LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: מה זה חרד"ל?: מרכז הרב תוארה כצד הימני של ההשקפה הדתית לאומית - מה שהרבה היו קוראים לו חרד"ל. מה זה אומר? מה זה חרד"ל? במה הם שונים מ"אורתודוכסים מודרנים" בישראל, החרדים והמחנה הדתי לאומי שאינו חרד"לי? מה המונח מסמל אידיאולוגית, כמו גם בעשייה יומיומית של המצוות?
תשובה: המכונים 'חרדים לאומיים' (חרד"ל) קיבלו על עצמם את ההקפדה על מצוות קלה כבחמורה תוך שילוב מלא בחיים הלאומים במדינה וההתישבות בארץ ישראל. הרב רואי מרגלית.
שאלה: יום זיכרון בשנה מעוברת: אפשר בבקשה להסביר איך שומרים יארצייט בשנה מעוברת? אם מישהו נפטר באדר בשנה רגילה, יש רבנים שמורים לעשות בשני חדשי האדר. זה נראה אכזרי ומבלבל. יש רבנים שחולקים (לא כל כך מפתיע, כנראה). מהו הפסק האשכנזי הרווח?
תשובה: יארצייט (לא בשנה הראשונה כמובן, שאז יש דינים של י"א ו-י"ב חודש) יש מחלוקת בין ספרדים לאשכנזים. אם הפטירה היתה בשנה פשוטה אז בשנה מעוברת לפי הרמ"א עושים באדר ראשון ולפי השו"ע באדר שני. אך אם נפטר בשנה מעוברת באדר ראשון, לכו"ע עושים בשנה מעוברת גם באדר ראשון. הרב רואי מרגלית.
שאלה: מינימום לסיום מסכת: האם חובה ללמוד רש"י בכדי לסיים מסכת או שמספיק לדעת פשט?
תשובה: מספיק לדעת פשט, אך עצה טובה, כדאי מאוד לעבור גם על רש"י הוא מאוד עוזר להבנת הפשט. הרב רואי מרגלית.
שאלה: רוצה להשתמש באבידה לעצמי: מצאתי כדור בין השיחים פרסמתי ואין עונה. האם מותר לי להשתמש בכדור לעצמי?
תשובה: אם הכדור איננו מיוחד במינו ואפשר למצוא כזה בחנויות, ירשום את ערכו כפי שהוא עכשיו וכן את הסימנים בפנקס, ויחביא את הפנקס במקום שמור, ומותר לו להשתמש בכדור. ואם אי פעם יבואו הבעלים יחזיר להם את הכדור או את שוויו. ר' אבישי חבר טוב- חבר הכולל לדיינות.
שאלה: ביצת תרנגולת: יש לנו תרנגולת בחצר,השוהה בלול. האם מותר לי לקחת את הביצה שהיא מטילה ממש מול עיניה,או שעלי להסיח את דעתה או להוציא אותה מהלול? (מה שיגרום לטירחה רבה מאד-קשה לתפוס אותה אח"כ) האם דין ביצת תרנגולת ביתית כדין "שילוח הקן"?
תשובה: מותר לקחת ואין בזה דין של שילוח הקן, ולא שייך בזה גם ענין של צער בעלי חיים. הרב חיים כץ.
שאלה: לפגוש צמחים בארץ ישראל: אני מדריכת טיולים. האם חייבים לעשר בפירות הפקר הנאכלים בשטח כגון פטל ותאנים? מה לגבי צמחי תבלין כגון נענע, מרווה ואזוב? כיצד מנקים אותם מחרקים? האם יש לברך על שיח ריחני, אם כן מה הברכה?
תשובה: יש כלל פירות הפקר פטורים מתרומות ומעשרות לכן לא צריכה לעשר. (כמו פירות נכרי). לגבי חרקים צריכה לשטוף או לנקות בכל דרך כך שלא ימצאו חרקים על הצמחים, וודאי שללא ניקוי ובדיקה אסור לאוכלם. לגבי שיח ריחני, ישנה הגדרה בח מהו עץ ומהו ירק, כל צמח שהגבעול שלו לא מתקיים משנה לשנה יש לו גדר של ירק גם אם השורש באדמה נשאר משנה לשנה, דוגמא לכך: בננה, ולכן ברכתה בורא פרי האדמה. ואם יש ריח לצמח כזה ברכתו 'בורא עשבי בשמים'. אבל עץ שמתקיים שנים נחשב לעץ ולא משנה מה הגובה שלו, (כמו הדסים), והוא עץ לכל ההשלכות אם יש לו פירות ברכתם בורא פרי העץ, ואם יש לו ריח ברכתו בורא עצי בשמים.
שאלה: העין השלישית של הנשמה: האם ביהדות מאמינים בעין השלישית (העין של הנשמה) הנמצאת במרכז המצח?
תשובה: בספרי הקבלה אין התיחסות לדבר הזה, אך אנו יודעים שהנשמה רואה דרך העינים הרגילות של האדם. הרב רואי מרגלית.
שאלה: למכור עבודה שכתבתי: בזמן לימודי במספר מוסדות גבוהים כתבתי מספר עבודות. האם מותר לי למכור את העבודה?
תשובה: אם אני מבין נכון את השאלה אז אין איסור לאדם למכור את עבודתו שכתב מתוך ידיעותיו שלמד ונמצאים בזכרונו או בכתביו, ואין בזה גניבת זכויות של החומר הנלמד. הרב רואי מרגלית.
שאלה: פסוקים לשמות אנשים: קיים המנהג לומר בסיום תפילת שמונה-עשרה, לפני "יהיו לרצון", פסוק, המתחיל ונגמר באותיות השם הפרטי האם מועיל לומר רק הפסוק למתפלל עצמו, או שיש משמעות גם לפסוקי בני משפחתו, למשל?
תשובה: זה ענין אישי לא שייך על אחרים, ההסבר למנהג זה על פי החכמה הפנימית הוא שזה כתזכורת לעתיד לבוא שלא ישכח שמו, זה לא יועיל שאחד יזכיר בשביל השני.
שאלה: סרוב פקודה ממוסד: מתארגנת עצומה עם רשימות חיילים שיסרבו לפקודה וכן רבים יוצאים בהצהרות רמות שיסרבו. האם נכון לנופף בדגל זה? האם ראוי להצטרף לעצומה הנ"ל?
תשובה: מורנו ורבינו הגאון הרב שפירא שליט"א ראש ישיבת מרכז הרב קבע שיש להודיע מראש לרשויות הצבא ולממשלה שפקודה זו מנוגדת לתורה ויש לסרב להשמע לה. וזאת על מנת שידעו עד כמה מעשה העקירה חמור בעינינו וימנעו מלעשותו בכח הזרוע. אם כן יש חשיבות להצטרף לעצומה. אם העצומה תקיף רבים מאד מחיילי צה"ל עד כדי שצה"ל והממשלה יבינו שהעקירה הנוראה מנוגדת לדעתו של ציבור רחב מאד, אין לך הליך דמוקרטי יותר נכון מזה.
שאלה: השבתי אבידה לרמאי: פעם השבתי אבידה למישהו ואח"כ התברר שזה לא היה שלו והוא רימה אותי. האם אני חייב ללכת להשיג את זה בחזרה עבור המאבד האמיתי?
תשובה: אם החזרת את האבידה ע"י סימנים הסתיים שלב החזרת האבידה שברשותך מדין השבת אבידה. אמנם, מעתה זה דין אחר שמוטל לא רק על המוצא אלא על כל אדם, לנסות להוציא ממון ישראל מידי רמאי כדי להחזירו לבעליו, ולכן אתה צריך להתאמץ אם אתה יכול להוציא אותה מידיו. בשם הגר"ש פישר שליט"א.
שאלה: לדבר על אישי ציבור: האם מותר לדבר על אישי ציבור, לבקר אותם, לספר פרטים על חייהם האישיים?
תשובה: סתם לומר דברי בקורת על אנשים ללא מטרה זה אסור. אך אם צריך להזהיר מפניהם כי דרכם מקולקלת אזי מותר ואף חובה לעשות כן.
שאלה: נשים בהגות היהודית: למה חכמי ישראל לדורותיהם התיחסו בעיקר לגברים ופחות לנשים? איך עלי להבחין בין מקומות שבהם ההדרכות מיוחדות לגברים לבין אלו המשותפות? היכן עלי למצוא את ההדרכות המיוחדות לנשים?
תשובה: בעולם כולו עד לפני כמאה שנה תפקידן של הנשים הצטמצם רק במלאכות הבית. הן לא ידעו קרוא וכתוב, לא רכשו מקצוע ולא יצאו כמעט מהבית. גם נשים יהודיות ברובן היו כאלה. הן שמרו בדבקות את המסורת שעברה מאם לבת ולא נזקקו ליותר מזה. עם המהפכה התעשייתית נוצרה גם מהפכה חברתית שהוציאה את האישה מביתה. החפץ חיים פסק שמעתה גם אישה צריכה ללמוד תורה כדי שתוכל להתמודד עם שאלות הלכתיות ואמוניות. לכן, בדורות האחרונים נוצרו מסגרות מתאימות גם לנשים והתחברו ספרים ועד היד נטויה. רוב ההדרכות שנועדו בעבר לגברים מתאימות גם לנשים. את יכולה לעשות זאת גם בעצמך. כשתתקלי בקושי, תשאלי.
שאלה: השלמת מניין של פטפטנים: לאחרונה התבקשתי להשלים מניין באזור בו אני עובד. כמובן ששמחתי על ההזדמנות שנפלה בחלקי, אולם מפריע לי מאוד שמייד לאחר תפילת העמידה מתחילה פטפטת והליכה ממקום למקום של המארחים. מה עליי לעשות? האם להתפלל עימם?
תשובה: השאלה לא מספיק מפורטת, אבל על אף שיש שם חולשה כזאת של פטפוטים לפחות אתה מתפלל עם הציבור ומזכה אותם גם כן במניין לכן יש בזה ענין. ויש לי עצה שתציע להם במקרה שלך, לעשות מנחה קצרה דהיינו שאחד יאמר קדיש ויתחיל חזרה עד אחרי 'קדושה' והאל הקדוש ואח"כ יתחילו כולם תפילת לחש במנין, וכך אפשר למנוע את הדיבורים בחזרת הש"ץ במציאות זו.
שאלה: לתת דמאי לחבר: במסכת דמאי ראיתי ש".כל דבר שאין אדם רשאי למכרו דמאי, לא ישלח לחברו דמאי". האם כך ההלכה?
תשובה: כן, מחשש שמא יכשיל אותו לאכול דבר שאינו מתוקן, וחזקה אין חבר מוציא מתחת ידו דבר שאינו מתוקן(מעושר), ואם שלח צריך ליידע אותו בצורה מפורשת אך לכתחילה לא יסמוך על זה שיידע אלא יתקן תו"מ ואז ישלח.
שאלה: קבלת סיוע, דיווח כוזב ו"מנהג המדינה": אני נשוי ואב לילדים.לפני כשנה הגשנו בקשה לסיוע בשכ"ד ממשרד השיכון דרך בנק טפחות. הגשנו דיווח מלא על כל ההכנסות בצירוף כל המסמכים הנדרשים ( ר גודל של כ-6000 ש"ח), פרט לכ-150 ש"ח בממוצע בחודש שהגיעו משיעורים פרטיים שנתתי ולא היה איתם מסמך שניתן להגישו. לפי זכרוני כיום, בזמן הגשת המסמכים הפקידה נתנה לי להבין שזה ר. ייתכן שאילו היה מצטרף סכום זה הוא היה עובר במעט את קו ההכנסות שמעליו כבר אין זכאים לסיוע, אבל מצד שני הצהרה על סכום ללא מסמכים עלולה להיראות כלא אמינה ולא קבילה. כעת לאחר כשנה הגענו ב"ה למצב שאיננו זקוקים לסיוע ופתאום עלו מחשבות שאולי לא כל-כך ר מה שעשינו. התקשרתי שוב לפקידה לשאול אותה "ברחל בתך הקטנה", והיא ענתה לי משהו בסגנון של "אני לא כומר וידויים, ככה כולם עושים, זה המקובל ואתם תורמים מספיק למדינה". עד היום קיבלנו כ-4000 ש"ח, ואנו זכאים לעוד כ-1600 ש"ח. האם עלינו להחזיר את הכסף שלקחנו? אם כן - איך ולמי? האם שייך שניקח את הכסף ונעביר אותו לנזקקים? אולי מכאן ואילך לא ניקח? (ישנו סכום שכבר מחכה לנו שם).
תשובה: לא היית צריך לדווח על הכנסה זו, מפני שהיא קטנה מאוד, וגם אין וודאות שהכנסה כזו תימשך, ולכן מקובל להחשיב אותה כרווח זמני. ובכלל בכל הדברים הללו יש למנהג המקובל תוקף ולכן אפשר לסמוך על הפקידה. יהי רצון שתזכו תמיד להפריש מעשר כספים ואף חומש, ותזכו לברכה ועשירות.
שאלה: לעשר לירקן מה שלקחתי: במסכת דמאי ראיתי ש".הלוקח ירק מן השוק ונמלך להחזיר, לא יחזיר עד שיעשר". האם היום כשאני לוקח ירקות ופירות מהשוק (ועדיין לא שילמתי) ואני מתחרט אני צריך לעשר את מה שאני מחזיר? כך פירש קהתי את המשנה.
תשובה: תלוי, אם זה חנות מסודרת שיש השגחה של תנובה אז בדרך כלל מפרישים תו"מ בעיקר בערים הגדולות שיש רבנות מסודרת, אמנם יש החוששים שמא המשגיח לא יכול להשתלט על הכל, אבל מעיקר הדין זה מעושר ולכן יכול להחזיר. בדורות הקודמים לא היה פיקוח והיו עמי הארצות וח אמרו שרובם מעשרים ומיעוטם לא לכן תקנו שלא יחזיר דמאי. אבל היום בחנות עם השגחה לא צריך אבל אם זה פרטי ויודע בוודאות שלא עישר, וודאי שלא יחזיר אם חשב לקנות ונמלך, ויעשר אפילו על חשבונו.
שאלה: קדיש במשפחה של בנות וחילונים: סבי נפטר לפני 6 שנים. נותרנו בעיקר נשים במשפחה (חוץ משני גברים שאינם שומרי מצוות). מה עלינו לעשות לגבי אמירת הקדיש ביום פטירתו כאשר אנו עולים לקברו? האם ניתן לבקש ממישהו שיאמר באותו יום בבית הכנסת וזה נחשב כאילו אמרו ליד הקבר? מה עוד נוהגים לעשות ביום היארצייט למענו, בהתחשב בעובדה שבני משפחתי אינם שומרי מצוות חוץ ממני?
תשובה: עדיף שבן זכר יאמר אחר אביו, אך אפשר לבקש גם ממישהו לומר קדיש לעילוי נשמתו בבית הכנסת, אם הגברים במשפחתך חילונים ולא מכירים בחשיבות הקדיש ולא מעונייינים להגיד. מנהגים נוספים: נוהגים להדליק נר נשמה בליל היארצייט. אפשר לתרום כסף או ספרים למקום שלומדים תורה, שבאותו יום ילמדו לעילוי נשמתו. אפשר ללמוד בעצמכם תהילים ומשניות לעילוי נשמתו. הרב רואי מרגלית.
שאלה: הכשרת מסחטת מיצים: מה דינה של מסחטת מיצים שנוקתה במדיח כלים עם כלים בשריים? האם היא נעשתה בשרית? כיצד להכשיר אותה?
תשובה: יש לנקותה היטב היטב ולהגעילה ברותחין.
שאלה: אין הפרדה בבית הכנסת: אני סטודנטית באוניברסיטת ת"א. באוניברסיטה יש בית כנסת אך את המחיצה מותר לשים רק בזמני התפילות. אני רוצה לבוא להתפלל או לקרוא תהילים בבית הכנסת, אולם יכולים להכנס אנשים אחרים להתפלל, מה שקרה לא פעם. האם מותר להתחיל תפילה כשיש חשש שמישהו ייכנס לשם?
תשובה: מותר היות וזה עזרת נשים ואם זה לא הזמן המיועד לתפילה בציבור את לא צריכה לחשוש. ויש גם סברא שעל הבחור שיכנס לשמור על עצמו.
שאלה: כשרות בית הבד: בית בד בבעלות אדם דתי, מקבל כמויות קטנות של זיתים מאנשים פרטיים וכשמצטברת כמות מספיק גדולה מפיק ממנה שמן, כך שהשמן שמתקבל הוא תערובת מכמה עצים שונים, האם צריך לחשוש לכשרות השמן שמא אחד העצים ערלה?
תשובה: לפי הנתונים שיש בידי מהמכון לחקר החקלאות עפ"י ההלכה שכיחות הערלה בזיתים היא נמוכה יחסית, מלבד זן ברנע ששכיחות הערלה היא של 6  לערך. לכן נראה לי שלכתחילה מן הדין היה לברר האם יש בזיתים נטיעות ערלה. לכל הפחות יש לברר אם בין הזיתים יש זן ברנע. אם אין זן ברנע נראה לי שאפשר להקל ולהשתמש בשמן. בברכת התורה והארץ, יואל פרידמן
שאלה: מזוזה למחללי שבת: אפשר לקבוע מזוזה בחנות שעובדת בשבת?
תשובה: אין לזה קשר, אם החנות טעונה מזוזה, והיות וראוי לדירה נוהגים לקבוע בחנות, וזה לא משנה שהיא פתוחה בשבת.
שאלה: הפינוי וההלכה: מהיכן פקודה זו מנוגדת לתורה? לפי הרמבם אין מצוה לירושת הארץ מהתורה. רק הרמב"ן סובר כך. האם בכל המצוות הולכים לפי הרמב"ם ורק מצוה זו לפי הרמב"ן? היכן היה הרב שפירא כשהחזירו את חברון, בית לחם, שכם רמאללה ג נין ועוד שטחים? האם הקריאה לסירוב אינה הכנה למלחמת אחים שהיתה כבר לפני כ-2000 שנה?
תשובה: א. כדעת הרמב"ן פסקו הרבה פוסקים עיין בפאת השלחן. ב. הרב שפירא פסק את פסקו גם לפני שמסרו את חברון ושאר מקומות בהסכמי אוסלו. ג. סירוב פקודה המנוגדת לתורה אין בה שום פעולה אקטיבית ומה זה שייך למלחמת אחים נהפוך הוא פעולת עקירה של ישובים שלמים מאדמתם היא יותר קרובה למלחמת אחים. ד. מסגנון שאלתך אני מניח שאתה לא תקבל את דברי אך דברי מכוונים לשאר הקוראים.
שאלה: תפילה מיוחד לעולה ארצה: האם יש נוסח מיוחד לברכה ליהודי שעולה לארץ ישראל ומקבל עליה לתורה בשבת שלפני העליה לארץ?
תשובה: אין נוסח מיוחד, אך כל תפלותינו כל השנה מכוונות לכך: תקע בשופר גדול וכו' (שמונה עשרה), שתעלנו בשמחה לארצנו וכו' (במוסף), והוליכנו מהרה קוממיות לארצנו (ברכת אהבת עולם) וכו'. הרב רואי מרגלית
שאלה: ילד שמתארגן לאט מדי: בני הבכור הגיע ב"ה לגיל 5. הוא עצמאי בנושאי התארגנות בבוקר, אכילה והתארגנות לשינה, אך אנו מעירים לו אינספור פעמים על פעולות שהוא מבצע. (האור נישאר דלוק,המעיל על הריצפה וכו ). הוא עושה דברים בצורה שגויה וכל כך מרגיזה, שקשה לי מאד להתעלם. הוא מתארגן לאט ומעכב את כולנו ביציאה מהבית. איני יכולה להאשים אותו כי הוא קטן עדיין והוא מצידו מרגיש פגוע ונעלב על כך שמעירים לו כל הזמן. האם כך הם ילדים,או שזה מצביע על משהו עמוק יותר בנפשו של בני? החשש שלי הוא שהוא ירגיש בחסך של תשומת לב ואהבת אם-על כל ההשלכות הנוראיות של הדבר ושבטחונו העצמי יפגע בגלל כל ההערות שלנו. האם אני מגזימה?
תשובה: את בודאי מגזימה. צריך למעט מאד בהערות, ולהרבות בעידוד כאשר הבן עושה דברים טובים. וצריך לעזור לו להתארגן הוא עדין קטן ואינו יכול לעמוד בדרישות שלך ממנו. כך הם ילדים.הוא מתנהג ככל הילדים. אך כדי לדעת איך צריך להתיחס אל הבן נכון כדאי להוועץ באמא בעלת נסיון וסבלנות שהצליחה לחנך היטב את ילדיה. וממנה לקבל הדרכה מעשית יותר מפורטת.
שאלה: יהי רצון על חלק מהתהילים: נניח שאני קורא ספר ראשון של תהילים ולא מסיים. מה עלי לומר ב"יהי רצון"? האם אפשר לומר "בזכות ספר ראשון"? הרי לא קראתי את כולו?
תשובה: אפשר לומר את היהי רצון ולומר "בזכות מזמורי תהילים שבספר ראשון". הרב רואי מרגלית.
שאלה: בדין קניית חפץ בלי לשלם מע"מ: האם מותר לקנות חפץ ממוכר שאינו נותן קבלות ואינו מפריש מע"מ או יש בעיות מצד: א. הקונה אינו ממלא את חובתו על פי חוק לשלם מע"מ. ב. הקונה מסייע ידי עוברי עבירה. ג. הקונה עובר על "לפני עיוור לא תתן מכשול" שהרי יודע שהמוכר יקבל כספו, אך לא יפריש ממנו מיסים.
תשובה: אם חוקי המדינה אינם מחייבים את הקונה להשגיח על המוכר שישלם מע"מ, ממילא גם אין איסור הלכתי בכך. ואם חוקי המדינה מחייבים את הקונה להמנע מלקנות אצל מי שאינו משלם מס אזי הקונה גם עובר איסור הלכתי. כי ההלכה לא מחייבת לקיים את חוקי המדינה מעבר למה שחוק המדינה מחייב. ועל כן אין דין מסייע או לפני עיוור אלא אם זה נמצא בחוק המדינה בעצמו שאסור לסייע ואסור להכשיל.
שאלה: שבירת כוס בנישואין: האם שבירת הכוס בחתונה היא עניין הלכתי אשר חובה לעשותו או מדובר במנהג שהתקבל בישראל במשך השנים? מה מסמל עניין זה?
תשובה: היות ומוזכר בהלכה לעשות זכר לחורבן נהגו לשבור כוס בעת החופה, ויש אמנם קהילות שלא שוברות כוס אלא נותנים אפר בראש החתן על פי הפסוק בישעיה (ס"א, א') "לתת להם פאר תחת אפר". זו לא חובה מהתורה אבל זה מנהג מקובל בישראל מאות בשנים כמו שכתוב "אם לא אעלה את ירושלים על ראש שמחתי" לדעת שבתקופתינו אין שמחה שלמה כל עוד הבית חרב, וכיוון שחתונתו של אדם היא אחד הרגעים היותר שמחים בחייו כשזוכה להקים בית, וודאי שאם הוא קשור לעם ישראל ולעברו וחש את החסרון שבחורבן - ביום שמחתו יבליט את זה שהוא מצטער על חורבן המקדש ולא ישאר מנותק מהמציאות.
שאלה: אירוסין, נישואין ומה שביניהם: מהו טקס האירוסין? מה ההבדל בין אירוסין לקידושין? האם צריך להמתין זמן מינימום בין האירוסין לנישואין? אילו זכויות או חובות חלים על הגבר כלפי האישה כאשר הוא מאורס?
תשובה: הקדמה: יש להבדיל בין פעם להיום. בתקופת התלמוד נהגו לקיים את טקס הקידושין שהוא האירוסין הכולל את נתינת הטבעת ואמירת מלות הקידושין "הרי את מקודשת לי". לאחר מכן היו מתארגנים במשך מס' חודשים לחתונה. בחודשים אלו האשה אסורה על כל העולם כולל בעלה לעתיד ואם רוצים להפסיק את הקשר צריכה גט מן האירוסין. לאחר מס' חודשים היו נישאים ומתחייבים על הכתוב בכתובה ומברכים שבע ברכות בחופה ואז הופכת להיות נשואה ומותרת לבעלה. בימינו הטקס מחובר. באותו מעמד עושים את הקידושין ולאחריו את הנישואין, אך לא משתנה שום דבר ר הדברים. והיום עושים היכרות קודם לחתונה עם המשפחות וקוראים לזה אירוסין אך אין הכוונה לאירוסין-קידושין של פעם שהיום עושים את זה בחתונה. הרב רואי מרגלית.
שאלה: כמה הן שנות דור?: כמה שנים זה דור? 20? 25? 30? 35? או אחר?
תשובה: אין כלל בזה וזה משתנה לפי הזמנים והמקומות. לדוגמא: עשרה דורות מאדם עד נח ומנח עד אברהם שהיו דורות ארוכים, וכן "דור רביעי ישובו הנה"- מברית בין הבתרים עד יציאת מצרים. אך בדורות האחרונים מקובל להעריך שנות דור בין 25-30 שנה. הרב רואי מרגלית.
שאלה: השבת השכינה שהסתלקה: ידוע לי שיש עבירות שגורמות לשכינה שתסתלק מישראל. האם יש מצוות שגורמות לה שתחזור? איזה מצוות?
תשובה: איש ואשה שנוהגים זה עם זו כמו שצריך שכינה ביניהם, שבת ומועדים, לימוד תורה ותפילה, כל אלה גורמים להשראת שכינה בישראל.
שאלה: מחלוקת לשם שמיים: מהי מחלוקת לשם שמיים? מה ההבדל בינה לבין מחלוקת "שלא לשם שמים"? מהם הכללים של: "התנהגות בעת מחלוקת"?
תשובה: הגדרה: מחלוקת לשם שמים היא מחלוקת לשם העמדת הענין על האמת (מחלוקת בית הלל ובית שמאי). ומחלוקת שלא לשם שמים היא מחלוקת לשם התנצחות וקנטור (קורח ועדתו). יכולת הבחנה: במחלוקת לשם שמים יש אהבה בין שני בעלי המחלוקת, ואילו במחלוקת שלא לשם שמים הדברים מגיעים לידי יריבות אישית. בעת מחלוקת על ענין מסוים (ואין בזה דבר רע), יש לשמור על ויכוח תרבותי וענייני, ואם זה גולש ליריבות אישית יש להימנע ולפרוש מהמחלוקת. הרב רואי מרגלית.
שאלה: אבילות על סבתא: סבתי נפטרה ב-כ"ו תשרי השנה. האם יהיה מותר לאבי ואחיו להשתתף בחתונתי או שעלי לדחות אותה? השנה היא שנה מעוברת ואבי רוצה לדעת מתי הוא צריך לקיים את האזכרה?
תשובה: אין דבר חשוב יותר לכבוד הנפטרת מאשר המשכיות השושלת המשפחתית ולכן על החתונה להתקיים בהקדם. האב יכול להיות כל הערב, רק לא לרקוד ובזמן הריקודים לצאת. האח יכול רק לשמש בתפקיד ולא לשבת לאכול עם כולם (וכמובן לא לרקוד). האזכרה: כ"ו תשרי, האבלות נגמרת בכ"ו אלול.
שאלה: ת עבור ביטול שיעור: ניהלתי חוג אנגלית בביתי. הייתה לי קבוצה של 4 תלמידים ותלמיד אחד הרבה להעדר מהשיעורים ( מבלי להודיע לי על כך מראש). כשביקשתי מאימו כי תשלם לפחות על שניים שלושה שיעורים שבנה נעדר היא כעסה ואמרה שזו ריבית ושמבחינה הלכתית הדבר אסור. האם כך הם פני הדברים? והרי זו פרנסתי! האין זו חוצפה ועזות מצח מצידה לגזול לי בצורה כזו את פרנסתי? מאז לא קיבלתי אפילו על השיעורים שבנה אכן למד אפילו אגורה שחוקה אחת. מהי ההלכה?
תשובה: זו לא ריבית אולם השאלה היא אם אין בכך גזל. אם הותנה מראש שכל העדרות מחייבת ת הדבר מותר, אך אם לא הותנה מראש ספק אם ניתן לחייב אדם לשלם על שרות שלא קיבל. אפשר להתיחס להיעדרות כגרם נזק וחל עליה חיוב מדיני שמים. מן הראוי אפוא להתפשר עם התלמיד שישלם מרצונו לפחות 2 3 מהשכר שהיה חייב לשלם.
שאלה: אצל ספר או ספרית?: האם מותר לבחורה בת 18 ללכת לספר ולא לספרית, האם יש ענין של מקצועיות?
תשובה: אישה צריכה להסתפר רק אצל אישה וגבר רק אצל גבר.
שאלה: זמני היום: האם הרב יכול להסביר את זמני היום? מתי נגמר היום? מתי מתחיל הלילה? מהו בין השמשות? מה מותר לאחר השקיעה? מה עם צאת הכוכבים? האם 13.5 דקות לאחר השקיעה? מתי סיום הצום (יו"כ, ט באב, ושאר הצומות)? מאימתי קורין שמע בערבית? מתי כניסת שבת ויציאתה? האם זה תלוי בזמני השעון או בכוכבים?
תשובה: זמני היום: עלות השחר, זריחת החמה (שעה וחצי בערך לאחר עלות השחר), שקיעת החמה, בין השמשות (הזמן שבין השקיעה לצאת הכוכבים), צאת הכוכבים (13-20 דק' לאחר השקיעה- תלוי במחלוקת אחרונים). יש מחלוקת אחרונים האם היום מתחיל מעלות השחר ועד צאת הכוכבים או מזריחת החמה לשקיעתה. בין השמשות זה זמן שהוא ספק מבחינה הלכתית ואנו הולכים בו לחומרא בדברים שהם דאורייתא ולקולא אם זה מדרבנן. סיום צומות הוא בצאת הכוכבים ותוספת מעטה (ביו"כ התוספת היא מדאורייתא). ק"ש זמנה מצאת הכוכבים למרות שניתן להתפלל ערבית כבר קודם ולקרוא שוב רק את ק"ש לאחר זמן צאת הכוכבים. כניסת שבת ויציאתה הם עם תוספת זמן לפי מנהגים לפני השקיעה בכניסתה ולאחר צאת הכוכבים בצאתה. הזמנים תלויים לפי החמה וצאת הכוכבים ומתורגמים למעשה היום לזמני שעון בלוחות שנה וכמובן משתנים בהתאם לעונות השנה (חורף יום קצר ולילה ארוך ובקיץ להיפך). כל מה שכתבנו זה בכלליות כדי להבין את המושגים ולמעשה היום יש ללכת לפי הזמנים הנדפסים בלוחות. הרב רואי מרגלית.
שאלה: אדם שאינו ראוי לשמש חזן: יש לי גיס שהחליט להיות חילוני באופן פתאומי. למעט המשפחה, לא הרבה יודעים מכך. גם גבאי בית הכנסת לא יודע מכך ולכן ממשיך לכבד אותו ומבקש ממנו לעבור לפני התיבה בשבת. מאוד לא נעים לי לומר לגיסי שזה לא ר. מה עלי לעשות? האם העובדה שבמהלך כל השבת שהוא איתנו הוא שומר את השבת משנה משהו?
תשובה: שאלה זו מסובכת, כיון שאיננו יודעים את המתרחש בנפשו של הגיס. ייתכן ולא החליט להיות חילוני והוא עדיין מאמין, וע"כ לא כדאי לומר לו שזה לא ר. כדאי יותר, להגיד לו שלהתפלל לפני ציבור, צריך מדרגה חשובה וכדאי לו להתאים את עצמו לאותה מדרגה. בכלל, עדיף לומר את הדברים בדרך חיובית ולא שלילית. העוובדה שבשבתות שהוא אתכם, הוא שומר שבת, מעידה שעדיין לא נתק את הקשר לגמרי, וכדאי להתפלל עליו שד' יחזירו למוטב.
שאלה: "בשל תפוחים" של יהודה בורלא: אני מורה באולפנית. למדנו בכיתה את הסיפור "בשל תפוחים" של יהודה בורלא והבנות שאלו אותי אם מותר "לסחוב" מהבית דברים ללא רשות ההורים כדי לתת צדקה. מהי דעת ההלכה?
תשובה: בוודאי שאסור.
שאלה: הפריעה בברית מדרבנן?: האם מצוות הפריעה היא מדרבנן ותחילתה הייתה גזירת חכמים כדי שנימולים לא ימשכו את ערלתם ויראו כערלים?
תשובה: הפריעה היא מדאורייתא כחלק ממצות ברית המילה ודוחה את השבת (משנה שבת פרק י"ט). הרב נחשון רבינשטיין.
שאלה: להישבע או לא?: כיצד מתיישבת הלכת "מודה במקצת" עם עמדתו של המשפט העברי שאינו מטיל על העדים חובה להישבע?
תשובה: ראשית, אבקש להעמיד דברים על דיוקים. שבועת מודה במקצת היא שבועה מן התורה המוטלת על הנתבע ולא על העדים. כלומר אדם שנתבע על ידי חבירו תביעה ממונית מסויימת והוא אינו כופר בכל התביעה אלא מודה - אך רק במקצתה, משלם את אותו מקצת שמודה בו וכדי להיפטר מן החלק הנותן שבתביעה עליו להשבע שאכן אינו חייב בזה -כדבריו. שבועה זו כאמור היא שבועה מן התורה. וששבועה מן התורה חמורה היא מאד וכל הנשבע שבועת שקר גורם רעה לעצמו ולמשפחתו היא ש. ומובא בגמרא ונפסק להלכה מתו. ומובא בגמ' ונפסק להלכה שמאיימים על הנשבע איומים חמורים קודם שישבע על מנת שידע לקראת מה הוא ניגש. כבר בתקופת הראשונים כתב רש"י (שבועות לח:) והתיקו הפוסקים שבדורותינו אין נוהגים להשביע שבועה דאורייתא מפני חומרתה. ועוד נפסקו מס' הלכות שבהם אנו רואים שנמנעים מלהשביע בכל מצב שיש חשש כלשהו שהנשבע אינו כל כך שהרי בהזכרת שם ה' לשוא או שאינו אדם נאמן וכד'. מתוך כך עם הדורות התגלגל העניין שפחות ופחות דיינים הטילו שבועה על המחוייבים בה, מחששות אלו וכד'. (יש אמנם בתי דינים לפני כ 50 שנה היו משביעים שבועות שונות (דרבנן) - בעיקר בתפוצות שבפרג אמנם כיום נראה שכמעט של אניתן למצוא בתי דין שמטילים שבועה). זאת התשובה מתוך הבנה שבשאלת על "המשפט העברי" התכוונת למשפטי התורה אך אם כוונתך למשפט הנהוג היום במדינת ישראל - אכן אין אנו מחפשים שום התאמה בינו לבין משפטי התורה כיון שלצערינו אין מדינתינו דנה על פי דיני התורה בינתיים אלא על פי דיני הבריטים והטורקים ויהי"ר שנחזור מהרה לדון בדיני תורתינו הקדושה שאין ישירים ומוסרים מהם, אמן. ר' רפאל עטיאס- חבר הכולל לדיינות.
שאלה: החשוד על הממון מודה במקצת: התלמוד דן בשאלה אם "חשיד אממונא חשיד אשבעותא" או שמא "חשיד אממונא לא חשיד אשבעותא" ואני מעוניין להבין מה ההגיון שבכל אחד מצדדי הספק ולאיזה צד מתאימה יותר הלכת ה"מודה במקצת"?
תשובה: במשנה בתחילת מסכת בבא מציעא נאמר "שנים אוחזים בטלית וכו' זה ישבע שאין לו בה פחות מחציה, וזה ישבע שאין לו בה פחות מחציה ויחלוקו". ובגמרא בדף ה, ב' נאמר "אמר ר' יוחנן שבועה זו תקנת חכמים היא, שלא יהא כל אחד ואחד הולך ותוקף בטליתו של חבירו, ואומר שלי הוא". ושואלת הגמרא "ונימא מיגו דחשוד הממונא חשוד נמי אשבועתא? לא אמרינן מיגו דחשיד אממונא חשיד אשבועתא דאי לא תימא הכי, האי דאמר רחמנא מודה במקצת הטענה ישבע נימא מיגו דחשוד אממונא חשיד אשבועתא". רש"י במקום מסביר, מדוע לא אמרינן כך "דחמור היא לאינשי איסור שבועה מאיסור גזילה". ובוס' שם הסבירו "נראה דהיינו טעמא משם דשבועה חמורה כדאיתא ביומא (פו, א') ובשבועות (לט, א') שהעולם נזדעזע על לא תשא". והיינו, שהגם שאנו חושדים שמא רוצה לגזול, איננו חוששים שיעבור על איסור חמור של שבועת שקר. ובגדושי הרשב"א כתב טעם אחר: "אבל זה שלא גזל פעם אחרת אלא עכשיו אנוו חושדין שמא כופר בממון, או שהוא בא לגזול מימר אמרינן אי רמית שבועה עליה מימנע, דחד איסורא עביד תרי איסורי במלתא חדא לא עביד, ופריש מכלה מילתא, כיוון שאכתי לא טעים טעמא דאיסורא". כלומר, לדעת הרשב"א, אין אנו חושדים באדם שיעשה שני אוסרים - גזילה ושבועת שקר - ולכן, יפורש וימנע מלישבע. הראשונים באים להבדיל בין אדם החשוד במקרה הנוכחי על הממון, לבין אדם שהוחזק בגזלנות, שפסול שבועה (עיין שבועות מד, ב') לדעת הרשב"א, אדם המוחזק בגזלנות, כבר טעם טעמא דאיסורא ופקר בממונא ועל כן אנו חוששים שיעבור, וישבע לשקר, ואיל באדם שלא גזל עד כאן, אנו מאמינים שיפרוש. תוס' מביאים בשם ר' יהודה החסיד תירוץ אחר. גזלן ודאי לא יפרוש מגזלותיו בעבר על ידי שיפורש כעת, לעומת הגוזל כעת שפורש מעוון גזל לחלוטין בשבועתו, ואנו מאמינים שיפרוש וימנע. לסיכום: שתי סברות נאמרו בראשונים, שלא לחשוד על השבועה: רש"י ותוס' סוברים, שכיוון ששבועה חמורה, ימנע מלישבע לשקר. ואילו הרשב"א סובר, שכיוון שעובר על שני איסורים, יעדיף שלא לישבע. לפי מ"ד זה, הסובר שמאן דחשיד אממונא לא חשיד אשבועתא, אין קושי כלל משבועת מודה במקצת, ולא משבועות אחרות, בהם משבעים חשודים. אמנם, הגמרא מביאה מ"ד נוסף הסובר, ש"אמן דחשיד אממוניא חשיד אשבועתא ועל מ"ד זה קשה, לכאורה, שכן כלל נקוט בידנו, שהחשוד לדבר אחד אינו חשוד לכל התורה כולה (בכורות ל, א') ובשו"ע (יו"ד קיט, ד') נפסק שחשוד לדבר אחד, חשוד רק לדבר הקל ממנו, ואילו שבועה הוא דבר החמור מאיסור גזל. ומתרץ בעל מיני החכמה (הגרא"ל צונץ), שבגזלן, כיון שמחציף פניו לגזול בפני חבירו יש לחושדו שישבע גם כן לשקר. (ובספר אוצר מפרשי התלמוד, ציינו גם לתוש' הרשב"א ח"א סי' ת"ל שאומר אותו יסוד). לפי מ"ד זה, האדם שחשיד אשבועתא, מקשה הגמרא מסוגי שבועות שונים, וביניהם שבועת מודה במקצת, כיצד משביעים את החשוד. יסוד תירוץ הגמרא הוא ששתי סיבות הן להשביע חשוד: בפקדונות, אנו חוששים שמא ספק מלוה ישנה יש לו עליו, כלומר שמחזיק את הפקדון לעצמו, כיוון שמספק שמא חייב לו המפקיד חוב אחר, ואם כן אין השומר גזלן ומחציף פניו, ויכול לישבע. בהלואות, כגון מודה במקצת, אנו אומרים שרוצה הנתבע להשמט מן המלווה לזמן עד שימצא לפרוע, אך אין כוונתו לגזול, ועל כן אנו משביעים. השו"ע (חו"מ צב, ג') פוסק שאם אין עדים שלקח ממון חברו אינו חשוד, דשמא מלוה ישנה יש לו עליו. ומכאן לומד הקצות החושן (ס"ק ג') שמשמע שפוסק השו"ע כמ"ד מאן דחשיד אממונא חשיד אשבועתא. ר' נתנאל אייל - חבר הכולל לדיינות.
שאלה: עניית אמן לפני קרית שמע: מה הדין של עניית אמן לפני קריאת שמע בשחרית?
תשובה: לכו"ע עלמא עדיף לסיים ביחד את הברכה ביחד עם הש"ץ כך שלא יצטרך לענות אמן אחריו. אך אם סיים לפניו לשו"ע לא יענה אמן ולרמ"א יענה (שו"ע או"ח נ"ט ד', רמ"א ס"א ד'). הרב רואי מרגלית.
שאלה: תוכנית ההתנתקות: קיבלתי הצעת עבודה ממשרד ראש המשלה לעזור בתחום הכספים לתוכנית ההתנתקות. האם ראוי לקבל הצעת עבודה זו או לסרב לה במסגרת ההתגנדות להתנתקות?
תשובה: עליך לחפש עבודה אחרת ולא להיות מסייע לעקירת יהודים מבתיהם בארץ ישראל.