LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: גדרי צניעות בסרטים: הרב, רציתי לברר כמה נק בנושא צניעות לגבי צפייה בסרטים. אני ב"ה זוכה ולומד די הרבה ונמצא ברמה יחסית גבוהה. משתדל ממש לשמור על קלה כבחמורה. לפעמים אני רואה סרט סדרה כדי קצת להתאוור או בזמן פנוי - לא על חשבון לימוד תורה. אני משתדל שהרוב יהיה כמובן כמה שיותר נקי ולא יסבוב סביב נושאים רומנטיים וכד. אך אינני מצליח לוותר על כך לגמרי וזה אף גורם לי למין מחנק וסגירות לבטל את ההנאות האלו. אשמח אם הרב יכתוב את עיקר הדין בשאלות,על מנת שאוכל לדעת איך להתמודד עם המצב: 1. לבוש - אינני מתמקד בשחקניות אך רציתי לדעת אם למשל אני רואה בכלליות בחורה שלבושה בצורה לא כ"כ צנועה (בלי מחשוף מדי או משהו כזה). האם זה אסור? כי כך רוב הבנות לבושות. 2. במקרה שיש משהו לא צנוע (בד"כ זה מקס נשיקה או משהו כזה) אני מסית את המבט או פשוט מעביר- האם זה אסור? זה בגדר " רשע שמכניס את עצמו לנסיון". (למרות שאני רואה זאת בסוג של ליכא דרכא, כי זה באמת משהו שיעיק עלי אם אשלול הכל). 3. במידה והשחקנים דיברו על משהו שממנו משתמש דבר לא צנוע (למשל, שבחור אמר לבחורה שהוא מפחד שהקשר מתקדם מהר מדי וכד והשתמע מכך שהם היו בלילה ביחד. כמובן שלא הראו שום דבר מכך). יש לציין שאני ממש משתדל לברור את הסרטים סדרה ורואה שבאמת אני מגיע למקום שהצפייה לא מותירה בי הרהורים רעים (במקרים ששאלתי לעיל). אשמח אם הרב יביע את דעתו תוך התחשבות במצב. מראש
תשובה: חברי היקר הרב דוד סתיו כתב ספר "בין הזמנים" בו הוא מדבר על הסיטואציה שאתה מתאר והוא נוטה שם להיתר. שם בהסכמה של הרב הדיין  שכחתי את שמו  חלק על כך וחשב שאדם לא יכול להכניס עצמו למצב שבו אתה מתאר. דעתי היא שיש להבחין בין מצב דיעבדי ומקרי ובין מצב לכתחילאי. במצב של דיעבד, כשאדם מרגיש חנוק ועלול להגיע לכעס וכד' ולא הרגיל עצמו להתאוור בדרך ראויה, אולי יש לנהוג כפי שמציע הרב סתיו. אולם באופן קבוע ובמצב לכתחילאי לא מדובר על בעיה מקומית, מדובר על תרבות שנעשית שלא מתוך הנחות יסוד של קודש. לפעמים התרבות היא גם אינה מניחה הנחות יסוד של צדק וחסד. התרבות בדרך כלל הינה תרבות של חופש והעדפת צורכי הקיום הקטנים על פני הקיום הערכי. אין בתרבות עידוד של חיי המשפחה הנורמטביים ולא של חיי קהילה תוססים ובריאים. אין בתרבות עושר אמוני וכד'. לצערנו עדיין התרבות היא הפוכה לרוח שאותה אנו רוצים לפתח. אין שום סיכוי שאדם שלא מלא בקדושה ויראת שמים יוציא מתחת ידו ספרות ותרבות שמעשירה את הרוח שאנו מאמינים בה. אין זה נכון להתבסם באופן תמידי מתרבות שאינה תרבות של צדק אמונה וקדושה. דווקא הרגשת החסרון היא זו שתוביל אותנו ותחייב אותנו לייצר תרבות של קודש ואמונה. יש לדעתי טעות בסיסית בכך שאנו מנסים להיות חלק מן התרבות המערבית העולמית משום שאנו משביעים את רעבוננו התרבותי בתרבות שחוסמת את תרבות האמונה. כדי שנגיע לשלב של "הנה ימים באים והשלכתי רעב בארץ, לא רעב ללחם ולא צמא למים כי אם לשמוע אל דברי ה'" אנו צריכים להפחית במידה מרובה את התזונה האנושית שפונה לצדדים הנמוכים של החיים. בנתיים, כל עוד שתרבות האמונה אולי לא מפותחת מספיק, נשביע את רצונינו להתאוורר בהנאות נטראליות נטולות צבע. מפגש עם הטבע הנעים שברא הקב"ה, בין בדרך של טיול או בדרך של צפייה בסרטי טבע, בעיסוק בספורט, במשחקי חברה בתוך המשפחה וכד'.
שאלה: קולמוס פלסטי לסופר סת"ם: האם קולמוס פלסטי יחשב כמתכת שכשר אך לא מהודר, כבשאלה הקודמת, או כנוצה שהיא לכתחילה? אם יש נפקא מינה, אני שואל בתור כותב-סופר. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "כתיבת סת"ם בקולמוס מנירוסטה"
תשובה: קולמוס פלסטיק ייחשב כמתכת.
שאלה: שכר שבת בהבלעה: אני עובד באותה עבודה ממש גם בימות החול וגם בשבת. לכאורה מותר לי לקחת שכר על העבודה שלי בשבת מצד "שכר שבת בהבלעה". אולם יש בעיה, שבימות החול משלם לי על העבודה ארגון אחד ובשבת משלמים לי על אותה עבודה ממש מארגון אחר. שאלתי היא, האם מותר לקחת "שכר שבת בהבלעה" כאשר הארגון שמשלם לך על העבודה בימות החול אינו אותו ארגון שמשלם לך על העבודה בשבת?
תשובה: אם במסגרת העבודה בימות החול עושים מלאכות המהוות הכנה למלאכות שיבוצעו בשבת, הת עבור המלאכות שנעשות בשבת נחשב כשכר בהבלעה, ומותר. אך אם אינו עושה אף מלאכה בימות החול המהווה הכנה למלאכות שיבוצעו בשבת, אין זה נחשב שכר בהבלעה, ואסור לגבות ת עבור המלאכות שנעשות בשבת.
שאלה: לשון הרע באירגון: בתוקף כהונתי בקהילה בחו"ל, אמר לי אדם אחד שהקהילה נחשבת בעיר כקהילה של מסכנים וזקנים בלבד, וממילא השליחות מיותרת. אני חייב לציין שהתדמית לא מוצדקת, אבל לא משוללת יסוד לחלוטין. מ"מ האדם שאמר זאת ברור לי שאמר זאת ממניעים אישים ולכן אינני מאמין לו. השאלה: השמועה הגיעה למנהלי הקהילה והם דורשים לדעת מי אמר לי כך מכיון שחשוב להבין מי האדם שאומר עלינו כך כדי לנתח את האימרה, כחלק מהעבודה. אני לא מסכים לגלות: 1. כי לא האמנתי לו ממילא. 2. הדיבור נאמר רק לי ולא השפיע על איש. 3. האיש לא תושב המקום אלא ישראלי, כך שהוא לא מפיף את דעתו. 4. הוא חזר בו ובא להתנצל בפניו.
תשובה: אל תמסור, זוהי רכילות.
שאלה: שלחו לי שני ספרים: האם נכון הוא, שאם הזמנתי ספר בדואר ושלחו לי שני ספרים והודעתי להם שיבואו לקחת והם לא באים, שאין צורך להתקשר אליהם שנית?
תשובה: ליתר בטחון יתקשר פעם אחת נוספת וזהו.
שאלה: נוצרי שפתח בקבוק יין: כמה אנשים שהולכים לפי הרב ליאור בקשו לשאול. אם נוצרי הרים בקבוק יין לא מבושל ופתחו הוא לא שכשך את הבקבוק היין נאסר?
תשובה: בהלכה אנו מבחינים בין אומה של עובדי ע"ז לאומה שאינה עובדת. הישמעאלים לא נחשבים לעניין זה לעובדי ע"ז. הנוצרים לשיטת הרמב"ם נחשבים עובדי ע"ז, אך לשיטת בעלי התוס' לא נחשבים לעניין זה, כי הם לא מנסכים יין לע"ז. אפילו למי שאומר שהם נחשבים עובדי ע"ז, אם הוא לא שכשך ממש חכמים לא גזרו על יין זה. לכן היין אינו נאסר.
שאלה: הפרדה בין אותיות בתוך מילה: אדם שהתרגל, מפני שחשב שכך צריך, לשים מקף מעל אותיות, כגון: בשם אליהו בין האות י לאות ה או במילה אריה כה"ג, האם יש שורש למנהג זה? וכן אם אין שורש כזה או אם רוצה אותו אדם לבטלו, האם צריך לעשות לכך התרת נדרים או שזה מנהג של שטות?
תשובה: זו חומרה יתרה. אין צורך לעשות התרת נדרים.
שאלה: מים חמים בשבת: בהמשך לתשובת הרה"ג דב ליאור אשר להלן: "אתה מערבב מים חמים לקרים, והם עלולים להגיע לידי "יד סולדת" (45 מעלות). אם אתה יכול לווסת את חום המים או שאתה יודע שלאחר לילה שזה לא חומם, המים בחום של פחות מ-45 מעלות, יהיה מותר, אך לא יותר מכך. רק אם אתה יכול לדעת בוודאות שזה כך, אחרת אל תשתמש". שאלתי היא: קיים פתרון טכנולוגי לפעילות הדוד הביתי בשבת וחג על פי ההלכה, בצורת בקר אלקטרוני חדשני. הבקר מציג את טמפרטורת המים בתוך הבית ושולט על הפעלת וכיבוי הדוד על פי תכניות אישיות בימי חול ובנוסף ניתן לעבור לתיפקוד של שבת. בהיותו במצב "שבת" הוא שומר על טמפרטורת המים החמים על 38 מעלות, אינו ניכנס לפעולה כאשר הטמפרטורה יורדת בעקבות השימוש במים חמים. לבקר יש פרקי זמן קצובים בהם הוא מפעיל את הדוד בדומה ל "פלטה של שבת". האם בקר זה עונה לדרישות ההלכה לחלוטין לענין חימום המים בשבת? בכבוד רב, השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "מים חמים בשבת"
תשובה: מכשיר כזה מותר.
שאלה: כל מי שחבירו נענש על ידו: כל מי שחבירו נענש על ידו אין מכניסין אותו למחיצתו של הקב"ה, כך אמרו ח. האם זה אומר שצריכין למחול לכל אדם אפילו אם עשה לך עול גדול כמה פעמים ולא ביקש סליחה כלל כדי לא להיות בכלל "חבירו נענש על ידו"? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "המלבין פני חברו ברבים שוב ושוב"
תשובה: המדד העיקרי הוא הבאת תיקון לעולם. אם הסליחה לחבר גורמת להחלשת התביעה לצדק וחסד והסכמה לעוולו חברתיות, אזי הסליחה היא לא במקומה. במקום שאדם לא סולח לחבירו ועל ידי אי הסליחה לא מצטייר לחבר ציור שמה שעשה הוא לא נוראי, אזי לא רק שלא פגעת לחברך אלא גם היטבת עימו שאין אתה נותן את הלחי השניה וכך לא משריש בקרבו את היותו איש עוולה. אולם במקום שהסליחה היא מאפשרת שינוי והמתקה של העוולה, ודאי שראוי לסלוח.
שאלה: אמא שאינה שומרת שבת שמילאה בקבוק יין: אמא שהיא מחללת שבת בפהרסיא התארחה אצל בנה ולקחה בקבוק ריק ומלאה אותו יין מחבית יין שבנה הכין. הבקבוק והחבית נאסרו או לא, ומדוע?
תשובה: לכתחילה יש מקום להחמיר ולא לשתות את היין שבבקבוק. אך החבית אינה נאסרת. יש היום שיטות שאומרות שמשום כבוד ניתן לסמוך על מי שאומר שמחללי שבת לא אוסרים יין לשתייה.
שאלה: הזמנת מונית ונסיעה באחרת: ב"ה קורה לי לעתים קרובות: אני ממהר, מזמין מונית, היא מתעכבת, באה מונית אחרת, אני בדילמה - לעלות ולהגיע למחוז חפצי במועד או להמתין למוזמנת - ובוודאות לאחר ליעד שלי. בינתיים תמיד נכנעתי לאנשים שאיתי ועליתי לאחרת, והשאלה: מה עם הצער ועגמת הנפש שגרמתי לנהג המוזמן?
תשובה: אם הוא מאחר בצורה שגורמת שלא יהיה צורך בנסיעה, אפשר לעלות. אך אם לא, זו בעיה, כי הנהג הראשון עושה שליחותו ומגיע לו ת
שאלה: השם דותן: רציתי לדעת אם שם דותן טוב לי? ואם לא, אם אפשר להחליף? ואם כן, איך עושים את זה? וגם לדעת למה יש סבל בעולם ואיך אפשר למנוע שיהיה סבל בעולם?
תשובה: השם דותן הוא שם טוב לך ואינך צריך להחליפו. ע"י שנרבה במצוות ובמעשים טובים נוכל להביא שפע ברכה וחסד לעולם. בשורות טובות
שאלה: שנות חייה של רחב 2: על התשובה, הייתי שמח לדעת בערך כמה זמן היא חיה מאז? או כמה זמן עבר מאז עד שהיא נישאה ליהושע? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "שנות חייה של רחב"
תשובה: לשואל מלבד ציון הגיל בו התגיירה לא מצאתי בדברי ח ציון של זמן נוסף בתולדות חייה. נאמנה
שאלה: נתברר שאין תחנון לאחר תחילת הווידוי: אם התחלתי לומר את הוידוי שאחרי תפילת העמידה ואמרתי:"אלוקינו ואלוקי אבותינו" ואז הודיעו שאין תחנון, האם זה שם השם לבטלה?
תשובה: יש לסיים את המשפט הזה.
שאלה: לשמור על חוקים ותקנות שלא אוכפים: הרב ברצוני לשאול: 1. אני לומד בספריה של המכללה הרבה פעמים, וכתוב שם שאסור להכניס אוכל ושתיה לספריה. אם שואלים את האחראים הם אומרים שאסור. בפועל הרבה מכניסים אוכל ושמים אותו על השולחנות בגלוי ולרוב המוחלט האחראים לא מעירים. מעבר לכך גם האחראים בעצמם אוכלים שם. האם מותר לאכול (כמובן שלא מדובר על ארוחות צהריים וכד' אלא נשנושים בעיקר)? 2. ישנם חוקי מס, בדומה לסעיף 1 שלפי החוק היבש צריך לשלם, אך בפועל כולם כמעט נוהגים לא לשלם או להעלים בדברים מעין אלו. לדוגמא: הבאת מכשיר סלולר מחו"ל עד כמה שאני מכיר כמעט לא נמצא מי שהולך במסלול האדום (כלומר: מסלול שהוא מצהיר שיש לו על מה לשלם) אבל אם יתפסו מישהו בבדיקה מדגמית הוא יצטרך לשלם. השאלה (בהנחה שהולכים לפי מי שמחייב לא להעלים מס), האם יש חובה להצהיר בכל זאת? דוגמא נוספת: חוקר של מס הכנסה אמר לי שכולם מעלימים 5 מהמיסים ולא יעשו שום דבר לאדם שימצאו שהעלים סכום כזה אבל באחוזים רציניים יענישו. השאלה האם חובה לדקדק בכל שקל שנכנס או שלא חובה להקפיד(לדעה שחובה לא להעלים מס)?
תשובה: כל אדם ישר צריך להקפיד על סדרי הנוהל שבעל הבית קבע. לצערינו הרב יש אנשים שמשקרים ואינם דוברי אמת אך אין לכך להשפיע על התנהגותנו, כל אדם צריך לשאוף להיות אדם אמיתי. אין להיגרר אחרי מי שאינו מקפיד, ואף להיפך, ראוי להבליט ישרות ואמינות שהציבור יראה שיש להקפיד.
שאלה: צפייה בסרט באינטרנט שידוע שנפרץ: הרב אמר בתשובתו שהמשתמש לא יודע אם זה הופץ באינטרנט ברשות או לא. האם הרב מתכוון שאם אדם יודע בוודאות שזה הופץ שלא ברשות אסור יהיה לצפות בזה? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "האם חובה להודיע ליוצר על הפרת הזכויות"
תשובה: אלו שהעלו את זה וודאי לא ר ועברו על איסור אבל לו יהיה מותר לצפות, הרי הוא לא עושה שום דבר.
שאלה: מעשר כספים למי שחוסך את הכסף: לרב, בשאלה מדובר שהבחורה לא משתמשת כלל בכסף אלא חוסכת אותו. היא חיה על חשבון הוריה. אם כן, מדוע לפטור אותה מת מעשר על כסף זה? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "מעשר כספים בשירות לאומי"
תשובה: מכיוון שזה נחשב כדמי כיס, וכן ח לא חייבו לתת מעשר וזה יותר עניין של מנהג, אם היא רוצה היא יכולה להפריש מעשר.
שאלה: השכרת דירה לדרוזי ששרת בצה"ל: האם מותר להשכיר דירה לדרוזי ששרת בצה"ל? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "השכרת דירה לגוי"
תשובה: היות ודרוזים לא נחשבים עובדי ע"ז ניתן להשכיר להם.
שאלה: יין נסך בגוי קטן הלומד לקראת גיור: גוי בן 7 שנמצא אצל יהודי והוא מכשירו לקראת גיור, מה בדבר אם מוזג יין בבית היהודי?
תשובה: יש לאסור יין זה עד שיתגייר.
שאלה: ברכת שהחיינו על מדי צה"ל: 1- הנכון שחייל לא יכול לברך שהחיינו על מדי צה"ל, כי לא ממונו? 2- אם מוסד קנה צלחות חדשות לתלמידיו, מי יברך? התלמידים לא יכולים כי זה לא ממונם וראש הישיבה לא יכול כי הוא לא אוכל בהם.
תשובה: 1. מכיוון שזה נחשב שלו לכל התקופה שזה אצלו, אם הוא שמח בזה - יכול לברך. 2. מכיוון שזה לא בבעלות פרטית, אין מי שיברך. אמנם, בחנוכת בית הכנסת יש דיון על ברכת שהחיינו של בני הקהילה, הואיל וכל אחד תרם את חלקו לבית הכנסת.
שאלה: לעטוף אוכל הנייר כסף ולחמם בשבת: האם מותר בשבת, מדיני הטמנה, לקחת אוכל ולעוטפו בנייר כסף או בשקית ניילון או במגבת ולשים אותו על סיר שעל הפלטה? יסוד ההיתר הוא שרק אוכל בכלי אסור אך כאן כל הנ"ל הם בטלים לאוכל כשומר לפרי.
תשובה: אם זה עטוף מכל הצדדים יש בכך בעיה, כי הרי המקום הזה מחמם והעטיפה מכל הצדדים שומרת על החום. וכן סיר שעומד על הפלטה, אין לעוטפו לגמרי במגבת מכל הצדדים.
שאלה: השבת אבידה לחילוני: אדם שמצא אבידה עם סימנים לא מובהקים או עם סמנים מובהקים במקום שגרים חילוניים, האם צריך להכריז? אשמח להרחבה כי אני מו"צ ואני מסופק בגדר זה.
תשובה: יש לדון בשני עניינים: א) לגבי בעל האבידה, אם יש לחלק בין יהודי שומר תורה ומצוות לאינו שומר תורה ומצוות. ב) מקום האבידה, אם מקום שרובו אינם שומרי תורה ומצוות נידון כמקום שרובו עכו"ם. א) לגבי אבידת יהודי שאינו תורה ומצוות. כתב השו"ע בסי' רסו: "אבידת עכו"ם מותרת". עוד כתב שם: "אוכל נבילה להכעיס הרי הוא אפיקורוס מישראל. וישראל מחללי שבת בפהרסיא אסור להחזיר להם אבידה כעכו"ם". אולם כתבו הפוסקים שאין דין יהודי שאינו שומר תורה ומצוות בזמן הזה כאפיקורסים. כך כתב שו"ת בנין ציון החדשות (סי' כג) והחזיק אחריו ה'אחיעזר' (ח"ג סי' כה ד"ה 'באמת צ"ע'), שאין היום גדר אפיקורוס. כ"כ יעויין בדברי החזו"א (יורה דעה א, ו. וכן בסי' ב, כח), שהביא מהראשונים, שבזמן הזה מצווים להחיותו וכל שכן להשיב לו אבידתו. ב) לגבי הגדרת המקום. בשו"ע (רנט, ג) כתב שהמוצא במקום שרוב העוברים עכו"ם, אע"פ שיודע שנפל מישראל, אין צריך להחזיר אפילו אם יש סימן. כל זאת בחפץ שיש לתלות שהמאבד, ידע מיד על נפילתו. יהודים שאינם שומרים תורה ומצוות, גם משיבים אבידות, ולכן אין לדון מקום זה כמקום של נכרים. הרב נריה צבי
שאלה: פרחי נוי מבטלים את העירוב: מקום שיש בו פרחי נוי שאסור חוקית לדרוך שם בגלל ההגנה לשמורות הטבע, האם הוא פוסל את העירוב? שטחו גדול זה מקום שראוי להליכה ללא החוק.
תשובה: היות וזה עשוי לצרכי אדם, כדי להנות מהמראה של הפרחים (וזה לא כמו זריעה), זה נקרא צרכי דירה ולכן זה לא מבטל.
שאלה: להחליף מוהל משום שמאחר: לרב דוב ליאור מוהל שהוזמן למול אך בגלל פקקים הוא יאחר בחצי-שעה עד 45 דקות. האם מותר לקחת מוהל אחר שנמצא במקום או שהמוהל יכול להגיד שהוא נמצא כבר בחצי הדרך והמצוה שייכת לו ולא לחינם ביטל את תורתו כי זה מוהל ת"ח?
תשובה: מותר לקחת מוהל אחר מכיוון שמשבש לו את לוח הזמנים, אך יש לשלם לו את הוצאות הנסיעה.
שאלה: יוסף בבית פוטיפר: בפרשת וישב, פרק לט פס ג כתוב: "וירא אדוניו כי ה אתו וכל אשר הוא עשה ה מצליח בידו". שאלתי היא: מניין לפוטיפר, כהן לעבודה זרה, ההכרה במציאות ה?
תשובה: לשואל לשאלתך נדרש רמב"ן על פסוק זה, וכך הוא כותב: "והענין, כי בעבור היות אדוניו מצרי לא ידע את ה', אמרו כי בראותו הצלחתו הגדולה היה חושש כי דרך כשפים הוא כאשר בבני ארצו, עד שראה שהיה מאת עליון במראה שנראית לו בחלום או בהקיץ בעמוד ענן וכיוצא בו לכבוד הצדיק". בדרך אחרת מבואר הדבר במדרש תנחומא (וישב ח): "וכי פוטיפר רשע היה רואה שהקב"ה עמו, ומה הוא כי ה' אתו? אלא שלא היה שמו של הקדוש ברוך הוא זז מפיו - היה נכנס לשמשו והוא היה מלחש ואומר רבון העולם אתה הוא בטחוני אתה הוא פטרוני, תנני לחן ולחסד ולרחמים בעיניך ובעיני כל רואי ובעיני פוטיפר אדוני. ופוטיפר אומר לו: מה אתה מלחש? שמא כשפים אתה עושה לי. והוא משיבו: לא, אלא אני מתפלל שאמצא חן בעיניך. לפיכך כתיב 'וירא אדוניו כי ה' אתו'". נאמנה
שאלה: האם החרדים מעוררים את מידת הדין?: בזמנו של אחאב עבדו ע"ז והיו נוצחין במלחמה כיוון שלא הלשינו זה על זה. בימינו ציבור שלם צועק בקולי קולות שיש בישראל עבירות רבות, כמו טומאה, חילול שבת, פריצות וכיוצ"ב. רואים את זה בפשקווילים שלהם בצורה בוטה. יש להניח שגם בתפילתם ישנה מלשינות. למשל, חסיד שמוסר את נפשו על שמירת עיניים, צפוי להתפלל שלא יזדמנו לו נשים לא צנועות בדרכו. ובכך הוא עלול לעורר את מידת הדין כנגד אותן נשים, בכך שיתפלל ו"ילשין" כלפי שמיא שישנם נשים פרוצות בישראל שמפריעות לו ללימוד תורה. זאת ועוד, באחד הפשקווילים נכתב פעם שאינטרנט זה סרטן בגימטריה. וכן, באחד מהעיתונים החרדים נכתב שנשים שהולכות עם פאה מקבלות סרטן, ואז כעונש כל השיער הטבעי שלהם נושר בגלל הטיפול. זאת ממש תביעה לדין ולפרעון. ה ית הוא טוב ומיטיב ורואה את הטוב שבכ"א מישראל ומתנהג כלפינו במידת הרחמים, כל עוד אין מלשינות או לשון הרע. האם ציבור החרדים מעורר בשמים את מידת הדין כלפי עם ישראל?
תשובה: הצדיקים הטהורים אינם קובלים על הרשעה אלא מוסיפים צדק, אינם קובלים על הבערות אלא מוסיפים חכמה. לא כדאי להתחיל בקטגוריה על שום קבוצה מעם ישראל, כולל החרדים. הדרך להרבות רחמים היא בכך שנרבה לימוד זכות על כולם. את הביקורת שנשמעת על ידי החרדים נכניס למסגרת ביקורות שנובעת מרצון לתקן. יש תיקון בדרך של שמאל דוחה. אתה תנסה לתקן בדרך של ימין מקרבת ובעז"ה מינה ומינה יתקלס עילאה. בשורות טובות
שאלה: החלפת טיטול בעזרת נשים: אבקש את הכרעת הרב ליאור. האם אסור, או לא ראוי, להחליף טיטול בעזרת נשים, בין בזמן התפילה ובין שלא בזמן התפילה?
תשובה: ערוך השולחן אומר שבעזרת נשים אין קדושת בית הכנסת. לכן שלא בזמן התפילה לא תהיה בעיה. בזמן התפילה אם יהיה ריח רע זה ייצור בעיה מכיוון שאסור להתפלל כשיש ריח רע.
שאלה: להחליף סרגלים שהתבלבלו ביניהם: אני לומד עם דרוזים. ישבתי ליד דרוזי בשיעור מסויים ולאחר השיעור התברר לי שהוא כנראה החליף (אולי אפילו לא מידיעתו) את הסרגלים שלנו. (זה לא סרגל רגיל אלא מיוחד לשרטוט) שלי חדש, אצלו, ושלו ישן, אצלי. האם אני יכול לקחת את הסרגל שלי מהתיק שלו בלי שידע ולהחליף את הסרגלים?
תשובה: לעניין לקיחת הסרגל - אם יש על הסרגל שלך סימנים שאתה יכול בוודאות להוכיח שהוא שלך, אזי מותר לך לקחת את הסרגל שלך. לעניין החזרת הסרגל - אם זהו מקום שבו תמיד האדם ההוא שומר את חפציו סרגלו, ניתן להשיב לשם את הסרגל שהתגלגל לידך.
שאלה: לסלוח לילדי שמחרימים אותי: אני אבא ל 10 ילדים ש 9 מתוכם מחרימים אותי ולא מדברים איתי כבר למעלה מחצי שנה, אפילו לא אמרו לי שנה טובה וגמר חתימה טובה, והכל בגלל סכסוך על כסף עם אמא שלהם. למען השקיפות, כבר היו 2 דיונים ברבנות ו הכול לטובתי עד עכשיו. יש לי שאלה כל לילה, איך אפשר לסלוח לילדים שככה מתנהגים? הבן שכן מדבר איתי החרימו גם אותו. הילדים משייכים את עצמם לחסידות שאהבת חינם בראש מעיינם. אודה על תשובה ברורה ומנומקת.
תשובה: גם לדוד המלך היו קשיים גדולים בתוך ביתו. כשיש מריבה בתוך הבית זהו הדבר הקשה ביותר. היכולת לסלוח היא קשורה ליכלות לנהוג במידת חסידות. לא תמיד ניתן לנהוג במידת חסידות, רק אם אדם יהיה שמח ממידת החסידות שלו ינהג בה. אם אתה לא יכול לסלוח אינך חייב לסלוח, אם אתה בטוח שהוא חטאו כנגדך. בכל אופן, הצעתי היא שלא להקצין את המתח. הדרך שתאפשר בעתיד בעזרת ה' להתפייס תהיה קלה יותר אם מצדך לא תעשה מעשים שיוסיפו שמן למדורה. אינך חייב לסלוח אולם אם אפשר כדאי שלא להרבות את המחלוקת. אם הם שייכים לחסידות אולי תלך לדבר עם הרב שלהם והוא יוכל לגשר ביניכם.
שאלה: צניעות חיצונית: הרב,אני מרגישה שאיך שאני מתלבשת זה לא באמת אני. אני באה מבית מאוד מאוד מקפיד,אבל בלבוש החיצוני שלי,אני מרגישה שאני משקרת את עצמי. אני מתלבשת קצת יותר ארוך וכדו,רק בגלל שזה בא לי מהבית. והפנים שלי לא ממש צדיק. השאלה האם עלי,להסיר את הלבוש הזה ולעבור ללבוש פחות(אבל צנוע),או שאני אשאר ככה?
תשובה: את בגיל הנעורים. גיל הנעורים הוא גיל שבו אדם מגבש את הזהות האישית שלו, עדיין אינך מגובשת בכל תחושותיך ובכל מחשבותייך. אני מציע שלא לעשות מעשים שמקבעים אותך במקום אחר ממה שאת נמצאת בו עתה. יש חשיבות לשמור על מסגרת חיצונית למרות שבחיפוש הפנימי עדיין הדברים לא מחוברים. רק בגיל בוגר יותר, כשתהי יותר מגובשת ובוגרת, תחליטי סופית מה בדיוק מתאים לפנימיות שלך.
שאלה: להכשיר את הזכוכיות במכונת נקניקיות: גם לי יש מכשירים כאלו והייתי רוצה לוודא דבר לגבי הכשרת המכונות נקניקיות. המכונה שמכינה אותם באידוי בנויה כמסגרת נירוסטה כשבתחתית יש גוף חימום שממלאים את המיכל במים. למעלה יש מכסה עם חורים שעליו מונחות נקניקיות. מסביב לחלק זה יש זכוכיות כדי שיוכלו לראות אותם. ניתן לראות תמונות בגוגל. למיטב ידיעתי לא ניתן להכשיר זכוכית, כי האדים מגיעים לדפנות הזכוכיות. לכן מועילה רק החלפתם. האם זה נכון? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "מכונת פופקורן ונקניקיות"
תשובה: אם מדליקים את המכשיר על ריק ואותו מקום שבא במגע עם אוכל מגיע לטמפרטורה גבוהה מאוד - זהו הכשרו. כבולעו כך פולטו. לא צריך הכשר מיוחד מעבר לכך לזכוכיות.
שאלה: ניצול החיים באופן נכון: גילי הוא כ-34, אני קם כל יום ב 6:30 וחוזר הביתה ב 18:00 לאחר עבודה קשה (לצורך פרנסה), ואז מתפנה לטיפול במשפחה וגם קובע עיתים כחצי שעה, הולך לישון וחוזר חלילה. יש בי תחושה שהחיים לא מנוצלים על ידי, אני תמה על עצמי איך בגילי עדיין אינני יודע הלכה (לדוגמא) כראוי ואת רצון ה, אני מרגיש פספוס ויש בי רצון חזק לחיי תורה עמוקים, מצד שני לא מתאים לי ללמוד בכולל עם מלגה מטעמים נפשיים (אינני יודע איך נעבוד את ה בשמחה ובטוב לבב ממלגת אברך) גם אינני מסוגל לשמש בתפקיד רבנות, אין לי רב שמכיר אותי שאני מרגיש נעים לשטוח בפניו את לבטי ושאני מרגיש שהוא מספיק מכיר אותי, האם תוכלו לתת לי ולעוד שכמותי קצה חוט כדי להנצל מטרדות הזמן השואבות אותי להישאר במצבי הנוכחי ולהמשיך לעבוד ולעבוד ללא תכלית וללא התקדמות בקשר אל ה וכדו? יישר כח
תשובה: אין מתכון אחד. בדרך כלל לימוד תורה באופן כללי הוא המזון הכי מבריא. בתוך הלימוד יש חשיבות ללמוד לא רק דברי הלכה אלא גם דברי מוסר ואמונה. אולם אם יש לך נפש מיוחדת יתכן שאתה צריך לעשות דברים שפונים גם לרגש, למשל, להוסיף בתפלה או באמירת תהילים. ואם יש לך נפש מעשית, יש להוסיף בעשיית חסדים. באופן כללי, יש מעלה עם יהיה לך חברותא. יש שדרוג גדול של החיות הרוחנית כשיש חבר לענין זה. אין צורך ללכת ללמוד בכולל אבל מאד כדאי להיות קשור לחברותא או לבית מדרש, כך נדבקים בתסיסה רוחנית.
שאלה: תכלית הבריאה: מהי תכלית הבריאה, לשם מה נברא העולם? מה העניין או המטרה בחיי האדם, לשמור מצוות בעולם הזה ואח"כ לקבל שכר ועונש בעולם הבא?? ישנם כ"כ הרבה רבנים, אדמו"רים ואנשים באמת גדולים וצדיקים כאשר הרבה מהם סותרים זה את זה או לא מסכימים זה עם דעותיו של זה כיצד זה יכול להיות הרי לפעמים מדובר בדברים רוחניים הקשורים למצוות התורה ומה שנראה זה שהתורה היא לא אחת או שיש בה המון סתירות ודברים שאינם ברורים? מאוד!
תשובה: המחלוקות בין הרבנים הם בדרך כלל אינם על היסודות של האמונה. כל הרבנים מאמינים בי"ג עיקרים שניסח הרמב"ם. כל הרבנים מאמינים שיש ערך אלוקי לתורה ולמצוות. כולם מסכימים שיש בחירה חופשית שנועדה לרומם את האדם על ידי בחירתו בטוב ומאיסתו של הרע. כולם מסכימים שיש לדבוק במידות טובות כבסיס כתשתית וכתכלית של כל החיים שלנו. הקב"ה הוא מקור החיים. הוא מזרים לנו בכל רגע חיים. החיים שהקב"ה נותן לנו הוא נותן אותם בצורה שאנו במעשינו יכולים להגביר אותם להעמיק אותם לעשות אותם אכותיים יותר. ומאידך, אנו יכולים לקחת את החיים שניתנו לנו ולהרוס אותם, לדכא אותם, לצמצם אותם, להופכם לחיים שפלים וקטנים. הקב"ה בחסדו נותן לנו עצות טובות כיצד להפוך את חיינו לחיים שילכו ויגברו ילכו ויצמחו בין בעולם הזה ועוד יותר בעולם שאחרי העולם הזה. אנו נמצאים בעולם שללא מאמץ מצידנו החומר והטבע שיש באדם עלולים להעלים מאיתנו את הפרוטנצאל הגדול שיש בחיינו. רק מכוח לימוד והשקעה אישית אנו יכולים לאט לאט להחשף לאיכויות עמוקות יותר בחיים.
שאלה: להקליט אדם ללא ידיעתו: האם מותר להקליט שיחה של חבר בלא ידיעתו רק לצורך עצמו של המקליט? ומה הדין להקליט שיעור תורה בלי ידיעת המגיד שיעור? וכן פסק מרב כששואלים רב שאלה ורוצה להקליטו כדי לזכור התשובה?
תשובה: אם זה רק לצורך עצמו - אין בכך בעיה.
שאלה: כיצד רב יכול לשמח חתן וכלה: אבקש את הכרעת הרב דוד חי הכהן. רב קהילה כבן 42 שאלני האם מותר לו בשמחת חתן וכלה לשמח אותם בצורות הבאות כאשר בני קהלתו נמצאים או שמא זה פגיעה בכבוד תורה שלו: 1- לרקוד לפניהם עם כובע בוער באש. 2- ללבוש עליו מכף רגל ועד ראש תחפושת של אריה ובסוף, כשהוא מוריד אותה, ידעו שזה הוא ואז זה יותר יעורר צחוק.
תשובה: א. זה אפשרי אבל ראוי יותר שרב ישמח את הזוג ע"י שיברך אותם ולא בדברים משונים. ב. נראה לי שאין זה ראוי לכבוד התורה.
שאלה: היחס לכתבי יד חדשים שנמצאים: אבקש את תשובת הרב נבנצאל. 1- החזו"א (מועד, לט, ו) כותב, שאין לסמוך ולפסוק על פי כתבי יד שמוצאים. מדוע דבריו הם לא בהיפך דברי הרמ"א חו"מ, סימן כה, שאם אחרון לא ראה דברי ראשון שלא היו בזמנו אז מתחשבים בזה? 2- האם כוונת החזון איש גם לחדושי המאירי? 3- האם הגרשז"א הסכים לחזו"א?
תשובה: א) החזו"א סבר שאין לסמוך על החיבור והקישור בין בעל הכתב יד למחבר עצמו, כלומר שאי אפשר לדעת בוודאות שהראשון או הפוסק אליו מיוחס כתב היד, הוא אכן בעל כתב היד. ב) החזו"א סמך על המאירי כפוסק, ביחס לכתביו, כנ"ל בסע' א'. ג) איני יודע דעת הגרש"ז אויערבך זצ"ל בנושא, אך המשנ"ב וודאי לא סבר כחזו"א שכן מביא פעמים רבות את המאירי ור' חננאל שנתגלו בזמנו. בשורות טובות
שאלה: האם אפשר לקבל מקורות בעניין? : האם אפשר לקבל מקורות בעניין כדי ללמוד את עניין יותר לעומק? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "תלישת אניצי עור בשבת"
תשובה: עיין שולחן ערוך אורח חיים, סימן שכח, לא, ובנושאי כלים. שמירת שבת כהלכתה פרק יד, הלכה ס (על פי ההוצאה החדשה). כמו כן, לשיעור של הרב אליעזר מלמד בנושא זה באתר לחץ כאן. בברכת התורה, WWW.Yeshiva.org.il
שאלה: בירור שיטת הרמ"א באמירה לנוכרי במקום מצווה : לכבוד הרה"ג הרב דוב ליאור שליט"א בדין אמירה לנוכרי בשבת במקום מצווה, האם הרמ"א פוסק את שיטת בעל העיטור לכתחילה או בדיעבד? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "אמירה לנוכרי לצורך מצווה עונג שבת "
תשובה: בעל העיטור אומר שגם באיסור דאורייתא מותרת אמירה לנכרי לצורך דבר מצווה. לעומתו, רוב הראשונים פוסקים שבדבר דאורייתא אפי' לדבר מצווה אמירה אסורה. לכן, רק אם יש הכרח ניתן לסמוך על בעל העיטור. אך ברור שלא לכתחילה אלא רק בדיעבד.
שאלה: ללכת עם שיער פזור: הרב, האם אסור לבת ללכת עם שיער פזור, ואם כן, אז מה המקור לכך? והאם זה תלוי באורך השיער, ואם כן, אז עד איזה אורך מותר? מראש. ענבל.
תשובה: מפרשת סוטה הכתובה בתורה, בה כתוב "ופרע את ראש האשה", אנו למדים שאין זה תואם את גדרי הצניעות בעם ישראל ללכת עם שיער מפוזר. באמת, אם זה קצר מאוד לא תהיה בכך בעיה כי אין זה נראה פזור, אך בשיער ארוך ניכר שזה מפוזר ובמקרה כזה יש להימנע מכך.
שאלה: בירור המצב הכספי של הלווה: אינני יודע את המצב הכספי של הלווה, האם המצב כזה מותר לי להזכיר לו שהוא צריך להחזיר את הכסף? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "תביעת הלוואה לחבר"
תשובה: מלשון הפוסקים משמע שרק אם ידוע שהלווה לא מסוגל לפרוע את החוב חל האיסור של לא תהיה לו כנושה.
שאלה: ברכה ראשונה על מאכלים חשובים: לכת"ר שליט"א כדי להתאמן בחדר כושר יש לצרוך כמות מסויימות של חלבונים ליום, מומלץ בין היתר לאכול מוצרי חלב בבוקר של יום האימון. בארוחת הבוקר אני אוכל סנדוויצ ים, עליהם אני מברך המוציא, ולאחריהם מעדנים רגילים. הנני מייחס למעדנים חשיבות של מאכל חשוב ולא של קינוח משום שהם עתירים בחלבונים. האם בכל זאת עליי לברך עליהם ברכה ראשונה בתוך הסעודה (לא מצוי שאנשים מלפתים איתם את הפת)? האם הדין שונה בין יום בו אני מתאמן לבין יום בו אני אוכל אותם רק כקינוח?
תשובה: מכיוון שזה חלק מהסעודה ולא כקינוח - המוציא פוטר זאת.