שאלה: חחברה מדרדרת: ו מראש! אני מרגיש שחלק ניכר מהחברה הקרובה שלי משפיע עלי לרעה - ואף פעמים רבות מדרדרת אותי בעבודת ה. אני לא יודע מה לעשות - מצד אחד לא לצאת כאדם קיצוני ו"צדיק" (-שאיני חפץ בתארים אלו) ומצד שני לא לרדת בעבודת ה כנ"ל. אשמח אם תוכלו בבקשה לייעץ (וכד ) לי מה לעשות במצב זה.
תשובה: לך שואל יקר, קשה להרגיש שאנו מדרדרים. המציאות החברתית מסוגלת ללכוד אותנו במצב שקשה לשנות אותו מפני שאיננו רוצים לבחור ברוב האפשרויות הפתוחות בפנינו. הרצון שלך לצמוח והמחשבה שלך על עבודת ה    מחממים את הלב, ומעידים על הכוחות הגדולים המצויים בך. האדם הוא יצור חברתי. זוהי עובדה שיש לה צדדים נהדרים כמשפחה וחברים וטובים, אך לעתים עלולה להיות לה השפעות הרסניות. "אמור לי מי חבריך ואומר לך מי אתה" אמרו חכמים בעקבות הזיהוי הזה. כאשר אנו קונים חברים, יש לכך השפעה גם עלינו, וכך אתה מוצא את עצמך נגרר אחרי החברה למקומות שאינך רוצה בהם. אם המצב פשוט, וברור שלא טוב לך בחברה, התגובה הראשונית היא להציע בפשטות   לעזוב. אבל המציאות אינה שחור-ולבן, ואני מעריך שאתה לא רק מדרדר  התמונה מורכבת מצדדים שונים. מעבר לכך, חשוב לך לא להתבדל, אינך מעוניין להיתפס כאותו "צדיק" יבשושי ולא זורם. כלומר, אתה רוצה להישאר בפנים, אבל לבטל את ההשפעה השלילית שאתה חווה. לא פרטת, ולכן איני יכול להמליץ באופן מדויק (אתה מוזמן לכתוב אלי ולהאריך באופן פרטי). משום כך אכתוב תובנה בסיסית אחת, וכמה אפשרויות.   בין פנים לחוץ אחד הצירים החשובים בחיינו נע בין הפנים לחוץ, ומערכת היחסים בין הפרט והחברה היא חלק מאותו ציר. אתה מרגיש שהחברה פוגעת בך כפרט, כך שמבחינתך התנועה באה מן החוץ אל הפנים. משום כך העצה תהיה להעצים את העמדה שלך, כדי שתדע ללכת עם האמת שאתה משוכנע בה. ככל שתפנים את העמידה הנפרדת והנבדלת שלך מהחברה  את עומק החירות והשוני שלך כאדם פרטי ונשמה יחידה   עבודת ה  שלך תוכל לנבוע מתוכך ומידת ההשפעה של החברה תצטמצם. על הציר בין החוץ לפנים, הרב קוק כתב כי לפני שהאדם פונה אל החוץ   עליו לבחון את הדברים מתוך ההתבוננות הפנימית (שמונה קבצים ב, ריג): "כלל הכל הוא, שראש דבר תהיה הכרתו הפנימית, ואחר כך תבוא ההכרה החיצונה, שגם היא צריכה, מן הסביבה ומן העולם בכללו". ואני חושב שאתה מחפש את המקום שהרב קוק מדבר עליו. אז כאן נפתחות האפשרויות. נתחיל מהפסימית: ייתכן שהחברה שבה אתה נמצא לא תאפשר לך ללכת בדרך שלך, ותקטלג אותך מיד כ"צדיק" או סתם כמישהו פחות רצוי ב"חבר ה". ואז יחסית קל לדעת מה נכון לעשות, אך קשה לעשותו. האפשרות הנעימה יותר היא שתוכל לנתק את השפעת החברה באמצעות בנייה אישית, ותצליח לכונן ביטחון ועמידה משלך. ואז מצד אחד תוכל להיות שייך לחבר ה, ומצד שני העולם הפנימי שלך יהיה כפי שאתה רוצה. אבל צריך לזכור שקשה לעמוד מול לחצים חברתיים, וזה דבר שידרוש ממך מודעות עצמית וביקורת מתמדת. שתהיה מודע. המציאות הטובה ביותר תהיה אם תפתח עמידה פנימית שלך, ועם הזמן היא תשפיע גם על החברה החיצונית. כלומר התנועה על הציר תתהפך ותבוא מהפנים שלך אל החוץ.   פנימיות חזקה איך מפתחים עמידה פנימית? מדובר על שרירים נפשיים שכמו השרירים הפיסיים   צריך לפתח אותם. בכל מצב שבו אתה נמצא עליך לשאול את עצמך מה הסביבה משדרת לך, ומה אתה מעוניין לקלוט. וכך גם   מה מנסים לגרום לך לחשוב, ומה אתה רוצה לחשוב. ככה תוכל לזהות את התנועה על הציר בינך לבין הסביבה. תחשוב ותרגיש כמה אתה עצמאי ותלוי בעצמך, למשל, שאתה מתפלל כי אתה רוצה ולא כי רואים, וכך גם עושה כל מעשה בגלל הרצון והבחירה שלך. נסה להשקיע זמן במחשבה על הרצון והשאיפות שלך. ברור לי שאתה חושב לעצמך, כפי שניכר מפנייתך, וזו הדרך הנכונה. התנועה שצריך לעבוד עליה נועדה ליצור הבדלה בינך לבין הסובב אותך, וכך להקנות לך עצמאות פנימית. מקווה שהדברים יועילו, ואתה מוזמן לפנות אלי למייל ולפרט יותר. חננאל Hananel8 gmail.com