LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: שואל מצלמה שמסר לאחר ונפלה ונשברה: שאלתי מצלמה מאבא שלי כדי לצלם בטיול עם חברותי. הוא חשש שיאונה לה רע אך בסוף הסכים. בטיול, חברה אחת ביקשה ממני שאשאיל לה את המצלמה לכמה תמונות. לא נעים לא לתת רק הזהרתי אותה שאבא מקפיד עליה. החברה ביקשה מבת אחרת שתצלם אותה. היא נענתה בחיוב אך לאחר שלקחה את המצלמה היא נפלה מידה ונשברה. האם אני חייבת לשלם לאבי? האם השואלת ממני חייבת לשלם לי? האם זאת שנענתה לעשות טובה ולצלם את חברתי, חייבת לשלם?
תשובה: אדם המקבל חפץ מחבירו אינו רשאי להשאילו לאחר בלא רשות הבעלים, והוא נושא באחריות כלפי המשאיל לו. אך לאחר מכן יוכל לתבוע את המקבל שגרם לנזק. ובעניננו, השלישית (שצילמה והפילה את המצלמה), כיון שהיא לא קיבלה שכר על פעולתה הרי היא שומר חינם, ולכן היא פטורה מת אלא אם כן המצלמה נפלה בפשיעה כגון מחוסר תשומת לב ומשימוש רשלני שאז היא תתחייב לשלם. לגבי חיוב השניה (ששאלה מן הבת), אם היא קיבלה רשות להעביר את המצלמה לשלישית או שמסרה את המצלמה לשלישית בפני הראשונה (הבת) וזו ראתה ולא מחתה, אז אם המצלמה נפלה תוך כדי שימוש, פטורה משום שנשברה מחמת מלאכה ולשם כך קיבלה אותה. אך אם נפלה בענין אחר, אזי אם השלשית חייבת, השניה פטורה. ואם השלשית פטורה, השניה חייבת כיון שהיא שואלת וחייבת אף באונס. לעומת זאת, אם השניה העבירה לשלישית שלא ברשות, אזי היא תתחייב לשלם לראשונה בכל אופן, אף אם המצלמה נשברה מחמת מלאכה, כיון שהיא הורידה ברמת השמירה, מרמת שואל לרמת שומר חינם, ויתכן שאם היא היתה משתמשת היתה נזהרת יותר מתוקף חיובה.אך היא תוכל לתבוע את השלישית במידה וזו חייבת. לגבי חיוב הראשונה (הבת), כיון שמשמע מן השאלה שהאב הקפיד על המצלמה ומסתבר שאין דעתו נוחה מכך שהעבירה את המצלמה לאחרת, לכן הבת צריכה לשלם לאב, והיא תוכל לתבוע את האחרות כמפורט לעיל. אמנם, אם הבת לא הרשתה לשניה למסור לשלישית, והמצלמה נשברה מחמת מלאכה, אזי אף שעשתה שלא כהוגן שהעבירה את המצלמה, הרי היא פטורה והשניה חייבת לשלם לאב (כפי שהסברנו לעיל). אך במקרה זה אין האב חייב להאמין לשניה או לשלישית שהמצלמה נשברה מחמת מלאכה ורק אם יביאו עדים על כך או שהבת בעצמה תשבע לו שכך היה (באם אין עדים על כך) אזי תוכל להפטר כדלעיל. מקורות: אין השואל רשאי להשאיל   גמ' ב"מ כ"ט, שו"ע חו"מ שמ"ב חיוב שואל באונס ופטור במתה מחמת מלאכה   שו"ע חו"מ ש"מ הרב עמיחי נחמני
שאלה: חתימה על חוזה שכירות בימי בין המצרים: ברצוני לשאול האם קיים איסור לא טוב לחתום על חוזה שכירות בימי בין המצרים?
תשובה: לעניות דעתי, אין שום איסור בחתימת חוזה שכירות בימים אלו.
שאלה: האם האסלאם הוא עבודה זרה?: האם האסלאם הוא עבודה זרה? אני שואל זאת בעקבות צפייה בהרצאתו של הרב חיים אביהו שוורץ באתרכם. לא הבנתי על בוריה את הרצאת הרב בנושא, ועל כן איני יודע אם להתייחס לאסלאם כאל עכו"ם או לא.
תשובה: לכאורה נראה מהכוזרי כאן ומדברי הרמב"ם, שהאיסלם אינו עבודה זרה. לשון הרמב"ם באיגרת: "שהם מיחדים יחוד שאין בו דופי". וכן לשון הרמב"ם בהלכות מאכלות אסורות (פרק יא, הלכה ז): "וכן כל גוי שאינו עובד עבודה זרה כגון אלו הישמעאלים... אבל הנוצרים עובדי עבודה זרה הם..." (מהדורת פרנקל). אמנם הבאנו בשיעור תשובת ה"דברי יציב" (האדמו"ר מצאנז זצ"ל, ביורה דעה תשובה מ) שכותב, שהיום הם עובדי עבודה זרה. ומביא תשובת הרדב"ז שהביא תשובת הריטב"א, שמי שאונסים אותו להתאסלם חייב בדין יהרג ואל יעבור כדין עבודה זרה משום שהאיסלם מחייב כפירה בדברי משה רבינו ע"ה ובתורה כולה. ה' ישמרנו ויצילנו. ומבאר ה"דברי יציב", מדוע כפירה בתורה נחשבת כעבודה זרה? משום שאין אפשרות לאמונה ב-ה' אלקינו אחד יחיד ומיוחד רק מתוך אמונה במעמד הר סיני, שאם לא כן, אין לאדם בשר ודם אפשרות אמונה באין סוף ברוך הוא וברוך שמו אלא הוא חייב מתוך מציאותו הרוחנית והגופנית, שהיא כולה גשמית, להגשים גם את האלוהות וזו עבודה זרה. עוד הבאנו בשיעור תשובת הציץ אליעזר (חלק יד, תשובה צא) שמביא ר"ן בסנהדרין שאמר שגם לאיסלם יש דין של עבודה זרה לכל דבר איסור עבודה זרה. ולכן גם הרב וולדינברג זצ"ל פוסק שאסור להיכנס למיסגד כמו שאסור להיכנס לבית עבודה זרה. הלכה למעשה כיצד לנהוג, יש לשאול את גדול דורנו. הרב חיים אביהוא שורץ
שאלה: נגינה בבין המיצרים: האם מותר לנגן בכלי נגינה שירים שמחים בבין המצרים בראש חודש אב בהלל ובמשך היום ובערבי שבתות אז? האם יש הבדל במשך השלושת שבועות בשירה בפה לשיר שירים שמחים?
תשובה: לנגן בכלי נגינה אסור בכל המקרים שציינת. בהלל מותר לשיר שירים שמחים בפה, וסתם כך אסור.
שאלה: סיוע לעבירה בנתינת רכב לחבר: האם אדם יכול להפוך מישהו אחר למסייע לדבר עבירה ע"י חפץ? לדוגמא: אם חבר משאיל ממני רכב ונוסע איתו לים שהים מעורב ואני לא מודע לזה. הוא אומר אני הולך לים אבל לא אומר מעורב או לא והוא כן הולך למעורב, האם אני סייעתי בידו? הרי הוא גם יכל לנסוע ברכב אחר, אוטובוס וכו. ואם הייתי יודע מראש, יש בזה סיוע? הרי בגוף החפץ לא ניתן לעשות עבירה אבל בעקיפין.
תשובה: יש להבחין בין סיוע שבלעדיו המבצע לא היה יכול לעשות את העבירה, שאז עוברים באיסור דאורייתא של "לפני עיוור", לבין סיוע שהמבצע היה יכול להסתדר בלעדיו אך המסייע הקל עליו. במקרה זה, המסייע עובר באיסור מסייע לדבר עבירה שהוא איסור דרבנן. במידה ואינך יודע מראש שהוא ישתמש בחפץ לדבר עבירה זהו שוגג בדרבנן. לפי הנתיבות בשוגג דרבנן אין צורך אפילו בכפרה. אם אתה יודע מראש שהוא ישתמש בחפץ לדבר עבירה אסור לתת לו.
שאלה: ללכת למתחם קניות בשלושת השבועות: האם מותר בשלושת השבועות ללכת למתחם שבו קיים שוק מכירות, כאשר יהיה מוסיקה במתחם עצמו. המטרה היא לא המוסיקה אלא הקנייה?
תשובה: אם אינך מתכוונת להנות מהמוזיקה, מותר.
שאלה: מזוזה מרחפת בשדה מגנטי: ראיתי בבית חברים מזוזה מיוחדת: בית המזוזה מרחף בין שני זיזים אשר ממוסמרים בקיר, כאשר קיים בין שני הזיזים שדה מגנטי חזק מאוד אשר משאיר את המזוזה מרחפת בין שני הזיזים באופן יציב ותמידי. כמובן, שאם ישלחו יד וימשכו במזוזה - היא תצא מהמקום, אך מסתם משב רוח או נשיקה סתמית - היא לא תיפול או תזוז משמעותית. מה דין המזוזה? נ.ב יצויין כי ראיתי בשו"ת שמכיר בכח המגנט כ"גירי דיליה" לגבי הוצאה מרשות לרשות של סכין מילה, אמנם אני לא בטוח אם אפשר להשליך למקרה כזה.
תשובה: לכאורה זה נראה ר.
שאלה: קבלת החיי אדם כפוסק: אני רוצה ללכת כמו החיי אדם בכול הפסיקות. א) האם יש בעיה? ב) במקרה שכביכול הפסק מתנגש עם הפסיקה המצויה שהוא פוסק שונה, מה לעשות?
תשובה: ניתן לקבל את החיי אדם כפוסק שלך, אולם לכתחילה אין לפסוק נגד מה שכבר נפוץ והתקבל בקהילות ישראל שלא כמו החיי אדם.
שאלה: מוזיקה ביהדות: אני חוזרת בתשובה ב"ה. לפני זה הייתי מפיקה מוזיקאלית וראפרית (זמרת ראפ). ידוע לי לפי הדת היהודית יש איסור על אישה לשיר. אך גם שמעתי שיש הקלות ודרכים. השאלה שלי היא אם מותר לי לבצע שיר ראפ (לא שירה, ראפ זהו דיבור מהיר) ששם במידת הצורר עם אפקטים מסויימים יכולה גם לעוות את הקול שלי.שלא ישמע נקי ונשי. האם זאת אפשרות מקובלת על פי ההלכות והדת? חשוב לי לדעת כי אשמח לעשות מוזיקה בשביל לחזק אחרים בע"ה.
תשובה: ניתן לעשות זאת בתנאי שאת לא מופיעה באופן חיי בפני גברים.
שאלה: לחדש מטפחת בשלושת השבועות: האם מותר לקנות מטפחת בשלושת השבועות (אנו נוהגים מנהג אשכנז) ולחדשה בשבת?
תשובה: אם עיקר השמחה שלך במטפחת היא בלבישה ולא בקנייה, ואת מברכת "שהחיינו" רק בלבישה, את יכולה לקנות ולחדש לכבוד שבת.
שאלה: החזרת בגד שעטנז: לגר"ד ליאור שלו וברכה. א. הרב אמר שאם אדם בזמן נדר שהוא נדר, שכח מההתרה שהיתה בערב ר"ה, אזי הנדר לא חל. ואני שואל - אם כשהאדם נדר הוא לא חשב כלל על ההתרה של ר"ה, האם זה נחשב ששכח? ב. אם קניתי מאדם שאינו יר"ש בת"א בגד שהתברר שכולו שעטנז, אז מעיקר הדין הייתי יכול לתובעו. מדוע, הרי כתוב שבמום הכל כמנהג המקום, ומנהג המוכר ומקומו שזה לא נחשב מום? כל הנושא ונותן סתם, על מנהג המדינה הוא סומך.
תשובה: א. באופן סתמי הנדר מופר. רק במקרה שבן אדם זוכר את ההתרה ובכל זאת נודר, אז יש ביטול של ההפרה והנדר חל. ב. המוכר לא מודע לכך שמדובר במום אך ברור שלפי דין תורה מדובר במום כי זה חפץ שאינו ראוי לשימוש. אילו המוכר היה בן אדם ישר היה יודע שאסור לו למכור את זה למי ששומר תורה ומצוות.
שאלה: תפילת הדרך לרבים: לכבוד הרב דוד חי הכהן שליט"א, שלו שלו בכפילא. האם תפילת הדרך דינה כתפילה - שמי שצריך רחמים יתפלל על עצמו (ירושלמי), ולא טוב שאחד יוציא את הרבים (שבקיאים) ידי חובה בתפילת הדרך? לכב הרב
תשובה: מלשון השו"ע בסימן ק"י שצריך לומר את התפילה בלשון רבים ומביאור דין זה במשנ"ב שם משמע שזוהי תפילה שתוקנה לרבים ועל כן אין לאומרה בלשון יחיד, ומכאן נראה שאפשר ואולי גם ראוי שיאמר אחד בשביל כולם.
שאלה: בחירת מקצוע וזיווג: אני בת 21, כרגע עובדת בארכאולוגיה בירושלים. אני מתלבטת כבר הרבה זמן בקשר ללימודים, השגתי ציונים טובים בתיכון ויש לי אפשרות להתקבל לאוניברסיטה. השנה למדתי ציור וקדרות ונהנתי מזה מאוד ואני מרגישה שהאומנות, הכתיבה, הנגינה והציור בוערים בי מאוד. מצד שני, אני מרגישה שאני מתחברת לתחום הנפשי, לשיחות עם אנשים. אבל זה עוד דרך ארוכה כי אני עוד לא מרגישה מלאה מבפנים. הרצון שלי לא ברור לי לגמרי ואני מנסה לגלות אותו. אני מצליחה לבנות את התקשורת עם אנשים דרך חוויות והתחזקות עצמית אבל האומנות היא הרבה עיסוק עצמי. האם לעזוב את האומנות? מה המקום שלה? שאלה שניה: יצאתי עם בחור מקסים שיזם את הקשר ביננו אחרי היכרות ידידותית בעבודה. בחור מאוד סוער ומוכשר שהיה קטן ממני בשנה וחצי, לפני גיוס. הוא לומד בישיבה ויצאנו. מבחינתי הייתי בספקות אבל הרגשתי שזה מתאים מבחינת האופי שלנו. הוא התלהב מאוד מאוד ואצלי זה נבנה לאט ואחרי שלושה שבועות חזר לישיבה ונפרד ממני. הוא אמר שמשהו אצלו השתנה בעקבות הישיבה (ואולי לא). בכל מקרה, אני יודעת שאני צריכה לכבד את המקום שלו אבל אני מרגישה כואבת ושלדעתי יש לזה עוד מקום. האם לדבר איתו או להרפות מהעניין, שאם זה מתאים זה יקרה מעצמו? על העזרה
תשובה: א. לגבי בחירת עיסוק לחיים, כפי שכתבת באמת העיסוק באומנות נוגע הרבה בעיסוק העצמי של האדם. אדם צריך להיות מאד עשיר רוחנית בכדי שהאומנות תגלה צדדים פנימיים. נראה לי שהדרך היותר טובה עבורך היא לפתח עיסוק שנוגע עם בני אדם, למשל, יועצת או עובדת סוצאלית או עיסוק בחינוך. בעזרת ה', מכוח התמלאות זו תוכלי גם לבטא את העושר שלך בהמשך על יד אומנות. ב. אני מניח שהוא יודע שאת רצית את הקשר לכן אין טעם לומר לו זאת שוב. אם את חושבת שלא ברור לו שאת חפצה בקשר את יכולה לשוחח איתו שוב על כך. בכל מקרה אני ממליץ שהשיחה תהיה לאחר יום הכיפורים, כשיצא לחופשת בין הזמנים.
שאלה: מגבת לנטילת ידים ולמקלחת: אני משתמש במגבת אחת לגוף (לאחר המקלחת) ומשתמש בה אחרי זה לנגב את המים של אשר יצר או של ברכת המזון. שמעתי שהמים טמאים ואסור שהם יפלו לרצפה אז מה עושים בנוגע למגבת, האם צריך מגבת נפרדת או אפשר מגבת אחת להכל?
תשובה: אין צורך מן הדין במגבות נפרדות, אבל אולי כדאי בזהירות בניקיון ובבריאות שתהיה מגבת מיוחדת לנטילה ואכילה.
שאלה: לעג לדעות שמאלניות: האם נכון ואמיתי להשתמש בלעג כנגד דעות שמאלניות?
תשובה: אפשר לחלוק על דעות ולומר שהן מוטעות, אך לעג לדעה לא משכנע ולכן אם הוא לא מביא תועלת אין לעשותו.
שאלה: מוזיקה בשלשת השבועות: אני מבקש שהרב יתן לי תשובה ברורה בקשר למוזיקה בשלשת השבועות- יש רבנים שאומרים שאסור בכלל, יש רבנים שאומרים שאסור מוזיקה קצבית שרוקדים בשמיעתה, יש שהתירו שירי קודש עצובים על החורבן ועוד ועוד. מהי דעת הרב הברורה בענין?
תשובה: בהלכות שלושת השבועות המחבר לא התייחס למוזיקה מכיוון שהמחבר פוסק בהלכות תענית שבזמן הזה אין לו לאדם לשמוע מוזיקה זכר לחורבן. לכן, אסור לשמוע מוזיקה משמחת בשלושת השבועות אולם מוזיקה עצובה ונוגה מותר לשמוע. שירה ללא ליווי כלים לא נכללה בכלל האיסור.
שאלה: לעזור לחבר שהורשע באונס: אני מבקש הכוונה בהתלבטות שבפני. ידיד שלי נשפט לאחרונה למאסר של שנים רבות באשמת אונס והטרדה של ילדות. האדם הזה עבד אצלי מספר שנים ונקשרה ידידות בינינו שלוותה בקשר מזדמן בשנים האחרונות. האדם היה מוכר לי כירא שמיים,איש משפחה בעלת רקע אמוני עמוק, איש חסד אמיתי וחבר נאמן. הוא התקשר אלי בזמן המעצר ואני שמחתי לדבר איתו ולעודד אותו. התקשרתי מספר פעמים לאשתו ופעם אחת ביקרתי אותה ואת ילדיה הרבים ב"ה. כולנו דיברנו על יום השחרור הקרב ועל כך שהסיוט הזה יגמר ויתברר שזו הייתה עלילה. השוק היה עצום כשבהרכב של שלושה שופטים הוא הורשע בחשדות וכאמור נידון ללמעלה מעשר שנים מאסר. אני מאוד רוצה לעזור ולעודד את האישה והילדים אך השאלה שלי איך נכון הלכתית לנהוג כלפיו. כזכור לי הגמרא מתייחסת לאונס כאל סוג של רצח. בלתי נתפס בעיני שהוא עשה כדברים האלה אבל אני מקבל, בקושי רב, את פסיקת בית המשפט. אני מעוניין לתמוך בו, אבל קשה לי תמיכה במי שלאורך זמן פשע בדברים נוראיים שכאלה. אודה על הכוונה והארת הדברים.
תשובה: לעזור למשפחתו זו מצוה, הם לא אשמים במעשיו. יש להניח שהאשמות נכונות והוא פגע פגיעות חמורות בילדות. אם הוא היה ירא שמים כנראה שזו היתה יראה חלקית או שהוא חולה ולא שולט במעשיו בתחום זה. על כן, את עיקר התמיכה יש לתת לאשתו ומשפחתו ולא לו. הוא צריך לעבור טיפול עמוק שלא יפגע יותר.
שאלה: כף חלבית שהתערבבה: אני עובד בחנות גלידה בה כל הגלידות הינן חלביות למעט כמה גלידות פרווה הנמצאות במקרר נפרד. כמו כן, הכפות בהן מוציאין את הגלידה נפרדות לגלידה החלבית ולגלידה הפרווה וכל כף נמצאת בתוך כוס עם מים משלה. השבוע, ללא מתכוון, הכנסתי לרגע אחד קט את הכף הפרווה לתוך הכוס החלבית (שבה כמובן יש שיירי גלידה היורדים מהכף החלבית). האם במקרה זה עליי לבקש מבעל המקום שיחליף את הכף או שמא אין בכף חשש?
תשובה: אם רוצים שהכל ישאר פרווה ומאחר והכל קר, יש לשטוף היטב את הכף לפני שמשתמשים בה בפרווה.
שאלה: הנחת תפילין בתענית: מה המקור להנחת תפילין דוקא במנחה בתענית?
תשובה: יש הנוהגים כך מכיוון שיום תענית הוא יום תפילה ורוצים להבליט את הדבקות באלוקים והזהירות במצוות. על פי הביאור הלכה יש עניין שאדם יניח תפילין כמה שיותר זמן.
שאלה: חשש כשרות בגלידה: במקום עבודתי כמעט כל העובדים הם חילונים וכנראה לא מקפידים על כשרות. לכבוד סוף החודש אכלו כולם גלידה (חלבית כשרה) והציעו לי גם. האם מותר לי לקבל אם זה בחד פעמי, אפילו אם הכף הגשה אינה חד פעמית והייתה בשימוש העובדים פעמים רבות? וכן האם יש עוד דברים שצריך לשים לב אליהם כדי לאכול מהגלידה?
תשובה: מותר, כיון שגלידה דבר קר הוא וקר לא בולע.
שאלה: לצבוע את השיער ואת הבית בשנת אבל: 1. אבי היקר נפטר לפני כ-3 שבועות. בחודש מאי שעבר אחי קנה כרטיסים לטיול קבוצתי לחו"ל. מאחר ואנחנו בשנת אבל האם מותר לאחי לטוס לחו"ל? 2. האם מותר לי לצבוע את השיער שלי לאחר השלושים יום? 3. אימי היא אשה לא בריאה ולכן הבאתי אותה אלי - האם מותר לי בשנת האבל לצבוע את הבית שלי?
תשובה: 1. לגבי טיול בחו"ל, בכלל לא כ"כ פשוט הדבר שמותר לצאת לחו"ל לטיול. אך לעצם שאלתך, אינני רואה איסור לצאת מן הארץ בשנת אבל. 2. מותר לצבוע את השיער בשנת אבל. 3. יש להמנע מלצבוע את הבית בשנת אבל.
שאלה: התעמלות בבריכה בתשעת הימים: כל יום ראשון אני מתעמלת בבריכה הטיפולית בהדסה הר הצופים (שעת נשים נפרדת בימי ראשון ושלישי בלבד). האם מותר לי ללכת להתעמל בבריכה בשבוע שחל בו תשעה באב? אני סובלת מבעיות פרקים ומפריצת דיסק וההתעמלות במים מקלה על הכאבים שלי.
תשובה: מותר.
שאלה: לעצב שיער נשים בשלושת השבועות: האם מותר לנשים לעצב את שיערן- צבע וגוונים, לאחר י"ז תמוז- בזמן שלושת השבועות?
תשובה: עד ראש חודש אין בעיה.
שאלה: סריגה בתשעת הימים: א. האם מותר לשמוע מוסיקה חסידית אחרי חצות היום של יום שישי בשלושת השבועות? ב. האם מותר לסרוג בתשעת הימים למטרת פרנסה? ג. האם מותר לחדש (לברך שהחיינו) בשבת ובראש חודש אב. אני אשכנזיה.
תשובה: א. אסור. ב. מותר. ג. בשבת מותר ובראש חודש אב אסור.
שאלה: מה זה למג"א, לגר"א?: בזמני תפילות רשומים זמני למג"א, לגר"א. למה הכוונה?
תשובה: אלו ראשי תיבות של פוסקים: מג"א   מגן אברהם. גר"א   הגאון רבי אליהו מוילנא. הרחבה מתוך הספר "פניני הלכה - תפילה": השעות שדיברו בהן חכמים הן שעות זמניות. כלומר, מחלקים את היום לשנים עשר חלקים, וכל חלק נקרא 'שעה-זמנית'. בקיץ שהימים ארוכים - השעות ארוכות, ובחורף שהימים קצרים - השעות קצרות. השאלה מאימתי מתחילים לחשב את היום. לפי חשבון ה'מגן-אברהם', שעות היום הן שעות האור, כלומר החישוב הוא מ'עמוד-השחר' ועד חשכה גמורה. ואילו לדעת הגר"א החישוב הוא לפי השעות בהן השמש נראית, כלומר, מזריחת החמה ועד שקיעתה. וזוהי משמעות שני הזמנים שמופיעים בלוחות. הזמן המוקדם הוא לפי 'מגן-אברהם', שמתחיל את חשבון השעות מ'עמוד-השחר', והזמן המאוחר הוא לפי הגר"א שמתחיל את חשבון השעות מ'הנץ-החמה". הרב יאיר וסרטיל
שאלה: שלושה עשר עיקרים: אנו אומרים בכל בוקר לאחר התפילה שאנחנו מאמינים ב-13 עיקרים שאחד מהם הוא: "שהתורה כולה נתונה מן השמיים ולא תשתנה בשום זמן חס ו ". כיצד העיקר הזה מסתדר עם האימרה שבימות המשיח יהיה מותר לאכול חזיר, זה לא שינוי בתורה?
תשובה: ראשית, ביחס לדברי ח שלעתיד לבוא יהיה שינו בתורה יש מחלוקת. יש אומרים שלא יהיה שינוי כלל ויש כאן רק רעיון עמוק. ויש אומרים שבמהות התורה לא יהיה שינוי, ואז אף אם יש שינוי בכמה מצוות זה לא משנה את נשמת התורה. לגבי דברי המדרש "למה נקרא שמו חזיר? שעתיד לחזור ולהטהר לעתיד לבוא" - חכמינו נחלקו האם לעתיד לבוא החזיר יהיה מותר. האור החיים הקדוש (ויקרא יא ז) אומר שנקרא שמו חזיר משום שעתיד הקב"ה להחזירו לנו לעתיד לבוא אבל לא את החזיר שבימינו אלא חזיר שיהיו לו את כל סימני הטהרה. "אבל לעתיד לבוא יעלה גרה ויחזור להיות מותר. ולא שישאר בלא גרה ויור, כי התורה לא תשתנה". הרי שרואים שגם למי שאומר שיהיה מותר לאכול מדובר שיהיו לו סימני טהרה. התורה לא תשתנה אבל המציאות כן. ובשו"ת הרזב"ז (חלק ב, סימן תתכח) הסביר שלעתיד לבוא יהיו ישראל אוכלים משמנים כאילו הותר להם בשר החזיר. אבל לא שיותר באמת אלא זהו רק משל. בספרים מופיע המקור למדרש זה בויקרא רבה פרשה יג אולם בעיון שם לא מופיע מדרש זה אלא בשינוי נוסח ועל מלכות רומא. וכן אומר בעל התורה תמימה שאין בכלל מדרש כזה. וכמותו סוברים עוד חכמים. (להרחבה אפשר לראות בשו"ת עטרת פז חלק ראשון כרך ב יורה דעה ו)
שאלה: ימי החופשה מהצבא ("רגילה") בשלושת השבועות: לאחר 4 חודשים נוספים בצה"ל יצאתי לחופשה של 7 ימים מהצבא שיוצאת על שלושת השבועות. האם יש איזהו היתר לטיולים מוסיקה שהרי זו מעין רפואה ודבר שדי נצרך?
תשובה: מוזיקה - אסור, לטייל - מותר.
שאלה: צום בימי שישי: אני נוהג לא לאכול בימי שישי כדי לבוא אם תאבון לארוחת ערב שבת אבל אח כ כואבת לי הבטן ואני לא נהנה מהארוחה. מה עדיף להפחית באכילה בימי שישי או בכלל לא לאכול?
תשובה: השולחן ערוך (אורח חיים, סימן רמט) כותב: שאין לקבוע סעודה שאינו רגיל בה ביום שישי בכדי שיכנס לשבת כשהוא תאב לאכול את סעודת השבת. ומט' שעות זמניות מצוה להימנע אף מסעודה שרגיל בה. וחסידים ואנשי מעשה נהגו להתענות בגלל סיבה זו. אולם אם הצום גורם לך שלא להנות מהאוכל הרי שהסיבה לצום יורדת. וכתב המשנה ברורה, שרק מי שהוא איסטניס ואם יאכל ביום שישי לא יוכל בשבת יצום ביום שישי. אם כן, עדיף להפחית באכילה ולא לצום. אם חשבת שזו הלכה לצום ביום שישי, הרי שאינך צריך התרת נדרים. אולם אם ידעת שיש כאן מנהג חומרא, תעשה התרת נדרים.
שאלה: להעריך את הרצל ובן גוריון: היאך אנחנו מוקירים ומעריכים את הרצל ובן גוריון הרי הם היו רשעים שרצו להפוך את היהודים לכופרים וגם את יהדות המזרח ותימן עשו להם כפייה חילונית, אם כן, היאך אפשר להעריץ ולהעריך אנשים כאלו?
תשובה: יש להפריד בין הפן החיובי ובין צד השלילי שבהם. כשנתעוררה השאלה האם יש ללכת עם הציונות הלא דתית בכל מה ששייך לעליה, לגאולת קרקע ולהתישבות בארץ. הרב קוק אמר שהם עושים צעד נכון ויש ללכת איתם. היו חוגים בעם ישראל שהתנגדו לזה, אולם משנתו של הרב קוק לא הייתה כך. איננו מצדיקים את הצד השלילי שיש באישים אלו, אך עלינו להעריך את כל הדברים החשובים שעשו לעם ישראל, להרמת כבודה של האומה, לגאולתה של הארץ ולהתישבות בה.
שאלה: שינון חומש - "ובלכתך בדרך": האם עדיף לשנן בעל פה מלשמוע שיעורים מנגן כשאני הולך ברחוב? והאם יש בעיה לשנן חומש?
תשובה: עדיף לשנן שבזה אתה בעצמך לומד תורה ממש. ואסור לשנן חומש כיון שדברים שבכתב אי אפשר לאומרם בעל פה.
שאלה: מי נטילת ידיים של רוח רעה: האם מותר לעשות שימוש במים של נטילת ידיים של הבוקר (כלומר, של רוח רעה)? והאם מותר להשתמש במים של נטילה רגילה (של נקיות, כגון, הנטילה של לפני האוכל)? השימוש שאני רוצה להשתמש הוא השקיית צמחים לדוגמא.
תשובה: לא.
שאלה: עננו למי שלא צם: האם מי שלא צם צריך להוסיף "עננו" בתפילה?
תשובה: היות ובתפילת עננו אנו אומרים "ביום צום תעניתנו", אדם שאינו צם עלול חלילה להישמע כדובר שקרים ולכן אינו אומר.
שאלה: ברכת ציצית: ברכת ציצית: "להתעטף בציצית", נפסק לומר את ה- ב של "בציצית" בשווא ולא בפתח (אם כי הב"ח פוסק גם היום כאשר אין תכלת לברך עם פתח). הלבוש מסביר כי מברכים בשווא, מכיוון שכיום אין תכלת ולכן לא מיידעים את הציצית. וכעת, רציתי לשאול את הרב: לשיטת הרב שיש היום תכלת, האם גם צריך לברך "בציצית" עם פתח תחת ה- ב? הרי אף לשיטה שאומרת שהיום הוגים את ה- ב בשווא, זה דווקא בגלל שאין תכלת!
תשובה: אכן, בימינו שיש תכלת יש לברך בציצית עם פתח.
שאלה: ללמוד נהיגה בבין המצרים: האם ניתן להתחיל ללמוד נהיגה בתקופה זו של בין המצרים?
תשובה: כן.
שאלה: בריכה בשלושת השבועות: האם זה נכון שרק מי שהתרחץ בבריכה לפני שלושת השבועות יכול להתרחץ בבריכה בשלושת השבועות?
תשובה: לא. מאחר ומותר להתרחץ עד לראש חודש אב (לאשכנזים) או שבוע שחל בו (לספרדים) אפשר גם לרחוץ בבריכה. אמנם כתוב שיש להיזהר יותר בימים אלו מפני הסכנה.
שאלה: נסיעה לפני תפילה: האם מותר לנסוע לפני תפילה אחרי הנץ ולהתפלל בזמן עצירה?
תשובה: מותר. גם בשעת הנסיעה מותר להתפלל אם אינך הנהג.
שאלה: גילוח העורף בבין המצרים: יש לי בעורף כמות שיער גדולה, לכן אני נוהג לגלח ולנקות את העורף פעם בשבוע-שבועיים בלי קשר לתספורת או לגילוח הזקן. האם מותר לי לנקות ולגלח את העורף גם בבין המצרים כ הסרת ניוול?
תשובה: קשה להתיר את זה, ככל הנראה זה אסור.
שאלה: להתנגב במגבת קרועה: האם מותר להתנגב במגבת קרועה?
תשובה: אינני רואה איסור בזה.
שאלה: להתאמן בנגינה בשלושת השבועות: האם מותר לנגן בכלי בשביל להתאמן?
תשובה: עד ראש חודש מותר אולם בתשעת הימים ראוי מאוד מאוד להימנע משום שמתלווה לזה גם הנאה.
שאלה: להגביה ספר תורה בלי תכלת: מה אני יעשה אם מבקשים ממני להגביה ספר תורה בסניף ואין בטלית תכלת ואני שם תכלת.
תשובה: ניתן ללבוש את הציצית ויכוון ללבוש אותה לא לשם מצווה אלא לשם כבוד הציבור.
שאלה: תחזית שנכתבה בשבת: האם מותר לקרוא תחזית מזג האוויר שנכתבה בשבת? האם זה תלוי בזמן שהיה אפשר לכתוב את התחזית במוצ"ש או שזה תלוי בזמן שלקח לחזאים לבדוק את לחזות?
תשובה: יש להמתין במוצאי שבת בכדי שיעשו, כלומר, שיעבור זמן שאפשר לכתוב תחזית זו.
שאלה: קראנו בטעות הפטרה של פרשת פנחס: בטעות קראנו השבת את ההפטרה של פרשת פנחס במקום הפטרת דברי ירמיהו. מה עלינו לעשות? תשובתכם תיתלה על לוח המודעות של בית הכנסת.
תשובה: אינני חושב שניתן לתקן את זה.
שאלה: שירים ווקאלים בימי בן המצרים : יש שירים וקאלים עם תופים ברקע, האם מותר לשמוע בימים בן המצרים?
תשובה: אני חושב שאסור.
שאלה: איך מכשירים חסה ושאר ירקות עלים: איך מכשירים חסה, כרובית, עלי בייבי, כוסברה ושאר ירקות מסוג אלו היום?
תשובה: בגידול שטח פתוח אין לאכול כרובית כלל. חסה אפשר להכשיר לאחר שטיפה היטב היטב ושפשוף העלים מפני כנימות ואקריות הדבוקות לעלה. כמו כן, יש להתבונן היטב בעלה מול האור כדי לראות מנהרות. באופן כללי, זה טרחה מרובה. הגר"מ אליהו זצ"ל אסר לעשות כן בימינו שיש עלים בדוקים ומהודרים. כן גם לעניין כוסברא ועלי בייבי לשטוף היטב ולשפשף ולבדוק מול אור. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: האם מותר לי להיות בחתונה של אמי?: אני יתום מאב ואמי מתחתנת בקרוב נישואים שניים. לפי מה שהבנתי אין מניעה שאני אהיה בחתונה עצמה אלא רק בחופה. רציתי לדעת מה דעת הרב בנושא זה - הם מותר לי להיות בחופה או שלא?
תשובה: מקובל שהילדים לא הולכים לנישואי הוריהם, לא לחופה ולא לסעודה.
שאלה: ריקודים בימי בין המצרים: האם מותר לערוך ריקודים ומחולות בימי בין המצרים בסעודות מצווה, כגון: נישואין, (למתירים להינשא בימים אילו) שידוכין, בר מצווה, ברית מילה ופדיון הבן שנערכות בזמנם, סיום מסכת וכל כיוצא בזה? האם מותר לערוך בימי בין המצרים תהלוכות לרגל הכנסת ספר תורה חדש?
תשובה: כשהתירו להנשא בימים אלו בודאי שהתירו גם לשמח חתן וכלה וכדו'.
שאלה: סיום בשלושת השבועות: האם מותר לעשות סיום עם שירים וגיטרה (ללא ריקודים) בשלושת השבועות?
תשובה: מותר לעשות סיום אך לא עם כלי שיר.
שאלה: לשוון הרע לתועלת: חבר שלי בזמן האחרון מסתובב עם חבר ה שמקלקלים אותו. האם מותר לי להגיד לחבר שלי כל מיני דברים רעים על החבר ה הפחות טובים שהם אמת שקר (נא להתייחס לכל מקרה של אמת שקר), ואז כך אולי הוא יעזוב אותם?
תשובה: : מותר לך לשנות מן האמת בכדי להציל את חברך הטוב.
שאלה: השלמת צום לאחר מחלה: מה דין אדם שלא צם עקב חולי, האם צריך להשלים את הצום לאחר המחלה והאם יש עניין של מידת חסידות?
תשובה: אין צורך להשלים.
שאלה: חנוכת הבית בערב ראש חודש אב: נכנסנו בע"ה לדירתנו החדשה לפני שלושת השבועות - אך עקב חולי של אבי (רפואה שלמה) דחינו את חנוכת הבית עד שיצא מביה"ח. ב"ה אבי ישתחר ונוכל לעשות את חנוכת הבית ביום ראשון כ"ט תמוז ערב ראש חודש אב. האם לדעת הספרדים (אני עירקי ואשתי תמניה) מותר לערוך חנוכת הבית בכט תמוז, עם כיבוד קל, דברי תורה - וסדר הלימוד. וזאת כשידוע שלא נספיק לסיים הכל לפני השקיעה (כך שנמשיך אל תוך א אב)?
תשובה: חנוכת הבית בדברי תורה גם עם כיבוד קל מותרת. וזכות הלימוד תגן עליכם ליישוב טוב והצלחה, אמן.
שאלה: מהו כהן חלל: אני כהו שחייתי עם גרושה ונולדה לנו ילדה, האם אני נקרא חלל? איך אפשר לבדוק עם כהן הוא חלל?
תשובה: חל איסור על כהן לשאת לגרושה. אך למרות זאת אם עבר וחי עם גרושה אינו מתחלל. עם זאת, מאחר שכהן שנשא גרושה וזלזל בכהונתו תקנו חכמים שישללו ממנו כל הזכויות של הכהונה, ולכן אינו יכול לשאת כפים ולא לעלות לתורה ראשון וכדומה. וגם אם התגרש מאשתו או שמתה האשה אינו חוזר לכהונתו עד שידור הנאה על דעת רבים מכל הנשים האסורות לו. (ואין חילוק בין כהן שנשא אשה ובין שבא עליה באופן קבוע ללא נישואין- פרי מגדים סי' קכ"ח, ס"ק נ"ח). לשון הנדר שצריך לידור כדי שיוכל לחזור ולנהוג ככהן הוא: "הרי אני נודר על דעת פלוני ופלוני ופלוני (ויזכיר שמות שלושה אנשים) שאם אבוא על אחת הנשים האסורות עלי אאסר ממנה הנאה". וביאור הדבר הוא שנודר ללא יכולת התרה, אא"כ יסכימו שלושת האנשים שהזכיר שיתירו לו את הנדר. ונודר שאם יבוא על אשה אסורה לו יאסר עליו בנדר ליהנות ממנה כל הנאה שהיא. לגבי דינה של הבת שנולדה מגרושה וכהן, הרי היא חללה ואסור לה להתחתן עם כהן, אך בנותיה יוכלו להתחתן עם כהנים. באופן עקרוני חלל הוא בן או בת שנולדו לכהן מאשה שאסורה עליו באיסורי כהונה, כגון גרושה או זונה. ובן בנו של חלל הרי הוא גם חלל עד סוף כל הדורות. אך בן בתו או בת בתו של חלל אינם חללים. מקרה נוסף של חללות הוא אשה שבא עליה חלל, שהיא מתחללת ע"י כך, ואסורה להנשא לכהן. אך מכיוון שהפרטים בדין זה רבים יש לשאול בכל מקרה לגופו. לסיכום: יש לעשות תשובה על חטאי העבר ולנהוג כפי המפורט בגוף התשובה. הרב יהודה מעטוף