LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: פגעתי ברכב חונה: לפני שנתיים ושמונה חודשים הייתי בחניה של מסעדה ועשיתי רוורס ופתאום שמעתי בום. יצאתי מהרכב לראות מה עשיתי וראיתי ששברתי חתיכה מהפנס של הרכב שחנה שם. הוא חנה במקום שאסור לקנות ובעודי חושבת ונעצבת על מה שה זיכה אותי בחור שהיה איתי באוטו אמר לי עזבי, מה תכתבי לו עכשיו פתק, הוא חונה במקום שאסור מגיע לו (משהו כזה, אולי לא מדייקת במילים). הייתי נסערת, ועם זאת היה לי במחשבה שאולי כשאחזור אכתוב לו פתק אך כשחזרתי הוא לא היה שם. סיפרתי את המקרה לאימי היא אמרה לי להתקשר למסעדה (לא ידעתי את סוג הרכב ולא את מספרו) ושאלתי אותם אם הם יודעים על מישהו שחנה שם ושברו לו את הפנס, אך ללא הועיל. מה אני צריכה לעשות? לתרום צדקה?
תשובה: א. אם יכלת לצאת מחנייתך ללא פגיעה ברכב השני את חייבת בת אך אם לא יכלת לצאת את פטורה. ב. הואיל ואת לא מכירה את בעל הרכב, עליך לרשום לעצמך חיוב זה, עד שיבא אליהו ויזהה את הניזק. מקור הדין: א: הגמרא בב"ק כז: כותבת שאם אדם מילא את רשות הרבים בחביות ואין אפשרות לעבור מותר לעוברים לשבור את החביות ולעבור, אך כל זה אם אין אפשרות אחרת שאין בה טורח מרובה, אך אם יכל לעבור וברשלנותו שבר חייב. ב: מצינו בגזלן שאינו יודע למי להשיב כגון גזל רבים, שיעשה בממון צרכי רבים. יש מקום לדון האם גם בנזיקין הדין כך? הרב קוק זצ"ל כותב בספר אורח משפט הלכות נחלות יח ".ולכאורה נראה שצריך שיהיו צרכי רבים הללו במקום שהנגזל או יורשיו עלולים להיות נהנים מזה, אמנם כ"ז הוא בגזל ממש דבאיסורא אתא לידי', אבל בהלואה כ"ז שאינו יודע למי להחזיר, לא חלה עליו חובת פרעון, וראוי הי' להוציא מתחת ידו ולהניח במקום בטוח, אם ירצה לצאת ידי שמים, בתנאי שאם בזמן מן הזמנים ימצאו תובעין שיבררו את זכיותיהם בסכום זה ע"פ ב"ד כדין תורה ינתנו להם." ע"פ דברים אלו נראה שבמקרה שלך שאין את יודעת מה מקום המגורים של הניזק וסיכוי גדול שלא יהנה מהכסף אין צורך לעשות בכסף צרכי רבים. ולענ"ד נראה שמזיק דומה ללווה ולא לגזלן כיוון שאין בידו ממון איסור ולכן אין דין זה של יעשה בהם צרכי רבים. לגבי מה שכתבנו לרשום מצאנו דין זה בהלכות השבת אבידה ונראה שגם במקרה זה יש לנהוג כך. הרב משה מאיר אבינר
שאלה: קידוש ה  יומיומי : מובא בדברי הפלא יועץ ערך כופה: כשאדם כופה את יצרו, יש פעמים שמקבל על כך שכר יותר גדול מאדם המוסר נפשו למיתה! והרי הוא מביא שם הוכחה שלמסור את הנפש זה קל, וכן ממילא סוף אדם למיתה וכו, ואין יצה"ר גדול כל כך לדבר, וכולם כשרים בעניין זה ועוד. אבל לא מצינו צדיק שכופה את יצרו תמיד. ----- אז השאלה שלי, הרי אומרים שהאנשים שמסרו נפשם על קידוש ה, אין כל בריה יכולה לעמוד במחיצתם וכו. לעומת זאת צדיקים גמורים שכל חייהם מלאים עליות וירידות. איך שכרם מועט יותר? הרי בסופו של 120 הם התאמצו יותר. וכל העולם זה נהמא דכיסופא, ולהיות כופה את יצרו, להתאמץ וכו אז מה התשובה לעניין? חשבתי על תשובה אבל היא לא נכונה במקרה שהאדם כבר נשוי ומבוגר עם ילדים: (אומנם ניתן לדחוק ולומר שיחנך טוב יותר את בניו) השכר של אדם שכופה את יצרו. מצד הכפייה באמת השכר אינו כל כך גדול. החלק העיקרי בשכר הוא מצד שהקב"ה כביכול גלגל שכל ילדיו, צאצאיו, וצאצאי צאצאיו כפו את יצרם, לצד הטוב באופן תמידי. והשכר עומד על האדם הראשון. ולכן השכר שלו הוא כך- שאין כל בריה יכולה לעמוד במחיצתו, כי השכר הוא כביכול אינסופי עד קץ כל הדורות מגלגלים לזכות, וכל זה בזכות האיש שמסר נפשו. אך השכר בעצמו על עצם המעשה הוא אינו כה גדול. זוהי תשובתי הלא כל כך מספקת אבל אשמח על תגובה. עם התשובה הנכונה.
תשובה: נראה לי כי מה שנאמר על אלו שמסרו נפשם שאין בריה יכולה לעמוד במחיצתם הכוונה למי שמסרו נפשם בפרסום רב כמו בשעת גזירות השמד ובזכותם ניתן כח להמוני ישראל להתמיד בשמירת התורה כנגד לחץ הגויים. אבל מי שמסר נפשו בינו לבין יחידים וזה לא נתן כח להמוני ישראל הרי מסירות זו היא רק לאותו זמן, ומי שכופה את יצרו זה נעשה כל ימי חייו פעמים רבות ולפעמים גם בצער גדול של בושה וייסורים שזה שקול כמסירות נפש.
שאלה: התייחסות לקשר אסור: אני חוזרת בתשובה, ומשפחתי חילונית. לאחרונה אחי הקטן (17) הכיר בחורה שכנראה תהיה החברה שלו. כמובן שאני לא מאושרת מהסיטואציה אבל רציתי להתייעץ איך להגיב למצב הזה. למשל, כשהיא באה אלינו הביתה האם עליי לתת לה הרגשה שהיא מוזמנת ואני שמחה שהיא באה? (היא הרי תהיה איתו בחדר לבד ולא בסלון) הציפייה מצד אחי שאני אשמח בשמחתו ובהתרגשותו כי היא עושה לו טוב. אני מן הסתם לא תומכת בקשר פרוץ שכזה. אבל אני לא רוצה לפגוע ברגשות שלהם ואני יכולה להבין את נקודת המבט שלהם כי גם אני הייתי חילונית. אחי לא מוכן לשמוע ביקורת בנושא מאף אחד. איך עליי להתייחס למצב הזה? האם התייחסות קרה מצידי תגרום חילול השם כי אני מייצגת את הדת בעיניהם? או הפוך? האם עליי לעשות מאמצים מיוחדים להיות בבית למקרה שהיא תבוא ויהיה איסור ייחוד? (ההורים בעבודה ואין עוד אחים)
תשובה: את מתארת מציאות מורכבת. אחיך בוודאי יודע שאת לא מסכימה עם מעשיו ולא נראה לי שדיבורים איתו מצידך או התייחסות קרה שלך אליו ימנעו ממנו להתנהג בצורה שבעיניו היא התנהגות רגילה ולגיטימית לחלוטין. בנוסף לכך את כמובן לא מצווה בחינוכו. לכן, ההתייחסות שלך לקשר שלו עם חברתו צריכה להיות כמו ההתייחסות שלך לכל מעשיו שבעינייך אינם ראויים: חילול שבת, אכילת מאכלים לא כשרים וכדומה. דומני שהמציאות מוכיחה שחזרה בתשובה לא נגרמת מכעסים ומריבות אלא דווקא מהארת פנים ומקשר טוב שלך עם אחיך. אינך מחוייבת להיות בבית כדי להצילו מיחוד, אולם אם יש לך אפשרות פשוטה וקלה להיות בבית בזמן זה - עדיף, אך לא חובה, כמו שאינך צריכה "לרדוף" אחריו כדי למנוע ממנו חילול שבת וכד'. ובהצלחה רבה
שאלה: טיול גיוס בתשעת הימים: אני ב"ה מתגייס יומיים אחרי תשעה באב, האם אוכל לעשות טיול לפני גיוס בתשעת הימים?
תשובה: עדיף לא לצאת לטיול בימים אלו ובפרט לפני גיוס שצריך הרבה זכויות. עדיף שתלך להתפלל ליד הכותל המערבי וקברי האבות בחברון שתצליח לקדש שם ד' בצבא ומן השמים ישמרו עליך ותזכה לעשות הרבה טיולים בהמשך.
שאלה: מחלוקת בנוגע לבחירת רב לחופה: בס ד יש ביני לבין ארוסי מחלוקת לגבי בחירת רב לחופה אני מאוד חשוב לי רב מזמר והוא מאוד חשוב לו את הרב שלו. אינני יודעת מה לעשות אודה אם תאכל לעזור לי ושבת
תשובה: כשיש מחלוקות ביניכם הכי טוב ללכת לפי המנהג המקובל, ובמקרה הזה המנהג המקובל הוא שהרב של החתן עורך את החופה. בנוסף לכך, מעמדהחופה הוא מעמד קדוש ואני בטוח שבעוד כמה שנים במבט לאחור תשמחי שרב חשוב ערך את החופה ולא דוקא רב מזמר. אגב, יותר חשוב שלברכה האחרונה יהיה רב שקולו נאה משום שזו ברכה ארוכה שנוהגים גם לשיר את חלקה, ולכן רבים משתדלים דווקא זו לתת ל'רב מזמר'. לכן אני חושב שזה יהיה פיתרון מוצלח. הרב של בעלך יערוך החופה והרב המזמר יכובד אחרונה. העיקר, לזכור לא לתת למחלוקות הקטנות הללו להרוס לכם את השמחה. זכרו שהעיקר הוא עצם כריתת הברית ביניכם והקמת בית קדוש בישראל, וזה דבר משמח מאוד, וכל השאר הוא רק תפאורה. מזל טוב! הרב יאיר וסרטיל
שאלה: תפירה בבין המצרים: האם מותר לתפור ולתקן בגדים בשלושת השבועות?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה האיסור הוא בתשעת הימים ולא בכל שלושת השבועות. וכן מובא בכף החיים(תקנא, קטו-קטז) ויש להחמיר בסתימת נקבי הבגדים וכל תיקון הבגדים. אולם בספר בן איש חי(דברים י) מתיר תיקון. שיבנה המקדש במהרה הרב חגי בר גיורא
שאלה: ניכוש עשבים מסביב לעץ: האם מותר לנכש עשבים עם מעדר שצומחים סביב העץ?
תשובה: וברכת ד' עשבים שחונקים את העץ, לוקחים את מימיו אפשר לעקור בשביעית ואפילו במעדר, ובלבד שיהיה מסביב לעץ עצמו ולא שטח רחב. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום
שאלה: איך אפשר להגיד לאשה בהריון לצום?!: כיצד ההלכה מתירה לעשות משהו שיסכן עובר של אם בישראל?? אני משתגעת מתשובת הרבנים, במחילה מכבודם! הרפואה אומרת בפירוש שצום בחודשים מאוחרים יכול להקדים לידה. ללדת פג בחודש שביעי עלול לסכן אותו וככל הנראה לא ישרוד אז תשובת ההלכה היא- אם מתחילים צירים או ירידת מים להפסיק את הצום?? אם התחילה ירידת מים אזי התחילה לידה! של עובר בחודש שביעי! אי אפשר להחזיר את הגלגל לאחור לאחר ירידת מים. האם זוהי באמת עמדת ההלכה?? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "תשעה באב ויום כיפור בהריון מתקדם"
תשובה: הרופאים ממליצים לכל אישה בהריון בכל מצב לא לצום הסיבה לכך היא בעיקר משפטית אך אם תשאלי אותם שאלה אקדמית לא מעשית הם יענו לך שהדבר תלוי בכל אישה ואישה ואכן אשה שסובלת מבעיה כל שהיא או חשה בצירים או התכווצויות וכדו' עליה להפסיק את הצום ולשתות משקה מתוק (המכיל סוכר!) מומלץ מיץ ענבים אמיתי שייבנה ביהמ"ק
שאלה: מינקת תשעה באב ובין המיצרים: א. האם מותר לקנות ולהתקין ברזנט להצללה בגינה בימי בין המיצרים? ב. האם מותר לאישה מינקת, להניק בתשעה באב כשהיא יושבת על כיסא או מיטה לפני חצות היום מהסיבה שלא פשוט להניק על הרצפה?
תשובה: א.יש בזה צורך ולכן אין איסור. ב. בודאי שכן, אין חובה לשבת על קרקע זהו רק מנהג ואין צורך להקפיד עליו בשעת קושי.
שאלה: ברכה שונה למזון ולשתיה: אם ברכתי שהכל על מאכל כלשהוא ולא ידעתי שאשתה בסוף הארוחה. ובסוף שתיתי - האם אני חיב שוב לברך שהכל? אם עדיין לא ברכתי על האוכל ברכה אחרונה האם היא כוללת גם את השתיה? ואם ברכתי ברכה אחרונה, האם אני חיב לברך על השתיה ברכה אחרונה אם שתיתי מכוס חד פעמית סטנדרטית - ושתיתי בשתי לגימות כמובא בהלכה? האם יש הבדל במספר הלגימות והזמן ביניהן לברכה אחרונה? ישר כח ותזכו למצוות
תשובה: כאשר מברכים שהכול צריך לכוון על כול מה שיגיע לשולחן ובוודאי שתייה ולכן אין לברך שנית שהכול. אם שתית לאחר ברכה אחרונה צריך לברך על השתייה ברכה ראשונה ואחרונה,וכוון ששתית חצי כוס חד פעמי בוודאי חייב.
שאלה: פנים חדשות לשבע ברכות: הרב מי שהשתתף בחופה יכול להצטרף כפנים חדשות לסעודת שבע ברכות? האם צריך פנים חדשות בסעודה שלישית? האם אפשר לצרף מלצר כפנים חדשות?
תשובה: פנים חדשות   בשבע ברכות א. משה תיקן לישראל שבעת ימי משתה בנישואים, דהיינו שבני הזוג (שלפחות אחד מהם) בנישואים ראשונים יש להם שבעה ימי חג, ובימים האלה אורחיהם יברכו אותם בשבע ברכות. אך נדרש שיהיו בכול סעודה פנים חדשות על מנת לברך שבע ברכות כפי שמובא בגמרא במסכת כתובות: רב אשי נקלע לביתו של רב כהנא, שבירכו ביום החופה שבע ברכות, ובשאר הימים כאשר היה פנים חדשות היו מברכים גם את כול שבע הברכות. ב. מהי ההגדרה של פנים חדשות שבגללו מברכים שבע ברכות? בראשונים יש ארבעה דעות : לדעת רש"י   כאשר לא היו אתמול נחשב פנים חדשות, אף אם דילגו יום ניתן לברך שבע ברכות. לדעת התוספות   פנים חדשות נקרא אדם ש'מרבים בשבילם השמחה ביותר'. ואילו הרא"ש שהביא את דברי התוס' והגדיר יותר ואמר שריבוי השמחה כאשר מרבים בסעודה עבורם. הרמב"ן פסק: נחשב פנים חדשות בסעודה גם אם נוכח ולא אכל ניתן לצרפו. לעומתם פסק הרמב"ם כול אחד מישראל יכול לברך את החתן והכלה בשבע ברכות פעם אחת. ולכן כאשר יש פנים חדשות שלא שמעו שבע ברכות, עליהם ניתן לברך. השולחן ערוך הביא בדעה הראשונה את דעת הרמב"ם ובדעה השנייה את דעת התוספות והרא"ש וסיים: וכן פשט המנהג. והרמ"א הוסיף את שיטת הרמב"ן. ג. שבת ויום טוב שמרבים בסעודה עבורם נחשבים כפנים חדשות וכך מוסכם לגבי סעודה ראשונה ושניה. לגבי סעודה שלישית לרמ"א נחשב כפנים חדשות לשולחן ערוך   לא. ועל פי הראשונים הנ"ל נחלקו הפוסקים בהלכה למעשה האם העיקר כהרמב"ם או התוספות דהיינו ריבוי בסעודה, לדוגמא: ד. האם אפשר לצרף אדם מזדמן כמו מלצר או עני הבא לקבץ נדבות נחלקו פוסקי הדור ולדעת הגר"ע יוסף ניתן לצרף, לדעת הגרש"ז אוירבאך והגר"ח קנייבסקי לא ניתן לצרף. ה. השתתף בסעודת הנישואין אך לא הגיע בזמן לחופה והלך לפני הזמן לדעת ילקו"י מצטרף לפנים חדשות, לדעת פוסקים אחרים לא. ו. השתתף בחופה ולא בסעודה יכול להצטרף ולהיות פנים חדשות בסעודת שבע ברכות. ז. האם צריך שני פנים חדשות או אחד? לדעת ר' אברהם בן הרמב"ם דווקא שני אנשים נחשב פנים חדשות לברך שבע ברכות וכך פוסקים הספרדים. ואילו האשכנזים מספיק אורח אחד לקיים פנים חדשות.
שאלה: קתולים לעומת פרוטסטנטים: האם יש הבדל הילכתי בין כתות הנצרות השונות: קתולים שמאמינים בשילוש, ופרובסלבים שמרבים להשתמש בצלמים לעומת פרוטסטנטים, שלמיטב ידיעתי לא מאמינים בשילוש, קופטים (נצרות מצרית) ונוצרים ערבים בא"י שלא משתמשים בצלמים (מאוד יתכן שאני טועה בכל ההנחות האלו)?
תשובה: גם הפרוטסטנטים מאמינים בשילוש. הם מעדנים את האמונה שלהם. בכל אופן האמונה הנוצרית מוגדרת כאמונה בשיתוף של הכוח האלוקי עם כוחות אחרים. הראשונים נחלקו האם הגויים מצווים על אמונת היחוד או שאין להם איסור לשתף כוחות אחרים עם הכוח האלוהי. יתכן שיש הבדל בין מי שעובד עם צלמים מפני שהם נותנים כוח אלוהי לצלם. בכל אופן מכלל מחלוקת לא יצאנו.
שאלה: קפה לנהיגה ביום צום: משנוהג ביום צום, מרגיש שהולך להרדם ולא יכול לנוח, האם רשאי לקחת קפה בצורה כלשהיא (כוס קפה, בקבוקון קפה מרוכז, או לחילופין כפית אבקת קפה)?
תשובה: לשואל לגבי שתיית קפה, אין אפשרות לשתות בצום הן ביוה"כ וט"ב, שידנם חמור משאר צומות, והן בשאר הצומות שהרי איסור השתיה בתענית הוא אחד מהאיסורים שכל מתענה צריך לנהוג בהם, אלא אין סיבה מיוחדת (חולה וכדו') ואין זה המקום להאריך.( דבר זה כבר נפסק להלכה בשו"ע סימן תקס"ז סעיף א' וסימן תרי"ג סעיף ט) מה שכן נשאר לנו לדון לגביו הוא לגבי אכילת אבקת הקפה בלבד, האם מותר לאכול ממנה בצום כיוון שאינו דבר שמוגדר כאוכל ובכלל האם דבר שאינו מוגדר כאוכל מותר לאכול אותו בצום? השו"ע פסק בסימן תרי"ב סעיף ו' "אכל אוכלים שאינם ראויים לאכילה.פטור". דברי השו"ע מבוססים על דברי המשנה ביומא דף פא "אכל אוכלין שאינן ראוין לאכילה ושתה משקין שאינן ראוין לשתיה ושתה ציר או מורייס פטור", ובגמ' שם נתבאר לאור מעשה שהיה שגם מה שהמשנה אמרה שפטור לא היתה כוונת ח להתיר לשתות חומץ למרות שוודאי שאינו מרווה בכך את צימאונו. מכאן למד המשנה ברורה שאומנם אין איסור מדאורייתא על אכילת דבר שאינו ראוי לאכילה, אם כי מדרבנן ישנו איסור לאכול דבר שכזה, והבית יוסף הבין בדברי הראשונים שאפילו על חצי שיעור יש להיזהר לכתחילה. לכן לאור דברים אלו יש לאסור אכילת דבר שאינו ראוי לאכילה בצום ובן השאר גם את אבקת הקפה. אלא שיש מקום לדון מכיוון אחר, שכאן הדבר לא מוגדר בכלל כאוכל אלא כתרופה משום שאין הכוונה לאכול ולהנות מהאכילה אלא להיות ערני   ושמא יש צד לדמות זאת לתרופה. אנו יודעים שלגבי תרופה כבר פסקו האחרונים שמותר לקחת אותה בצום,כ"כ בשו"ת כתב סופר או"ח קי"א, שו"ת ארץ הצבי סי' פח, שו"ת אג"מ או"ח ח"ג ס' פא ועוד. טעמם של המתירים לקחת את התרופה בצום היא משום שטעמה מר וודאי שאין כוונתו בכך לאכול. לאור זה יש מי שמתיר, פנני הלכה ימים נוראים פ"ח הערה 3, לבלוע את אבקת הקפה משום שטעמה מר ודינה כדין התרופה. ואם אכן מדובר בתרופה אפשר לצרף גם את דעות האחרונים, כפי שמובא בשש"כ פל"ט הערה כח שבתרופה אין איסור חצי שיעור כיוון שאינם ראויים לאכילה. כ"כ כתב הרב זילברשטיין בספר תורת היולדת פרק נ"ב בהערה כ"ז שם שכיוון שתרופה מותר לחולה לקחת בצום משום שמדובר בפחות מחצי שיעור שאסרו חכמים ועוד שאצל החולה אין זו נחשבת לאכילה אלא לתרופה, מה שאין כן אצל שאר אדם בריא שאצלו דבר זה נחשב כאוכל. ומכך מסיק הרב זילברשטיין שאם מדובר בדבר שכזה שאינו נחשב לאכילה גם אצל בריא משום שהוא חסר טעם וכדו' גם בדבר כזה פחות מכשיעור אין איסור לאוכלו אף לבריא. לסיכום: יש לומר שלהלכה אין לאכול אפילו את אבקת קפה בצום (וכ"ש שלא לשתות קפה ממש בכל אופן שהוא) ועדיף לחשוב על פתרונות אחרים אם יש חשש שהנהג ירדם, אם אפשר לחשוב על אופציות אחרות לנסיעה מה טוב. אך עכ"פ אם אין אופציה אחרת ומדובר בדבר חשוב מאוד יש על מה לסמוך בעניין אכילת אבקת הקפה פחות מחצי שיעור. מה שודאי אסור הוא לשתות קפה בצום. ויהי רצון שיהפוך ד' יתברך לנו ברוב אהבתו אותנו את הצומות לששון ולשמחה ולגאולה שלמה בחסד וברחמים, אמן. הרב אלעד טאוב
שאלה: כשרות של מוצרים מחו"ל: לכבוד הרב, 1) קיבלתי תבלין בצורת אבקה מסרי לאנקה (SRI LANKA) שמכילה את הדברים הבאים: עלי קרי כוסברה כמון אניס. האם יש לחשוש מבעיית כשרות? 2) האם יש לחשוש מבעיית תולעים בעלים טחונים? 3) האם יש לחשוש מבעיית תולעים בעלים מיובשים? 4) האם יש בעיה בפטריות מיובשות מחו"ל? וברכה,
תשובה: וברכת ד' 1. אם זה 100  נקי אין חשש לכשרות, אלא א"כ יש תוספות אחרות שאינם מנויים ברשימה שנמסרה. 2. אם זה עשוי כאבקה (כפי המתואר במכתב) אין לחוש מהחרקים שהיו בשעת הטחינה. 3. יש חשש של חרקי מחסן, דהיינו במעבר ממקום למקום, ועל כן יש לראות שאין קורים או גבשושיות שאלו סימנים של חרקי מחסן. 4. כן. יש פטריות שיש בהם חרקים. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ
שאלה: הבנת סיבת הת : לכבוד הרב יישר כח על הטרחה שהרב טרח לענות בפירוט ובסברות מחכימות! סברותיו של הרב מעוררות דיון רב והתעניינות גדולה. אם אפשר, רציתי לשאול ע"מ להבין את דברי הרב עד תומם: הראייה שהרב הביא שהת הוא לא על ניקיון המסלול, שהרי יש מקומות שיש ניקיון ולא צריך לשלם- לא ברורה לי, שהרי במקומות אחרים יש גם ברזייה ללא ת ולגבי זה הרב כתב בתשובה הראשונה שמי שנהנה מהברזייה במסלול- חייב לשלם! ויישר כח גדול, ויה"ר שהרב יזכה להגדיל תורה ולהאדירה, ולהפיץ את תורתו ברבים! השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "שאלת המשך לת לרשות הטבע והגנים"
תשובה: בנידון שאלתך לגבי ת לרשות הטבע כאשר נכנסים במקום שאין פקח הגובה את הת כתבנו שמפני שאופן גביית הת הוא בצורה של מסים אין צורך להתאמץ וללכת במיוחד לשלם. הראינו סימן שהת הוא בצורה של מסים מכך שהמדינה דואגת לסימון ולניקיון של הרבה מסלולים ולא גובה על כך ת אמנם ציינו שאם אדם שותה מברזיה עליו לשלם על המים שהוא שתה. הוספת ושאלת מה ההבדל בין שתית המים להנאה מן המסלול, וזו תשובתנו: ההבדל בין שימוש בברזיה לבין הנאה מהמסלול ומהניקיון הוא שבשימוש בברזיה השותה גורם הפסד לבעל המים, ולכן כל זמן שאין על כך מחילה מפורשת חייב השותה לשלם על הנאתו, ואף שישנן ברזיות שמותר לשתות מהם ללא ת שם יש מחילה מפורשת. לעומת זאת בהנאה הכללית מהניקיון, סימון השבילים וכו', המטייל לא גורם חיסרון לאף אחד, נראה שאופן הגבייה הוא בצורה של מסים כפי שהוכחנו מכך שהמדינה דואגת לניקיון של עוד מסלולים. בברכת התורה הרב יהודה חי לנזר
שאלה: השקפה: מחילה מכבוד הרב אם יוכל לענות לי על השאלה השניה ששאלתי לגבי השקפה נכונה ואיך להתמודד איתה השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "תפילה והשקפה"
תשובה: ידוע שרבנים חרדים מסויימים התנגדו להשקפת הציונות הדתית כפי שהכירו אותה מאנשים קטנים שאינם בני תורה שאולי הקלו בשמירת מצוות. אמנם בהשקפת הצינות הדתית בצורתה השלימה תמכו רבנים גדולי עולם שאינם נופלים בצדקות ביראת שמים ובגדלות בתורה מכל הרבנים החרדים. בוודאי שהם צדיקים גמורים שאסור בשום אופן לשמוע לעיהם מילה קטנה של זלזול. ואם תרצה תשאל את מי שאומר לך על סמך מה הוא אומר את דבריו, ותיגש לרבנים גדולים מראשי הישיבות הגבוהות הציוניות ותשמע תשובות ברורות לכל השאלות.
שאלה: חידוש בגדים בשבת בין המיצרים: האם בשבת מותר לחדש בגדים שמיועדים ללבישה ביום חול? ומהו שיעור הזמן שצריך להיות עם הבגד כדי שיהיה שחידשתי אותו בשבת? והאם מותר לחדש פיגמה בשבת? אני תמניה. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "קניית בגדים בשלושת השבועות"
תשובה: לשואלת 1. בגד שמתאים לשבת- מותר לחדש אותו בתנאי שילבשו אותו כדרך שלובשים בגד בשבת (מערב שבת עד השינה בלילה, או בשבת בבוקר עד השינה בצהריים וכד'), ולא שילבשו אותו לפרק זמן מועט ויפשטו אותו, כיוון שזו הכנה מקודש לחול. בגד של יום חול- אין לחדשו בשבת, כיוון שמוכח שלצורך חול הוא עושה. ויש שהתירו אף בבגד של חול כיוון שגורם לברכת שהחיינו בשבת. 2. צריך ללבוש את הבגד כחצי שעה כיוון שעל לבישה ארעית לא מברכים שהחיינו, אמנם בפועל לפי מה שכתבנו בסעיף 1 צריך ללבוש את הבגד יותר זמן כדי שלא יראה הכנה מקודש לחול. 3. על פיג'מה רגילה אין מברכים שהחיינו ולכן אפשר לחדשה גם בימות החול, ואם זו פיג'מה מיוחדת שיש שמחה מיוחדת בקנייתה- מברכים שהחיינו, ואפשר לחדשה בשבת בתנאי שילבשו אותה כדרך שלובשים פיג'מה (על הדרך שהזכרנו בסעיף 1). מקורות: 1. אסור להכין משבת ליום חול ואפילו הכנה כלשהי אסורה. (שמירת שבת כהלכתה (מהדורה חדשה) כח, עז- עח ובהערות שם מביא את מקורות הדינים) ולפי זה כתב כף החיים (או"ח תקנא, צא) שאדם ששכח להכין בגדים שאינם מכובסים לתשעת הימים ע"י לבישת בגד מכובס לזמן מועט, לא יעשה כן בשבת, אך יכול ללבוש ביום השבת בגד אחר מליל שבת וכך יהיה לו בגד אחד נוסף. וכתב השש"כ (כח הערה קפו) שלא יאמר שעושה כן לצורך יום חול, ומקורו בדברי המשנה ברורה (רצ ס"ק ד) שכתב שעל אף שמותר לישון בשבת כדי שיהיה ער במוצ"ש, לא יאמר שהולך לישון לצורך מוצ"ש. וכתב באורחות שבת (חלק ב פרק כב הערה רפב) שדין זה אמור כשלובש בגד שבת, אך שלובש בגד של חול אסור כיוון שמוכח שעושה לצורך יום חול. ודין זה נכון גם כאשר רוצה לחדש בגד בשבת לצורך ימי החול של ימי בין המצרים, כיוון שהטעם הוא אותו טעם. אמנם שמעתי בשם הרב דב ליאור שיש מקום להתיר לחדש בגד של חול בשבת של ימי בין המצרים כיוון שמרוויח ברכת שהחיינו בשבת. 2. בספר וזאת הברכה (עמ' 167) מביא שאין לברך שהחיינו כאשר לובש בגד חדש על מנת לראות אם הוא מתאים למידותיו, כיוון שזו לבישה ארעית שלא על מנת להנות מן הבגד. ונראה שה"ה כאשר לובש את הבגד רק על מנת לברך שהחיינו שאין זו נחשבת לבישה לעניין ברכת שהחיינו. אמנם אם לובש פרק זמן חשוב, נראה לומר שזה נחשב לבישה ראויה לברך עליה שהחיינו, וחצי שעה נחשב לפרק זמן חשוב. 3. כתב השו"ע (או"ח רכג, ו) שאין מברכים שהחיינו על בגדים שאינם חשובים כל כך, ויש לדון האם פיג'מה נקראת בגד חשוב. וכתב האור לציון (חלק ב מו, ס) שאם שמח בפיג'מה, מברך שהחיינו, וכן כתב בפניני הלכה (ברכות יז, ד). הרב נועם לזר
שאלה: מזגן אינוורטר בשבת: ראיתי פרסומים בציבור החרדי על איסור כניסה בשבת לחדר בו מופעל מזגן אינוורטר, המשנה את עוצמת המדחס ברגישות רבה יותר ממזגן רגיל. מצד אחד, במזגן רגיל אנו לא בטוחים שהוא יפעל בכניסתנו, אולי רק בכניסה הבאה לחדר, מצד שני באינוורטר אין כיבוי והפעלה מלאים אלא רק שינוי בעוצמת הזרם. מה הדין? בנוסף, גם במזגן "רגיל" ולא אינוורטר, קיים חיישן בשם "folow me" שעוקב אחרי מיקום האדם בחדר, ומתאים את הטמפרטורה המבוקשת למקום שבו האדם נמצא.
תשובה: זה גרמא ולכן אין לחשוש.
שאלה: תפילת ערבית סמוך למנחה: למדתי לאחרונה שאסור להתפלל תפילת ערבית סמוך למנחה. 1. מה נחשב "סמוך"? 2. ואם לומדים תורה בין מנחה לערבית? 3. למה מותר בערב שבת ובערב חג? 4. מה קורה ביום צום כאשר אסור לצום מעבר לזמן שבירת הצום ומצד שני אסור לאכול לפני תפילת ערבית?
תשובה: שאלתך הגיעה אלי היום, 1. תפילת מנחה צריך לסיים עד שקיעת החמה. ואילו ערבית ניתן להתפלל מהשקיעה אך כדי לקרוא קריאת שמע בזמנה מצווה מדאורייתא נכון להתפלל 20 דקות לאחר השקיעה. 2. ולכן קבעו בתי כנסת רבים לימוד תורה בין מנחה לערבית. 3. בערב שבת יש קבלת שבת, צריך להקפיד שתפילת ערבית תתחיל בזמן, ולא לפני כן. 4. מותר לצום גם לאחר סיום הצום. אבל נדרש להתפלל ערבית בזמן ולא להטריח את הציבור.
שאלה: "את בריתי ": הרב עליתי הבוקר לתורה ככהן והאות וו הייתה חתוכה במילה האם כשר?
תשובה: האות וו של המילה 'את בריתי ' קטוע. ה שניתן לפנחס על קנאתו ניתן לו קטוע.
שאלה: הסרת שיער בשלושת השבועות: האם מותר להסיר שיער בשעווה בשלושת השבועות?
תשובה: מותר להוריד שערות לצורך או ליופי עד לתשעת הימים.
שאלה: אבל מה עם תפילה בציבור?: הרב, לפי שאלתו של השואל הצדיק הוא לא נמצא כלל בתפילה בציבור בעקבות זה שהוא צריך להיות עם התינוק. האם עדיף כל הזמן להתפלל יחיד מאשר ללכת לתפילה בציבור כי אשתו צריכה לישון? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "הרגעת תינוק באמצע התפילה"
תשובה: אני מניח שלא מדובר בכל התפלות.
שאלה: סיר פרווה שנתבשל בו מאכל בשרי: בסיר פרווה נתבשל בטעות באופן חד פעמי מאכל בשרי (לא חריף). אני מבין שהסיר הפך לבשרי. בכוונתנו להגעילו ולהחזירו למצבו הקודם. א. האם ניתן להגעיל בכל עת או דווקא בערב פסח? ב. זהו סיר גדול ומבחינה טכנית קשה לנו כעת להגעיל (אין לנו חבית גדולה) יש פתרון? ג. באופן כללי בהגעלת כלים, לאחר טבילה במים רותחים, האם יש חובה להטביל במים קרים או שניתן לשטוף במי ברז בלבד? ד. האם לפני ההגעלה ניתן להכין בסיר מאכל פרוה שאחר כך יעורב עם מאכל חלבי? (אשכנזים מאכל לא חריף)
תשובה: א. ניתן להגעיל בכל השנה כולה ולא צריך לחכות לערב פסח. ב. השו"ע באו"ח סימן תנב,ו' מתייחס בדיוק למקרה שלך. וזו לשונו: "כלי גדול שאינו יכול להכניסו לתוך כלי אחר מחמת גודלו.וממלאו מים ומרתיחו.יקח אבן רותחת או לפיד אש וישליכנו לתוכו בעודו רותח ומתוך כך ירתיחו המים יותר ויעלו על שפתו". כלומר, יש למלא את הסיר במים עד למעלה ולהרתיחו עד שהמים יגלשו. כדי שהמים יגלשו צריך בזמן הרתיחה להשליך לסיר ברזל רותח או אבן מלובנת. לאחר מכן הסיר הוגעל וחזר להיות פרווה. יש לציין שעדיף לחכות לפני ההגעלה 24 שעות מאז הבישול הבשרי האחרון. ג. המנהג לשטוף במים קרים הכוונה שמים שאינן רותחים. מי ברז מספיקים בהחלט. ד. לדעת הרמ"א לא ניתן לכתחילה לבשל בסיר בשרי מאכל פרווה ע"מ לאוכלו יחד עם מאכל חלבי.אמנם, בדיעבד אם כבר ערבב את המאכל הפרווה עם החלבי- המאכל מותר. (ואם הכלי הבשרי היה לא בן יומו, כלומר, שעברו 24 שעות מהבישול הבשרי האחרון, ובישל מאכל פרווה לא בכוונה כדי לאוכלו עם חלבי. אך לאחר הבישול עלה בדעתו לערבבו עם המאכל החלבי, במקרה זה מותר לערבב). וכך נוהגים האשכנזים. הרב חגי לרר
שאלה: טעות בברכת עליה לתורה: העולה לתורה ברך ברכה ראשונה כראוי אולם שניה ברך שוב אשר בחר בנו במקום אשר נתן, האם צריך לברך שוב?
תשובה: אם הבחין בטעותו לפני שהזכיר 'ברוך אתה ה' ' שבסוף הברכה, מתקן ואומר 'אשר נתן.'. אם כבר אמר 'ברוך אתה ה' '-נראה לחוש לפוסקים הסוברים שלא לברך שוב. אכן כדאי לברך ברכה חשובה זו,בה אנו מודים לה' על שזכינו לקבל ממנו הדרכות נכונות וישרות, מתוך הכתב. מתוך הכתב אנו ממעטים את הסיכויים לבלבולים מעין אלו ומאידך מגדילים את האפשרות לכוון כדבעי. שנזכה לברך תמיד מתוך שמחה וכוונה. חיים טובים. הרחבות ומקורות בספר דרך החיים כתב שהטועה האחרונה, לא יוצא ידי חובתו וצריך לברך שוב 'אשר נתן'. כמותו פסקו המשנ''ב  קלט,טו  ומשפטי עוזיאל  מהדורא תנינא או''ח דף רטו  שיש לחזור ולברך. נימק זאת במשפטי עוזיאל מטעם ש האחרונה אנו מודים גם על תורה שבע''פ ועניין זה לא בא לידי ביטוי כלל הראשונה. לעומתם, שערי אפרים  שער ד אות כג  הקל שלא יחזור לברך אחר שאמר 'ברוך אתה ה' ', אלא יסיים 'נותן התורה' ודי בכך. כן פסק להקל כף החיים  קלט,מט  מטעם של ספק ברכות להקל. וכן העלו להקל תורת חיים  קלט,ו,לקט הקמח החדש  קלט,ז,הגר''ח גריינמן  מובא ב'אז נדברו' ח''ה,ל בחלק של השאלה  וילקו''י  קלט,ח  ע''פ תשובה מכתב יד של אביו הגרע''י זצ''ל. עיין במסגרת השולחן  קלט,י  על שלחן שלמה שמשמע מדבריו שאם סיים את הברכה, לא חוזר. עוד עיין בעמק ברכה  דף מו. גם בשו''ת אז נדברו  ח''ה,ל  פסק שהמקל שלא לחזור יש לו על מה לסמוך למרות שלדעתו אין לזוז מפסק המשנ''ב לברך שוב. בסגנון זה פסק ג''כ פסקי תשובות  קלט,יא.
שאלה: מוזיקה בשלושת השבועות: יש לי פחדים, מסיבות שונות. מותר לי לשמוע שירים שמרגיעים אותי בשלושת השבועות? וכשאני לחוץ, אפשר לשמוע שירים שמחים? כשאני עושה ריצה נוח לי לשמוע שירים קצביים בשביל לשמור על הקצב, מותר לי בימי בין המצרים?
תשובה: לשואל, מוזיקה שקטה ("מוסיקה קלאסית") - מותרת מן הדין גם בלי קשר למצבך (שו"ת דבר יהושע ח"ג סי' סג. כיוצא בזה כתב הגרש"ז אוירבך, 'הליכות שלמה', פי"ד ס"ג, ושמעתי מאחד מתלמידיו שליט"א שהתיר זאת גם באבלות על הורים). גם אם מדובר על מוזיקה "מרקידה", שנהוג לאסור בשלושת השבועות, מסתבר שאם היא נחוצה לשם הפגת פחד היא מותרת ('הליכות שלמה', שם, הערה 8). ריצה עם מוזיקה קצבית שנועדה לשפר את הביצוע מותרת, ואין זה בגדר "שמחה" (ישועת דניאל, הלכות בין המצרים, עמ' כ, גם לגבי תשעת הימים שמראש חודש אב ועד תשעה באב).