LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: הסרת שיער לפני טבילה: אני צריכה תשובה בתוך יומיים, לא דחוף לי לקבל תשובה בתוך 3 שעות. לא שאלתי באופציה הרגילה מכיוון שראיתי ששם התשובה יכולה לקחת עד שבועיים, מקווה שזה ר. עד עכשיו לפני כל טבילה (יותר משלוש פעמים ברציפות) הייתי מסירה שיער במקומות שונים בגוף. רציתי לדעת האם אני מחוייבת להסיר שיער מאותם מקומות לפני כל טבילה או האם מותר להפחית במספר המקומות? מה הדין אם לא עבר הרבה זמן מאז הטבילה הקודמת והשיער צמח פחות מבדרך כלל (דבר המקשה להסירו)?
תשובה: אם בחיים  ללא קשר לטבילה  את אינך מעוניינת כלל בהסרת השיער באותם מקומות, אז גם לטבילה איניך חייבת. אם אי אפשר להסיר את השיער, זה אומר שזה לא מפריע לך ולכן את לא חייבת להסירו.
שאלה: ברכה אחרונה על לבן: על איזו כמות של לבן יש לברך ברכה אחרונה?
תשובה: לבן נחשב למאכל ולא למשקה, ואם אכלו ממנו כזית (חצי ביצה) במשך זמן אכילת פרס (6 דקות) יש לברך ברכה אחרונה. אולם אם ניערו את הלבן עד שנעשה נוזלי מתייחסים אליו כמשקה ולא כמאכל ורק אם שתו ממנו רביעית (נפח ביצה ומחצה) ברציפות כמקובל יברכו ברכה אחרונה. כך דעת רובם המכריע של הפוסקים, ובפניני הלכה הלכות ברכות הלכות ברכות צויינו המקורות והחולקים. --- התשובה נכתבה על ידי הרב יגאל ללום על פי פסקי הרב אליעזר מלמד שליט"א.
שאלה: הביטוי "חרה אף ה  " : למה כתוב ש"חרה אף" ה אם הוא לא בנאדם?
תשובה: מדרכי התורה לדבר על האל בצורה מוגשמת, כאילו הוא בעל גוף ותכנות של אדם ככעס וקינאה וכד' כדי לסבר את האוזן ולאפשר לנו להבין את דברי התורה בפשטות. וכבר לימדו אותנו חכמים שדברה תורה בלשון בני אדם, לא מפני שזו האמת אלא מפני שכך אנו מתקרבים יותר אל הרעיון אותו רוצה התורה לומר.
שאלה: שהחיינו בהפרש של שבוע על תמרים: התארחתי אצל חבר והגישו לי תמרים צהובים חדשים וטריים. התלבטתי האם עלי לברך שהחיינו על התמרים מפני שבשבוע הקודם אכלתי תמרים צהובים, אך היה ניכר שהם לא חדשים וטריים וברור שהם נקטפו לפני כמה חודשים ונשמרו בהקפאה. האם היה עלי לברך על התמרים אצל החבר?
תשובה: הדין תלוי בזמינות של הפרי לאורך כל השנה. אם לאורך כל השנה לא מורגשים חילופי העונות של הפרי והוא זמין באיכות ובמחיר סביר כל השנה   אין מברכים שהחיינו. אולם אם חילופי עונות הפרי מורגשים מברכים שהחיינו בתחילת כל עונה. (ראה פירוט של הפירות שרגילים כיום לברך עליהם ברכת שהחיינו). על פי המתואר בשאלה נראה היה עליך לברך שהחיינו. אם לא ברכת הפסדת את הברכה ותוכל לברך רק בעונה הבאה. --- התשובה נכתבה על ידי הרב יגאל ללום על פי פסקי הרב אליעזר מלמד שליט"א.
שאלה: ברכות בנסיעה בכביש הבקעה: בנסיעה מהכינרת הביתה עברנו ליד ים המלח. האם הברכה שברכנו על הכינרת (עושה מעשה בראשית) פוטרת, או שצריך לברך פעם נוספת על ים המלח?
תשובה: יש לברך על כל ים בנפרד, אף אם רואים אותם באותו היום. מסיבה זו יש לברך בטיסה לאמריקה גם 'עושה מעשה בראשית' על הים התיכון, ואחר כך 'שעשה את הים הגדול' על האוקיינוס האטלנטי. --- התשובה נכתבה על ידי הרב יגאל ללום על פי פסקי הרב אליעזר מלמד שליט"א.
שאלה: ברכת המזון למי שאכל בעמידה: מי שאכל לחם בעמידה האם צריך גם לברך בעמידה?
תשובה: את ברכת המזון יש לברך בישיבה, אף אם אכלו או הלכו בשעת האכילה. אמנם בדיעבד, אם עמד או הלך בשעת הברכה, יצא ידי חובה, כמובא בשו"ע אורח חיים סימן קפג סעיף ט. --- התשובה נכתבה על ידי הרב יגאל ללום על פי פסקי הרב אליעזר מלמד שליט"א.
שאלה: מים על רדיאטור בשבת: 1. האם מותר לשים מים על רדיאטור בשבת על מנת שהמים יתאדו והאויר לא יהיה יבש? 2. האם צריך דווקא מים מהמיחם או שגם מים כאלה אסור?
תשובה: אני חושב שלא, כי אם הם יתאדו זה אומר שהם יגיעו לדרגת חום גבוהה כעין בישול. יש להמנע מכך.
שאלה: ברכת האורח חובה? : האם חובה להוסיף את ברכת האורח בברכת המזון?
תשובה: אמרו חכמים במסכת ברכות (מו, א), שהאורח יאמר לאחר ברכת המזון ברכה לבעל הבית. בשו"ע (רא, א) הביא נוסח קצר, והספרדים נוהגים להאריך יותר. והרבה אשכנזים נוהגים להסתפק בנוסח קצר: "הרחמן הוא יברך את בעל הבית הזה". וכבר תמהו רבים מדוע לא יאמרו את נוסח הברכה המפורטת שתקנו חכמים (לחם חמודות, משנה ברורה רא, ה). ויותר נכון שגם אורחים אשכנזים יאמרו את נוסח 'ברכת האורח', וראוי להדפיס לשם כך את נוסח 'ברכת האורח' בכל הברכונים. --- התשובה נכתבה על ידי הרב יגאל ללום על פי פסקי הרב אליעזר מלמד שליט"א.
שאלה: הגדרת "זמן מה": שאלתי את הרב לגבי שימוש בתנור עם תא אחד, והרב ענה לי: שיש אפשרות להשתמש בתנור לחלבי ובשרי לאחר שמשאירים את התנור זמן מה בעוצמת החום המקסימאלית. רציתי להבין: כמה זמן זה "זמן מה"? עשר דקות? האם אם אפעיל את התנור בעודנו ריק על "גריל" אפשר להפעילו זמן קצר יותר? אני מעוניינת בתשובה ע"פ עדות ספרד.
תשובה: אפילו דקה. מוציאים את הבשרי, התנור נשאר ריק, להשאיר קצת עם עוצמת החום שלמעלה ממאתיים מעלות, והיא מכלה את כל מה שיש שם. ואין הבדל בין אם זה על "גריל" או לא.
שאלה: ציפורן חודרנית כמום לכהן: התחתנתי עם בעל שהוא כהן. היתה לו ברגל ציפורן חודרנית ונאלצו לעקור לו אותה. האם זה נחשב מום שבגינו לא יוכל לעבוד במקדש? ב ובתקווה לביאת משיח בקרוב.
תשובה: אני חושב שחסר של ציפורן לא נחשב מום לכהנים. צריך להיות דבר בולט שחסר, איבר שלם, ציפורן לא נחשבת איבר.
שאלה: אכילה בשבת: שמעתי שיש אימרה שאומרת שכל מה שאוכלים בשבת אינו מזיק לגוף. רציתי לשאול את הרב, האם זה נכון, האם לכבוד שבת אפשר לאכול בלי גבולות, האם זה חלק ממצוות "וקראתה לשבת עונג"? אם לא, אז מהו הגדר הנכון לאכילה בשבת?
תשובה: אכילה מופרזת זו אכילה גסה ואין שמה אכילה, אין זה עונג שבת כלל. אם אדם אכל לפני שבת לשובע ונכנסת השבת והוא שבע לגמרי אם יאכל סעודת שבת לא יקיים המצוה כי זו אכילה גסה והיא מזיקה לגוף.
שאלה: מתנת פמוטים בשבת: אנו עושים יום הולדת לאישתי בשבת ואני רוצה לקנות לה פמוטים חדשים, האם אפשר להביא לה אותם בשבת? (נראה לי שמצד קניין אין בעיה מפני שאנו ביחד בכסף, שאלתי היא בעיקר בגלל מוקצה)
תשובה: זה בעיה, אל תתנו אותם בשבת.
שאלה: הופעת רשימת חיות בספר בראשית: בספר בראשית פרק ל"ב מופיעה רשימת חיות אשר יעקב נתן לאחיו, כיצד ניתן לנתח רשימה זו, והאם זה בוצע בעבר, כמו כן, על מה מעידה רשימה זו בצורה גלויה או בצורה סמויה?
תשובה: איני מבין את שאלתך. ח דרשו מפרק זה דברים רבים. ודומה פרק זה לשאר חלקי התורה, שניתן ללמוד מהם רבות.
שאלה: בקשה לפרנסה ושאלה על פרשת התפילין: 1. האם "ראוי" לאדם אמיד עשיר להתפלל לפרנסה טובה יותר ממה שיש לו כעת או שעליו להיות אסיר על מצבו הטוב ולא להפתלל לפרנסה טובה יותר? 2. בסוף הפרשה של התפילין כתוב: ". על כן אני זבח לד כל פטר רחם הזכרים וכל בכור בני אפדה: והיה לאות על ידכה ולטוטפת בין עיניך כי בחזק יד הוציאנו ד ממצרים". למי משה מפנה את הדברים? א. לעם, ישירות - כלומר, משה אומר לעם - תניחו תפילין. ב. לעם, כדי שהעם יאמר לבניו - כלומר, משה אומר לעם - אחרי שאתם מספרים לבניכם על פדיון הבן, עליכם גם להגיד לבניכם על הנחת התפילין. אני מתנצל אם השאלה לא ברורה מספיק.
תשובה: 1. רש"י במסכת ברכות (דף ח עמוד א) מפרש: "יתפלל לעת מצא - יתפלל שיהו מצויין לו כשיצטרך". כלומר, על כל אדם להתפלל שבשעה שיצטרך שיהיה לו, שכן גם אם כעת יש בידו אין שום בטחון שגם בעתיד לא יחסר לו, ולכן צריך גם אדם עשיר להתפלל שכשיצטרך בעתיד יהיה בידו כדי מילוי מחסורו. 2. פס' טו: על כן אני זובח לה' וכו' הוא תשובת האב לבנו ששואל :"מה זאת" כשהוא רואה את אביו עורף את ראש פטר החמור שנולד להם. הציווי על התפילין אמר משה לעם, שיש לשים את פרשיות יציאת מצרים בתפילין, כנגד הלב והמוח. (ועיין דברי הרמב"ן שם). אגב, לא לדעת כולם פסוקים אלו עוסקים בפרשת תפילין. הרשב"ם מפרש שגם את הפס' "והיה לאות על ידך" וכו' אומר האב בתשובתו לבנו. ואת מצוות תפילין לומדים לדעת הרשב"ם מהציווי שבספר דברים.
שאלה: פעולת התפילה: מהי פעולת התפילה? ברור לי כי התפילה לא "משכנעת" את הקב"ה כיוון שאין אצלו שינוי רצון ואם כן קשה לי. ראיתי מקומות האומרים כי התפילה משנה את האדם בעצם פנייתו לה (ברור לי שאכן התפילה היא מטרה בפני עצמה). והאדם מקבל שכר ועונש לפי מצבו ולא לפי בקשתו. עד כאן ה אך במה פועלות תפילות על מישהו אחר (רפואה וכו ) ותפילות על עמ"י הרי האדם לא משתנה בכך, לכאורה רק אני משתנה בכך. ובכלל אם אפשר היתייחסות כללית לפעולת התפילה.
תשובה: צדקת בדבריך שהתפילה אינה משנה את הקב"ה אלא האדם המתפלל, שעל ידי תפילה מביא לידי ביטוי שלם יותר את מה שטמון בו. הוא מקרב את עצמו אל אישיות האמיתית, שהיא בעצם חלק אלוק ממעל, וכך מתקרב האדם אל הקב"ה וגם היחס של הקב"ה אליו משתנה. לא שהקב"ה מתחרט אלא שהאדם השתנה וממילא גם היחס אליו הוא אחר. כמובן ששינוי בכל אחד מהאומה משפיע על האומה כולה. ואדם אחד שעולה ומתקרב אל הקב"ה כבר קרב את האומה כולה את הקב"ה, שהרי כולנו קשורים זה לזה, וכשם שכל אחד יכול להוריד את כולם, כך כל אחד יכול להעלות את כולם. וכדברי רבנו הרמב"ם, בהלכות תשובה, פרק ג הלכה ד: "לפיכך צריך כל אדם שיראה את עצמו כל השנה כולה כאילו חציו זכאי וחציו חייב. וכן כל העולם חציו זכאי וחתיו חייב. חטא חטא אחד הרי הכריע את עצמו ואת העולם כולו לכף חובה וגרם לו השחתה, עשה מצווה אחת הרי הכריע את עצמו ואת העולם כולו לכף זכות וגרם לו ולהם תשועה והצלה". (רבנו הראי"ה קוק האריך בעניין זה באיגרת ש"א - עיין שם). נמצא שהקשר המיוחד של כל פרטי האומה אלו לאלו גורם שתפילת יחיד, וקל וחומר תפילת רבים מועילה לכלל או לפרטים רחוקים יותר. ואכן יש שמקדימים לתפילתם: לשם ייחוד שלים בשם כל ישראל.
שאלה: הדפסת דברי קדושה על גבי חולצה: 1. רצינו להדפיס חולצה לכמה חברות. האם מותר לכתוב בקדמת החולצה "לכה דודי לקראת כלה" ומאחורה "פני שבת נקבלה"? האם יש בכך איסור של דברי קדושה על בגדים? והאם עצם ההפרדה של השיר לשני חלקים מועילה? 2. ובאופן כללי- מה הדין לגבי הדפסת פסוק ממש מהתורה על גבי חולצה והאם זה שונה כאשר יש שם ה?
תשובה: 1. זה לא דברי פסוקים, זה שירה של רבי שלמה אלקבץ, אני לא חושב שעד כדי כך להחמיר. היות ולא מוזכר שם השם, לא נראה שצריך להחמיר. 2. שם השם זה ודאי שאין לעשות, אבל גם פסוקים לכתחילה מוזכר שלא לעשות, שלא יכנס למקום לא נקי. לכתחילה להקפיד להמנע מלכתוב פסוקים.
שאלה: תשלומים לבית הספר: הרב ענה על שאלתי: שיש לוועד הורים של בית ספר זכות לקבוע את גובה דמי השכלול. בהמשך לתשובתו של הרב אני רוצה לחדד את שאלתי: 1. במידה וועד הורים מבקש ת אולם בשיחה שלי עם נציג ועד הורים הוא לא יודע להסביר למה הם דורשים לשלם את הסכום שנקבע. 2. הסכום שנקבע עלידם הינו גבוה יותר מאשר היחס בין 20 ש"ח ל22 ש"ח? מה דעת הרב במקרים אלו
תשובה: 1. יכול להיות שהוא לא יודע, תשאל חבר אחר שיותר מתמצא. יכול להיות שאחד לא כל כך מעורה בנושאים או שכח אבל בדרך כלל בוועד הורים יש כמה הורים ויש אחד שיותר דומיננטי שם ויותר מתמצא. 2. אם הם יגידו שכל הורה ישלם אלף שקל   ברור שזה מופרז. זכותו של ההורה לשאול את הוועד ולכתוב מכתב: "תסבירו לי למה משמש הכסף". זו גם חובתו של הוועד להסביר כדי שהדבר לא יהיה תמוה בעיני הציבור. הרי הם צריכים לדעת שהם באים לשרת את הציבור ולא שהם משתררים עליו. אם הם יחשבו כך אני לא חושב שייווצרו מצבים כאלו.
שאלה: המאור שבה מחזירן למוטב: ישנו מאמר רב הונא ור ירמיה בשם ר חייא בר אבא: "הלואי אותי עזבו ותורתי שמרו, מתוך שהיו מתעסקין בה המאור שבה היה מחזירן למוטב". והרי מצינו כמה ענקי תורה במהלך הדורות שיצאו לתרבות רעה, כגון ירבעם בן נבט, יוחנן כהן גדול, מנחם שהיה אב"ד בדורו של הלל (לחלק מהדעות), אלישע בן אבויה וכו. א. מהי אם כן כוונת ח במאמר הזה? ב. מה גרם לאותם אנשים המוזכרים ולשכמותם לעזוב את התורה ועוד לאחר כ"כ הרבה שנים שעסקו בה?
תשובה: תמיד היו כאלה שיצאו לתרבות רעה. גם בזמן ירמיהו הנביא היה בן אדם שהיה פעם נביא ואחר כך התקלקל. תמיד יש אנשים בודדים שכן מתקלקלים. באופן כללי הפסוק הזה אומר, שאם אנשים דבוקים בתורה, בדרך כלל לתורה יש סגולה להחזיר אותם למוטב. אבל יש בודדים כאלה שהתקלקלו גם כשהם עם התורה. ח דרשו: התורה יכולה להיות סם חיים, ואם הוא לא זכה התורה נעשית סם המוות. כמו מנשה, מנשה לא היה עם הארץ בתורה, הוא ידע, אבל היה עקום בהבנה. ח, במה שאמרו "אותי עזבו מקור מים חיים", התכוונו שהתורה יש לה סגולה. אנחנו צריכים להפנים אותה בצורה נכונה עם יראת שמיים אמיתית, כשחסר הבסיס היא יכולה להיהפך לרועץ ויש כאלה באמת שנהפך להם לרועץ. לא שהתורה מצד עצמה לא יכולה אלא האדם שניגש בצורה עקומה, כמו מי שדורש דרשות של דופי בתורה ומגלה פנים בתורה שלא כהלכה. לומדים, אבל בצורה עקומה. חוסר יראת שמיים הוא הגורם. התורה מצד עצמה יש לה סגולה, ואם היו עוסקים בתורה בתמימות, היא הייתה מחזירה להם אפילו אם הם עדיין לא מכירים את זה, אבל כשהלימוד עקום עם קלקול המידות, זה מה שיוצא. בגמרא מוזכר גם מה שקרה ל"אחר"   אלישע בן אבויה, וזה יכול לקרוא לכל אדם. החיסרון הוא לא בתורה, החיסרון הוא באיש. חוסר יראת שמים, קלקול המידות   הוא מה שגורם, עם כל הכישרון שיש לאדם. יש בחירה חופשית, ומתוך נגיעות ומתוך רדיפת כבוד או חולשות אחרות האנשים התקלקלו. ודאי שיש כאלה.
שאלה: כיסוי ראש לאחר חדר ייחוד: ראיתי שהרב אמר שלא צריך כיסוי ראש בחתונה לאשכנזים שעשו חדר יחוד, למה לא חייבים?
תשובה: לרוב הדעות, גם האשכנזים וגם הספרדים, החופה היא הנישואין. חדר היחוד הוא רק חומרא לדעת הרמב"ם. א"כ יש צורך בכיסוי הראש כבר בחופה.
שאלה: טעם לאיסור זימון נשים: אחרי כל התשובות והדעות שקראתי על זימון נשים, עדיין לא הצלחתי לבין דבר אחד. מדוע גנאי לגברים שנשים יזמנו איתם, מה רע בנשים? זה אפילו לא "קול באישה ערווה"?
תשובה: אין שום רע באשה ואשה יכולה לענות לזימון ולצאת ידי חובה בזימון שגבר מזמן, אך היא אינה יכולה לזמן להוציא גברים ידי חובתם וגם לא מצטרפת למנין השלשה או העשרה וכדו' כשם שאינה מצטרפת למנין של תפילה וכדו'. כך היא קביעת הגמ' בברכות (מה.) והראשונים שם וכ"פ מרן השו"ע (סי' קצט ס"ו).
שאלה: שניים מקרא ותרגום לנשים: האם שניים מקרא ואחד תרגום זה מצווה או מנהג? האם גם נשים חייבות?
תשובה: ראוי לעשות את זה. זאת אומרת, זה לא כמו החיוב לאכול שלוש סעודות בשבת. לכתחילה מי שיכול צריך לעשות את זה. לא נראה לי שנשים חייבות, נשים לא חייבות בלימוד התורה.
שאלה: סכין בשרית בדג חם: תוך כדי בישול דגים חתכתי אותם לחצאים באמצעות סכין בשרית שאינה בת יומה. חלק חתכתי בתוך הסיר - שהוא פרווה - וחלק הוצאתי, חתכתי והחזרתי לסיר. הדגים מסתמא היו חמים בחלקם. אני אומר בחלקם כי הם הוכנסו לבישול במצב קפוא. מה דין הדגים? ובעיקר מה דין הסיר? אם נלך על המצב הקיצוני שהדגים היו חמים ביד סולדת. וסליחה על האורך.
תשובה: לעניות דעתי אין להחמיר בדגים ובשר עד כדי כך לאסור נתינת טעם, ומה גם שהסכין הבשרית לא הייתה בת יומא וישנו רק טעם לפגם, לכן לעניות דתי הדגים מותרים באכילה וגם הסיר לא נאסר.
שאלה: מכת בכורות: מדוע במכת בכורות הקדוש ברוך הוא הרג את כל הבכורות, כולל בני השפחות והאמות, צאן ובקר. הרי הם לא אשמות בעקשנותו של פרעה?
תשובה: רש"י (שמות י"א, ה) עונה על שאלתך: בני השפחות נענשו מאחר ואף הם היו משתעבדים בבני ישראל והיו שמחים בצרתם. ובכורות הבהמה, נענשו לפי שמצרים היו עובדין להם וכשהקב"ה נפרע מאומות העולם הוא נפרע גם מאלוהיה.
שאלה: הקשחת ליבו של פרעה: מדוע אחרי כל מכה שהקדוש ברוך הוא הביא על מצרים ופרעה הסכים לשחרר את בני ישראל הקדוש ברוך הוא היה מקשה את לב פרעה שיחזור בו?
תשובה: ראשית התורה מדגישה שרק בחמש המכות האחרונות הקב"ה הקשה את ליבו. המכות לא נועדו רק בכדי להביא ליציאת עם ישראל ממצרים אלא היה ערך למכות כדרך לפרסום וביסוס האמונה בעולם. הקב"ה השתמש במצרים כדי לקדש שמו. למרות שהקב"ה הקשה את ליבו דינו של הקב"ה והעונשים שקיבלו המצרים היו לפי הצדק והדין. על כך נאמרו מספר הסברים בראשונים כיצד נשמר כאן הצדק. אולם אני בוחר להביא לפניך דעה אחת. הקשיית לב פרעה היא בעצם לא כפתה על פרעה מה לעשות. נשאר לפרעה בחירה חופשית. אלא שאדם רגיל במצב של פרעה לא היה יכול לבחור חוץ מאשר לשלוח את עם ישראל. אולם זאת לא פרעה החליט אלא זה בא בכפייה על פרעה. הקב"ה נתן כוח מיוחד לפרעה לסבול את המכות וכך נשמרה הבחירה החופשית של פרעה.
שאלה: אמונה: 1. מה המטרה של העולם הזה? 2. למה האדם נברא בכפייה, אם לא בא לי להיות בעולם הזה? 3. למה יש סבל כל כך בעולם הזה, והרי הקב"ה לא רוצה שיהיה לנו טוב? למה יש את כל הערבים האלה שהורגים אותנו? לא טוב לי בחיים. אני תמיד נכשלת וגם שאני חורשת למבחנים אני תמיד נכשלת. לא כיף לי. אני מוגבלת. אני לא מרגישה שאני עושה איזו שליחות כלשהי. ואיך אני אמורה לדעת מה השליחות שלי? אז מה הקטע שאני סובלת כל הזמן? 4. מה עושים בעולם הבא, מה כבר יכול להיות כל כך טוב?
תשובה: הקב"ה ברא את העולם ואת האדם כדי להטיב לאדם וכדי להפוך אותו למאושר, אלא שהאדם עצמו הורס ומקלקל וגורם לעצמו ולאחרים הרבה צער וייסורים. האדם לא נענה לקריאה האלוקית, אלא הולך אחר יצריו ותאוותיו, נדמה לו שהוא מרוויח משהו, אבל זו הנאה רגעית, שמרחיקה אותו מן ההנאה הנצחית הטובה יותר מ ה. הסבל והייסורים שבעולם באים פעמים רבות כדי לעזור לאדם להגיע אל הטוב שהקב"ה יעד לו. ההתמודדות עם הקשיים והייסורים בונים באדם קומה רוחנית של אישיות, ומקרבים אותו אל הקב"ה אל המוסר ואל הטוב. לעיתים האדם צריך לחוות את חוויית הסבל כדי להפוך לאדם שמסוגל להעניק לאחרים ולהבין את מצוקתם ולסייע להם ובכך להפוך לאדם טוב יותר. נכון שהחיים מלאים התמודדויות, אבל השאלה איך האדם מתייחס אליהם. אם הוא רואה בהם מכשולים הוא מתוסכל ומרגיש שהוא מזבזבז את חייו אבל אם הוא רואה בהם אתגרים שעוזרים לו לבנות את עצמו הוא מתמודד איתם ומצליח. גם את לא צריכה להתייאש ממה שנכשלת, אני בטוח שלצד זה, בדברים אחרים דווקא הצלחת. ומה שקשה הוא סימן שהוא בונה אותך, ולכן הקב"ה שולח לך אותו. אם תתמקדי במה שאת אוהבת ופחות תשקעי במחשבות על מה שקשה ולא טוב, תרגישי יותר טוב וגם יהיה לך יותר כוחות להתמודד ולהצליח. בעולם הבא ישנו טוב שהוא כל כך טוב עד שאנו לא מסוגלים אפילו לדמיין אותו כאשר אנחנו נמצאים בתוך הגוף שלנו, שמגביל את יכולת הראייה שלנו. אנחנו יכולים לתפוס דברים רק עם החושים של הגוף שלנו אבל ישנם דברים שהם מעבר למה שהחושים שלנו יכולים לתפוס - והם בעולם הבא, בו האדם משוחרר מגופו.
שאלה: החובה להתפלל ואיסור נגיעה לאוטיסט: 1. האם אני חייבת להתפלל? ואם לא מתחברים בכלל לתפילה? ואם אני אוהבת להתפלל יותר מעצמי ואני לא אוהבת לשנן מתוך טקסט? 2. אני מתנדבת אצל אוטיסטים, וכבר שאלתי אם מותר לי לגעת בהם ואמרו לי שאם הם מבינים אז אסור. יש שם אחד שממש מבין אבל הוא הרבה פעמים רוצה שאני אתן לו כיף או אלחץ לו את היד או יעשה לו דברים. אז מה, לא להתייחס אליו? והרי הוא לא ברמה להבין אם אגיד לו שאני שומרת נגיעה. ואני מרגישה שזה לא יפה לייבש אותו כל הזמן שהוא רוצה ללחוץ לי יד או משהו בסגנון. מה עושים? האם מותר לגעת במקרים כאלו?
תשובה: 1. לדעת רוב הפוסקים נשים חייבות בשתי תפילות ביום אלא שיש מקילין שדי להן בתפילה אחת, וכמדומה שכך נוהגים. ובשעת הדחק, כגון: שהן מטופלות בילדים וכד', יש שמקילים יותר ודי להן בברכות השחר וברכות התורה. ומכל מקום ראוי לכל אחת להתפלל לפחות תפילה אחת ביום (תפילת שמונה-עשרה) וכן לקרוא פסוק ראשון של קריאת-שמע, בנוסף לברכות השחר וברכת התורה. ומאחר וזו חובה יש לקיימה. אכן לאחר אמירת התפילה הקבועה בנוסח שתקנו חכמים, יכולה כל אישה להוסיף ולהתפלל מעצמה מה שעל ליבה. וכן יכולה להוסיף בברכת שומע תפילה בקשות אישיות שיש לה. מכל מקום כדי להתחבר יותר אל התפילה ראוי לעיין בה ולהבין על מה מתפללים ומה אנו מבקשים בתפילה, ומתוך שהאדם מבין על מה הוא מתפלל, התפילה הופכת חלק ממנו. 2. בעניין נגיעה, אם זו לא נגיעה של חיבה אלא נגיעה הבאה להראות התייחסות והיא חלק מהטיפול השוטף, ניתן להתיר במקרה כזה באופן אקראי, כשהוא אינו מבין לחלוטין את משמעות העניין, כפי שכתבת. בהצלחה
שאלה: עט שנמצא ברחוב: בעוברי ברחוב מצאתי עט הרמתיו ולקחתיו עמי. בביתי ראיתי כי על העט יש שם ומספר טלפון, ככל הנראה הכיתוב הוא מזכרת ממישהו שכן המספר המצוין על העט הוא באזור 09 ואילו אני מצאתיו במרכז 03. מה עלי לעשות? אינני יודעת אם השם על העט הוא של המאבד או שהוא קבל ממישהו ששמו מוזכר על העט כיצד עלי לנהוג?
תשובה: שם ומספר טלפון הכתובים על העט הם סימן, ולכן עלייך להתקשר למספר הזה, ולספר שמצאת את העט ולשאול האם זה שייך להם, והאם הם רוצים זאת בחזרה. אם העט לא שייך להם ואינם יודעים של מי הוא או ששייך להם ואינם רוצים זאת את יכולה לקחת העט לעצמך. אם טוענים שהעט שייך להם והם רוצים אותו בחזרה, עלייך למסור להם את הפרטים הנחוצים כדי שיוכלו להגיע אלייך וליטול את העט ממך ובזה יצאת ידי חובת ההשבה. אינך חייבת בשום אופן לטרוח להגיע אליהם או לשלוח העט בדואר. הרב ניר אביב
שאלה: ענייני שבעה ואבלות: למה אומרים ברוך דיין האמת, מה זה אומר? האם רב צריך להיות בשבעה? למה אסור לגעת בנפטר, כי הוא טמא וכשהוא עם תכריכים הוא קדוש? למה יושבים שבעה ולא 8 ימים?
תשובה: ח אמרו: שכשם שמברכים על הרעה כך מברכים על הטובה, ולכן מברכים על הפטירה של אחד מהקרובים "ברוך דיין האמת" עם שם ומלכות. על שאר אנשים שנפטרו מברכים ללא שם ומלכות. משמעות הברכה (לקוח משיעור של הרב אליעזר מלמד באתר): ברכה על הטובה ועל הרעה תכליתן של הברכות היא, לזכור תמיד את בורא העולם, המשגיח בכל עת על בריותיו. על ידי הברכות אנו חוזרים ונזכרים שה' אינו שוכן רק בגנזי מרומים, אלא כל דבר ודבר שישנו בעולם מתחייה ומתקיים על ידי הניצוץ האלוקי שבו. וכל אירוע ואירוע שמתרחש בעולם יש לו משמעות רוחנית ומגמה אלוקית שצריך להכירה. לכן, כשקורה לאדם מאורע משמח, עליו לתת שבח והודאה לה' ולברך 'שהחיינו'. לעומת זאת, אם חלילה קורה לו אסון, גם זה בהסכמה אלוקית, ואע"פ שלא תמיד אנו מבינים את עומק העניין, מכל מקום צריך להאמין ולדעת שה' הוא דיין אמת, וכל הנהגותיו בצדק, ולכן מברכים: "ברוך דיין האמת". הידיעה הזו, שה' מנהיג את העולם, והכל בא ממנו ובהשגחתו, נותנת ערך לכל הארועים שבחיים. כשהאדם זוכה בדבר משמח, שמחתו עמוקה יותר, משום שלא באה במקרה אלא מידי ההשגחה האלוקית. וגם אם, חס וחלילה, פגע בו אסון, יש לו יותר כח לקבל אותו כאשר הוא יודע, שיש לאסון הזה איזו משמעות. האמונה, שה' משגיח על העולם, מאירה את החיים אפילו בעת צרה, משום שהמאמין יודע, שאף אם כעת הוא לא מבין איזה טובה תצמח מהרעה, מכל מקום הוא יודע שכל מה שה' עושה בעולם, בסופו של דבר, הכל לטובה. אבל מי שאינו מאמין, אין לו אלא את צרתו, והעצב נוקב וחודר בליבו ללא תרופה ומשמעות. אין חובה שיהיה רב בזמן השבעה אבל כדאי להתייעץ עם רב לגבי מנהגי האבלות והשבעה. מת הוא טמא וגם לאחר הטהרה במקווה הוא נחשב לטמא והמטפלים בקבורה ובטהרה נוגעים במת וכן נושאי המיטה. יש אנשים גדולים שמפני מידת החסידות מבקשים שרק תלמידיהם או מי שטבל במקווה יגע במיטה. יש שכתבו שנשים לא יגעו במת. ח למדו מהיקש בפסוק שימי האבל הם כימי החגים, שבעה ימים. וכן מצינו שיוסף עשה אבל שבעת ימים ליעקב. וכל זה אסמכתא כי עיקר התקנה תוקנה על ידי משה רבינו.
שאלה: סוג של גניבה: בשנה האחרונה עשיתי שירות לאומי. לא רציתי לעשות זאת, עשיתי זאת רק כדי שאוכל לציין זאת בקורות החיים, שכן ישנם מעסיקים שנוטים להביע רתיעה מהיעדר שירות כלשהו. לקראת סוף השירות, רציתי לעשות משהו שמנע ממני להמשיך לשרת אז הייתי צריכה להשתחרר. עקב כך, סגרתי עסקה לא כשרה עם האחראית שלי, שאני אתן לה כל חודש את דמי הכיס שאני מקבלת מהעמותה כדי שאוכל לא להגיע. סיכמנו שהכסף יהיה תרומה לארגון בו אני שירתתי. הבעיה היא שלא תמיד שילמתי ואני מרגישה ממש רע עם זה, כי עכשיו אין באפשרותי להחזיר את הכסף כי אני לא עובדת. אני מרגישה כאילו גנבתי.
תשובה: לא רק גנבת אלא גם שיקרת בכך שהצגת את עצמך כמי ששירתה כביכול וזכית בגין כך להטבות שונות. את הכסף שקיבלת שלא כדין תתני לצדקה, ותקבלי על עצמך לומר רק את האמת. תאמרי כל יום פרק תהילים. רבים מהם עוסקים בנושא השקר (תוכלי לאתרם באמצעות מחשב) ותלמדי פרק מוסר, כגון: מסילת ישרים. בהצלחה
שאלה: עדיפות בזמן תפילת שחרית: עומדות בפני 3 אפשרויות לתפילה באופן קבוע בבוקר. לענ"ד כולן דיעבדיות. מהי האפשרות המועדפת: א. תפילה בציבור לפני הנץ. ב. תפילה ביחידות אחר הנץ. ג. תפילה בציבור מאוחרת אחרי נסיעה ברכבת. אני ספרדי ההולך אחר פסיקותיו של מרן הגר"ע יוסף.
תשובה: לעניות דעתי מבין כל האפשרויות שכתבת האפשרות השלישית הכי פחות בדיעבד, בתנאי שזה בתוך זמן תפילה וק"ש.
שאלה: תולעים בתבלינים: אנו קונים תבלינים בסופר גדול בו יש תחלופה גבוה של מצרכים בנוסף אנו שומרים את התבלינים במקרר האם אנו צריכים בנוסף לבדוק את התבלינים? האם מספיק מדגם?
תשובה: כל חבילה צריך לבדוק אותה מדגמית, ואם רואים שאין קורים ו או שאריות חרקים אפשר לשמור בקרור. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: זעזוע איך אפשר להאמין לרבנים: לאחרונה ראיתי מספר שאלות לרבנים שהשיבו תשובות שהעלו ספקות האם הם דיברו אמת. אמרתי לעצמי הרי האמת היא יסוד חשוב. לאחר מכן ראיתי פרסום כי ישנה אפשרות לשקר לצורך ולצורך ענווה ולצורך צניעות. אני רוצה לומר שמאוד מאוד מאוד קשה לי המושג שקר וסבל גדול בשבילי. גדלתי שהאמת היא דבר לא מעורער. ראיתי בשו"ת תורה לשמה סימן שסד רשימה של שקרים ששומשו בהיתר, למשל ממסכת שבת קט"ו עמוד א אמר על איגרת שלא הגיעה, ועוד מעירובין נ"א נאמר דבר בשם מישהוא שלא אמרו, ולפי רש"י הביא ממסכת ראש השנה כ שם מובן שמאיימים על העדים לשקר. הדברים קשים לסבול וגרמו לזעזוע קשה מאוד. כבר יומיים שאני מנסה לבדוק איך אפשר יהיה להאמין שהתורה שבעל פה מכילה היא אמת. אולי הרבנים מסלפים דברים אולי הם משקרים?
תשובה: האמת וה אהבו. העולם שלנו עומד על הדין על האמת ועל ה אף אדם ובוודאי ח לא יאמרו דבר שיכול לגרום למישהו לטעות או לעשות עוולה. בודאי שבדברי תורה שהיא דברי אלוקים חיים חכמים לא ישנו מאמירת האמת. אולם במערכת היחסים שבין בני אדם לפעמים האמת נדחית לזמן מוגבל. במקום שהאמת יכולה לגרום למידות מקולקלות ויכולה לגרום למכשול למי שישמע אותה מותר להמנע מלומר את האמת עד שיתחדש מצב שבו אמירת האמת לא תפגע באדם שנהיה מודע לאמת והוא יכול לשמוע אותה בלי שזה יביא אותו לעשיית דברים שאינם טובים. גם במקרה שאדם נזקק שלא לומר את כל האמת ישתדל שלא יוציא דברים שאינם נכונים מפיו ולפחות יאמר אותם בצורה שיכולה להשתמע לשתי פנים. כך מצאנו לגבי יעקב אבינו שבא לקחת את הברכות במירמה על פי עצת אימו. הוא היה בסיטואציה שלא יכל לסרב לאימו מחד. מאידך, הוא ידע שאם בעת הזאת יאמר את כל העובדות לאביו תהינה תוצאות שמבחינת האמת הפנימית הם יגרמו לעוול. לכן נזקק לשנות. גם כשנזקק לשנות אמר דבריו בצורה שיכולה להשתמע לשני פנים. כך דברי רש"י המשפט אנוכי עשיו בכורך יכול גם להשתמע: אנוכי, עשיו - בכורך. בדברי תורה שנלמדים לדורות ודאי שח אמרו דבריהם רק כפי מידת האמת ללא שום שינוי ח"ו.
שאלה: בעיית רטיבות שהזיקה לשכן: בדירת השכנים הצמודה אלינו נתגלתה בעיית רטיבות שעשתה נזק לארון השכנים ולקיר. לאחר בדיקה של השכנים נתגלה שהבעייה כנראה לא אצלם. בבדיקה בצד שלנו נתגלתה רטיבות (במידה מעטה) וכנראה היא הסיבה לנזק. האם עלינו לשלם את הוצאות הנזק או חלקם? באילו תנאים?
תשובה: יש לפטור את בעלי הבית שממנו הצינור המקולקל וזאת משום כמה טעמים: א- לא ברור שהמים אכן בבעלות בעלי הבית, כי יתכן והגדרת הצינור הוא כנכס משותף, וגם אם הצינור הוא נכס פרטי, עדיין ניתן לומר שאין מתכוונים לזכות במים עד כניסתם הביתה. ב- הנזק קרה באונס, שכן בעלי הבית לא ידעו מן הנזילה, ואף לאחר שנודע להם על כך עדיין היו משוכנעים שאין הנזילה מן הצינור שלהם. ג- נזקי המים נלמדים מאב הנזיקין בור, והתורה פטרה בור בנקי הכלים. (בסוף קונטרס דינא דגרמי של הרמב"ן נראה שגם הבין שאין חייבים על הכלים בנזקי המים.) הרב חננאל פאטשינו.
שאלה: בשר וחלב בכלים והגעלתם: יש לי סיר שהשימוש שלו העיקרי הוא בישול מאכלי בשר. אך לחלבי אין לי כלים. האם ניתן להכניס את הסיר עם מים לתוך התנור לחום מקסימלי, ועל ידי זה להכשיר אותו לחלבי?
תשובה: השאלה פה היא שאלה עקרונית, אתה רוצה להכשיר סיר בשרי ולהעביר אותו לחלבי מכאן ואילך, ולא להשתמש בו יום אחד כך ויום אחד כך. יש שיטות שסוברות שלא מכשירים מבשר לחלב או מחלב לבשר שמא יבואו לטעות וערוך השולחן מתיר בזה. בדרך כלל, כדי לצאת ידי כל השיטות, אם מכשירים את הכלים לפסח אפשר להעביר אחר כך מסט בשרי לסט חלבי או ההיפך. אם אתה בכל זאת רוצה להעביר את הסיר לחלבי, תסמוך על אותה השיטה שמותר. תרתיח בסיר מים עד למעלה כך שיגלשו, ותעביר אותו לחלבי. אל תעשה זאת בתנור אלא על הכיריים.