LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: מה עושים בראש השנה?: איך מתארגנים לקראת ארוחת החג עם כל המאכלים על מנת שלא לחלל שבת? האם ביום שישי מותר לבשל ולהעביר מאש לאש? מה עושים אם יש רק כיריים עם הצתה אלקטרונית שאינה מאפשרת להעביר מאש לאש? האם להשאיר תנור או פלטה דלוקים במשך 3 ימים (אין שעון שבת) או שאפשר להדליק ולכבות במקרה הזה?
תשובה: יום שישי ערב ר"ה הוא יום חול רגיל ומותר לבשל כרגיל, (מדובר על שנה שראש השנה חל בימים שבת-ראשון). יו"ט שני של ר"ה חל ביום ראשון ומותר לבשל בו לפי הצורך, אולם אין להדליק אש אלא רק להעביר אש מאש קיימת. לשם כך מדליקים בערב ר"ה נר נשמה (מאיכות טובה, שיחזיק מעמד עד מוצ"ש) וממנו מדליקים ביו"ט. ניתן להדליק ממנו במוצ"ש נר נשמה נוסף שממנו מעבירים אש במשך החג. לא מוכרים לי הכיריים שלכם, בדרך כלל אפשר להצית את הכיריים גם מאש מוכנה מבלי להשתמש במצת האלקטרוני. אך אם אי אפשר להעביר אש ממקום אחר יש להשאיר את הכיריים דלוקים על אש נמוכה מערב שבת וביום שני של ר"ה להגדיל את האש אם יש צורך. אין להנמיך את האש או לכבותה בחג. אך לצורך בישול מותר גם להנמיך את האש, כגון בבשול תפוחי אדמה או אורז, שאם ישאירו אש גבוהה הם יישרפו ולא יתבשלו. יש מכשיר הנקרא "חגז" המאפשר לכבות את הגז אוטומטית. הוא נוח לשימוש גם בימות השנה כולה כשרוצים לעזוב את הבית או לישון כשהתבשיל צריך להתבשל עדיין לזמן ידוע. מומלץ מאוד! הוא מיוצר ע"י צומת באלון שבות.  הערת המערכת: גולשים העירו שבכיריים שיש בהם מצת אלקטרוני ניתן לנתק את החיבור לחשמל, וכך המצת לא עובד וניתן להדליק את הכיריים על ידי העברת אש. אחד מהגולשים העיר שאם קשה להגיע אל התקע, ניתן למצוא בארון החשמל את הפקק שמוליך חשמל לתנור ולהוריד אותו
שאלה: היתר הלכתי לשרות בנות בצבא: מהם המקורות לפסיקה שלאשה אסור לשרת בצבא? האם ישנם היתרים הלכתיים לאשה לשרת בצבא במסגרות שונות כגון תרבות תורנית ומדרשות?
תשובה: "לא יהיה כלי גבר על אישה" התפרש ע"י ח כנשיאת נשק. שימוש בנשק לצורך הגנה מותר אולם נשיאת נשק כהופעה חיילית אסורה ויש הסבורים שגם מדים בכלל. הלבוש השונה בא לבטא תיפקוד שונה של האיש ושל האישה. האישה-האם מביאה חיים לעולם ונשק קוטע אותם. מלחמה אינו תפקיד נשי-אמהי. ואכן רובן ככולן של החיילות אינן בדרג המסתער. א"כ לשם מה לחייל אותן? האוירה הצבאית גסה ומחוספסת (עייני רמב"ן על הפסוק והיה מחניך קדוש) ותערובת של חיילים וחיילות אינה תורמת לטיהורה. כפיפות של חיילות למפקדים גורמת להטרדות ובעיות אחרות. והצבא אינו מסגרת וולונטרית שניתן לנוטשה. תערובת של חיילים וחיילות בתנאי שדה פוגעת קשות בצניעות ובתפקוד של החיילים. במדרשות ובתרבות תורנית יש פחות בעיות אך לא כולן נפתרות. מה גם שהצבא רשאי לנייד חיילת מתפקיד לתפקיד לפי צרכיו. ויש בשרות זה מתן לגיטימציה לעצם גיוסן של נשים שהוא מנוגד להלכה.
שאלה: נישואין לאיש בצבא קבע: לפני חודשיים שידכו לי בחור בן 21 ואנחנו יוצאים כמובן למטרת נישואין, אך יש לי התלבטות קשה, הבחור הוא בחור טוב מאוד, למד בישיבת מירון ולאחר מכן בישיבת קרני-שומרון, התחיל במסלול הסדר, שנה וחצי למד בישיבה ולאחר מכן התגייס לצה"ל. הוא משרת ביחידת הצנחנים בתפקיד קרבי, ועומד לסיים קורס קצינים, העניין הוא שהוא בחר בצבא קבע, למרות אהבתו לישיבה וללימוד התורה- הוא אוהב את תפקידו בצבא ומרגיש שליחות ומטרה! אני מאוד מעריכה את כל מה שהוא עושה שם, ואכן הוא מתעסק בעניינים של הצלת נפשות ממש! כל כך הרבה אסונות לעמ"י נמנעו בזכותם! אך כאשר אני חושבת על העתיד, המציאות נראית לי די קשה, הרי הוא בתפקיד מאוד מחייב ונושא עימו אחריות כבדה וגדולה מאוד, הוא לא יגיע כל יום הביתה ואפילו לפעמים "יסגור" בבסיס שבועיים. זה מפחיד אותי לחשוב שכך יראו חיי כאשה נשואה, ממש אם חד הורית.אמנם המציאות היא לא תמיד כל כך שחורה וזה תלוי בהרבה מאוד דברים, כגון- מקום מגורים שיכול להיות קרוב לבסיס, והתפקידים משתנים מפעם לפעם, וככל שהוא יעלה בדרגותיו- תהיה לו יותר גמישות להגיע הביתה או לצאת לאפטרים, אך בכל זאת, זה לא כמו בעל שחוזר יום-יום הביתה, אפילו אם בשעה מאוחרת. אני יוצאת מנקודת הנחה שאין בחור מושלם, ולכל אחד יש את החסרונות שלו, ובבחור שאני יוצאת איתו- המגרעה היחידה שראיתי במשך חודשיים שלמים היא- התפקיד שלו! הוא באמת בחור מאוד תורני והאמונה שלו מאוד חזקה ומחזקת, יש לו כבוד עצום אליי בפרט ולבני-אדם אחרים בכלל, יש לו דרך ארץ וערכים יוצאים מן הכלל! על פי דעת תורה, מה עליי לעשות? להתפשר על התפקיד שהוא בחר ולהמשיך בקשר למרות הקשיים העתידיים או שעליי לסיים את הקשר. מהסיבה הידועה?
תשובה: מצווה לאשה לאפשר לבעלה לשרת בצבא. ואם מתחתנים על דעת כך, אין חובה לאיש להיות עם אשתו בשנה הראשונה, וכפי שכתב הרב גורן בספרו "משיב מלחמה". אלא שלא כל אשה מסוגלת לכך. לפיכך, אם את חושבת שיש בכוחך לעמוד בזה, תבא עלייך ברכה, וה' יהיה בעזרך. ואם את חושבת שאינך מתאימה לזה - מוטב שתיפרדו מיד. להרחבה בנושא זה.
שאלה: ברכות ק"ש לפני צאת הכוכבים: מי שמתפלל ק"ש בע"ש לפני צאת הכוכבים ומברך ברכות ק"ש - אם יצא טוב, אך אם לא יצא, חייב אח"כ לחזור ולומר ק"ש כדי לצאת ידי חובתו. יוצא מכאן שהוא מברך דווקא כשאינו יוצא י"ח וכשיוצא י"ח אינו מברך?
תשובה: ברכות ק"ש שונות משאר ברכות המצוות ונתקנו ר התפילה, כך שאף שנתקנו לק"ש הן הפכו לסדר התפילה כמו תפילת שמו"ע, ולכן אומרים אותם בזמן תפילת ערבית ולאחר מכן משלימים את ק"ש עצמה כדי לצאת ידי חובה. הרב יוסף וייצן.
שאלה: המשך לשאלה על הר"י אייבשיץ: על התשובה בנוגע לר יהונתן אייבשיץ. רציתי לשאול גם על התחברות לאותו אדם: הוא מאמין לפרופסורים בדבר השבתאות (חלילה) של הר"י אייבשיץ. האם יש בעיה להתחבר עמו באופן כללי? לשמוע ממנו דברי תורה? או שאדם כזה, נחשב לבעל דעות כוזבות, וגם בגלל שהתפרסמו נידויים על כל מי שמדבר כך על רבי יהונתן, מהנודע ביהודה ומהגאון מוילנא ועוד. אותו אדם, גם דבק בשיטה שהזוהר הוא זיוף. מלבד זאת, הוא מגדיר עצמו כחרדי. אני מתכתב איתו בדברי תורה, ולאחר שכתב לי את דעתו בנושאים הללו, אני מסתפק אם להמשיך את הקשר איתו.
תשובה: המדע בנוי כולו על בקורת, ספקות ותהיות. "התמהון - אבי המדע" אמר אפלטון בתאיטיטוס. אי לכך, חוקר שנעול על דעה אחת ואינו פתוח לאפשרויות אחרות אינו חוקר רציני. אתה יוכל לנהוג כר"מ לאכול את תוכו ולזרוק את קליפתו. השאלה היא רק אם יש לך כוחות נפש וידע מספיק כדי לעמוד בכך. אם לא - עדיף שתמצא חוקרים אוביקטיביים ורציניים יותר ללמוד מהם.
שאלה: איסור "נותר" באימורים : בקרבן שלמים, אימורים העולים על המזבח נפסלים בלינה בבוקר, ואילו הבשר, נאכל יום נוסף ונהיה נותר בשקיעת החמה. למחרת בבוקר צריך לשרוף אותו. האם האימורים מקבלים שם "נותר" והאוכלם חייב כרת, או שאיסור נותר נאמר רק לגבי הבשר? אם אכן יש שם נותר גם על האימורים, האם הוא חל יחד עם הבשר או שזה חל מיד בבוקר?
תשובה: מסתבר שהמונח "נותר" מתיחס רק לבשר הנאכל ע"י אדם ולא לאמורים והראיה שבאמורים שנותרו אין דין שרפה.
שאלה: חתונה בהפרדה: אני חוזרת בתשובה ובעז"ה עומדת להתחתן עוד כמה חודשים. החבר שלי גם התחזק לאחרונה למרות שתמיד היה דתי. לפני כמה חודשים הבנו את החשיבות שבהפרדה בריקודים ע"י מחיצה ושנינו מאוד רוצים לקיים זאת בעז"ה, אולם איני מצליחה לשכנע את הורי שאינם מסכימים. אני רואה את חבר שלי עד כמה הוא מתוסכל מהעניין ולוקח זאת יותר קשה ממני. דיברתי עם רבניות שאני מכירה וכולם אומרים לעמוד על שלי אבל זה לא קל בכלל. מה לעשות בנדון?
תשובה: ראשית ברכת מזל טוב וברכת ה' לבניית ביתך ויהי רצון שתזכו יחד להרבה סיעתא דשמיא בכל תחומי החיים. ומה שנוגע לשאלתך בענין ריקוד בנות לפני גברים ברור שיש בזה איסור מוחלט ואין לוותר עליו גם משום כיבוד אב ואם, אולם כדי למנוע את המחלוקת תוכלי להציע להורים לוותר על ההפרדה ליד השולחנות מלבד שולחנות אחדים שיהיו מקומות שמורים לאלה שידוע לך שההפרדה חשובה להם, ורק תדאגי שבקצה האולם יהיה חלק קטן מוקף במחיצה על מנת שיוכלו הבנות לרקוד איתך ללא הפרעות.
שאלה: כשרות דבש: בקיבוץ שאני עובדת בו ישנה כוורת ואני יכולה לקנות דבש במחיר מוזל. הדבש נארז לצנצנות פלסטיק חדשות ואין עליו הכשר. נמסר לי שהם מוכרים את הדבש שלהם ל"יד מרדכי" שכידוע מוכר דבש עם תעודת הכשר "מהדרין"? האם אני יכולה להשתמש בדבש זה, אף על פי שאין לו הכשר?
תשובה: אם ידוע לך בבטחון שהדבש טהור ואין מכניסים לתוכו שום דבר נוסף, את יכולה לאכול את הדבש הזה.
שאלה: יש ערך לקריאת עתון?: בקשר לתשובה שהרב כתב למישהי בנוגע לעיתון ערוץ שבע, בה הוא כתב שאין כל פסול בעיתון זה, רציתי לשאול - האם מותר לנו לבזבז את זמננו לריק? מדוע שנקרא דברים שאינם לתועלתנו או דברי תורה? בעיתון של ערוץ 7 יש מדור הנקרא "על דעת עצמי", ולדעתי כתובות בו בד"כ ממש שטויות. אם כן - כיצד אפשר לקרוא דבר כזה? השטויות האלו לא יהרגו אף אחד, אבל זה סתם סתם סתם! איזה מן דבר זה? ויש עוד כתבות ומדורים שאין בהם שום תועלת, סתם דברים מטופשים לקריאה, האם זה ר?
תשובה: יש כתבות יותר חשובות ויש פחות, וכאשר אדם מתכנן את זמנו עליו לעשות כמובן חשבון, כיצד לנצל את זמנו באופן הטוב ביותר. מכל מקום ודאי שיש אנשים שידיעת דברים מסוימים שקורים בחברה ובמדינה חשובים להם מאוד, ויש אנשים שדברים אלו פחות חשובים להם. והכל לפי האופי ולפי התפקיד ותחומי ההתעניינות. למשל אנשי חינוך ופעילים חברתיים צריכים יותר להתמצא בהלכי הרוח. אמהות, מתעניינות יותר בנושאים הקשורים למשפחה, כיצד משפחות אחרות מתמודדות עם בעיות דומות לבעיות שלהם. לעיתים דרך סיפור לומדים יותר מאשר דרך ספרי הדרכה וכדומה. מכל מקום ביטול תורה הוא איבוד זמן לריק בלא סיבה, אבל קריאת דברים שיש מהם תועלת מסוימת אינה ביטול תורה. ואין לי יכולת להביא כאן המקורות לכך. דברי הומור או מבט יחודי על אירועים מסוימים, גם כאשר אין להם שום ערך, יכולים להחשב כהפגה, כדוגמת ההסתכלות בציורים נאים שהזכיר הרמב"ם. ולפעמים גם מאמירות של הומור אפשר ללמוד דברי חכמה, ולכן פעמים רבות יש להם ערך.
שאלה: כניסה למקווה האר"י לנשים: האם מותר לנשים להכנס ולטבול במקווה האר"י ומתי?
תשובה: שמעתי שיש שם בעיות חמורות של צניעות. אם אכן יש חשש כזה אין לטבול במקוה האר"י.
שאלה: דיבור אדם בשבח עצמו לצורך פרנסה: אדם בראיון למקום עבודה מנסה להציג עצמו בצורה מיטבית כדי להתקבל. האם יש שיעור עד כמה יכול אדם לדבר בשבח עצמו לצורך כך, כגון שיגיד שניסיונו רב אף שניסיונו בינוני (ודוקא כאשר לא מדברים בערכים מדידים)?
תשובה: על הפסוק בספר משלי: "יהללך זר ולא פיך" אמרה הגמרא במסכת יומא כי אם הזר אינו מהלל מותר לאדם לספר בשבח עצמו. אולם יש לדעת כי לטובתו של אדם לספר מעט בשבח עצמו ולהוכיח את טובותיו במעשים ולא בדיבור משתי סיבות: א. דעת רוב הבריות איננה סובלת מי שמדבר בשבח עצמו ואם כן אדם מזיק לעצמו יותר ממה שמועיל. ב. אם אדם יפריז בשבח עצמו והדבר יתברר במהירות הרי שהשומע יטיל ספק מכאן ואילך בכל מילה שאמר אותו האיש ויחשדהו בהגזמה או בשקר, מה שאין כן אם אדם מיעט בשבח עצמו התברר מהר עד כמה אמינותו גדולה והוא יזכה להתייחסות מלאה לכל מילה שתצא מפיו. ועל כן במקום הנדרש אפשר לספר קצת על עצמו אך עדיף לקצר מאשר להאריך.
שאלה: כשרות תאנים: שמעתי שיש תאנים המופרות ע"י צרעות. האם משום כך התאנה לא כשרה? האם אין מניעה להשתמש בתאנים לתבשיל חלבי?
תשובה: א. בארץ ישנן תאנים מופרות וכאלה שאינן מופרות - פרתנוקרפית. ב. גם אם הן מופרות רוב הסיכויים שהצרעה שמתה בתוך הפרי התפוררה ולא נשאר ממנה כלום. ג. גם אם לא נתפוררה לגמרי בוודאי אין לה דין בריה ובטלה בס'. ד. יש המתירים כיוון שהתורה בפירוש התירה את התאנים. להרחבה ראי במאמרים של ד"ר אביחיח גרינברגר בחוברת אמונת עתיך, חוב' 20 עמ' 27 ובחוב' 21 עמ' 39 ומאמרו של הרב יהודה עמיחי בחוב' 20 עמ' 29. הקישוריות מצ"ב: toraland.org.il 02006.htm toraland.org.il 02007.htm בברכת שנה טובה, הרב יואל פרידמן.
שאלה: פדיון שנדחה - ברגע הראשון שאפשר?: אחותי ילדה בן בכור בשעה טובה, היום ה-30 של הפידיון נופל בר"ה. האם מחוייבים לעשות פידיון במוצאי החג או ניתן לדחותו (מאחר שבכל מקרה הוא נדחה)? ואם כן עד כמה זמן ניתן לדחותו?
תשובה: זריזין מקדימין למצוות והזמן הראשון האפשרי הוא מוצאי ר"ה. אין לדחות את המצוה מעבר לזמן זה.
שאלה: ספרי למוד לא חנוכיים: אני מלמדת אנגלית בביה"ס יסודי ממ"ד. הרמה הדתית בביה"ס היא בינונית, והתלמידים באים מבתים שחלקם מקפידים יותר וחלקם פחות. הבעיה היא שהספר שמתוכו אני מלמדת אינו מתאים לביה"ס דתי לדעתי. לא היה לי חלק בבחירת הספרים. אני משתדלת לדלג על מה שאפשר, או היכן שמוזכרים דברים לא חנוכיים, אך אין לי ברירה אלא ללמד מהספר. איני יכולה לבקש מההורים לקנות ספרים אחרים, שכן מצבם הכלכלי של רוב ההורים לא כ"כ מאפשר זאת. מאוד קשה ללמד ללא הספר ותקציב ביה"ס לא מאפשר לשכפל דפי-לימוד שיספיקו לשנה שלמה. אבקש מהרב הדרכה מה עלי לעשות.
תשובה: עליך להסביר לתלמידים שיש דברים בספר שהם לא חנוכיים. ועליך ולחנך אותם לדעת לבקר את מה שהם קוראים ולדעת להבחין בין לרע. הם בודאי נתקלים בעוד ספרים שיש בהם חסרונות ועל כן חשוב להדריך אותם להתמודד ןלא לקבל כל דבר ולא להיות מושפעים מדברים שליליים.
שאלה: רוצה להיקבר על קרקעית הים: אני חושב לכתוב צוואה ולבקש להיקבר במקום מסויים, האם אני יכול לעשות דבר כזה? אני רוצה שישימו את הגופה שלי על קרקעית הים (בתוך איזה משהו) האם זה חוקי מבחינת הדת?
תשובה: לכל סדרי הקבורה לפי מנהג ישראל יש טעמים וסודות, שהם מועילים לכפרת עוונות ולמעט עונש גיהנם ולעלות לגן עדן ולקום בתחיית המתים. ולכן תכתוב בצוואתך שינהגו הכל כפי מנהג ישראל מדורי דורות.
שאלה: החבר שלי סלח לי בטעות: פגעתי בחבר במזיד, אבל הוא חושב שזה היה בשוגג ולכן הוא מחל לי. האם אני צריך לומר לו שזה היה בזדון, והאם הוא צריך למחול לי מחדש?
תשובה: אם הוא כבר מחל לך אינך צריך להודיעו על כונותיך. בעברות שבין אדם לחברו התוצאה חמורה יותר מהכוונה.
שאלה: משגיח שאינו נמצא כל הזמן: כתב לי ראש מחלקת הונאה בכשרות ברבנות הראשית שבקונדטוריות, גם בחלק מהכשרי המהדרין של הרבנות, המשגיח לא צמוד למאפיה אלא נכנס ויוצא. האם אדם שמבקש כשרות למהדרין יכול לסמוך לכתחילה על מקום כזה? הרי אם המשגיח לא יהיה כשתתעורר שאלה הלכתית, ייתכן ואיש לא ישים לב לכך.
תשובה: גם בכשרות מהודרת המשגיח בקונדיטוריה לא נמצא כל הזמן. מערכת הכשרות בנויה על כך שהכל בדוק ומנופה ואין מקום להתעוררות של שאלות
שאלה: עבודה בבית אבות: הציעו לי לעבוד בבית אבות כשבמסגרת התפקיד מבקשים לסייע לנשים מבוגרות מאוד ללכת למקלחת. האם הדבר מותר? נ.ב - אני בן.
תשובה: תמהני על מי שהציע לך עבודה זו. גם ללא הגדרה הלכתית הוא פוגע בכבודן של הנשים החוסות בבית האבות. אישה בכל גיל היא אישה והדבר אסור. להמשך הדיון בנושא. תשובת הרב בנוגע למטפלים גויים.
שאלה: תעשה ולא מן העשוי בציצית: נקרע לי בד הציצית מפתח הצוואר כלפי מטה, נותרו פחות מ - 36 ס"מ. האם יש בעיה של תעשה ולא מן העשוי אם כעת תפרתי שוב עד בית הצוואר?
תשובה: המשנה ברורה בסימן ט"ו ס"ק ט' הביא מחלוקת בענין, וסיכם שאף שרוב האחרונים מקילין וסוברים דזה לא הוי בכלל תעשה ולא מן העשוי, מכל מקום טוב להחמיר לכתחילה, וכן פסק כף החיים. אולם הגר"ע יוסף היקל שאין צורך להתירם ואין בזה משום תעשה ולא מן העשוי. הרב רואי מרגלית.
שאלה: הקדשת מתנה לחברה: אם קניתי משהו לחברה, ועכשיו אני רוצה להשאיר את זה אצלי, האם מותר לי או שזה נחשב כאילו כבר הקדשתי את זה לאותה חברה ואני לוקחת משלה?
תשובה: הקדש הוא רק למטרות מצוה בלבד כגון לעניים.
שאלה: ריסוק ירקות ופירות בשבת: האם מותר לרסק לתינוק בן 1 2 שנה ירקות ופירות בשבת במזלג או מגרדת?
תשובה: מותר בשינוי דהיינו בגב המזלג, ולצורך תינוק מותר לחתוך אף בסכין דק דק אם הוא סמוך לסעודה ממש (שמירת שבת כהלכתה ו', ו', ע"פ רמ"א ומשנב"ר סימן שכ"א). הרב רואי מרגלית.
שאלה: מקלחת לתינוק בשבת: האם מותר לקלח תינוק (בן 1 2 שנה) בשבת כאשר יש לו חום גבוה אף על פי שניתן להוריד לו את החום ע"י אקמול?
תשובה: אם מדובר במים הבאים מדוד שמש מותר לקלח את התינוק ואולם אם המים התחממו בדוד חשמל והיד סולדת מהחום שלהם עדיף להוריד את החום על ידי כדור.
שאלה: אמירת וידוי לנשים: מידי לילה אני אומרת ק"ש שעל המיטה. לאחרונה העירו לי שנשים אינן אומרות וידוי. האם אכן הן פטורות?
תשובה: עד כמה שידוע לי אשה יכולה להתודות בק"ש על המטה כמו שהיא יכולה להתודות במשך היום. הרב רואי מרגלית.
שאלה: השתתפות במשמר המקדש: האם לבחור ישיבה מותר לבטל תלמוד תורה עבור השתתפות במשמר המקדש?
תשובה: ברור שיש חשיבות גדולה ללכת למשמר המקדש ובמקרה כזה נאמר "ביטולה הוא קיומה" משום שזו מצווה שאינה יכולה להיעשות על ידי אחרים. אך לא יותר מפעם בחודש.
שאלה: מעשר כספים לישיבה: ראיתי שהרב פסק שאי אפשר לתת מעשר כספים לצרכי ביטחון ובריאות אלא רק לצדקה. האם אפשר לתת מעשר כספים לישיבות?
תשובה: כן.
שאלה: קופות חולים בתחרות מלוכלכת: בעידן של היום כשחוק בריאות ממלכתי אוסר על תעמולה למעבר לקופות חולים, אנו נתקלים במאבק סמוי בין הקופות על קולו של הציבור החרדי. מוצעים לנו החזרים על קייטנות, שיעורי התעמלות, הסעות וכדו שכידוע מתוקצבים מחשבון הקופות על חשבון ההשתתפות בהוצאות רפואיות לנזקקים וזאת על מנת לצרף כמה שיותר נפשות לקופה. האם מותר מבחינה מוסרית להתפתות להצעות הנ"ל בהתעלמות מן העובדה שיש חולים הנזקקים לתרופות וטיפולים שנמנעים מהם בטענה שזה לא בסל הבריאות וליהנות מן הפעילויות הנ"ל שבעצם גם אינן בסל הבריאות, אך בימים אלו של קיצוצים הינן אפשרות לכיופים לילדים ללא הוצאות כבדות.
תשובה: מכיון שאין אפשרות לשנות את המצב מותר לקבל את ההטבות הללו מהקופות. התחרות בין הקופות היא לטובת הציבור. כל קופה משתדלת להיות יותר יעילה, בעיקר בעצם השרות הרפואי וכל ההטבות הללו הם דבר שולי בהוצאות של הקופה.
שאלה: כשרות בבקורים משפחתיים: מהם הדברים הבסיסיים ביותר שיש לבקש ממשפחה שאינה מקפידה כ"כ על קיום מצוות כאשר מגיעים אליהם לביקור מבחינת כשרות? מהם הדינים ומה אפשר להקל על-סמך בית כאשר מדובר במשפחה קרובה?
תשובה: תלוי בכל משפחה ומשפחה. אם משפחה שומרת כשרות כהלכה אע"פ שהיא לא שומרת על כל המצוות, לדעת הרב משה פיינשטין ניתן לסמוך על כשרותה.
שאלה: הסכם עם האויב במלחמה: מדוע רבן יוחנן בן זכאי למעשה באמצע מלחמה פעל להסכם עם הרומאים (או אפילו דיבר עימם) כשישראל נלחמים?
תשובה: יש מאמר נפלא של הרב הס בספרו "יש לי יום יום חג" שעונה בדיוק על שאלתך. בקצרה: הוא לוקח ארבעה מקורות שסוקרים את הסיפור הזה (פרקי דר' אליעזר, תלמוד בבלי, מדרש איכה) ומנתח אותם, וע"פ זה מוכיח שככל שהמקור יותר קרוב לחורבן הוא יותר ביקורתי כלפי רבן יוחנן. עיי"ש מסקנתו. (מאמר זה נכתב בעקבות פניה מצד שר מטעם המפד"ל שהשתמש בסיפור של רבן יוחנן כהוכחה למסירת שטח תמורת ). הרב רואי מרגלית.
שאלה: קנה חלול באילן, מהו?: א. אחד המגדירים של צמח לאילן הוא גזע חלול. בפועל קשה למצא צמח עם קנה חלול ובדרך כלל הקנה ממולא במין חומר רך לבן (מעין קלקר). האם דבר זה נחשב כקנה חלול? ב. מה דינו של צמח עם קנה כנ"ל שנותן פירות בשנה הראשונה לזריעתו לעניין ערלה? ג. אם הנ"ל אינו סיבה להגדרת הצמח כירק, מדוע אין ערלה בחציל?
תשובה: גזע חלול לא מוזכר בש"ס ובפוסקים הראשונים. ההגדרה העיקרית של ירק היא שגזעו מחליף, דהיינו שהוא חד שנתי (גם אם גזעו לא חלול). אילן גזעו לא מחליף כלומר הוא רב שנתי. הרב פעלים הוסיף הגדרה משלו שגם צמח רב שנתי כגון הפאפיה שאינה מחזיקה מעמד שנים רבות מכיון שגזעה חלול אינה דומה לאילן ולכן ניתן לדעתו להתיחס אליה כאל ירק. כנ"ל החציל. אלא שחציל בקושי מחזיק מעמד יותר משנה (תלוי בטמפרטורות בחורף) תנובתו יורדת בכמותה ובאכותה משנה לשנה לכן הוא נחשב לירק. כמדומני שבהגדרה של גזע חלול כלולה גם ספוגיות של הגזע ולאו דווקא חלול ממש.
שאלה: קשיים בתהליך הגאולה: איך אפשר להבין: מדוע נרצחו בפיגוע איש של חסד ושל תורה שהציל חיים רבים - ד"ר דוד אפלבאום הי"ד, ובתו נאווה הי"ד שגם הייתה מלאת חסד? מדוע הקב"ה נותן לאסון כה גדול להתרחש ובמקום להוביל כלה לחופה מובלים היא ואביה לקבר? מדוע תהליך הגאולה מלא יגון ואסונות לפרטים ולכלל?
תשובה: אין בכוחינו להבין את כל דרכי ד' יתברך שמו. יש דברים שנראים לנו רעים "והאלקים חשבה לטובה". בשעה הראשונה הדבר נראה רע ואולי רע מאד ואחר זמן מתברר שזה לטובה. כך היה בעת מכירת יוסף, וכך היה בנס פורים כשהצרה נהפכה לישועה גדולה וכך אנו מקווים שיהיה בעזרת ד' בימים אלו. ארץ ישראל נקנית ביסורים מפני מעלתה הגדולה וכאשר תיהיה הגאולה יתברר למפרע שהכל היה לטובה. אנו מתפללים שהגאולה תהיה בקרוב במהרה בימינו וכאשר אנו עומדים בניסיון ומאמינים בלב שלם שהקב"ה טוב וכל מה שהוא עושה זה לטובה אנו מקרבים את הגאולה.
שאלה: הטבלת תבנית אלומיניום: האם צריך להטביל תבנית אלומניום שנועדה לשימוש חד פעמי ויוצרה על ידי גויים, ומה הדין אם מתכוונים להשתמש בה עוד פעם, האם לפני הפעם השנייה צריך להטבילה?
תשובה: כלים שנועדו לשימוש חד פעמי, אף שהם ממתכת כאלומיניום, אינם צריכים טבילה, כי אין עליהם שם כלי (מנחת יצחק ח"ה לב, א). ונראה שגם מי שרוצה להשתמש עוד איזה פעם או פעמיים בתבנית הזו, אינו צריך לטובלה, מפני שאין השימוש החוזר משנה את העובדה שהיא נועדה לשימוש זמני, ואין עליה שם כלי. וכן המנהג הרווח (וע' בס' טבילת כלים א, הערה י, שכך משמע מהרב פיינשטיין, אמנם משמע שיש חולקים ומחמירים).
שאלה: הטבלת כלי חרסינה: האם צריך לטבול כלי חרסינה חדשים שיוצרו על ידי גויים?
תשובה: לדעת רוב הפוסקים אינם צריכים טבילה, שדינם כדין כלי חרס (שאלת יעבץ א, סז, פת"ש יו"ד קכ, ב). ואמנם יש אומרים שעל פי המנהג נכון לטובלם בלא ברכה (ערוה"ש קכ, כט  בא"ח ש"ב מטות ז), אולם כיוון שלכל הדעות טבילת כלי זכוכית מדברי חכמים, וכלי חרסינה הם ספק כלי זכוכית, ולדעת רוב הפוסקים אין צריך לטובלם, כל שברור שהם מחרס ורק מצופים חרסינה, אין חובה לטובלם. והמחמיר תבא עליו ברכה. אבל כלים מחומרים קשיחים, כדוגמת: ארקופל, קוראל, קורנינג, הרי הם ככלי זכוכית וצריכים טבילה
שאלה: טיפול בפצועים ערבים כרופא בגדוד: אני רופא בגדוד בשמ"פ. לדעתי צריך לטפל גם בחולים נוכרים בשבת מהטעמים הבאים: א. דרכי ב. אם אנחנו לא נטפל בפצועים שלהם הם ואחרים בעולם לא יטפלו בשלנו. ג. זה זרז לאנטישמיות (וזה בטוח יתפרסם). ד. ניתן אולי להבדיל בין מחבל לאדם חף מפשע- אך לא לטפל בילד שנפצע בתאונת דרכים זהו לדעתי פשע. (ועשית הישר והטוב). ה. גם מחבל- יתכן שניתן להוציא ממנו מידע שיציל בסוף את אנשינו וכן יש כאן אלמנט של תירגול שיכול בסוף להציל את אנשינו. אודה על תשובה מהירה, שכן ייתכן שזה יציל אנשים בימים הקרובים.
תשובה: הצדק עמך. ר' חיים מצנז כתב שכך נקבע ע"י מנהג הארצות (ועד ארבע ארצות?) וכן החתם סופר, וכך נוהגים רופאי ישראל.
שאלה: שחרות רצועות התפילין של יד: אם יש לי פס קטן של לבן ברצועות של יד בצד השחור האם זה פוסל לכתחילה?
תשובה: ע"פ הגר"מ אליהו אם רוב הרצועה שחורה מותר, אך לפי הרב אלישיב נחשב הפס כאילו חותך את הרצועה במקומו ואם לא נשאר שיעור רוחב רצועה של לפחות 9 מ"מ לאחד הצדדים, הרי זה מעכב וצריך לצובעו. וע"פ הגרש"ז אויערבך אפשר גם עם סתם טוש שחור, רק לא לשכוח לומר קודם הצביעה "לשם קדושת תפילין". ומ"מ אם הרצועות ישנות כדאי כבר להחליפם, כי כל פעם יירד הצבע במקום אחר. הרב רואי מרגלית (בשם ר' שלמה בן יעקב).
שאלה: לצאת לטיול כשידוע שלא יהיה מניין: האם מותר לצאת לטיול של מספר ימים? ידוע לי מראש שאם אני יוצא, לא יהיה לי תפילה במניין? כיוון שאני בצבא, יש לי אפשרות לצאת לטיול רק פעם ב-4 חודש.
תשובה: אין איסור להגיע למקום שאין שם מניין בטווח של מיל, וממילא אין חיוב אז להתפלל במניין. תשובת הרב זלמן מלמד ותשובות נוספות
שאלה: מעבד מזון שהוכנס לתוכו בצל חלבי: האם מעבד מזון שבתוכו הוכנס בצל שנחתכה בסכין חלבי הופך לכלי חלבי?
תשובה: המעבד עצמו לא נהפך לחלבי אך אם יש במעבד סכין, אז הסכין הופך ג"כ לחלבי. הרב יוסף וייצן.
שאלה: כיסוי ראש חלקי לנשים נשואות: לאחרונה יש אופנה בה נשים נשואות לובשות כמין כיפה גדולה העשויה רשת צפופה. כמעט ולא ניתן לראות את השיער דרך הרשת, אך לפעמים רואים הרבה מהשיער מאחור (לעיתים טפח ולעיתים אפילו יותר). האם הדבר מותר מבחינה הלכתית? יש לי אחות נשואה שלובשת כיסוי זה, האם עלי להעיר לה (היא עלולה להיפגע)?
תשובה: אכן מן הראוי לכסות את כל השערות יש שהקלו לגלות מעט שער פחות מטפח ואם החלק המגולה הוא לא במקום גידולו של השער כגון צמה מאחור זה יותר קל. ואולם המהודר הוא כמובן לכסות את השער כמה שיותר.
שאלה: עין רעה: איך להתייחס לאדם דתי שטוען "מאז שעברתי לגור לכאן יש בביתי עין רעה". "היה אצלי חבר אתמול ושיבח את הרדיו שלי ולמחרת הוא התקלקל". הוכחות על עין רעה הביא ממסכת "ברכות" וכן מ"יהי רצון.ותצילם מעין הרע ומדבר רע"?
תשובה: צריך לדעת שיש מציאות של עין רעה בעולם, אך לא כל דבר הוא בגלל עין רעה, ובפרט אצל איש מישראל שיכול ע"י תפלה לשנות מציאות ולא להיפגע מעין הרע או מגזרות. ולא עוד, אלא כתוב שמי שמקפיד וחושש מעין הרע, יש לה כח לפגוע בו, ומי שלא חושש אין לו מה לדאוג ממנה, כי הכל לפי החשיבות שאדם מעניק לה. ולכן אין לאדם לחשוש כי אין עוד מלבדו, ויכול להיות סמוך ובטוח ברבונו של עולם, שאם הוא לא אמור להיפגע לא יפגע, וכמובן גם צריך להתפלל להינצל ממנה וכך אנו עושים בתפילה. הרב רואי מרגלית.
שאלה: חזן שאין בנמצא טלית תכלת: עפ"י פסיקת הרב שהדבר הינו מעיקר הדין- אנו מטילים תכלת. אולם נתקלנו בבעיה שכאשר אנו נקראים לעמוד, ברוב בתי הכנסת אין טלית תכלת. אם כן שאלתי היא: האם היות וטלית זו הינה רק לשם כבוד, אין בכך בעיה או שמא מדובר כאן בטלית שכאילו אין עליה פתילים ומכאן שאסור להתעטף בה?
תשובה: במקרה כזה ישנה התלבטות: מצד אחד אתה חייב להניח טלית מפני כבוד הציבור, אך מהצד השני אתה חייב לשים טלית תכלת. לכן אתה צריך לשים את הטלית, אך אל תברך עליה.
שאלה: חובת מתנה לאשה בשלושת רגלים: שמעתי כי קיימת הלכה מפורשת בשולחן ערוך המחייב את הבעל לרכוש לאישתו תכשיט או מתנה בכל אחד משלושת הרגלים. האם הדבר נכון? איפה בדיוק מופיעה הלכה זו?
תשובה: שו"ע או"ח תקכ"ט סעיף ב': חייב אדם להיות שמח וטוב לב במועד הוא ואשתו ובניו וכל הנלוים אליו. כיצד משמחן? הקטנים נותן להם קליות ואגוזים והנשים קונה להם בגדים ותכשיטין כפי ממונו. הרב רואי מרגלית.
שאלה: תפוח בסימני ראש השנה?: הסימנים שאוכלים בערב ראש השנה מצוינים בשמם: "תמר -יתמו", "ראש- ולא זנב" וכו. מהיכן נכנס התפוח לחג? הרי אין בשמו סימן!
תשובה: יש ענין בתפוח עצמו ע"פ הקבלה, ולכן יש פוסקים שכותבים לברך עליו ראשון אף לפני התמר שלא כדרך סדר החשיבות המקובל במשך השנה ומנצלים את ההזדמנות לאוכלו עם הדבש ולומר שתהיה שנה טובה ומתוקה. הרב רואי מרגלית.
שאלה: נישואין לאיש בצבא קבע - המשך: כבוד הרב, קיבלתי את תשובתך לשאלתי ואני מודה לך עליה, אך הנושא עוד ממשיך ומוסיף להטריד אותי. אם הבחור שאני נפגשת איתו- מתאים לי ומכל הנתונים האישיותיים שלו אני חושבת שהוא מתאים להיות בעלי ואב לילדיי, האם זה אומר שהוא הזיווג שלי? (מה גם שלשנינו יש רגשות אחד כלפי השני.). ואם אכן הוא הזיווג שלי אך החלטתי שאני לא מוכנה להקריב את חיי המשפחה למען התפקיד שלו בצבא, מה גם שזו לא מסגרת דתית, וזה מאוד מטריד אותי כי חשוב שהבעל ילמד תורה ובתפקיד המחייב הזה הזמן ללימוד הוא מועט ואף לא בר השגה. מה עליי להחליט? אם נפרד זה אומר שהפסדתי את הזיווג שלי? אולי עליי להמשיך ולהתפלל שבסופו של דבר הוא יעבור תפקיד, או יפרוש מהצבא.? אני מרגישה אבודה. אודה לך אם תוכל לענות על שאלותיי!
תשובה: השאלה המרכזית האם יש לך כוח לזה. אם יש - זה הזיווג שלך. אם אין - אז יש זיווג אחר. אמנם יתכן שאם מפני עצלות וחולשה את חושבת שאין לך כח, ובגלל זה תפרדי ממנו, הרי שתפסידי את הזיווג שהיה יכול אידיאלי עבורך. אולם לכל אדם יש כמה וכמה אפשרויות של בני זוג, ולכן גם אם יכולת להתאים לו והחלטת שאין לך כח, תוכלי למצוא זיווג אחר. לסיכום, חשבי בכנות האם יש לך כוח, אם כן - תתחתנו, ואדרבה תשתדלי לחזק אותו על ידי הענקת בית תורני, שמקפיד על קלה כחמורה. ומתוך כך גם הוא ילמד תורה, גם בתוך השירות ועוד יותר לאחר שישתחרר. הרי אחר סיום השירות עוד ישארו בעז"ה עשרות שנים טובות שבהם הוא יוכל להרבות בלימוד תורה. אם יש לך קושי להחליט, אולי תתייעצי עם רבנית חכמה, בעלת ניסיון, שמכירה אותך אישית.