שאלה: איך מתחזקים בעבודת ה  בשמחה: בס ד אשמח אם תוכלו בבקשה לתת לי עצות איך להתחזק בעבודת ה, לעבוד את ה בשמחה ובהתלהבות באמונה ובאהבת חברים.
תשובה: לק"י לך! ראשית, אני ממש רוצה להתנצל שלקח קצת זמן לענות. לחכות עם שאלה ולא לקבל תשובה זה בהחלט יכול להיות מעיק אבל בטח כשרוצים להתפתח ולהתקדם. ממש לעלות בסולם בעבודת ה  ומחפשים כלים והכוונה, מישהו שיתן קצת עצה ובסוף נשארים בסוג של "ממתינה". ברור לי שזה לא קל ועל כך אני בראש ובראשונה רוצה להתנצל. אני בטוח שההמתנה לא שחקה את הכוחות אל נתנה למנוע להתחמם ולהתחמם ועכשיו רק מחכים לשחרר את הברקס בשביל לעוף קדימה. הענין הוא שרגע לפני שמשחררים את הברק צריך לזכור שכמו בכל דבר יש כלים אך השאלה מה עושים איתם. הכלים שנשתדל לתת פה בעצות יכולים לעזור אבל הם לא יכולים לבוא במקום העמל והמאמץ בעבודת ה. זה כבר המקום שלך וזה מה שיקנה את הכל בפנים ויקבע אותו אצלך. זה ענין של תהליך שאני בטוח שיש לך את הסבלנות ואת הכח לכך. השמחה ואהבת החברים השמחה היא באמת מפתח בעבודת ה  והיא מגיעה מעבודה פנימית של סיגול של עין חיובית. אפשר לסכם ולומר שזה ללמוד מרבי עקיבא את הענין של "כל מה שעושה הקב"ה - לטוב הוא עושה" ואם לא ממנו אז מנחום איש גמזו "גם זו לטובה". לדעת ולראות ממש לא רק את העין הטובה הקלאסית שמנסה למצוא טוב בכל אדם ובכל מקום (ובהקשר הזה מאוד מומלץ ללמוד את תורה רפ"ב בליקוטי מוהר"ן), אלא באמת לראות שהדברים לא מסתכמים רק בכאן ועכשיו. כל מה שעושה הקב"ה לטוב הוא עושה אומר שאנחנו גם מתעלים מעל הכאב הזמני ורואים איך אנחנו נבנים ומתקדמים מתוך הדברים גם בעתיד. זה לאו בהכרח פשוט ולכן המלצנו שאם לא זה אז לפחות להגיע למקום של האמונה הבטוחה והטהורה שגם זו לטובה. לא בהכרח יודעים איך ולמה אבל יודעים שזה לטובה. מעבר לכך, צריך לעבוד על המידות שאולי מושכות אתנו כלפי מטה כמו כעס ועצבנות. מידות שאולי הם ההיפך. הרי ברגע שנשלוט במידות שמוציאות אותנו מהשמחה, המצב הטבעי שלנו, אז ממילא נוכל להתמקד גם בטוב ובטבע שלנו. דבר זה של העין הטובה יכולה לעזור לנו עם החברים ואהבתם כי בוחרים לראות את הטוב שבהם ומתוך כך גם מתחברים עליהם ובוחרים להתמקד בטוב שבהם על אף שרואים דברים שאולי נראים בעינינו כפחות חיוביים. זה גם המקום להעיר שעין טובה לא מתעלמת מדברים שדורשים שיפור אך היא לא רואה אותם בהכרח כדבר שלילי אלא כמקום שממנו אפשר לצמוח וללמוד ולהתקדם. ההתמקדות הוא בהתקדמות ובטוב, לא ברע. זו גם נקודת העמל שעליה דיברנו. העמל הזה מתבטא בפתיחת ספרים ולימוד על מה זה בדיוק שמחה ומה זה אומר. כמובן אם צריך עצות לגבי אילו ספרים לפתוח - בשמחה רבה. אמונה ורגש בעבודת ה  הנקודה הזו של פתיחת ספרים היא גם זו שמובילה אותנו לענייני האמונה. אנו קיבלנו ציווי של לדעת את ה  "וידעת את ה ". זה חלק מהאמונה. זה עושים מתוך לימוד. כמובן, זה יכול להיעשות מתך דברים נקודתיים שעליהם יש שאלות או מתוך ספר שלומדים על הסדר שממנו גם מקבלים תשובות לשאלות. בהקשר הזה צריך גם לציין שלימוד התנ"ך עם המפרשים יכול גם כן לחזק אותנו רבות בעבודת ה  ובאמונה. הנקודה הזו היא זו שדורשת עמל כי ככה מחדדים את האמונה וככה מתעלים ומתקדמים. אם יש משהו יותר נקודתי נשמח לעזור ולהכווין. האמונה היא מה שתעורר את הרג שגם כן אבל בוודאי שאפשר גם (לא במקום אלא בנוסף) לעשות את זה דרך זה שמעוררים את הרגש הכללי ואת החשק והרצון הפנימי. הרבה עושים את זה דרך לימוד חסידות אך גם דרך קריאת סיפורי צדיקים. רק נעיר הערה כשאשר קוראים את סיפורי הצדיקים צריך, לעניות דעתי, לזכור שני דברים חשובים כדי שלא נסתכל עליהם רק מלמטה ללמעלה כשבליבנו מתגנבת לה האמירה שבחיים לא נגיע לשם. בעזהי"ת נגיע ונתרומם אם רק נרצה. לכן, אני מדגיש את שתי הנקודות הבאות: 1. צריך לזכור שהדרך של הצדיקים לפסקה האדירה שבה הם היו עבר דרך התמודדויות, שגם אנחנו חווים בעצמנו ואם הם הגיעו לשם עם העמל שלהם גם אנחנו יכולים(על פי מכתב של הרב יצחק הוטנר זצ"ל). 2. אנחנו לא קוראים אתה הסיפורים כדי להתייאש אלא כדי להתקדם. הסיפורים יעוררו התלהבות פנימית והתרגשות ואת כל זה צריך אחרי זה לקחת למעשה שיתן את הדחיפה נוספת בעבודת ה  להתקדם ולהתרומם. לא לעצור רק בקריאת הסיפור והמעשה אלא לנוע קדימה איתו (ובוודאי אפשר גם ללמוד ממנו). לבסוף, כמובן הרבה מחיזוק הקשר שלנו עם הקב"ה בשיח שלנו איתו ודאי יקדם אותנו בעבודת ה. אם זה מצד הדיבור שלנו איתו בתפלה ואם זה מצד סיגול השמיעה שלנו לקבל את דברו ומה שהוא רוצה להגיד לנו על ידי לימוד תורה -שבכתב ושבעל פה. בנוגע לארבע הנקודות שהרגע דיברנו עליהם - השמחה, אהבת החברים והאמונה-הקשר עם הקב"ה והרגש בעובדת ה, אני רוצה להביא משהו מדברי אור החים הקדוש (שמות, ל"ג, י"א) שנועדו לחזק אותנו: "כי כפי אשר יכין אדם עצמו להשפעת הקדושה ישיג. על דרך אומרו (משלי כ"ז) כמים הפנים לפנים כן לב האדם לאדם פירוש כי הלבבות ישכילו בנעלם אם לאהוב אם לשנוא כי כפי אשר יכין האדם לבו לאהוב חבירו כמו כן יתבונן לב חברו לאהוב אותו, והוא אומרו כאשר ידבר איש אל רעהו שלא יאהבהו אם לא יכין לבו להיות גם הוא רעהו כמו כן דבר ה  פנים אל פנים, ומעתה יבחין אדם מה הוא עם קונו אם לבבו יתאוה ויחשוק בה  ובעבודתו הנה זה סימן כי ה  אהבו". הדברים הללו של האור החים הקדוש נותנים לנו גם את המקום להבין שהדברים תלויים בנו ובגישה שלנו. אני מקווה שהדברים באמת נתנו כלים ראשוניים איך להתקדם ונתנו קצת הכוונה. אם צריך עוד או שיש משהו לא ברור מספיר אפשר בשמחה תמיד לשאול ולברר. שוב פעם סליחה שהתעכבנו. אשריך על השאלה האדירה והתמימה. הרבה הצלחה, נתנאל netanelweil gmail.com