שאלה: ללמה תפילה מוגבלת בזמן?: היי:) אז לאחרונה לקחתי על עצמי להתפלל גם תפילת מנחה כל יום. וקורה לי לפעמים או שאני שוכחת או שאני מפספסת את הזמן-לפני השקיעה. אז השאלה שלי היא למה בעצם יש בכלל זמן מוגבל? כי קורה לי שאני מפספסת בקצת ואז זה גורם לי להרגשה כזאת של פיספוס והחמצה.
תשובה: לק"י לך לשואלת היקרה! אני מתלבט אם להתחיל מהתנצלות על כך שקצת התעכבנו עם התשובה או מהחיזוק שאת נותנת בזה שקיבלת על עצמך להתפלל מנחה ואת מתמודדת עם הקושי של העמידה בזמנים. זה באמת מדהים הקבלה שלקחת על עצמך, שכן תפילת מנחה היא אחת מהתפילות הקשות שביום (ולכל תפלה יש נקודות קושי). אני משער ומאמין שזה מגיע מהרצון להתחזק ולהתעלות בעבודת ה. להגיע כמה שיותר קרוב אליו! ואת האמת, אני בטוח שזה גם מה שמעמיק את הטעם המר כאשר לא מצליחים להתפלל בזמן. זה לא רק הידיעה שאת לא מצליחה לעמוד במה שאת קיבלת על עצמך אלא שאת מרגישה פספוס בעבודת ה. ההרגשה עצמה היא הרגשה אדירה שמגיעה ממקום טוב ולכן את שורש הדברים צריך לחבק ולאמץ ולא להירתע. לשנות סדרי יום ולהכניס משהו לטבע זה לא דבר שבא ברגע וזה לוקח זמן, או כמו שאומרים שמשהו שעושים שבוע זה קנין, ואם עושים ארבעים יום זה כבר הופך להיות טבע שני. זה לא אומר שאחרי זה זה בהכרח על טייס אוטומטי, וגם אם זה כן, זה לא מבטיח שאין פעמים שעוברים לידני אך ברור לי שיש לך את הסבלנות הנדרשת כדי לסגל את זה לטבע שני וגם כדי להמשיך ולהתמיד בקבלה שקיבלת על עצמך. ברור לי שהדברים הללו לא עונים בינתיים על השאלה, אבל את החיזוק לקבלה האדיר שקיבלת על עצמך - להתפלל תפילת מנחה, אותה תפלה שאליהו נענה בה, זה בהחלט משפיע על כל היום ולכן אשריך על הזכות שנפלה בחלקך לחשוב על זה, לקחת על עצמך את זה ולהתעלות ולהתקדם בעבודת ה. מה עם הזמן? בגדול אפשר לתת הסבר על פי דברי הגמרא מדוע זמני התפילות הן דווקא כפי שהן נקבעו - בהתאם לקורבנות, ואם תרצי נרחיב על זה. עם זאת, אני חושב שפה דווקא אחד מכיווני ההסתכלות הרעיוניים יכולים לעזור, ואולי לא רק בנושא הזה של מה שקיבלת על עצמך להתפלל מנחה. עצם זה שלתפלה יש זמן, שלהרבה מצוות יש הגבלה של זמן אינה סתם. לא רק ההיבט שלכל תפלה, לכל מעשה יש את הזמן הראוי לו שנכון בשבילו. אפשר גם לראות את זה מצד המקום הפשוט של המחויבות שלנו בעבודת ה. ההבנה שאנחנו לא בעלי הבית פה בעולם, שזה כבר הכרה גדולה בעבודת ה  ובשינוי התפיסה של רוב האנושות. זה לא רק להיכנס למקום שמבין שאנחנו לא במרכז אלא שהמציאות כולה במרכז - שהקב"ה במרכז, זו כבר אמירה גדולה, וזה גם מה שאומר שעצם זה שהקב"ה קבע שאלו הזמנים זה מחייב אותנו מצד ההכרה שזה רצון הבורא ואנו כפופים אליו (ואגב, זה גם מה שנותן לנו להיות עצמנו. אנחנו לא נגררים אחרי המעשים שלנו או אחרי התאוות השונות. אלא כל אחד מאיתנו לוקח אחריות והוא מושל ביצרו). בנוסף, אנחנו מכירים בכך שאנחנו חייבים לעמול בשביל לעבוד את ה. זה אומר שבשביל שהקשר שלנו הקב"ה יהיה טוב צריך לעבוד על זה ולקנות את זה. שזה יהיה בתוכנו ממש. סוג של בנין הקשר עם החברים. העמל הזה נעשה דרך המסגרת כולה ולא רק בזכות הדיבור שיש לנו עם הבורא בשעת התפלה. ואגב, עצם הדיבור שלו אלינו זה דרך התורה שבכתב ושבעל פה ששם אנחנו לומדים על ענייני הזמן של התפלה (וגם מה קורה אם לא מתפללים, כפי שנזכיר בהמשך) כך שיש פה שיחה שמתנהלת שבו שומעים ומקשיבים וגם מקבלים. בנוסף, יש פה יסוד נוסף, שמחובר מאוד למה שהרגע הזכרנו. כיון שאנחנו לא המרכז ויש פה הבנה שהקב"ה במרכז זה גם כן חלק מהענין של המסגרת של הזמן. ברור שתמיד אפשר לפנות ולהתפלל אל ה. הקב"ה תמיד מקשיב והוא תמיד קרוב. השאלה היחידה היא האם אנחנו רואים את זה כאילו שהקב"ה הוא "עובד אצלנו" או לא. כשיש את המסגרת הזו, שכוללת גם את הזמן, אז זה מחדד אצלנו שוב את ההכרה שאנחנו לא במרכז ושאנחנו עובדי ה  - עבדים שלו. לא עבדות אנושית שאנחנו מכירים אלא עבדות של עבודה - של חיזוק קשר, של התפתחות. שוב פעם - זה לא הצד ההלכתי אלא משהו שאפשר ללמוד מהענין הזה בצד הרעיוני של למה הענין של הזמן חשוב, ולא רק מצד "לכל זמן ועת לכל חפץ תחת השמים". איך לא שוכחים? יש כמה עצות שלכאורה נראות פשוטות אלא שהענין הקשה שבהן זה לשים לב אליהן. 1. אפשר לשים תזכורת יומית בפלאפון שיצפצף ויזכיר להתפלל מנחה (ועדיף באמצע היום ולא שניה לפני שקיעה). 2. כשבונים לו"ז ומערכת שעות להגדיר מראש איפה מכניסים מנחה - לפני מה או אחרי מה, אפשר לפני ארוחת צהרים, ככה שלא צריך להיות לחוצים או חסרי זמן. 3. לקבוע מנין קבוע שאליו הולכים להתפלל. ברור לי שזה יהיה טיפה יותר קשה, אבל זה אפשרי. זה יעזור לא רק מצד הקביעות של המקום והמחויבות ללו"ז שלו אלא שהסביבה שלך תהיה הרבה יותר ערנית כדי לדעת שאת הולכת לשם, וכשיגיע הזמן אף יזכירו לך ללכת אם את לא תזכרי. בנוסף, חשוב לזכור שאם אנחנו מפספסים תפלת מנחה בשוגג יש לנו אפשרות להשלים ולהתפלל פעמים בתפלה שאחריו. יש לזה כמה דינים שחשוב ללמוד ואני בטוח שדבר כזה מעודד ונותן מקום להמשך הצמיחה אם תפספסי בעתיד מנחה (לא שזה בא במקום). מקווה שהדברים עזרו ונתנו כיוון. אם יש משהו שלא ברור, משו שתרצי שנרחיב עליו או אם בכלל יש עוד שאלות תרגישי חופשי לשאול ולברר. שוב פעם מחילה שקצת התעכבנו עם התשובה. ישר כח גדול והרבה הצלחה, נתנאל netanelweil gmail.com