LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: ברית מילה - האם דווקא בבוקר: מועד ברית המילה- האם חייבים מוקדם בבוקר, אחרי שחרית או שניתן לדחות לשעות הצהריים או אחר הצהריים (כמובן לפני השקיעה), כדי לאפשר לכמה שיותר אורחים להגיע לברית ולסעודת מצווה?
תשובה: לשואל, מזל טוב ותזכו לגדלו לעבודת ה' ברוב נחת. יש עדיפות להקדים את הברית לבוקר, אפילו אם יהיו פחות אורחים אלא רק מניין, ובתנאי שהדבר מתקבל יפה על ידי המשפחה ולא גורם למתחים. הרחבה: מבחינה הלכתית עומדים כאן שני שיקולים מנוגדים: "זריזין מקדימין במצוות", לפיו רצוי להקדים את המצווה ככל שניתן, ו"ברוב עם הדרת מלך", לפיו רצוי שהמצווה תתקיים בנוכחות קהל רב. בשולחן ערוך יורה דעה סימן רסב סעיף א נאמר: "כל היום כשר למילה, אלא שזריזין מקדימים למצוות ומלין מיד בבוקר". הגמרא (פסחים ד ע"א) לומדת זאת מהפסוק על עקידת יצחק: "וישכם אברהם בבוקר" (בראשית כב, ג). בערוך השולחן שם כתב שבברית מילה הזריזות חשובה יותר מאשר בשאר המצוות, מאחר שבה התינוק נכנס באות ברית קודש, וכתב במפורש שאין לעכב אותה כדי שיהיו יותר נוכחים, ובפרט לא לאחר חצות היום. ההתלבטות בין שני השיקולים הנ"ל נדונה בהרחבה על ידי הרב עובדיה יוסף שליט"א (שו"ת יביע אומר, ח"ב יו"ד סי' יח), והכריע על פי רוב האחרונים שהזריזות עדיפה על ההידור (על פי גמרא בראש השנה לב ע"ב, האומרת שהלל נאמר בשחרית משום "זריזין מקדימין", למרות שבמוסף יהיה ציבור גדול יותר). לפיכך קבע שיש להקדים את המילה אפילו אם יהיו פחות אנשים, אלא אם כן לא יהיה מניין, ותמה על המנהג (במצרים שנת תש"י) למול לקראת ערב. כמו כן כתב בשו"ת ציץ אליעזר (ח"ט סי' כח אות ו), על פי מקורות רבים. יחד עם זאת, מאחר ש"גדול ה ", ומעיקר הדין כל היום כשר לברית מילה, אין להיכנס למריבות ומתחים במשפחה עבור זה. בפרט הדבר חשוב כשיש במשפחה גם אנשים שאינם שומרי תורה ומצוות וההשתתפות בברית המילה מחזקת את הקשר שלהם למצווה זו ומבססת את המשך קיומה, כדברי ח (שבת קל ע"א): "כל מצווה שקיבלו עליהם בשמחה, כגון מילה, דכתיב 'שש אנכי על אמרתך כמוצא שלל רב' - עדיין עושין אותה בשמחה".
שאלה: חיוב אמירת קורבנות: אני אשכנזי: 1) האם צריך באופן קבוע להניח תפילין לפני אמירת קורבנות של שחרית או שניתן לומר קורבנות בבית ללא תפילין ולהניח אחר כך? 2) אם לא אמרתי קורבנות לפני שחרית אני צריך להשלים אחרי התפילה? 3) מה מידת החיוב של אמירת קורבנות במנחה?
תשובה: 1) ניתן לומר קורבנות לפני הנחת תפילין. 2) כן. 3) ראוי לומר, אך זה לא חיוב.
שאלה: שמיעת נגן גוי: אני יודע שבשמיעת שירים יש 3 קריטריונים האם מותר לשמוע את השיר: 1.זמר כשר. 2.מנגינה כשרה. 3.מילים כשרות. לפני כמה זמן שמעתי מנגינה קלאסית עדינה שמאוד אהבתי. אין בה מילים, והמנגינה עדינה, אז מהבחינות הללו אפשר לשמוע. אך מהבחינה של הנגן והמלחין- לא ידעתי אם אפשר לשמוע. השאלות 1.האם נגן ומלחין גוי פוסל את המנגינה? 2.ביררתי מי המלחין (שהוא גם הנגן). קראתי ציטוט שלו בו הוא אומר: "אני נוצרי, ואני לא אמן של העידן החדש. רוב האנשים לא מבינים אותי כראוי" האם אמירה כזו על היותו נוצרי פוסלת את הלחן ושמיעת נגינתו?
תשובה: 1. אם זה לא שירים מיוחדים לע"ז, אין בכך בעיה. 2. המנגינה מביעה תחושות בנפש. אצל עובדי אלילים הם מביעים דברים שליליים. לכן אם זה בולט, ראוי להימנע מכך. יש פרופסור בבר אילן שפרסם ספר בשם "כנגן המנגן" על השפעת המנגינה על נפש השומע.
שאלה: ברכת המזון בקול לנשים: רציתי בבקשה לשאול שאלה בנושא ברכת המזון לנשים. ידוע שישנה חשיבות לאמירת ברכת המזון בקול בקרב גברים. ברצוני לדעת בבקשה, האם בקרב נשים דין ברכת המזון כמו שלמדים מתפילת חנה, ששפתיה היו נעות וקולה לא ישמע או שחשוב להתפלל בקול? ב מראש.
תשובה: לכתחילה אדם צריך להשמיע לאוזניו, לא לקרוא בקולי קולות. אם אדם בירך בלב לא יצא. אם חתך בשפתיו ולא השמיע לאוזניו, בדיעבד יצא.
שאלה: בת כהן שהתחתנה עם גוי - חללה: כמדומני ששמעתי פעם שמכיון שבעלה הוא גוי - אז הכהנת התחללה מקדושתה ובנה חייב בפדיון. אמנם בנידו"ד הוא פטור מפני שנולד בניתוח. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "פדיון הבן לבן של מתגייר"
תשובה: אתה צודק בן חללה חייב בפדיון (ר' שו"ע יו"ד סי' שה) אולם למעשה לא אביו ולא אמו יכולים לפדותו רק הוא יפדה את עצמו לכשיגדל(ש"ך שם).
שאלה: תפילה קצרה בשחרית: האם מותר להתפלל תפילה קצרה בשחרית, לאחר גאולה החזן מתחיל בקול רם את שלושת ברכות הראשונות? אם מותר לעשות זאת בטירונות בבסיס עורפי לחלוטין עם זמן תפילה מוגבר? אשמח לדעת מקור לפסק, שכן ביקשו ממני להראות בספר. מראש השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "זמן תפילת מנחה קצרה"
תשובה: בשו"ע כתוב שמותר בשעת הדחק (רלב,א). הדבר אפשרי אך לא ראוי להרבות בכך ולהופכו לנורמה קבועה.
שאלה: ילד שמדבר עם סבא בזמן תפילה: בע"ה מידי שבת אני לוקח את ילדיי הקטנים (בני 4 ו-6) לבית הכנסת. אני כל הזמן מסביר להם שאסור בשום אופן לדבר בתוך בית הכנסת ושעליהם לשמור על שקט מוחלט בזמן התפילה. הבעיה היא שכשאבא שלי (סבא של הילדים) רואה אותם, מיד מתחילה שיחה ביניהם - מה שמאוד מפריע לי גם להתפלל בכוונה וגם פוגם בחינוך הילדים שלא לדבר בבית כנסת. אני כמובן מאוד מתבייש להעיר לאבא שלי (איך אפשר להעיר לאבא כל כך אוהב וטוב שנתן ונותן לי כל מה שיש לו?!) וזה יוצר בעיה. למותר לציין שלצערי ישנם עוד מבוגרים רבים שמדברים בזמן התפילה גם מסביב, מציעים לילדים סוכריות, משוחחים אתם וכו. שקלתי לעבור ולהתפלל בבית כנסת אחר, אך גם צעד כזה בוודאי יפגע ברגשותיו של אבי וכן ברגשותיה של אימי היקרה. רציתי אם כן לשאול בעצת הרב - כיצד לנהוג? ויישר כוח! יהודה
תשובה: מותר להעיר לאבא, לא בצורה ישירה אלא בדרך עקיפה. עצה אחרת היא שיבואו הילדים רק בגמר התפלה.
שאלה: אחיה השילוני ורשב"י: רציתי לדעת מה הוא המקור הראשוני לכך שאחיה השילוני התגלגל ברשב"י? ראה פתח העינים למס סנהדרין. מציין לכלי יקר.
תשובה: על הקשר ביניהם מסופר בתחילת האידרא זוטא כאשר רשב"י בחר את מקומו בג"ע ליד הנביא אחיה. וכן מובא בפיוט על רשב"י "מקום בחר בשמיא עם הנביא אחיה".
שאלה: פולמוס גיוס בני ישיבות : מה דעת הרב על נושא גיוס בני הישיבות לצבא?
תשובה: עם ישראל נמצא בשתי חזיתות. החזית הבטחונית והחזית הרוחנית. שתיהן קיומיות. בלעדיהן יש סכנה להמשך קיומנו כעם. מי שרוצה ומסוגל ללמוד תורה יש לדחות את גיוסו. דחייה אינו פטור בעצם, אם כי שקדנים גדולים ידחו את גיוסם לזמן ממושך. ליתר יש למצוא סידור הולם, כל אחד לפי מצבו. אין לכפות בכוח גיוס, אין שום תועלת בכך. בלי קשר לערכו של לימוד התורה עלינו להכיר בשמורות טבע אנושיות בתוכנו. לכן יש להתאים להן שירות מתאים בתוך מסגרותיהם. כל זה חייב להעשות בהבנה וברגישות.
שאלה: המשך שאלה בעניין מחילה עצמית: לרב שאלתי עוד שאלות שעליהן לא קיבלתי מענה. שאלתי גם. איך סולחים לילד הקטן בזמן שהוא באמת היה קטן בגילו? האם לילד הקטן היתה בחירה? איך מגיעים למחילה עצמית? מה זה בכלל מחילה? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "מחילה עצמית לילד שבי"
תשובה: לא היה לילד בחירה חופשית שמחייבת אותו במצוות ועבירות ולכן אין לו אשמה או זכויות.
שאלה: התקרבות לבורא עולם : האם בורא עולם רוצה שאתקרב אליו והאם הגזרות האלו גורמות לי להנקות מעוונות? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה אישית
תשובה: הקב"ה חפץ שכולנו נתקרב אליו אולם מי שהקב"ה מטפל בו "שעות נוספות" יכול להרגיש את הקשר המיוחד שיש בינו לבין הקב"ה. אין ספק שכל יסוריך אינם לשווא והם מנקים אותך ומכפרים עליך ואולי גם על עוד אנשים שבסביבתך.
שאלה: נזילה לאחר עבודות איטום: במהלך עבודות הרחבת חדר שכללו שבירת קיר ובנית תקרה חדשה שתוצמד לקיימת נוצרה חדירת מים בחלק הפנימי של הקיר הישן. הקבלן ביצע עבודות איטום בגג הישן. הקבלן טוען: מדובר בבלאי טבעי של הגג הישן או בפגיעה שהייתה מבניית הקיר ופרצה בגלל ריבוי גשמי הברכה ולכן על הלקוח לשלם על עבודה זו. הלקוח טוען: מאחר וחדירת המים היא רק באזורים הנושקים לאיזור ההרחבה מוכח שחדירת המים נוצרה במהלך עבודות ההרחבה והאיטום כלול במחיר הראשוני. מה הדין?
תשובה: מאחר ומדובר במחלוקת מציאותית ביניכם- האם הנזק לקיר הישן נוצר בעקבות הבנייה או לא יש לפנות לבודק חיצוני המוסכם על שניכם שיכריע מה באמת הסיבה לנזילה. במידה וגם הבודק לא ידע להגיד תשובה מדוייקת יש לפנות לבית דין לדיני ממונות לבירור נוסף. הרב יהודה חי לנזר
שאלה: הגדרת החיוב של שכר הטירחה לעורך דין: האם בכלל נושא השאלה מתאים לסוגיית "יורד לשדה חבירו"? האם לא שייך לכאורה יותר דין "מבריח ארי מנכסי חבירו"? השאלה היא גם לפסיקת ת החיוב עצמו ע"י החברה וגם לפסיקת חיוב ת שכר הטרחה. ברוכים תהיו. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "ת שכר טירחא לעורך דין"
תשובה: היה מקום להסתפק בשאלת ההמשך שלך אם באמת לא היינו מגדירים בתשובה שנתנו לך את המקרה הזה כמקרה שבו נחשב הדבר שהעו"ד כבר קיבל את הת מהמזכירות ות זה כולל גם את מה שהשיג עבור התושבים, משום שהא בהא תליא ויש קשר מהותי בין התביעה המקורית למה שהשיג העו"ד (שאם לא היה קשר כזה, מן הסתם, הערכאות לא היו מזכים את התושבים בסכום הזה). ומכיוון שכן הגדרנו מבחינה משפטית את המקרה ככזה, אין מקום להתלבטות שהעלית בשאלת ההמשך (משום שהתלבטות זו שייכת רק אם מדובר על זה שהעו"ד לא קיבל שכר מראש על הפעולה שהביאה להשגת הסכומים לתושבים). הרב אברהם אחיה שוקרון
שאלה: נזק למוצר בחנות: בע"ה גרמתי בלא כוונה נזק קטן למוצר בחנות (שהיא חלק מרשת גדולה), שייתכן שבעקבותיו לא יקנו את המוצר. שאלתי את המוכרת מה ניתן לעשות, והיא אמרה שאין מה לעשות וזה דבר שקורה- ולא דרשה ממני כסף על כך. האם בכל זאת עלי למצוא דרך לשלם על הנזק?
תשובה: ישנו כלל בתלמוד ש"חזקה אין אדם חוטא ולא לו", זאת אומרת, שאנו מניחים שאדם לא יעשה מעשה עבירה וכדומה כאשר אין הוא נהנה מכך. ולכן אנו יוצאים מנקודת הנחה בסיסית שהעובד בחנות פועל לפי הכללים שבעלי החנות הורו לו ומן הסתם הוא לא יחטא כלפיהם ללא סיבת רווח והנאה. אמירה כזאת שהמוכרת אמרה, אפילו שהיא לא בעלת החנות, היא כפי הנראה חלק משירות הלקוחות והאוירה הנעימה שבעלי החנות רוצה להשרות עליך ב"חווית הקניה שלך" וזהו אינטרס שלו (והסיבות מובנות.). לכן אין צורך לחפש ולמצא דרכים אחרות מלבד השאלה ששאלת את המוכרת שהייתה בחנות.
שאלה: מצוות פרו ורבו: חליתי ועברתי ניתוח התייעצתי עם הרופא לגבי האפשרות להכנס להריון משום שפחדתי שהמחלה יכולה להתפרץ שוב. הרופא אמר לי שאין היום נתונים על השפעת ההריון על המחלה וכנראה ההריונות לא השפיעו לרעה עד כה, אך בכל זאת מחשש מהבלתי נודע אני לוקחת סיכון והדבר לא מומלץ. היתי רוצה לשמוע את עצת הרב
תשובה: כדאי להתיעץ עם כמה רופאים. אם רוב מכריע (2 3) יתיר את רשאית להרות.
שאלה: מתי מברכים "דיין האמת"?: האם ברכת "דיין האמת" נאמרת היום,רק בהקשר של פטירה מהעולם או על כל שמועה לא טובה.
תשובה: ברכה זו נתקנה על כל שמועה לא טובה אם נודע שאירעה בפועל, אמנם אין לברך אותה על חשש, כגון: אם עלתה ממשלה לא טובה או שרופאים מודיעים שיש חשש סכנה, כי אין עלינו לדאוג דאגת מחר. וידוע שתשובה וצדקה ותפילה מעבירים ומבטלים כל גזירה ח"ו.
שאלה: אופן בדיקת חומוס: 1. האם צריך לבדוק גרגיר גרגיר או שאפשר לפרוס כמה גרגירים יחד ולהסתכל עליהם באופן כללי? 2. אם הסתכלתי באופן כללי ואח"כ טחנתי את כל החומוס הדק היטב האם מותר בדיעבד? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "בדיקת חומוס (ארבעס)"
תשובה: וברכת ד' הבדיקה צריכה להיות אחד אחד. אם הסתכלת באופן כללי וטחנת דק דק, אפשר לאכול, כדין הקמח. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: לחתוך בצל בסכין בן יומו: מדובר גם על סכין חלבי בן יומו?? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "חיתוך כמה בצלים"
תשובה: לפי שיטת חכמי אשכנז בדברים חריפים אין הבדל, מכיוון שזה חריף דינו כבן יומו.
שאלה: האם מחצית השקל היא חובה?: הרב מתכווין שכיום זה רק חובה של מנהג ולא חובה של עצם החובה העיקרית של זמן בית המקדש? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "מי ששכח לתת מחצית השקל"
תשובה: אסור היום לתת שקלים למקדש עצמו אלא רק כמנהג זכר למקדש.
שאלה: סחיטת מאכל מהשומן שבו: האם מותר לסחוט שמן מחתיכות מאכל כמו חצילים מהשמן שבהם? קראתי שבילקוט יוסף התיר אך שאלתי היא אם הרב מתיר גם לסחוט עם נייר?
תשובה: מותר.
שאלה: להתחפש לתחפושת מהאגדות - המשך שאלה: רציתי לדעת אם אני מחפשת אותה לדמויות שבאגדה לא היתה לה אמא או שהחיים שלה היו קשים או שהיא מתה במהלך הסיפור, זה יכול ח"ו להשפיע על הילד? כי באופן כללי הדמות היתה חיובית. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "להתחפש לתחפושת מהאגדות"
תשובה: את יכולה לשוחח עם הילדה. אם היא לא מביעה קושי בתחפושת אלא שמחה אין חשש מיוחד.
שאלה: המשך שאלת בנושא כיבוד אם: חשוב לי לציין שאחרי שאמא סילקה אותי מהחג בסוכות, לא הלכתי לשם במשך כחודשיים עד האזכרה של אבא שלי. מבחינתה מסויימת זה היקל עלי כי לא היתה לי ההתמודדות שיש לי שכאני צריכה ללכת לשם, כי אני כבר לא אוהבת ולא רוצה ללכת לשם, החוויה שלי שם לא נעימה. אני מוצאת את עצמי בחרדה נוראית לפני שאני נכנסת לשם, כי אני לא יודעת איזה קבלת פנים מחכה לי. גם האחיות שלי הפכו להיות חלק מהעניין בלי להתכוון. כשהייתי אצל אמא היא חייגה בטעות אל אחת מהן ושמעתי את אותה אחות אומרת לאמא מזל שזה לא חייג אלי בטעות!! לא ממש עוזר למצב שלי. ועוד כל מיני סיטואציות. ואח"כ יש טענות כלפי שאני לא עושה מספיק, כמו לקחת אותה לקניות כשאני לא נוהגת. ומצד שני כשהצעתי לה שניקח אותה אני ובעלי, היא סירבה. לפני כשבוע היא שוב לא פתחה לי את הדלת, ומאז אני פשוט לא רוצה ללכת לשם. ואני מרגישה נפשית יותר טוב למרות שבפנים זה לא פשוט לי אבל יש לי יותר סבלנות לילדים שלי שזקוקים לי. היא גם מאשימה אותי שהם יותר חשובים לי ממנה. וכך גם העבודה שלי. כשאני מתוסכלת מההתנהגות שלה כלפי אני מוציאה את זה על ילדיי או בעבודה וזה לא פשוט בכלל. ומצד שני ההאשמה של אחותי הבכורה בעיקר, גם לא פשוטה לי. אפילו שהם יודעים שהיא לא פותחת לי את הדלת אף אחד לא מתקשר אלי ומצפים ממני להמשיך ולנסות. זה קשה. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "כיבוד אמא שיחסה אלי לא טוב"
תשובה: את באמת נבונה בהרגשתך. העיקר כפי מה שכתבתי לא להיות מלאת האשמה עצמית.
שאלה: בעניין הרמת קול בתפילה: האם יש עניין להרים את הקול במילים מסוימות במהלך התפילה? כי ישנם אנשים המרימים את קולם ואולי יש עניין בכך? אני אבקש מהרב להתחשב בהתרכזות החזן. לכבוד הרב.
תשובה: יש עניין, כי הקול מעורר יותר את כוונתו של האדם. לכתחילה יש עניין גם להשמיע לאוזנו.
שאלה: לנשק תפילין ב"פותח את ידך" ועוד: ב"פותח את ידיך", ב-"ישמחו השמים" וב"יוצר אור", מנשקים את התפילין. מהיכן המקור?
תשובה: בגמ' במנחות (לו,ב) מובא שחייב אדם למשמש בתפילין בכל שעה קל וחומר מציץ, ומה ציץ שאין בו אזכרה אחת אמרה תורה והיה על מצחו תמיד, שלא יסיח דעתו ממנו, תפילין שיש בו אזכרות הרבה על אחת כמה וכמה. וכך פסק שו"ע כח,א. וישנם מנהגים עד 10 פעמים במהלך התפילה. פותח את ידיך - מוזכר בטעמי המנהגים עמ'תקמח -תקמט. ישמחו השמים - ליקוטי מהרי"ח. יוצר אור- שער הכוונות ראה ילקוט יוסף סימן כח,הערה ב.
שאלה: מסיבת בר מצווה בחול המועד: האם מותר לערוך מסיבת בר מצווה עם מוזיקה מדיסקים, כאשר יש בה סיום מסכת והמסיבה לאחר תאריך בר המצווה שחל בחוה"מפ? האם ניתן לחגוג עם מוזיקה בחוהמ"פ?
תשובה: ומזל טוב מותר לערוך מסיבת בר מצוה בחול המועד ואין בזה בעיה של אין מערבין שמחה בשמחה ולכן אין סיבה לדחותה לאחרי המועד.  עפ"י שו"ע תקמו ד מ"ב יא. וכן פסקו הגר"ע יוסף, חזון עובדיה יום טוב עמוד רט  הגר"א נבנצל, ירושלים במועדיה חול המועד עמוד קס  ספר חול המועד כהלכתו א לד  גם סעודת סיום מסכת מותרת בחול המועד, ואדרבא בשו"ת בית מרדכי הוסיף שעפ"י הירושלמי  מו"ק סוף פרק ב  "אסרו לעשות מלאכה אלא כדי שיהיו אוכלין ושותין ויגיעים בתורה" נמצא ששמחת סיום לימוד התורה אינה עומדת בסתירה לשמחת חול המועד אלא היא חלק משמחת המועד ולא שייך בזה דין אין מערבין שמחה בשמחה.
שאלה: ימי פרישה בזמן נטילת גלולות: כאשר אני נוטלת גלולות למניעת הריון, ויודעת שהוסת מגיעה ביום השני מאז שהפסקתי ליטול (זאת על פי שלושה חודשים בהם אני נוטלת גלולות, וכך היה בכל פעם שהפסקתי), האם עלי לבדוק ולשמור את שלושת ימי הפרישה הרגילים (שלושים, יום החודש והפלגה)? אם לא, מתי עלי לבדוק, אם בכלל?!
תשובה: אם את לוקחת גלולות וידוע מתי את רואה אחרי הפסקת לקיחת גלולות אז אין לחשוש מתאריכי הפרישה אלא את מותרת כל עוד את לוקחת גלולות ומספר ימים אחרי הפסקת הגלולות עד יום שאת אמורה לראות לפי הנסיון של החודשים האחרונים.
שאלה: להחזיר גזל שמחלו עליו: הרב! האם גזלן שחזר בתשובה חייב להשיב את הגזלה למרות שהנגזל מחל בוודאות? (אשמח אם הרב יציין מקורות)
תשובה: כאשר הנגזל מחל אין הגזלן צריך להשיב את הגזילה. מקורות: בבבא קמא דף קג עמוד א מבואר במשנה שכאשר הנגזל מחל לגזלן על הגזילה הועילה המחילה ואינו צריך להשיב לו את הגזילה. ובדף קה עמוד א מבואר בגמרא שדין זה הוא בין אם הגזילה קיימת ובין אם אינה קיימת. וכן נפסק בשולחן ערוך חושן משפט סימן שסז סעיף ג. אלא שיש לשאול כיצד מועילה המחילה כאשר הגזילה בעין, הרי אין מחילה מועילה על דבר שבעין אלא רק על חוב. מעין זה התקשו האחרונים בסימן רמא סעיף ג לגבי המוחל לחברו מה שייטול מנכסיו. הסמ"ע ס"ק י שם תירץ שמחילה לאו דווקא אלא מדובר במתנה באופן המועיל. והש"ך ס"ק ה תירץ שכיון שמחל על התביעה ממילא קנה את מה שנטל. אך הנתיבות ס"ק ד חלק על הש"ך שאם כן נמצא שבגזילה בעין מועילה מחילה ותירץ שמועילה מדין אומדנא. לפי הש"ך מתורצת הגמרא בבבא קמא ששם הנגזל מוחל על התביעה וממילא לא צריך להחזיר את החפץ וכן כתב בקהילות יעקב (הרב קנייבסקי) קידושין סימן יז אבל לסמ"ע ונתיבות לכאורה קשה. ולכן בנחל יצחק הלכות הלוואה סימן עג סעיף יט ענף ד דחה את דבריהם מכח הסוגיא בבבא קמא וכתב שבקהילת יעקב של הנתיבות על סימן כח כתב שמועילה מחילה על גזילה בעין כיון שמוחל על התביעה וסותר את דבריו בנתיבות. אמנם ר שמעון שקאפ (חידושים בבא קמא סימן לד) כתב שמה שכתוב מחל בסוגיא בבבא קמא זה לאו דווקא, כדי לתרץ את הקושיא הנ"ל, ולכאורה זה דוחק. ולרב ברוך פז (ראש כולל הדיינות בבית אל) שליט"א נראה לומר, שגם לנתיבות והסמ"ע, שלא מועילה מחילה על גוף הגזילה בכלל אפילו מצד התביעה, מכל מקום אם הנגזל מחל לגזלן על הגזילה יש בזה ויתור על הצורך להשיב ולכן לא צריך להשיב אפילו אם נשבע וחוזר בתשובה כנדון בבבא קמא שם. אמנם אם הנגזל יחזור בו ויתבע את החפץ הגזלן יהיה חייב להשיבו, שהמחילה היא רק ויתור על התביעה ואין בה מחילה על התביעה עצמה. לפי זה יוצא שלכל הדעות אין צריך להשיב גזילה אחרי מחילה, אך לסמ"ע והנתיבות, אם הנגזל יחזור בו ויתבע הגזלן יהיה חייב להשיב. הרב אריה הלברשטט
שאלה: ספרים בעייתיים שיש בהם פסוקים: יש לנו 3 ספרים שיש בהם כל מיני מאמרים פרשנויות הגיגים של פרופסורים שונים, חלקם או רובם לא דתיים כלל, על היהדות - למשל על התפילה, על פרשות השבוע, וכדו. לא קראנו את הספרים (קיבלנו אותם במקרה), אבל ראינו שיש בהם גם ציטוטים של פסוקים. לדוגמה - אחד הספרים הוא "דרישת ". הספרים האלה לא מתאימים לנו מבחינה דתית. האם יש לזרוק אותם או לשים בגניזה?
תשובה: לשואלים, אינני מכיר את הספר שהזכרתם, ואשיב באופן כללי. א. ספרים עם תוכן של כפירה - אסור לקרוא, פרט לבן תורה שלומד בו לצורך מוגדר כגון "דע מה שתשיב", ומומלץ לעשות זאת על פי הדרכת תלמיד חכם המכיר את הלומד (עיינו שולחן ערוך יורה דעה סימן רמו סעיף ח וברכי יוסף שם סק"ט). ב. מה לעשות עם הספר? בגמרא נאמר שספר תורה שנכתב על ידי כופר אין בו שום קדושה ואף יש לשורפו. אולם בימינו, כאשר הספרים מודפסים ממילא בבתי דפוס ולא ישירות על ידי הכותבים, הדבר מפחית הן מחומרת קדושת הספרים הקדושים והן, להבדיל, מחומרת העניין של ספר שנכתב לשם כפירה שטעון שריפה. לכן יש לגנוז אותם, בפרט אם בספר יש גם מאמרים טובים, ועדיף לגנוז בתוך שקית נפרדת, כך שלא יהיו צמודים בגניזה לספרי קודש (שבט הלוי ח"ג סימן קמה  'גנזי הקודש' פרק ח סעיף ד). ג. ספרים של דברי תורה שנכתבו על ידי אנשים יראי שמיים (כלומר, שאינם עוברים במזיד עבירה הידועה לכל כאיסור) - יש לנהוג בהם קדושה וכבוד, גם אם התוכן אינו לרוחכם. אין לבזות אותם, ואפשר למוסרם למישהו או להניחם בגניזה.
שאלה: הרגשה אישית: האם עקב כל הגזרות שעברתי עלי להרגיש שקיבלתי עונש מהקדוש ברוך הוא? והאם הוא לא אוהב אותי? ב השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "שאלת רב מקובל"
תשובה: אין לנו עסק במה שאחרי הפרגוד. אדם צריך להסתכל על מה שקורא בעיניים הגיוניות. אם אתה רואה קשר נורמאלי והגיוני בין מעשיך לבין הקשיים שלך זה טוב. אבל אם אתה חושב שאמת המידה שנהוג כלפיך היא רק כלפיך וכלפי אחרים אמת המידה היא אחרת, לא נכון שתבונן על מה שקרה לך כעונש. יותר טוב שתסתכל על הדבר כנסיון שאתה נבחן באהבת ה' בכל מאודך - בכל מידה שהוא מודד לך.
שאלה: המתנה בין בשר לחלב במסעדה בשרית: אני ממתין 4 שעות בין אכילת בשר לחלב. אכלתי במסעדה בשרית ארוחת צהריים המורכבת מדגים ומאורז,התבשילים במסעדה מונחים בסירים אחד ליד השני שבכל סיר יש כף הגשה, האם אני צריך לחשוש שמא ערבבו בין הכפות ולחכות 4 שעות לאחר הארוחה לפני שאוכל חלבי, או שמיד לאחר הארוחה ניתן לאכול חלבי?
תשובה: באופן כללי לגבי המתנה בין בשר לחלב: לפי הרמב"ם יש להמתין שש שעות. לפי שיטת בעלי התוס' (ר"ת) - כשעה (לא באותה סעודה). בגמ' לא כתוב במפורש שעות. במערב אירופה השתרש המנהג להמתין שלוש שעות. הרמ"א כותב שראוי לכל בן תורה לנהוג כשיטת הרמב"ם. מדובר על שש שעות שלמות, בעניין זה לא אומרים מקצת שעה ככולה. לגבי השאלה: אין צורך לחשוש.
שאלה: איך להגן על הפינות של תפילין הראש: קניתי זוג תפילין חדש. אחת הסיבות של הקניה היא שבתפילין הקודם הפינות של תפילין הראש היו שחוקות. עיקר השחיקה קורה כשאני מוציא ומחזיר את התפילין לקופסא בהתחלה ובסוף התפילה. למרות שאני נזהר מאוד לא לגעת בפינות הן נשחקות בכל זאת. אני רוצה למנוע את הבעיה בזוג התפילין החדש. חשבתי לשים על התפילין של הראש את המגן מפלסטיק ששמים על התפילין של היד. הכנסתי שאלה באתר הזה וקיבלתי תשובה שלילית. אז מה אני יכול לעשות בכל זאת?
תשובה: אם קנית תפילין בהמה גסה, אורך החיים צריך להיות ארוך מאוד כאשר נזהרים בצורה סבירה.
שאלה: לסיים "למדני חקיך" - המשך: ככל הידוע לי, אם אמרתי רק את השם ולא הוספתי, מוסיפים למדני חקיך, ואז קראתי למעשה פסוק בתהלים. לעומת זאת, אם אמרתי כבר מלכות, אז יש אומרים להגיד "ברוך שם כבוד." השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "לסיים "למדני חוקיך"
תשובה: נכון.
שאלה: בדיקת חומוס במפעלים: קשה להאמין שבמפעלים המייצרים ממרח חומוס בודקים אחד אחד. על מה הם סומכים? ומדוע בבית אי אפשר לסמוך על אותן קולות, מפני שגם בבית זו בדיקה קשה? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "אופן בדיקת חומוס"
תשובה: וברכת ד' במפעלים המפוקחים על ידי ועדי כשרות טובים, בודקים חומוס חומוס בהשרייה ובהעברה. יש קטניות שיש בהם ניפוי אלקטרוני (מכשירים). בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: עליה לקבר שלא בתאריך המדויק: שני ההורים נפטרו בסמיכות, ח אדר וי"ד אדר. המשפחה רוצה לעלות לקבר אזכרה ביום אחד. האם אפשר? מתי כדאי?
תשובה: ניתן להסתפק בעליה לקבר פעם אחת, בכל תאריך שמתאפשר לכם מח' באדר ועד י"ג בו, אבל כדאי להקדים לתאריך הראשון. הרחבה: עניין זה של עליה לקבר ביום הפטירה הוא מנהג, ואין בעניינו הלכות מוחלטות. הדבר העיקרי שעשוי להועיל לנשמת הנפטר הוא התחזקות בתורה ומעשים טובים על ידי צאצאיו שהושפעו ממנו, ביום פטירתו ובכלל, והעליה לקבר איננה עיקר. ידוע לי ממנהג משפחתי (ביניהם דודי הרב יעקב אריאל שליט"א) שאיננו מקפידים על התאריך המדויק כאשר הדבר לא מסתדר לכולם. ויש אומרים שניתן להקדים או לאחר עד שלושה ימים ('נטעי גבריאל' פרק עו סעיף יח, על פי מקורות בחסידות). יש שמקפידים דווקא על התאריך המדויק, אבל גם לדעתם ניתן להקל במקרה כזה של שני תאריכים סמוכים (שמעתי מהרב יעקב רוז'ה שליט"א, חבר מועצת הרה"ר ומומחה לענייני קבורה ואבלות). מה שיש להתלבט הוא, מה ההכרעה הטובה ביותר במקרה שלכם: האם לבחור את י"א באדר, שהוא תאריך ממוצע בין שני ההורים וגם בטווח שלושת הימים הנ"ל (אם כי השנה זו תענית אסתר, ואולי יקשה עליכם לנסוע בצום)  או להעדיף להקדים לח' באדר, היום המדויק של ההורה הראשון. בי"ד אדר, פורים דפרזים, כמובן אין זה מתאים לעלות לקבר, אפילו לתושבי ירושלים. לעניות דעתי עדיף להקדים לח' באדר, משום שבכמה ספרים נאמר שבברירה בין הקדמה לאיחור ההקדמה עדיפה. כך בשו"ת דבר משה (לרבי חיים משה אמאריליו, ח"א יו"ד סי' סח) כתב שעדיף להקדים את העליה לבית העלמין מאשר לדחות, על פי דברי האר"י שעיקר זכותו של הנפטר היא בכך שהצאצאים עושים תשובה והדבר מועיל לו בדינו, ואם יבואו אחרי יום דינו אין בכך כל כך תועלת לנשמתו. כיוצא בזה כתבו בשו"ת חתם סופר (או"ח סי' קסב) ובכף החיים (או"ח סי' תקסח ס"ק עח) שמי שאינו יודע את התאריך המדויק בחודש שבו נפטרו הוריו - עדיף שיקדים את האזכרה, כי אזכרה מוקדמת מדי מועילה לנפטר יותר מאשר אזכרה מאוחרת מדי. אם כן, מבחינת ההורה שהתאריך שלו מוקדם יותר עדיף לבוא בזמנו, ויש בכך תועלת גם להורה השני. בפרט במקרה שלכם, כשאי אפשר לעלות לקבר בפורים וממילא צריך להקדים. אציין שהרב רוז'ה הסכים עמי בהכרעה זו. כאשר לא מדובר על שני הורים, אלא האחד הורה והשני לא, מסתבר להעדיף את התאריך של ההורה, מאחר שאנו חייבים בכבודו. הדיון הוא על העליה לקבר ועל התאספות המשפחה ללימוד ואזכרה. כמובן, אמירת קדיש ותפילה כשליח ציבור ולימוד לעילוי נשמת הנפטר, כל אחד בביתו, רצוי שיהיו בתאריך המדויק (אם כי במקרה שלכם, פורים דפרזים, יש מנהגים שונים האם בעל 'יארצייט' - יום השנה לפטירה - עובר לפני התיבה כשליח ציבור, ויש לשאול את רב בית הכנסת).
שאלה: השתתפות אבל בסעודת מצווה: 1- לפי דברי הרב, אם יש אווירה תורנית, מותר לאבל להשתתף בכל סעודת מצווה חוץ "משבע ברכות", כמו פדיון הבן וברית מילה? 2- הגדר לאווירה תורנית, הכוונה שהעיקר שלא תהיה קלות ראש וירגישו שזה סעודת מצוה? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "אבא אבל בבר מצווה "
תשובה: ברית מילה דומה לחתונה ואסורה.
שאלה: אמירה בפה על ידי סופר סת"ם: אבקש לדעת את מנהגי הבא"ח. 1- האם סופר סת"ם, שהדין הוא שלפני שהוא כותב הוא אומר בפה את מה שהוא עומד לכתוב, האם זה גם על דברי פורעניות, כגון, וימת משה או קינות? 2- ומה אם כל פסוקי התוכחה שבספר ויקרא ודברים?
תשובה: 1. כיון שזוהי דרך הכתיבה לכל המשכה- יש לומר גם כאן כמו בשעת קריאה בתורה שלא משנים. 2. כנ"ל, וזכות התורה תגן.
שאלה: ללמוד ולומר את שמות השם: לרב דוד חי הכהן לפי הבא"ח. כאשר לומדים ספר שיש בו הרבה שמות השם אלוקים, א-ל מותר להגיד אותם ממש או שיגיד אותם בכינוי שלהם, קל?
תשובה: אם נזהרים בלימוד בדרך הראויה בקדושה (ללא הפסק דברים בטלים באמצע) ובטהרה(בידיים וגוף נקיים) נהגו לומר ככתבו ללא כינוי.
שאלה: סכין חלבי שחתכו בו עוף: אבקש לדעת את פסקי הרב ליאור. חתכתי בסכין חלבי בן יומו עוף רותח. 1- האם מחשבים פי 60 כנגד כל הסכין יחד עם מה שמחזיק את הברזל של הסכין 2- איך בדיוק מחשבים זאת? 3- הסכין צריך ליבון או הגעלה במים רותחים?
תשובה: סכין חלבי לעניין הלכה זו הוא סכין שחתכו בו באותו יום גבינה רותחת או שבחשו איתו חלב רותח וכדו', אך אם מרחו איתו חמאה צוננת וכדו' וכשנכנסה הסכין בעוף היא הייתה נקייה - אינה נחשבת חלבית. 1. רק כנגד מה שנכנס לעוף
שאלה: העברת תינוק מיד ליד : אסור להעביר תינוק מיד ליד? ואם אסור, מדוע? ומה ההלכה? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "דיני הרחקות כשיש תינוק"
תשובה: כשבני הזוג אסורים אחד על השני (בגלל לידה וכד') נוהגים לעשות כמה הרחקות בין הבעל לאשה בכדי שלא יבואו לידי טעות וחטא. אחת ההרחקות היא שלא למסור חפץ מיד ליד. תינוק גדול המסוגל להושיט ידיו מותר להעביר מאחר ובעצם הוא עובר מעצמו. אולם תינוק קטן ממש, שאינו יודע להעביר את עצמו, נחשב לגבי הרחקה זו כמו שאר חפצים, שאין להעביר בשביל לא ליצור קרבה יתרה (גם בגלל העברה וגם בגלל שיש חשש שיגעו ממש אחד בשניה).
שאלה: כלי פלסטיק שנפל על חביתה: כלי פלסטיק שכנראה מעולם לא השתמשו בו בבשרי חם אך הודח עם סקוטש בשרי בכיור בשרי עם כלים בשרים לעתים עם מים חמים מהברז, נפל כשהוא נקי על חביתת גבינה כשהיא על האש. מה דין הכלי, האם ניתן להכשירו? ואם כן, האם למאכלי חלב או בשר?
תשובה: כיון שמעולם לא השתמשו בו לבשרי חם והוא נפל על חביתת גבינה חמה דינו של הכלי כחלבי. אמנם אם הוא דומה לכלי פלסטיק אחרים שהם בשריים ועלולה להיגרם טעות יש להכשיר בהגעלה.