LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: דברים המותרים בזמן אבלות: אמי אבלה, ותוך כדי השבעה עלו מספר שאלות שעדיין לא מצאנו להן תשובה ברורה. אם תוכל, בבקשה ממך ציין את המקור ממנו נלמדת ההלכה הדרושה. להלן השאלות: 1. טלוויזיה ומוזיקה - ממתי נאסר ועד מתי? 2. איפור - מתי מותר, מתי אסור? 3. חתונות, בר מצוות, חנוכת הבית - מותר להשתתף אם מזמינים?
תשובה: 1. שמיעת מוזיקה אסורה עד 12 חודשים (שו"ע יו"ד סימן שצא, סעיפים א-ב). השנה היא שנה מעוברת, ובכל זאת האיסור הוא עד 12 חודשים, ולא שנה שלמה. 2. לאשה נשואה מותר להתאפר מייד לאחר השבעה (סימן שפא סעיף ו). 3. באופן כללי יש להימנע כמידת האפשר מהשתתפות בשמחות. בשמחה של קרובים, שיגרם לבעלי השמחה צער אם האבל לא ישתתף, לגבי חתונה, האבל יכול לבוא לחופה אך לא לסעוד. לגבי סעודת בר מצווה וחנוכת הבית אפשר לבקר לזמן קצר אך לא לסעוד שם, ואם אין בסעודת בר המצווה כלי נגינה או טייפ אפשר גם לסעוד כשיש צורך. לגבי ברית מילה נוהגים להקל לכתחילה כשאין כלי נגינה. הרב יאיר וסרטיל
שאלה: למה רק לבית יהודה?: נאמר: כה אמר ד צבאות, צום הרביעי וצום החמישי וצום השביעי וצום העשירי יהיה לבית יהודה לששון ולשמחה ולמועדים טובים והאמת וה אהבו" (זכריה ח, יט). מדוע בית יהודה ולא ככלל ישראל למשל (בית ישראל) האם יש פירוש למה דווקא בית יהודה?
תשובה: בדעת מקרא מסביר שהכוונה לכל ישראל והם מכונים בית יהודה משום שרוב השבים לארץ היו מיהודה. אבל במצודת דוד מסביר כפשוטו שדווקא לבית יהודה והטעם שבימים אלו הצרות קרו לבית יהודה ולא לשאר שבטי ישראל ונלמד מכאן שגם לשבטי ישראל יהפכו ימי אבליהם לששון ולשמחה.
שאלה: בדיקת כרישה מתולעים: כיצד בודקים מתולעים כרישה כרתי שאינה של גוש קטיף?
תשובה: קשה מאד לבדוק, יש לקנות נקיים. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: עלינו לשבח בתפילת יחיד: האם בתפילת יחיד אני יכול להגיד עלינו לשבח?
תשובה: כן, גם המתפלל ביחידות אומר "עלינו לשבח". הרב יאיר וסרטיל
שאלה: למה לא בית ספר מעורב?: למה הדתיים מקפידים על כיתות נפרדות לבנים ולבנות, מה גם שמבחינה הלכתית אין בעיה עד כיתה ד ויותר שיהיו כיתות מעורבות? דבר שעוזר לבית הספר מבחינה תקציבית משמעותית ויוצר פחות כפיה דתית על הורים שלא כל-כך מקפידים בעניין הזה.
תשובה: הציבור הדתי סובר שהמזון הנפשי שמתאים לבנים שונה מאשר לבנות. הבנים צריכים לשים דגש גדול יותר על ידע בתחום לימודי הקודש. הבנות צריכות התייחסות רגשית עשירה יותר. מאז ומעולם היה מקובל בעם ישראל שתלמודי תורה היו מלמדים בנים לחוד ובנות לחוד. אם כן המשנה עליו הראיה. הסיבה הנוספת להפרדה קשורה להחדרת יסודות של הקדושה אצל הילדים. ילד מגיל חמש שש יודע שיש בנים ויש בנות. אנו רוצים לחנך את ילדינו לכך שהדרך הטובה להתפתחות היא בכך שהבנים מתפתחים לבד והבנות לבד. המגע והקשר בין הבנים לבנות בגיל הצעיר גורם לציור הנפשי שבו אין הרגשה של הבדל בין היעוד של הבן לעומת היעוד של הבנות. בחינוך בגיל הצעיר עדיין לא מעורר רגשות של עריות, אולם נותן ציור תרבותי שאין אנו חפצים בו. אנו רוצים לחנך לכך שהקשר היחיד הבונה שיש בין בן לבת זו המסגרת המשפחתית ולא המסגרת החברתית. לכן אין אנו נמנעים מקשר בין אח לאחות וקשר אחר שבתוך המשפחה. אולם בנוגע לקשרים בין בנים לבנות בחברה אנו נמענים מכך משום שכשיגדלו הילדים חברה מעורבת תביא אותם לבזבוז אנרגיות בצורה לא מועילה ולא בדרך הקדושה.
שאלה: אין לנו בילוי משפחתי משותף: אני לומד בישיבה תיכונית. בשנים האחרונות, הוריי ב"ה מאוד התקדמו בעבודת ה ובשמירת מצוות וכן גם אני, וזה גרם להם לשלוח אותי לישיבה (עם פנימייה). לכן יוצא שאני נמצא בפחות תדירות בבית וההורים מתגעגעים. לפעמים, כשאני חוזר הביתה ואבי שמאוד שמח שחזרתי, שואל אותי בתמימות האם אני רוצה שנראה כל המשפחה סרט. הסרט אינו סרט פריצות חלילה, אך אני בטוח שאיזה סרט שזה לא יהיה, הסרט לא יהיה "כשר" ולכן אני מנסה להתחמק. אך ראיתי שההורים די לוחצים ומרגישים שלא רק שאני בפנימייה, אלא גם כשאני בבית אני "שונה" מכולם. פעם היינו הולכים כל המשפחה פעם בשבוע לים (מעורב). כשהתחלתי להסביר להם שאני לא אלך איתם, אבי די הצטער ושאל בצחוק האם מותר לנו לעשות משהו כל המשפחה ביחד, הבנתי מיד שבציניות הזאת היתה קצת תלונה וצער. אני כבר לא יודע מה לעשות, איפה הגבול, ואולי אם אלחץ הוריי יכעסו ויתחרטו, מה עלי לעשות, להציע איזה בילוי "כשר", ואם כן איזה בילוי כזה להציע?
תשובה: הבילויים המשפחתיים שלנו הם בילויים יותר פנמיים וחוויתים בתוך תחום המשפחה. בכל אופן כל דברי הרשות מותרים ויש הרבה דברי רשות. בודאי שאתה יכול להציע ללכת לטיולים בחיק הטבע. אתה יכול להציע משחקים משפחתיים.
שאלה: יין מענבי שנה רביעית: האם ניתן להכין יין מענבים שנה רביעית?
תשובה: לאחר חלול אפשר לעשות יין מנטע רבעי. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: חלוקת עמלה בתיווך: אני עוסק בתיווך ובמהלך החודשים האחרונים נוצר קשר עם עורך דין מסוים מאיזור הצפון. היה לי לקוח שהתעניין לגבי נכס מסויים - המדובר בחברה ציבורית ולעו"ד היה נכס המתאים ללקוח שלי, העברתי לעורך דין את כל האינפורמציה לגבי הלקוח כולל טלפון ושם והוא מצידו הלך והחתים את הלקוח על טופס התחייבות משל עצמו - גם המוכרים חתומים אצלו. אנו עצמנו לא עשינו שום חוזה התקשרות בנינו המסביר שחלוקת העמלה תהיה שווה בשווה - וכל פעם שפניתי אליו הוא דחה את המסמך הזה. עכשיו עומדת להחתם העסקה ביניהם ורציתי לדעת האם אני יכול למצוא את עצמי ללא זכות בעסקה?
תשובה: להלכה אדם שתיווך בעיסקה צריך לשלם לו ואף על פי שלא החתים את הלקוח שפנה אליו, אך צריך לברר מה היה חלקו בעיסקה ומה הם טענות העו"ד ודברים אלו צריכים להתברר בבית דין. הרב תומר ישראלי
שאלה: התרת נדר בלב שנהגתי אותו : אני רווקה ואם לילד בן 4. כשהריתי מרצון בניסיון הראשון חשבתי בלב שחזרה לי האמונה ובלב נדרתי נדר לצום כל יום כיפור. קשה לי מאוד ליישם צום בגלל אנמיה וחוסר יכולת מוחלט לנוח ביום כיפור בגלל התרוצצות אחרי הילד. אני חייבת לשתות משהו קל ולאכול מעט. דבר זה בהחלט מאוד מטריד ומפחיד אותי. האם נדר בלב נחשב לנדר, ואם כן כיצד מתירים אותו אם לא בבית-כנסת?
תשובה: חובת הצום היא מהתורה ואינה תלויה בנדר כל שהוא, וחוסר מנוחה אינו מצדיק אכילה ושתיה ביוכ"פ, רק אם הרופא אוסר עליך לצום בגלל האנמיה מותר לך לאכול ולשתות לשיעורים.
שאלה: שינה בשבת בשביל הסליחות: האם, כשידוע שהסליחות יתחילו במוצ"ש רק בחצות הלילה, ואדם רוצה להיות עירני למחרת בבוקר - האם מותר לו ללכת לישון בשבת בצהרים יותר מהרגיל כדי שיהיה לו כח להישאר ער, או שזה נחשב תכנון והכנה מקודש לחול?
תשובה: מותר, זה לא בולט.
שאלה: תקיעות השופר בתפילת עמידה: מי שבאמצע תפילת עמידה של מוסף בראש השנה, וטרם הגיע לסוף ברכת מלכויות והש"ץ כבר התחיל לתקוע, האם צריך להמשיך כרגיל בתפילתו או שיעצור ויקשיב לתקיעות?
תשובה: תעצור, תשמע ותמשיך בתפילתך.
שאלה: יום כיפור לאחר טיפולי פוריות: אני בהריון חודש שני, לאחר טיפולי פוריות של 4 שנים. אני בכל יום צריכה לשתות ששה כדורים (בבוקר, בצהריים, ובערב) לקבל זריקה בכל יום, אם לא אעשה את כל אלו אני עלולה להפיל את העובר חס וחלילה, רציתי לדעת אם אני חייבת לצום את הצום בכל מקרה, כי אני מאוד חוששת שהעובר יהיה בסכנה?
תשובה: אם הרופא ממליץ לאכול ולשתות בהריון זה בשונה מהריון רגיל יש למלא אחר הוראותיו, אם אפשר להסתפק בשיעורים יש לשמור על כך. (יש רופאים הממליצים לכל אשה בהריון גם אם היא בריאה וההריון תקין לאכול ולשתות. אין לסמוך עליהם אלא לשאול רופאים אחרים).
שאלה: סוגי איפור שונים בשבת: האם מותר להשתמש בצלליות ובסומק בשבת? (עשויות מאבקה, אבל צובעות) האם מותר להשתמש בנוזל שצובע את השפתיים? (ליפ-גלוס) האם מותר להשתמש במסקרה (נוזל להשחרת ריסים) שנשטפת בקלות במים?
תשובה: אמנם זה לא לגמרי נדבק, אבל כיון שאת צובעת את עצמך יש בזה בעיה בשבת. מותר להשתמש בפודרה וכדו', אם זה לא למטרה של צביעה, אבל למטרה של צביעה יש להימנע מזה. לגבי נוזל זה עוד יותר בעיה, זה ממש צביעה. אמנם צביעה בעור אדם זה לא מדאורייתא, ה"מגן אברהם" אומר שזה מדרבנן, אבל גם מדרבנן צריך להימנע.
שאלה: שכר ועונש בעולם הזה?: כבר זמן רב אני מוטרדת מנושא השכר והעונש בעולם. כדי להבין יותר חיפשתי במקורות שונים, אבל אני עדיין מבולבלת. האם בכלל יש שכר למעשינו בעוה"ז, או שמא - שכר מצווה מצווה, והשכר הוא רק בעוה"ב? (אני מתכוונת ברמת הפרט, ולא כלל עמ"י). אם כך, מדוע אנחנו מתפללים בר"ה על חיים, בריאות, פרנסה, וכו כשנראה שזה קשור במעשינו? (או לפחות בתפילתנו). ולחילופין, אם השכר בעוה"ז, שאלת הצדיק ורע לו קשה מאוד. בעיקר כשאני רואה אנשים סביבי שסובלים.
תשובה: עיקר השכר הוא בעולם הבא. אולם גם העולם הזה הוא חלק מהחשבון של השכר והעונש. בגמ' כתוב שמי שהוא צדיק גמור ואין לו כלל צורך להתכפר אזי זוכה לאכול משתי שולחנות כלומר זוכה גם לעולם הזה וגם לעולם הבא. אולם מי שאינו צדיק גמור עלול להייסר בעולם הזה וזאת כדי שיוכל לקבל שכרו מושלם בעולם הבא. הבסיס גם בעולם הזה שכדי לקבל חיים בריאות וכו' צריך לעשות את רצון ה'. ולכן אנו מתפללים על עניני העולם הזה בתפילות. מעבר לכך ענין התפלה הוא לא רק לעורר את מה שמגיע לנו ע"פ הכללים של שכר ועונש. זאת הקב"ה יכול לעשות גם ללא תפילתינו. התפלה היא ערך כשלעצמו. יש הבדל בין אדם שניזון ויש לו חיים מכוח מה שהוא התפלל על כך והוא ניזון משולחנו של מלך לבין אדם שניזון מכוח חוקי הטבע. התפלה היא כשלעצמה גם יכולה לשנות גזירה שנגזרה עלינו. כך אנו מוצאים אצל חזקיהו. בר"ה שיש דין גם על עניני העולם הזה  כך לפי חכמי ספרד הדין הוא על עניני העולם הזה  ודאי שיש להרבות בתפלה בכדי שנגזר לחיים טובים. זהו החוק שהקב"ה קבע בעולם שמי שמתפלל ופונה אל הקב"ה ומכיר שממנו מקור חיים זוכה לדין אחר ממי שאינו מתפלל. בשורות טובות.
שאלה: התנהגות בתפילה ארוכה: במקום שאני מתפלל, תפילת העמידה היא מאד ארוכה (מחכים לרב), רציתי לשאול אם במידה ואני ממהר, האם באותו זמן אני יכול לומר תחנון (או ביום שאין בו תחנון אשרי ובא לציון)? אני רוצה לציין שבכל מקרה אני אצטרך לצאת לפני הזמן השאלה מה עדיף: להתפלל כסדר ואז חלק מהתפילה להתפלל באוטובוס או להתפלל את כל התפילה בבית הכנסת אבל לא כסדר. בתפילת מנחה כשאני מאחר ואני רואה שרבים כבר סיימו להתפלל ואין מניין של מתפללי תפילת עמידה, אבל מצד שני אני משער שאם אני אתחיל עכשיו להתפלל תפילת עמידה, אני אגמור לפני תחילת החזרה, מה עדיף להתפלל כעת או לחכות לחזרת הש"ץ ואז להצטרף אליו?
תשובה: אם אתה מסיים תפילת שמונה עשרה לפני שהרב מסיים, עדיף שתשלים את התוספת של סוף התפילה בבית הכנסת, רק תקפיד לומר קדושה ולשמוע ברכת כהנים, ובזה אתה יוצא ידי חובה. לגבי תפילת מנחה, אם רוב הציבור סיים עדיף שתתפלל עם השליח ציבור. אך אם הציבור לא סיים, תשתלב איתם ואז גם תפילתך נחשבת מתפילת הציבור.
שאלה: צום רצוף לפני חתונה: אני מתחתן ביב תשרי האם אני צריך לצום גם אז או שאפשר להחשיב לצורך העניין את צום יום כיפור, ובמידה והתשובה היא שצריך לצום מה יהיה הדין אם זה יהיה ממש יום אחרי יום?
תשובה: יש לצום בכל זאת.
שאלה: שיעור אכילה ביום הכיפורים: ידועה שיטתו של הרב לגבי גודל כזית (8 סמ"ק). רציתי לשאול מה השיעור לעניין יום כיפורים (כי שם הדין הוא כותבת הגסה ומקובל לומר שזה כזית וחצי)?
תשובה: יש בזה כמה שיטות בין גדולי האחרונים לשער את זה בנפח. יש דיעה ש-32 סמ"ק, הנפח של זה, זה כותבת הגסה. שיעורי ח הם בנפח, ואחר כך אפשר לתרגם את זה למשקל, כיון שלכל חומר יש משקל סגולי אחר. אם לאדם יש כלי שתכולתו 32 סמ"ק ימלא אותו בפירורי עוגה, בדיסה או ברסק של תפוחים. וקצת פחות מזה יאכל בהפסקות של 5 דקות.
שאלה: הבנה רעיונית של השמיטה: מפריע לי החיסרון שיש לי בהבנה הרעיונית של שנת השמיטה, אני לא מצליח להסביר לעצמי, מה הטוב שיוצא משנת השמיטה לחיי המעשה, התחושה היא שמחיר הירקות והפירות רק עולה, כך שאין כאן עניין חברתי, גם קדושת השביעית בפירות נראית תמוהה. יכולים להגיד לי שזו עוד מצוה שהיא חוק שיש לקיים ולקבל עליה שכר בלי להבין, אבל ההרגשה שלי היא שזה לא כך וברצוני להבין את עומק הדברים?
תשובה: ספר טוב בטעמא דשביעית, נקרא במעגלי השביעית מאת הרב י. אריאל שליט"א. ניתן להשיג בטל. 086847325. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: מסלעה בגינה בשמיטה: האם מותר בשנת השמיטה לפזר חלוקי נחל או אבני טוף על האדמה ובין הצמחים?
תשובה: אם נעשה לנוי וקישוט אפשר, אולם אם זה מקום שזורעים בו אסור. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: לב מלך ביד ה?: כתוב במשלי פרק כא פסוק א "לב מלך ביד ה ". המלבי"ם מסביר שמדובר בדברים שנוגעים לכלל ישראל, וה מטה את לב המלך לטוב או לרע לפי זכויות העם. ולא בדברים שנוגעים רק לו בעצמו. אם כן מדוע שאול נענש על מעשה עמלק, הרי מעשה עמלק נוגע לכל עם ישראל שהרי הוא צווי לכל העם למחות את עמלק והמלך שהוא לוחם לשם כך. ואם כן ה הטה את לבו לכך?
תשובה: המלבי"ם אכן מסביר שאין למלך בחירה חופשית בענייני הכלל כדי שלא יארע תקלה לככל ישראל על ידו אולם כמו הנהר שניתן בתחילתו, כשהוא יוצא מהמעיין, ניתן להטותו למקום שרוצים כך המלך צריך להטות את רצונו אף בצורכי הכלל לדרך הנכונה שאם לא כן עלול לצאת מכשול. ואף טעותו של שאול הייתה יחסו למלוכה. שאול ראה את תפקיד המלך להנהיג את עם ישראל על פי רצון ה' אבל בדרכי העולם הטבעיות ולכן חיפש עילה למלחמה והשאיר את אגג בחיים כדרך המלחמות. ואילו הקב"ה רצה שמלחמת עמלק תהיה מלחמה לקידוש שמו בעולם ולא לחפש סיבות טבעיות. וזאת הסיבה ששאול איבד את המלוכה כי הוא לא עמד בציפיות איך מלך ישראל צריך להתנהג.
שאלה: אבינו מלכנו במנחה בראש השנה: מה המנהג נוסח חסידים (ספרד) לגבי אבינו מלכנו במנחה בראש השנה בערב שבת?
תשובה: בערב שבת במנחה המנהג לא לאמר אבינו מלכנו (גם לנוסח ספרד). כתיבה וחתימה טובה. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: שמוש בנרות חנוכה במהלך השנה: האם כאשר רואים שנר של יו"ט שהוכן מראש, עומד להכבות, מותר להשתמש בנר מהקופסא של נרות חנוכה ע"מ להעביר אש להדלקת הנרות בשבת?
תשובה: מותר להשתמש בנרות חנוכה שטרם הדליקו בהם בחנוכה לשימושים אחרים. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: התנדבות להישאר שבת: בנושא התנדבות בצבא להשאר שבת בבסיס, יש לנו במחלקה ויכוח. מספר עובדות: כל שבת שמשתחררים הביתה שני חיילים צריכים להשאר. חייל שהתנדב לא צריך להתנדב עד שייגמר הסבב. אם חייל קיבל עונש להשאר שבת לא צריך מתנדב. האם מה שחשוב זה שחייל יתנדב למען המחלקה, או מה שחשוב שהוא ישאר את השבת. והמשמעות היא בשני מקרי קיצון: חייל שנענש שבת צריך להתנדב שבת נוספת, אם החשיבות זה שהוא יתנדב, באמת הוא עוד צריך להתנדב. אך אם החשיבות זה שחייל כלשהו יסגור שבת בבסיס, הרי שהוא כבר סגר. מקרה קיצון שני חייל שכבר הודיע לחבריו ומפקדיו על ההתנדבות וברגע האחרון הודיעו לו שהוא יכול לצאת הביתה. מה דינו? הרי הוא התנדב מבחינה נפשית, בפועל הוא לא סגר שבת.
תשובה: לא הבנתי את השאלה. העיקר זה הרצון. אולם במקום שיש נכונות לעשות מעשה טוב אולם בסוף נמנעים מלעשות זה מעיד שהנכונות לא היתה נכונות. אבקשך לשאול את השאלה בצורה יותר ברורה. וסליחה.
שאלה: טעם טירחא דציבורא: מה החשש האמיתי ב"טירחה דציבורא", האם גלום בתוכו גם העניין שציבור יתחיל לדבר בינו לבין עצמו דיבורים בטלים ו או רכילויות? או עצם ביטול הזמן של הרבים בלבד.
תשובה: מהגמ' במגילה לעניין מספר העולים בימי חול ר"ח ומועד, משמע שהזמן הוא הטירחא.
שאלה: הודאה בתפילת ימים נוראים: במשך השנה כולה, אנו יודעים להודות לקב"ה וכן לבקש ממנו. אז איך בימים נוראים עיקר התפילה היא בקשה בלבד, למה אנחנו לא מודים לו על דברים טובים שהוא עשה לנו במהלך השנה הקודמת? "תכלה שנה וקללותיה" אינו נראה לי "הכרת הטוב!"
תשובה: רובן של תפילות ראש השנה אינו עסוקות בבקשה מה' אלא בתפילה כללית העוסקת בהמלכת ה' בעולם. זה נובע דוקא מתוך הכרה בגדלות ה' ובטובו. אולם נראה כי לצורך ההודאה באים אחרי הימים הנוראים עוד שני חגים שעניינם הודאה לה' - סוכות ושמחת תורה, כשלכל חג הדגש המיוחד לו - בימים הנוראים הדגש הוא על גזר דין טוב היות וזה העיקר בימים אלו - דין והשפעת שפע למי שראוי לכך. ואילו בסוכות ושמחת תורה ישנו דגש הרבה יותר רחב בהודאה ושמחה עם ה' יתברך. (ניתן לעיין בהרחבה בעניין זה במי מרום של הרב חרל"פ זצ"ל כרך ז') גמר חתימה טובה הרב שמואל הולשטיין
שאלה: תרופה שחייבת להיות בשובע בצום: חליתי באריתמה נודוזום (שזה ככל הנראה סיבוך של סטרפטוקוקוס, אם כי זה עדיין נבדק), ואני "תקועה" עם זה כבר כמה חודשים. אני צריכה לקחת פרדניזון, ועל פי הוראות הרופאה זה חייב להיות בבוקר וחייב להיות על קיבה מלאה, כלומר שאני שבעה. הבעיה היא שאם אני מפספסת כדור מתחילים לי שוב כאבים ודלקות. לקראת תשעה באב איחרתי בהדרגה את שעת נטילת הכדור, כדי שאוכל לקחת לפני ואחרי הצום, והרופאה "גערה" בי ואמרה שאסור לקחת בערב. מה עושים עם יום כיפור?
תשובה: יש לברר אצל הרופאה אם המדובר בפיקוח נפש. אם כן, עליך לאכול בשיעורים וליטול את התרופה.
שאלה: שכרו של מי גבוה יותר?: שני אנשים ההולכים ע"פ התורה וממצים את כוחות נפשם לשם שמיים. האחד, ייעודו על פי נטיית נפשו לעסוק בחכמות חול לדוג פרופ למתמטיקה וברור שקובע עיתים לתורה. והשני, לומד תורה ומלמדה. האם בעולם הבא יש שנוי במדריגתם, כלומר האם יש עדיפות למישהו? השאלה היפותטית, בהנחה שאנו יודעים שכל אחד מהם עומד בכל הניסיונות ומקיימים את ייעודם בשלמות.
תשובה: על זה אמרו חכמים באבות הווי זהיר במצוה קלה כבחמורה שאין אתה יודע שכרן של מצות. ואתה מבקש לדעת שכרן. העולם זקוק לכל התפקידים וכך הוא יהיה שלם. ועל כן לא נמסר שכרן של מצות כדי שכל התפקידים יעשו ולא רק אלו ששכרן מרובה.
שאלה: עציץ שנשבר בשנת שמיטה: לאמא שלי יש עציץ גדול בגינה שמכיל צמח טרופי. היום (התחלת שנת השמיטה) היא שמה לב שהעציץ נסדק מרוב שורשים, המים נשפכים החוצה והצמח מתחיל להתייבש. האם מותר לה להעביר את הצמח לעציץ גדול יותר ולהוסיף אדמה כדי להציל אותו. האם יש פתרון אחר? היא מגדלת את הצמח הזה כבר 10 שנים ומאד תצטער אם זה ימות.
תשובה: היא יכולה להעביר את העציץ לעציץ אחר ובלבד שיעמוד באותו מקום, דהיינו שאם יש ניתוק יש להשאיר על ניתוק וכדו', העיקרון לא להוסיף צימוח בעציץ. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: שמות על זוג שנפטר: האם ישנה בעיה לתת לאח ואחות שמות על שם זוג סבא וסבתא שנפטרו?
תשובה: אינני חושב שיש בזה בעיה.
שאלה: לקיחת יותר מברכון אחד בשמחה: האם לקיחת יותר מסידור או ברכון אחד שמחלקים למזכרת בבר מצוה נחשבת כגזל? (אשמח אם הרב יוסיף הסבר ומקורות)
תשובה: ברור שכל עוד יש אנשים נוספים היושבים ליד השולחן, חל איסור לקחת יותר מברכון אחד, שכן בעל הסעודה חפץ שלכל אחד מן היושבים יהיה ברכון. אם כבר עזבו האורחים את השולחן, נראה באופן פשוט שאין כ"כ קפידא לבעל הסעודה בכך שיקח האורח שניים או שלושה ברכונים. (מה עוד שהאורח טרח והגיע לחתונה ואף הביא מתנה שעלותה הרבה יותר מן הברכון.) אומנם לקחת כמות גדולה מזו נראה שאסור, שכן אין בעל הסעודה חפץ שיהיה לאורחו "מחסן" ברכונים בבית. ראוי לציין שמדת חסידות היא לא לקחת יותר מאחד, שכן יש איזשהו צד נדנוד גזל שאולי בעל הסעודה   שהברכונים הם בבעלותו - חפץ לאסוף את המיותר ולחלק לחבריו בהזדמנות אחרת, כגון בשבע ברכות וכדומה. הרב חננאל פאטשינו.
שאלה: זיווג ופרנסה קבועה: כבר הרבה זמן שאני מחכה לזיווג לפרנסה קבועה. ומשום מה, זה זמן רב שאני עדיין בשלבי ההמתנה. קשה לי מאוד עם זה, בהתחשב בגילי אני כבר מצפה לעשות כסף לראות ישועות. הדבר לפעמים מביא אותי להיחלשות באמונה. מה עלי לעשות כדי לא ליפול ברוחי? במקצועי אני גננת, המשכורת זעומה והעבודה קשה. למדתי 3 שנים עריכה, בטח לא בשביל להיות כל ימי חיי ממלאת מקום בגנים וביה"ס. קשה לי עם עניין זה מאוד. אני מדברת עם ה שקשה לי לעבוד בתחום אחר שאינינו מקצועי. לא שאני מפונקת פשוט אני לא חושבת שזה נכון לרדת מהעקרונות שהצבתי לעצמי. אם קוראים לי אני הולכת אך זה לא קל. כל פעם מקום אחר, ילדים אחרים, עד מתי? מה בסה"כ ביקשתי, עבודה קבועה עם ישוב הדעת? ובקשר לזיווג, ההצעות שמצעים לי אם זה שדכנים או חברים נשמעים כאילו לא ברור לצדדים מה אני מחפשת, למרות שאני מאוד ברורה. לדוג אם אני לא רוצה לצאת אם בחור מעדה מסויימת ודווקא ישר שמתחילים להציע אומרים לי מה דעתך על בחור מעדה x? מה לעשות?
תשובה: התקופה שאת נמצאת בה הינה תקופה קשה. ניסיון קשה שהקב"ה מנסה אותך. אין לי כבישים עוקפים לנסיון אלוקי. ידוע שנסיון הוא ענין קשה. מה שאוכל לומר לך שמכל נסיון ומכל קושי בסופו של דבר מרויחים. זאת אנו לומדים מאברהם אבינו שנתנסה בנסיונות קשים מאד וזה מה שהפך אותו לעמוד האמונה. האמונה קשורה לחושק של האדם. האמונה היא מבחן להחזיק מעמד ולהיות חזק גם בזמנים שמאד קשה לראות את התוכנית של הקב"ה. עתה את בודאי לא רואה עדיין מה בדיוק התוכנית של הקב"ה בנוגע אלייך. האמונה היא להאמין שהקב"ה לא שוכח אותך וגם כלפיך יש לותוכנית שבעז"ה תתגלה כתוכנית טובה. האמונה היא היכולת להאמין שיש תוכנית למרות שאין את יודעת אותה ברגע זה. בנוגע לעבודה אני מאד מעריך אותך שאת לא אומרת לעצמך או שאני עובדת בעבודה שמתאימה לי או שאני "עושה הפגנה". ח אמרו הדרכה מעין זו "פשוט נבילתה בשוקא ואל תזדקק לבריות" כלומר אין עבודה בזויה. אולם בכל אופן תנסי לשים לב שהחיי שעה שלך לא יגרמו לך שלא להמשיך לחפש סוג עבודה שמתאימה לך יותר. בנוגע לזיווגים את נשמעת מאד ענינית. בנוגע לעדות ומוצא של בן זוגך יתכן שכדאי שלא תקבעי בנושא זה קביעות מוחלטות. תדוני בכל הצעה לגופה. יתכן שדווקא הזיווג שלך הוא לא לפי המחשבה והחלום שאת מתארת. רבות מחשבות בלב איש. העיקר זה המידות הטובות והרצון המשותף לבנות ולהתעלות. אם יש ניסיון שלילי עם פלוני בנוגע לאמינות ההצעות שלו את יכולה לומר לו שאת מבקשת שבנוגע אליך יקפיד יותר לומר לך את כל האמת. כך מתאים לך.  את צריכה להבין שעושים זאת לטובתך, אולם זכותך לברור את הסגנון המתאים לך. בהצלחה.
שאלה: נטילת גלולה ביום כיפור: האם מותר ליטול גלולה למניעת הריון ביום כיפור מחשש שאם אקדים את שעת נטילת הגלולה זה עשוי לגרום לי לדימומים (כבר קרה לי בשנה שעברה)?
תשובה: נכון, אין לדחות את זמן נטילת הגלולה. מותר לבולעה ביוכ"פ בזמן הקבוע ללא מים.
שאלה: הלכות בעל תוקע במושב: אני גרה במושב. למען הגלוי הנאות איני מגדירה עצמי כדתיה אך המסורת חשובה לי ובעלי מתפלל מדי שבת ובודאי בחגים. לאחרונה חלה הרעה ביחסי אנוש בבית הכנסת לאחר שבחור חוזר בתשובה מערער על סדרים שהתקימו שנים רבות והוא אף נבחר לסגן גבאי. וככל שלי נדמה בית הכנסת אמור לשמש גם מקום מפגש חברתי באווירה נעימה, כמובן עם הפנים לתפילה ועבודת אלוהים. לאחרונה אמר הגבאי לבחור שהיה בעל תוקע במשך שנים רבות שהוא אינו כשיר לבצוע המצווה כי אינו דתי מספיק. האם זו ההלכה לגבי בעל תוקע שעליו להיות מקיים מצוות לחומרה, וכמובן מי רשאי לקבוע מי מספיק דתי ומי לא, יש לציין שהבחור מקיים מצוות וכן שהוא מאד נפגע מהמהלך הזה. איך הרב מציע לי לנהוג?
תשובה: כל שומר מצוות כשר להיות בעל תוקע אולם נוהגים להעדיף בעל תוקע תלמיד חכם וירא שמים. במקרה שלך גם אם היה מקום אולי להעדיף בעל תוקע תלמיד חכם גדול יותר לא היה צריך לפגוע בבעל התוקע הקבוע, אלא לבוא עמו בדברים בדרכי נועם שיסכים לחלק את התקיעות עם מישהו נוסף. והאמת וה אהבו.
שאלה: נגיעה בלירות בשבת: אם יש בעיה הלכתית בנגיעה בכסף ישן כגון לירות, לשם משחק, בשבת וביום טוב?
תשובה: היות וזה לא מיועד לשם מסחר, מופקע מזה גדר מוקצה. זה כמו שלאדם יש לו דבר עתיק, אין לו גדר מוקצה כיון שאינו בשימוש. ואפילו אם זה עתיק במיוחד, ויש לו שווי גבוה של אספנות, כיון שזה לא מיועד למסחר, וזה לא דבר שאם יטלטלו אותו יפגע (כמו שעון עתיק במיוחד, שאז יש בעיה של מוקמה מחמת חסרון כיס), מותר לגעת. כך גם אם יש לאדם בולים עתיקים ובשבת רוצה להראות לילדים, זה כמו תמונות ופוקע מהם גדר מוקצה.
שאלה: כיסוח דשא עם חורים: יש לי בדשא מקומות עם חורים (רוב הדשא מלא), האם במקרה זה עדיין הכיסוח מותר בשמיטה?
תשובה: כיסוח יש לעשות גבוה מאד, שיפעל ביחוד בעלי הדשא ולא בגבעולים. השקיה בכמות הנדרשת לדשא למרות שיש בו חורים. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: פטירה בראש השנה: האם פטירת יהודי במשך אחד משני ימי החג (ראש השנה) מסמלת משהו לגביו, האם קיים משהו סימבולי לגבי אדם יהודי שנולד או נפטר בראש השנה?
תשובה: ראש השנה הוא יום קדוש, ועליית נשמה או ירידת נשמה מעולם אחד לעולם שני ביום קדוש יש בה משמעות של תהליך קדוש הראוי ליום זה.
שאלה: לציין מעבר מנערות לבגרות?: הבת שלי הגיעה לגיל 12 וששה חודשים. לפי הידוע לי מסוגיות רבות, בגיל זה היא משתנה מנערה לבוגרת. האם יש תוכן חינוכי ערכי למעבר הזה, והאם כדאי לציין את היום? וכן מה אפשר להגיד לה על משמעות הדבר? - לי קשה לתרגם את הידוע לי על הנפקה מינות מהש"ס לתוכן חינוכי ערכי.
תשובה: בדרך כלל בבת מצוה מציינים את הכל, שהיא כבר ברשות עצמה. בשישה חודשים הללו אין משמעות מבחינת האחריות של הבת. בתקופה הקדומה היה אפשרות לאבא לקדש את ביתו עד גיל זה. אבל לבת עצמה היום אין משמעות.
שאלה: למה נקרא שופר: מדוע נקרא השופר כך?
תשובה: פשט המילה מלשון שפורפרת, כלומר חלול. אולם הגמרא דורשת גם את המילה שופר על הפסוק "שפרו מעשיכם". כתיבה וחתימה טובה הרב שמואל הולשטיין
שאלה: להסביר לאחיין על איסור נגיעה?: יש לי אחיינים מעל גיל 9 (אחד בערך בגיל בר מצווה ואחד כבר אחרי). אני בת 23. מאז שהם קטנים בצורה טבעית הייתי מחבקת אותם הרבה, עכשיו כשהאחיין הגדול מתחיל להתפתח יותר אני מרגישה שלא מתאים העניין הזה. עם האחיין הקטן זה כמובן פחות מורגש בגלל שהוא עדיין ילד. קראתי שהגיל שאסור בנגיעה, הוא הגיל שבו מחילים להרגיש בושה בין בנים ובנות. איך עלי לנהוג ומה עלי להסביר? איך לאחיין כי נגיעה אצל הקטן אינה בעיתית ואצלי כן? איך בכלל לפתוח את הנושא? אבא שלו לא שומר נגיעה והבית כולו לא מקפיד בעניין, רק אני. ואולי אין כאן בכלל בעיה כל עוד הוא בעצמו עדיין לא מגיע לבושה והתרחקות?
תשובה: את צודקת שיש לאסור את הנגיעה בשלב שאת מזכירה. הדרך היא לא לדבר על אחרים אלא להגיד שאת קיבלת על עצמך שלא לגעת משום דיני צניעות. את יכולה לומר שזו העיצה וההלכה ששמעת מרב שאת קשורה עימו. אל תדברי על אחרים. תבקשי שיכבדו את ההנהגה שלך. אל תשפיעי על העולם בדרך הדיבור אלא בדרך הדוגמא האישית שלך. בהצלחה.
שאלה: ביטחון עצמי קשור ליראת שמים?: אני סובלת מחוסר ביטחון ומדימוי עצמי נמוך. האם יש לזה קשר ליראת השמיים שלי ולעבודתי את ה, והאם יש לזה תיקון?
תשובה: באופן בסיסי הקשיים בביטחון עצמי לא מתחילים מהיותך יראת שמים, אולם יתכן שתפיסה מוטעית של המושגים של הקודש הם נותנים את ההצדקה המוסרית למציאות של חוסר ביטחון. במקרים מסויימים יש סוג של יראת שמים שגם יכולה לחזק את התופעה של חוסר ביטחון עצמי. אולם יותר מצוי שזה גורם לאי טיפול בקושי. לכן טוב שאת בשלב מוקדם שמה לב לקושי שלך ואת רוצה להתמודד עם קושי זה. ודאי שיש תיקון ואין כאן גזרת גורל בנוגע לקושי בביטחון עצמי. ראשית את צריכה להגיע לבהירות גדולה שתבהר לך שהשפלות רוח והמידות העדינות שבך אינם צריכות לבוא מתוך חולשה או אי רצון לעמוד על שלך. העיקרון המנחה הוא שכל ההתנהגות שלך צריכה להיות מבחירה חופשית ולא כתגובה הכרחית שאת מסגלת לעצמך. הקב"ה מתלבש במידת רחמים בנתינת י"ג מידות רחמים. לאחר שכתוב ה' ה' שהם מידות רחמים כתוב השם "אל". מבאר רש"י ענין השם הזה ענין של חוזק. והפירוש הוא שלא נחשוב שהרחמים של הקב"ה נובעים מחולשה ומאי יכולת של הקב"ה לעמוד מול ראיית סבל וכד'. הרחמים נובעים מחוזק ומהחלטה מעמדת כוח. את צריכה ללמוד את השיטה המוסרית של הרב קוק ולא שיטות מוסר שלא שמות דגש על פיתוח כוחות הנפש ומיצוי כל כוחות הנפש שנמצאים באדם. בנוגע לשאלה של כיצד לחזק את הביטחון העצמי זה דורש הכרות גדולה יותר. באופן כללי צריך לזהות מהם האמירות הפנימיות שאת אומרת לעצמך שגורמות לך לאי ביטחון. אחרי זיהוי האמירה הפנימית צריך לזהות כיצד היא נאמרת, מה הדרכים שהיא חודרת אל ליבך. אחר כך לנהל עם האמירות האלו דו שיח. ללמד את עצמך לומר אמירות אחרות. האמירות האחרות צריכות לבוא לידי ביטוי גם במעשים מוגדרים. למשל אם יש לך קושי להביע את דעתך בחברה את צריכה להגיע למצב שכל שבוע את אומרת את דעתך בפני חברותייך. כדאי שלשם הדרכה יותר מפורטת תהיה קשורה לרב או ליועץ. ובהצלחה.
שאלה: כשרות מזון מלכות: כידוע דין מזון מלכות נמצא במחלוקת הפוסקים, ובכל זאת רציתי לדעת הלכה למעשה את דעתו של הרב, כי אני הולך אחרי פסקיו?
תשובה: מזון המלכות מותר רק לחולה (גם לא מסוכן) וזקן הזקוקים לכך מסיבות רפואיות.