LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: עבודה בשבת: אני עובד בחברה גדולה בתפקיד טוב ומספק. לאחרונה בוצעו קיצוצים והועברתי לתפקיד אחר בו נדרש ממני לעבוד במשמרות במהלך השבוע וגם בשבת. אני אדם חילוני אך קרוב לדת ולמסורת. חוגג את חגי ישראל ושומר על כשרות, אמנם נוסע בשבת אך מעולם לא עבדתי בשבת מטעמי דת ומצפון. החברה מאשרת לא לעבוד בשבת רק למי שהינו דתי ושומר את השבת במלואה. אני לא עומד בתנאי זה ולכן אני מחוייב לעבוד בשבת. אם לא אסכים לעבוד בשבת אני עלול לאבד את מקום עבודתי. כיצד עליי לנהוג, האם בנסיבות אלה מותר לי לעבוד בשבת? חשבתי גם על אפשרות לבצע את העבודה בשבת מחוסר ברירה אך לא לקבל עליה שכר. האם מותר לי לעשות שימוש בכסף? האם נכון לתרום חלק מהכסף או את כולו? אני מחפש עצה כיצד לנהוג, איך לבצע את חובתי ולשמור על פרנסתי אך גם לפתור את סוגיית חילול השבת שאינני יכול לשאת. אשמח אם תוכל לעזור לי.
תשובה: דרישת החברה אינה צודקת. זכותך לשבות בשבת אינה קשורה למצוות אחרות. תמשיך להאבק על זכותך או באמצעות ההסתדרות או בדרך משפטית (שסיכוייה לא בטוחים).
שאלה: כיפה במועדון: לחבר שלי קרה כך: כמה חברים שלו, שהם כנראה "דתיים" בהגדרה אבל לא באמת מקפידים על הכל (כנראה) אמרו לו שהם הולכים למועדון, ושאלו אותו האם ללכת עם הכיפה או להוריד אותה משום חילול ה. חברי אמר להם להוריד אותה, האם נהג כשורה, ואם לא, מה היה צריך לאמר להם?
תשובה: אתה צריך שלא לשתף איתם פעולה עם דבר העבירה ולא לענות להם כלל אלא רק לומר להם שאסור. זה כמו שאדם ישאל האם כשהוא קונה בשר חזיר עליו למלוח אותו או לא. לא שייך לענות על שאלות כאלה.
שאלה: שם השם בשיר: מותר לשיר עם הזמר כשהוא אומר את שם השם "י-ה" או גם כשזה באנגלית " ג ה"? והאם מותר להגיד את שם השם באנגלית G-OD?
תשובה: אם לא מדובר בשירי קודש   אין להזכיר שם ה' סתם וגם באנגלית.
שאלה: נופש בספירת העומר: אם אני רוצה לצאת לנופש בבית מלון ביום שלפני שבועות מ"ח לעומר,האם יש עניין שלא לנפוש בזמן זה מסיבה כזו או אחרת, ועד כמה מחמירים עם זה? (אני רק יציין שכרגע כבר עשיתי הזמנה בבית מלון ועל פי תשובתך אני אשקול האם לשנות את התאריך או לא).
תשובה: ספירת העומר אינם כשלושת השבועות ומותר לצאת בהם לחופש.
שאלה: מקצוע ראלי וחיי תורה: בתקפ זו אני יוצאת במטרה להתחתן. וקשה לי לגבש עמדה בעניין לימוד תורה של הבעל (בעז"ה). מצד אחד- מאוד חשוב לי שהבית יהיה בית של תורה בכל המובנים, ומן הצד האחר- אני לא רואה עצמי עם מישהו שמתכננן כל חייו רק ללמוד. אבל אני לא מבינה איך באמת מישהו שבוחר במקצוע ראלי (כגון הנדסה, מחשבים) ולא מתעסק בתורה עדיין חי תורה? הרי גם אם הוא קובע שעה ביום ומקפיד על כל המצוות עדיין זה חסר. זה ממש לא כמו מי שעסוק בחינוך (שכך הוא כל הזמן קשור לתורה, לקב"ה,לערכים ולמצוות אם זה בללמד אחרים ואם בללמד את עצמו). אבל זה נראה לי מצומצם מאוד לחפש מישהו שרק ירצה לעסוק בחינוך או לחילופין לא להסכים להפגש עם כל מי שמתכנן ללמוד מקצוע. מה עושים?
תשובה: את בעצמך השבת לשאלתך. לכתחילה את מעדיפה איש חינוך שעוסק בתורה אך אין את שוללת מי שלמד תורה אבל מתכוון לעסוק לפרנסתו במקצוע אחר. ואכן אם באופיו הוא כזה שגם כאשר יעסוק במקצוע אחר הוא ישאר בן תורה ירא שמים וחי חיי תורה. אין לסרב להצעה כזו.
שאלה: להיפגע מהפסקת פגישות: יצאתי עם מישהו פעמיים ואז הוא אמר לי שהוא רוצה להפסיק. הרגשתי שהוא פגע בי, שכבודי נפגע. האם זו מידה מקולקלת או רגש טבעי?
תשובה: ודאי שזה רגש טבעי. אולם גם אם זה רגש טבעי את צריכה במשך הזמן ללמוד להתגבר על ההרגשה הטבעית שיש כתוצאה מאמירה זו. יש גם להבחין בין קשר שבאמת הלך ונוצר ולא יכול להגיע לכלל השלמה, כאן הצער הוא מוצדק ואמיתי. היה למישהו חלום, החלום התחיל לקרום עור וגידים, הנה נשבר החלום. מצער להיפרד מדבר טוב, מדבר שהתחיל לתת לי שמחת חיים. אולם אם כל הצער זה משום שהוא אמר לי שהוא לא רוצה אותי. כאן את צריכה להתגבר ולומר לעצמך יש בריות שונות עם פרצופים שונים. אני ודאי שלא מתאימה לכל העולם. לא האמירה שלו תטע בי בלב האם אני שווה ונחשבת או שאין לי חשיבות.
שאלה: שעון שבת - הארכת מצב קיים: קראתי בשמירת שבת כהלכתה שניתן להאריך מצב קיים, גם בפעולה עתידית. רציתי לברר למשל, האור דולק בין 12:00 לשעה 14:00, כבוי בן 14:00 ל17:00, ולאחר מכן נדלק ב17:00 עד 18:00. האם בשעה 13:00, כשהאור דולק, ניתן להאריך אחת מהפעולות הבאות: 1. להאריך שהשעון ידלק עד 18:30? 2. שהשעון יתחיל לדלוק כבר ב16:30? 3. שהשעון יידלק מ16:00 עד 16:30, יכבה וידלק לפי התוכנית המקורית שוב ב17:00?
תשובה: כל ההיתר הוא להמשיך את המצב הקיים בזמן בו אתה משנה בשעון שבת. לכן אם האור דולק עכשיו אתה יכול לדאוג להאריך את זמן האור גם אם באמצע הוא יכבה אבל להקדים את ההדלקה או להדליק באזמן שהוא אמור להיות מכובה אסור. 1. כן. 2. כן, כך כתב בשמירת שבת כהלכתה פרק יג. 3. לא.
שאלה: מידות וכיבוד הורים: אחרי תקופה ארוכה שלא גרתי בבית (אולפנא, שירות לאומי, מדרשה) חזרתי עכשיו לתקופה של ארבעה חודשים לגור בבית ואני שמה לב שההסתכלות שלי על הוריי נהייתה מאוד ביקורתית. פעם הערצתי אותם, והיום זה ממש אחר. ממש קשה לי עם זה! אלה ההורים שלי ואני אוהבת אותם ורוצה לחשוב עליהם רק טוב אך ממש לא מצליחה. במיוחד שעכשיו אני אחרי שנת מדרשה ואני שמה לב להרבה דברים שהם לא כ"כ מקפידים. אז אני גם מעירה הערות ורוצה שהם יתקדמו איתי. האם אין שום דרך שבה אני יכולה להשפיע על המשפחה? האם הדרך להשפיע היא רק בכך שאני אעבוד על עצמי לבד? האם יש דרך לחזור לתמימות של פעם?
תשובה: בשנים שהיית מחוץ לבית ביקרת בבית לעיתים קרובות, איך זה קרה שהיום יש כאילו פער גדול בין הליכותיך ולהליכות של הוריך?! אני מניח שהוריך מקיימים תורה ומצוות כדרכם של יהודים ישרים ותמימים. בין ירא חטא לחסיד יש הבדל. מכל אחד - אפשר לדרוש וצריך לדרוש שיהא ירא חטא אבל אי אפשר לדרוש מכל אחד שיהא חסיד. גם להעיר להורים על טעות בהליכותיהם, חובת כבוד אב ואם מחייבת גמישות יתירה.
שאלה: דיני חשש ממזרות: אני חוזרת בתשובה כבר שנתיים. נודע לי לפני שבוע שהגעתי לעולם באמצעות הביצית של אימי ומבחנה בה יש 50 אחוז זרע של אבי ו50 אחוז זרע מבנק הזרע, כיוון שלאבי היתה בעיה. האם לפי ההלכה אני ממזרה? ואם כן, האם מלבד העובדה שלא אוכל להתחתן עם יהודי רגיל חלים עליי דינים נוספים, נגיד אסור לי לבוא לבית כנסת, אסור לי לעשות קידוש או להתפלל? לגבי אחי, האם גבר ממזר יכול להיות חלק ממניין? האם יש דרך לבדוק אם אכן אני הצאצאית של אבי על ידי בדיקת רקמות, האם זה חוקי בישראל?
תשובה: הפריה מלאכותית ללא מגע אישי ישיר אינה יוצרת ממזרות. אומנם יש ספק מי אביך אך מי שגידל אותך הוא למעשה אביך מבחינה מעשית, אם כי לפי ההלכה האב הבילוגי הוא האב ההלכתי. אך במקרה שלך לעולם לא תוכלי לדעת מי אביך הביולוגי, אם כן, לשם החיטוט המיותר?
שאלה: "מיעוט דרך ארץ"?: השבת קראנו במסכת אבות פרק שלישי משנה ו : "גדולה תורה יותר מן הכהונה.והתורה נקנית בארבעים ושמונה דברים, ואלו הן: בתלמוד, בשמיעת האזן, בעריכת שפתיים.ובמיעוט דרך ארץ" חבר שלי העלה קושיה על האמירה של מיעוט דרך ארץ - האם צריך למעט בדרך ארץ?! והרי זה גם סותר את דרך ארץ קדמה לתורה? אשמח לקבל תשובה לשאלה זו,
תשובה: המושג דרך ארץ כולל דברים שונים: א. הליכות נאות - ודרך ארץ זו קדמה לתורה. ב. עניני הפרנסה - וזו תורה קודמת לה. אי אפשר להקדיש 90  מהזמן לזה ורק 10  לתורה.
שאלה: רכיבה על תלת אופן לילד בשבת : יש לי ילד בן שלוש וחצי, האם יש איסור לתת לו לנסוע על תלת אופן בחצר או בחוץ בשבת?
תשובה: אין בנסיעה על תלת אופן בעיה.
שאלה: תפילת ערבית שמתארכת: מה הדין לגביי מתפלל שעדיין מתפלל תפילת שמונה עשרה והש"צ כבר אומר קדיש שאחריי ערבית ואפילו מגיע ל"ברכו", האם צריך לעצור גם אם לא הגעתי ל"יהי רצון"?
תשובה: רש"י סובר שמי שעוצר ושותק ושומע את הש"ץ יוצא ידי חובה כי "שומע כעונה", אך לעניין הפסקה זה לא נחשב שענה ועשה הפסק. תוספות סוברים שאין להפסיק, כי הכלל "שומע כעונה" חל גם על דיני הפסקה ונחשב שהפסיק. להלכה אנו פוסקים כרש"י, ולכן יש להמתין כדי לשמוע "אמן יהא שמיה רבה" כי זה חלק מהתפילה ויחשב כאילו הוא עונה, אך ל"ברכו" לא צריך להפסיק.
שאלה: תפילת מנחה ללא תחנון: אני מעדות המזרח ומתפלל מנחה במניין של קהילת ויז נייץ, שאינם אומרים תחנון במנחה, מה עליי לעשות?
תשובה: תשתדל להתפלל במנין שאומרים נפילת אפים ווידוי כפי שצריך, ואם אתה מוכרח להתפלל דוקא במנין זה תשלים וידוי ונפילת אפים לאחר התפילה.
שאלה: סירוק שיער בשבת: ידוע שסירוק שיער אסור בשבת, מה לגביי ילדים האם מותר לאמא לסרק להם?
תשובה: גם לסרק ילדים אסור בשבת, כיוון שתלישת שערות אסורה בין לעצמך ובין לאחרים.
שאלה: לברך יחף: האם מותר לי לברך בבוקר "על נטילת ידיים" ו"אשר יצר" יחף?
תשובה: כן, מותר.
שאלה: תפילת שחרית עם בגד שישנו איתו: האם מותר לי להתפלל שחרית עם חולצה שישנתי איתה בלילה?
תשובה: כן, אין בעיה בכך.
שאלה: לעזור להאמין בקב"ה: איך אפשר לעזור לאדם שלא רוצה ללכת באמונת הקב"ה, כן להאמין בו?
תשובה: שני דברים יכולים לסייע לאדם להבין את ערכה של האמונה ולהתקרב אליה: האחד - הדוגמאה האישית. כאשר אדם שאינו מאמין רואה שאנשים מאמינים מנהלים את חיים בצדק וביושר, גומלים חסדים ומדברים בנחת וחיהם מתוקנים יותר משל האחרים, הוא מבין שהאמונה תורמת לאיכות החיים שלהם, ולא פוגעת בהם כפי שרבים חושבים. השני - הקשר עם עם ישראל. ככל שאדם קשור יותר אל האומה בכללה. מכיר את ההיסטוריה שלה ורואה את הניסים שאירעו אפילו בדורות האחרונים לעם כולו, את מה שבר על האומה וכיצד היא הצליחה לשרוד בגלות הארוכה והקשה - הוא מתמלא אהבה לאומה, וממילא גם למסורת שלה ולאמונתה. זה לא קל, אבל בדורות שלנו - זו הדרך.
שאלה: אי מתן מתנה לאירוע: אם קרוב משפחה מגיע לארוע שהוזמן ולא נותן מתנה או כסף ומביא את 6 ילדיו ובנוסף והם יושבים ואוכלים ממנות האולם, האם זה גזל? במיוחד בימנו שכל מנה עולה יקר
תשובה: לא ראוי לעשות דבר כזה. מאחר והמנות בחתונה מאוד יקרות לא ראוי להביא הרבה ילדים.
שאלה: האם מותר להיכנס לישב"צ: הנני מדריך בתנועת הנוער "עזרא", ובזמן האחרון אני מנסה להתחיל כל ישיבת צוות בדבר תורה בכדי להשרות אוירה יותר רצינית בישב"צים. האם בכל זאת מותר להיכנס לישב"צ שבו המדריכים יושבים מול המדריכות בשורה (ולא בעיגול)?
תשובה: ראשית, עדיף שמדריכים ישבו מול מדריכים ומדריכות מול מדריכות. אם הענין לא מסתדר אין איסור מצד הדין לשבת אולם להשתדל לא להתבונן במדריכות שמולך. אין איסור להסתכל בהעברה בעלמא אולם לא להתבונן בשביל לראות את יופי הפנים של מי שמולך.
שאלה: השתחויות בקדושה: כשמגיעים בחזרת ש"צ לקדושה (נקדישך ונעריצך וכ"ו)לאיזה כיוון משתחוים קודם "בקרא זה אל זה "?
תשובה: הנוהג בתפילה הוא להשתחוות לשמאלך, שהוא ימין ארון הקודש, ואח"כ לימנך.
שאלה: רווקות כיעוד: איך אני יכולה לדעת שבטוח יש לי זיווג, יכול להיות שה ברא אותי מראש כך שאוכל לעבוד אותו לבד בלי בעל?
תשובה: יעוד האדם אינו תוצאה של מצבו (רווק או נשוי, עשיר או עני וכד') אלא של הכוחות הטמונים בו. הקב"ה נוטע בכל אדם כוחות המתאימים ליעוד אותו הוא מצפה מאותו אדם שיגשים. וככל שהאדם ממש את הכוחות והכשרונות הטמונים בו הוא מתקרב יותר למימוש היעוד שלו. אגב, כל אדם שואף לממש את מה שטמון בו והוא מרגיש שהוא ממצא את חייו רק במידה ובחייו הוא מצליח להביא לידי ביטוי את כשרונותיו וכוחותיו המיוחדים לו. אילו לא היו לך כישורים ויכולות לחיות חיים זוגים אולי היה מקום לטענתך, אך מכיון שהקב"ה נטע גם בך את הכשרונות והשאיפות לבנות בית ולממש את אישיות לא רק כרווקה אלא גם כרעיה וכאם - נמצא שגם אלה כלולים במה שהקב"ה מצפה ממך, שהרי הוא נטע בך כוחות אלה לשווא. אומנם ככל שהאדם מאמין שבסופו של הדבר מי שנטע בו את הכוחות הללו גם יעזור לו לממש אותם, לא מתייאש וממשיך עד שהוא מצליח. ובע"ה גם את עוד תצליחי.
שאלה: קשיים במציאת הזיווג: אני בחורה בת 23 דתיה, ומאוד קשה לי למצוא את הזיווג שלי. חפשתי כבר שנתיים ואני די מיואשת. אולי אני עושה משהו שהוא לא נכון? אשמח אם הרב יביא לי כללים נכונים מה לשאול בדייט הראשון או איך להתנהג.
תשובה: אל יאוש. את עדיין צעירה ובע"ה עוד תמצאי את בן זוגך. הכלל הראשון הוא להאמין שאת יכולה ושעוד יהיה טוב. הדבר החשוב במפגשים עם בנים הוא לא להתמקד בבחינת הבחור ובשאלות ששואלים אותו אלא בניסיון להיות איתו יחד ולחוות זוגיות ושיתוף. פחות לבחון את הזוגיות ויותר לחוות אותה. במשך הקשר יהיה מספיק זמן לבדוק את כל השאלות, אבל ראשית דבר הוא לחוש אם טוב לך איתו ואם הקשר שלכם נותן לכם מידה רבה של סיפוק. על התכונות הבסיסיות של הבחור ממילא לא תלמדי מהשאלות והתשובות אלא מההתנהגות שלו בפועל, ולכן צאי לפגישה מתוך מטרה להיות יחד - ובע"ה תצליחי.
שאלה: קול באשה לטכנאי סאונד: אני טכנאי סאונד (הגברה). האם מותר לי לעבוד באירועים שבהם נשים שרות ומזמרות ולעשות להן את ההגברה?
תשובה: אם הם שרות סולו זה בעיה ולכתחילה עדיף לא לעבוד בכך. אך אם אתה עובד ועסוק יכול להיות שמותר כי אתה עסוק במלאכתך ולא מתכוון לשמוע אותם. אם הם שרות ביחד - אז יש פחות בעיה אבל לא פותר את הבעיה.
שאלה: בית מלון אחרי החתונה: האם יש בעיה הלכתית ללכת אחרי החתונה לבית מלון לילה אחד כאשר הדבר אינו יפגע במהלך ה-7 ברכות? אני זוכר במעורפל על איזה עניין שיש להכניס את הכלה לבית שהוא ברשותך (ואולי חדר שהוא מושכר נחשב כדבר שברשותך כמו דירה מושכרת) כחלק מדברים שהאישה נקנית בהם.
תשובה: אין שום בעיה ללכת לבית מלון בליל החתונה.
שאלה: שואל שגרם נזק למשאיל ע"י אדם שלישי: שואל רכב ששינה את המקום של תבנית (שבירה) השייכת לבעל הרכב (הניחה ברגלי הכסא שליד הנהג), ולא גילה דעתו של המשאיל. אורח של בעל הרכב שנכנס לרכב באפילה, לא הבחין בתבנית ושברה. מי חייב לשלם השואל או האורח או אף אחד?
תשובה: מן הראוי שהשובר ישלם שכן הוא אדם המזיק, ובידנו נקוט הכלל שאדם המזיק חייב בין שוגג בין מזיד בין אונס בין רצון. (בבא קמא כ"ו:) אומנם פסק השולחן ערוך בסימן תי"ב שאין דרכם של בני אדם להתבונן בדרכים ופטורים על נזק שעשו בהילוכם, אך בכניסה לרכב יש סברא גדולה שעל הנכנס להתבונן היכן וליד מה יושב. ואף שהנזק קרה באפילה, קשה לומר שהאפילה היתה כה גדולה, שכן בד"כ נדלקת נורה קטנה עם פתיחת הדלתות. הרב חננאל פאטשינו להמשך הדיון.
שאלה: עליית ילדים להר הבית: האם מותר וראוי שילד בן 10 יעלה להר הבית?
תשובה: כן, לאחר ההכנות המתאימות - צריך שיטבול ויעמוד לידו גדול שיפקח עליו ויעשה את כל ההכנות הנצרכות כמו שכולם צריכים לעשות.
שאלה: מים בחג שבועות : אני ומשפחתי הולכים לחגוג השנה שבועות אצל סבתא שלי. דודים שלי יהיו שם והם לא כל כך דתיים וההורים שלי הולכים לשם ואני גם יצטרך ללכת דודים שלי עושים שם מלא בלאגן עם המים ומרטיבים את כולם. אני לא יכול לבקש מהוריי לא ללכת לשם כי זה יצור סכסוך בין ההורים. אני יודע שיש חשש של סחיטה מה עליי לעשות?
תשובה: אתה תשתדל לא להתעסק עם מים כלל אלא בלימוד תורה הנמשלת למים.
שאלה: במקרה לא אמרו הזוהר לפני ברית מילה: נתבקשתי לברר ע"י מכרה מסורתית שלי את השאלה הבאה: מדובר במשפחה מרוקאית, שאצלם נוהגים לומר זוהר לפני ברית המילה (אני אשכנזית כך שאינני מבינה בזה), הבן של המכרה שלי מגיע בקרוב לגיל מצוות והיא אמרה שהיא לא עשתה לו זוהר לפני הברית ומה שהיא רוצה לברר זה אם אפשר לעשות את זה עכשיו לקראת בר המצווה שלו, ואם כן, אז איך?
תשובה: ענין אמירת הזוהר הוא דוקא בליל הברית, ואם לא עשו אין צורך להשלים זאת.
שאלה: דיבורים בטלים: אבקש את עזרתך בעניין דיבורים בטלים בחול, ביו"ט ובסעודה. ביום חול כמעט ואף פעם אני לא שומע שמדברים על דברים ענייניים, על התורה או על דברים חשובים בחיים, אלא אני תמיד מוצא את עצמי שומע דברים שאין בהם עניין כמו טלוויזיה, כמו על יחס לא כשר עם בנות, רכילויות ועוד דברים שאין בהם עניין כלל ואין להם חשיבות. בשבת אני שומע דברי תורה בבני עקיבא, אבל אחרי הפעולה כשחוזרים לדבר עם החברים - שוב לרוב מדברים על דברים שאין להם חשיבות, דברי שחוק ורכילות. והגרוע ביותר זה שבסעודת שבת המשפחה שלי כל הזמן רק מרכלת, על כל אדם ובלי הפסקה, עוברים מרכילות לרכילות, ואין כלל דברי תורה על השולחן (וזה גם נגד מה שהמשנה אמרה במסכת אבות פרק שלישי משנה ג : "שלושה שאכלו על שלחן אחד ולא אמרו עליו דברי תורה, כאילו אכלו מזבחי מתים וגו ") בדר"כ היחס שלי לשיחות אלה הוא שתיקה, אני פשוט עומד בצד ולא אומר כלום. אני כמעט תמיד מצוייד בדבר תורה, אך לצערי עוד לא יצא לי להשמיע דבר תורה בשיחות, אני לא מצליח למשל לפתוח שיחה על קושיה כלשהי בפרשת שבוע, או על דברים חשובים כמו התיישבות בארץ ישראל, על עם ישראל וכו. אני לא מצליח לעשות זאת כי אני לא ממש מנסה, אני פשוט לא יודע איך. אני אדם מאוד ביישן ולרוב לא משמיע את עצמי בשיחות ולכן גם קשה לי לפתוח שיחה עם יותר מאדם אחד (בדו-שיח אני כן מצליח לפעמים להכניס לשיחה דברי תורה, אבל ברב שיח אני פשוט מתבייש לקום ולהתחיל שיחה משמעותית.) ועכשיו לשאלתי: איך אני יכול לגרום לכך שבשיחה יהיו דברים בעלי משמעות ולא דברים בטלים? איך אוכל להכניס לשיחה דברי תורה? איך אני מתחיל לדבר על דברים חשובים עם אנשים? נ.ב - אני בן 14.
תשובה: אני בטוח שתוכל למצוא חברים או אנשים שגם הם מתעניינים באותם דברים שמענינים אותך. אבל לא זה העיקר, העיקר הוא אתה. וככל שתשמור על מחשבתך שתהיה מרוכזת בתורה ובדברים בעלי ערך - תצליח.
שאלה: ביקורת על תלמיד: תלמיד נהג לא בכבוד כלפי אחד מהצוות החינוכי בביה"ס במקום שבו ראו זאת כמה תלמידים ומורים. האם מותר למחנך לומר ביקורת על תלמיד בפני הכיתה? כי יש לכך השלכה חינוכית לכולם, למרות שיש סיכוי שהתלמיד יעלב ויטען כלפי המורה: "למה לא הערת לי בנפרד אלה לפני כל הכיתה?" אבל המחנך חושב שיש חשיבות שכולם ידעו על הביקורת שנאמרה לתלמיד ולא רק לסגור זאת בינהם. איש הצוות לא נעלב ולא דרש ל החזיר את כבודו אבל המחנך רואה בכך חשיבות חינוכית לכיתה כולה ולתלמיד עצמו שהביקורת תעשה דווקא בפני הכיתה (שחלקם שמעו את דברי התלמיד).
תשובה: אם המחנך חושב שזה נכון לעשות גם כלפי התלמיד וזה יהיה לטובתו, יש מקום להוכיחו ברבים.
שאלה: דיני אבלות לכהן: אני כהן ואני באבל על מות אבי. ממתי אני יכול לעלות לתורה וגם לברכת כהנים?
תשובה: לאחר השבעה. אומנם בירושלים היו מנהגים שכהן עולה לדוכן גם בשבעה, אך מכיוון שאינו שרוי בשמחה צריך לחכות עד אחרי השבעה. כמו כן, בשבעה לא יעלה לתורה מכיוון שהוא אסור בדברי תורה. לכן לכתחילה אין לקרוא לאבל לתורה בתוך השבעה, וצריך לצאת החוצה. אבל אם קראו לו בשבת יעלה כדי שלא תהיה אבלות בפרהסיא.
שאלה: שתיה לפני קידוש: האם יש הבדל בין שתיית מים למיץ לאחר התפילה לפני קידוש לילדים קטנים?
תשובה: אין שום הבדל, בכל איסורי אכילה שתלויים בזמן - מותר לילדים קטנים ומצד הדין מותר אפילו להאכיל אותם.
שאלה: מציאת הזיווג- "אני דתיה והוא חילוני"?: קראתי בלב דומע את השאלה שנתפרסמה בנושא "אני דתיה והוא חילוני" ואת תשובת כבוד הרב המחזק את ידי הבחורה על שעזבה את הבחור החילוני איתי היא יצאה. "כי לא היית יכולה לבנות איתו חיי משפחה דתיים. ואי אפשר לחנך ילדים חינוך דתי כאשר האבא אינו דתי. אילו הבחור היה נוטה להתחזק ולהתקרב לתורה היה צריך לבחון היטב אם זה רציני אך כעת שגם לזה אינו נוטה אין מקום כלל להמשיך איתו". נותרתי עם דילמה קשה. אם הזיווג מן השם יתברך אולי זה התיקון שלה להתקשר עם אותו בחור ולהשיבו בתשובה מלאה ו"מתוך שלא לשמה בה לשמה"? אמנם כבוד הרב מחזק ידיה, אך מי ידע שורש הנשמות? והנה כיום, בעזהי"ת, אני מתחזק באמונתי ומשתדל בשמירת מצוות, בעוד אשתי ואם ילדי דבקה בדרכנו הקודמת ואני דווקא סבור שעלי לעשות הכל כדי לתקן דרכנו, שכן אנו ביחד 26 שנים והבאנו לעולם שלושה ילדים., נשאתי אותה מאש האהבה שלא כבתה מעולם. מכאן שלכאורה, מדריך כבוד הרב את השואלת באופן שלא תאלץ למאבק בעולם הזה. ומה אם זה תיקון נשמתה, מי ידע? אוקיר להכוונתך.
תשובה: המצב שלך שונה, אתה נשוי שנים רבות. לך אני אומר לא להפרד מאשתך אלא להמשיך לשמור על שלמות המשפחה ולהתחזק באמונה ושמירת המצות, ובעזרת ד' גם אשתך תלך אחריך. אך השאלה של אותה בחורה היתה לפני ההחלטה על הנישואים והיה צריך להעמיד אותה על כל ההשלכות הנובעות מנישואים כאלה. יש הבדל בין שני מצבים. אני מאחל לך
שאלה: בדיקת תות עץ: בימים אלו עצי התות פורחים. הידוע לי הוא שמחמת נגיעותם בתולעים עמידות לא ניתן לבודקן ותותי העץ אסורים באכילה. האם לאחר שעיינתי בפרי מספר דקות ובדקתיו היטב ולא ראיתי שום תולעת אף לא קטנה ומדובר כשאני יודע היטב כיצד נראות התולעים שבתות העץ - האם מותר לי לאוכלו או שיש חזקה כללית על כל עצי התות? אם מותר - מה דין שאר התותים שקטפתי לאחר ששלושה תותים נבדקו היטב ונמצאו נקיים - האם העץ בחזקת נקי?
תשובה: ליתר בטחון תשטוף אותם עם מי סבון.
שאלה: כשרות במקום ללא תעודה: לאחרונה אכלתי בחנות גלידה "פינגווין" בכפ"ס. לחנות אין תעודת כשרות. כששאלתי על כך נאמר לי ע"י המוכרת כי "הכל פה כשר. ממילא המשגיח אף פעם לא בא ולכן בעל הבית הפסיק את הת על ההשגחה". כמו כן ראיתי כי בעל הבית שעמד בתוך החנות הוא אדם דתי עם זקן ונראה במבט ראשוני כירא שמיים ואמין. כמו כן נאמר לי ע"י אחד הקונים (נראה מסורתי) כי החנות קיימת כבר 50 שנה והיא ידועה ככשרה. האם נהגתי נכון כשהחלטתי בעקבות כל האמור לאכול שם? האם אכן מקום שבו בעל הבית נראה אדם ירא שמיים ונראה שאפשר לסמוך עליו, אין צורך בתעודת כשרות, ע"פ הכלל של "עד אחד נאמן באיסורין"? האם יש הבדל לעניין זה בין מקום בשרי לחלבי? אם כן האם ניתן במקום חלבי להסתפק בלשאול את בעל הבית על הכשרות במקום. לדוגמא לשאול אותו ממה מורכבת הגלידה? באמרת אגב ראוי לציון טעמו של בעל הבית כי אם ממילא המשגיח לא בא, אז למה לשלם סתם?! מעבר לכך, האם מעדות המוכרת על התנהלות המשגיח ניתן ללמוד על רמת הכשרות הכללית ברבנות עיר זו? האם יש הבדלים ברמת הכשרויות של הרבנויות המקומיות או שניתן בלב שקט לסמוך על כולן? אודה לרב על תשובה מקיפה לכל שאלותי גם אם רבות הן שכן הדבר חשוב לי ביותר וחשוב גם באופן כללי למבקרים באתר. נ.ב אודה מאוד על תשובה שמתיחסת לצדדי ההיקל השונים ולדעות השונות הקיימות בנושא ולא רק לדעה מסוימת בהלכה (במחילה, גם אם היא של הרב המשיב).
תשובה: אין להיכנס למקום שאין בו תעודת הכשר. אל תאמין לדברי הבעלים גם אם יש לו זקן ופאות, הוא רוצה לחסוך את הת למשגיח ולכן מעליל עלילות. הפץ בין מכריך את האיסור להיכנס למקום שאין בו הכשר.
שאלה: בינו לבינה בספרים: לאחרונה נפוצה תופעה של סופרים דתיים השייכים לבית מדרשה של הציונות הדתית. תופעה זו הינה מבורכת אך תומנת בחובה דילמות רבות. רציתי לשאול את הרב, כיצד סופר דתי אמור להתייחס לנושאים של אהבה, זוגיות, רומנטיקה וכדו בספריו, האם יש להתעלם לגמרי מנושאים אלו או לדבר עליהם מתוך צניעות, ואם כן, איך? בנוסף לכך אשמח אם הרב יוכל להפנות אותי למאמרים או פסקים בנושא.
תשובה: אני לא מצוי בפרסומים בנושא זה. ראיתי שהרב אריאל יעקב הוציא עוד חלק מהשו"ת שלו ואולי שם יש מאמר כללי על הידור ודין במציאות הצניעות בימנו. באופן כללי היתי אומר שאין ברירה, שהיום בדור שחוצפה יסגי ועל הכל מדברים אין לנו ברירהה וגם אנו כציבור המאמינים בתורה בצניעות ובקדושה צריכים לבאר ולהסביר את ענין הצניעות בכל דרך אפשרית. אולי יש להבחין בין הגילים ובין סוגי האוכלוסיה. אצל בני תורה שלא נחשפים לפריצות המערבית יתכן שניתן להפטיר כדאשתקד אולם לרוב הציבור ובמיוחד לאנשים הנשואים או שעומדים בפרשה זו יש ללמד אותם כיצד יכולה להתקיים חיוניות של חיים שיש בהם מחד אהבה וקשר גדול ומאידך צניעות גדולה. זאת יש לעשות בכל האמצעים. אם יש למאן דהו דרך לעשות זאת גם בדרך ספרותית אזי יבורך. אולם מאידך המחשבה שיש חשיבות של לגלות ולהוציא החוצה כל מה שיש בחיים היא מחשבה מערבית. אנשים שנוטים לספרות רואים ערך עצמי בהוצאת כל רגש בצורה ספרותית. על כך אנו אומרים שבדיוק מידת הצניעות מלמדת אותנו שכשם שיש ערך לגלות יש ערך גדול גם להסתיר.
שאלה: כשרות רבנות לכל העדות: האם בכשרות רבנות או בחלק מהרבנויות נוהגים כקולי האשכנזים (לדוגמא בנושא בישול נוכרי) וכקולי הספרדים? באחת התשובות באתר נאמר ע"י הרבנות הראשית כי "לגבי בישול באולם, לצערינו לא בכל המקומות יש אפשרות לבישולים לדעת מרן מחוסר כח אדם יהודי ". אם כך כיצד יכול אדם שהכשרות היא בניגוד לפסק שמחייב את העדה שלו, לאכול מאותה כשרות?
תשובה: בכשרות רגילה, לא מחייבים בישול ישראל על פי הבית יוסף, ויש פוסקים הסוברים שבמקומות ציבוריים אפשר לסמוך על הרמ"א.
שאלה: קישור ישיר לקובץ באתר עם פרסומות: יש קובץ הנמצא באתר שמתפרנס ע"י הפרסומות. יש אתרים שנותנים העלאת קבצים אליהם תמורת פרסומות, וכשמעתיקים את הכתובת שהם נותנים להורדת הקובץ מגיעים לדף עם פרסומות ובתוכו הקישור להורדת הקובץ. בחלק מהאתרים אפשר להעתיק את הקישור הישיר (הקישור שבתוך דף זה) ע"י "העתק" שבלחצן הימיני בעכבר ו"הדבק", ובכתובת זאת ניתן להגיע לקובץ ישר. האם מותר לשים קישור ישירות לקובץ הנמצא באתר או בפורום מסויים ללא מעבר דרך הפרסומות או שזה נחשב גזל?
תשובה: ניתן ולא נקרא גזל. אין חיוב לראות את הפרסומות.
שאלה: בשר ודג יחד: הבנתי כי האיסור על אכילת בשר ודג ביחד הוא כי בעבר זה נחשב ללא בריא, מאז כך נוהגים. לא הבנתי בדיוק מה לא בריא בכך, האם אפשר לקבל הסבר על הנושא? כמו כן - אם זה לא בריא לאכול אותם ביחד, איך זה כן בריא לאכול אותם אחד אחרי השני מייד - כאשר הדג עדיין לא התעכל? הנושא עולה בכל פעם שאוכלים אצל משפחתי, שלא שומרת כשרות (כמובן שמבשלים לנו בכלים כשרים), וחלק מהם לא אוכלים בשר אלא רק דג, וחלק לא דג אלא רק בשר - ותמיד הם צריכים להמתין שכולם יסיימו את הדג וינקו צלחות וכו. הייתי רוצה שיהיה בידי הסבר הגיוני לחוסר הנוחות הזו. (הבנתי גם כי ניתן להגיש ביחד בשולחן אם לא שמים באותה צלחת, אבל אז הילדים יבקשו את הדג והבשר ביחד בצלחת, לכן עדיין אצטרך הסבר ברור בעניין).
תשובה: לא כל דבר ניתן להסבר. היתה מסורת בזמן ח שאכילת דגים ובשר לא בריאה. יתכן שזה נוגע להפרדה בין סוגי מאכלים שאין להם אותו מזג, הדג הינו מאכל על בסיס קור ומים לעומת הבשר שהוא על בסיס חום. בכל אופן, היו מסורות לח שהדבר נוגע לאכילה בריאה. אנו שומרים על מה שמסרו לנו חכמים גם מצד הערך של שמירת המסורת. אנו שומרים מסורת גם בדברים שאנו לא כל כך מבינים עד הסוף. גם בימינו יש דעות שונות בנוגע למה נחשב כאכילה בריאה ומה נחשב כאכילה שאינה בריאה. מידי פעם נעשים מחקרים שמגלים שמה שהיה נחשב כבריא אתמול נהיה מזיק מחר. כך גם בנוגע לדברי ח, למרות שאנו לא יודעים לפענח את מה שאמרו ח הם לא גרועים מעמדות בנושאי בריאות שאנו שומעים מחכמי הטבע היום. ח מלבד שהיו חכמים היה להם גם סיעתא דשמיא. אנו מתחשבים בסיעתא דשמיא שלהם ולכן שומרים על המסורת גם בנושאים שלא נוגעים לשאלות מוסר צדק ועבודת ה'. נכון שזה לא היה עיקר עיסוקם והתמחותם. אולם אנו נותנים בהם אמון אפילו בדברים שהם לא עיקר בתורתם.
שאלה: לאכול כרובית וכרוב: האם מותר לאכול כרובית או כרוב? יותר מדי פעמים אמרו לי כי זה אסור כי אי אפשר להוציא את החרקים, אם כן, איך עשו אבות שלנו שהיו נוהגים לאכול אפילו לפני שהיו ירקות גוש קטיף?
תשובה: אנו איננו יודעים על מה שהיה בעבר, כגון: מה היה החום באותו המקום, האם היה חם כמו בימינו. כמו כן, בימינו מגיעים חרקים מארצות הברית על ידי ייבוא תוצרת חקלאית, ואילו לפני שנים לא אכלו תוצרת כזו. כמו כן, גם בעבר לא אכלו כרובית. אינני יודע מי הם האבות שעליהם אתה מדבר אולם ידוע היה שאין אוכלים כרובית (אלא שהיו מהבהבים), והכרתי ופלטי אומר שלא אכל מעולם ירק חי אפילו שנבדק. כמו כן, אנו יודעים שאכלו חסה בתקופת המשנה ולאחר מכן אסרו על חסה. וכן יש דוגמאות הפוכות עלי גפנים אסרו והיום מקילים. כך שאין לשאול על תקופות קודמות שאיננו יודעים את הפרטים שהיו אז. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: נישואי כהן עם בת גיורת: בת של ישראל וגיורת, האם מותרת להנשא לכהן?
תשובה: כתוב בשו"ע אבן העזר סימן ז' סעיף כא' ". גר שנשא ישראלית או ישראל שנשא גיורת הבת מותרת לכהן לכתחילה" הרב מיכאל יומטוביאן