LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: לאכול מזון בריא: לרב על תשובתו הבהירה. הרב כתב ש"דברים שהם לגמרי לא בריאים אסורים בהחלט". רציתי רק לשאול א. מה ההגדרה של "דברים שהם לגמרי לא בריאים"? ב. עוף וביצים שאינם אורגניים ויש בהם אנטיביוטיקה והורמונים - מוגדרים כלגמרי לא בריאים? ואז אסור לאוכלם? או לפחות להשתדל לקנות רק אורגניים? ואם כן- אז גם בפירות וירקות רבים יש הרבה ריסוס אז אולי צריך להשתדל לקנות רק אורגניים? ג. צבעי מאכל וחומר משמר (שאותם יש בהמון מאכלים) הופכים את המאכל ללגמרי לא בריא? מאכלים שיש בהם מרגרינה (שהיא לכל הדעות ממש לא בריאה) - אסור לאוכלם? (למשל בורקסים, רוב העוגיות הקנויות ועוד) ד. כמו-כן, יש שיטות שונות בתזונה. יש כאלה שאומרות שקמח לבן הוא לגמרי לא בריא. יש שאומרות שחלב ומוצריו הם לגמרי לא בריאים. יש אף שיטות שאומרות שגלוטן (שנמצא בלחם ומוצרי חיטה) הם ממש לא בריאים. איך צריך להתייחס לשיטות אלה (שכולן מגובות במחקרים ומוכיחות את צדקותן בדרכים שונות)? לרב השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "מזון בריא"
תשובה: א.ב. כל מה שמשרד הבריאות מאשר למכור, כמו עופות וביצים ופירות, איננו נחשב כלא בריא. ג. במידה ויש אזהרה לגביהם הם לגמרי לא בריאים. אמנם אין לאסור אכילתם לגמרי ואם הם נאכלים לעיתים נדירות, כמו בורקס, אין צורך להחמיר ואפשר לאכול במסיבות חגיגיות. ד. אין צורך בהגזמה של מניעת מאכלים המקובלים על רוב העם כמו לחם וסוכר וכדומה. וטוב לאכול במידה ללא הגזמה, ולמעט במיני מותרות כעוגות וממתקים ובשר ומאכלים מתובלים וחריפים, ולהרבות בפעילות גופנית שעפ"י דברי הרמב"ם עוזרים לגוף לעכל גם דברים לא בריאים.
שאלה: למה ישנם 3 הדסים ו 2 ערבות: א) למה לוקחים 3 הדסים ו 2 ערבות? ב) פעם שמעתי הסבר, משום שההדס כנגד העינים והערבה כנגד השפתיים, לרמוז שהעין היא האבר שזקוק לשמירה מרובה, האם הסבר זה נכון? לי קשה על ההסבר הזה, משום שלכאורה האיסורים הכי חמורים קשורים בדיבור, כמו לשון הרע ורכילות, וכן הגר"א כותב באיגרתו ששמירת הלשון הכי חשובה ועל כל רגע שאדם חוסם את פיו זוכה לאור הגנוז שאין כל בריה יכולה לעמוד במחיצתו.
תשובה: במשנה (סוכה לד,ב) דורש ר' ישמעאל את הפסוק: "ענף עץ עבות" - שלושה, והסביר רש"י: ענף - אחד, עץ - אחד, עבות - אחד, סה"כ 3. ערבי נחל - לשון רבים, לכן שני ענפים. ומובאת דרשנות רבה ענפה בנושא. יש שהסבירו שההדס רומז לשלושת האבות, משה ואהרון כנגד הערבות. ההסבר יפה, כי העיניים נחשבות כסרסור לעבירה.
שאלה: איסור ציעור אלמנה: למה יש בתורה איסור לצער אלמנה, ואין איסור לצער אלמן? חשבתי לומר, שאולי התורה דיברה על המציאות בה נהגו לישא יותר מאשה אחת, וממילא גם אדם שהתאלמן מאשה אחת- הרי יש לו עוד נשים, מה שאין כן באשה אלמנה, ולפי זה בימינו יש איסור גם לצער אלמן, אולם אינני יודע אם החידוש שלי נכון, מהי דעת הרב על החידוש?
תשובה: לשואל האיסור לצער אלמנה ויתום אינו איסור השייך דווקא בהם. למעשה, אסור לצער כל אדם מישראל, ומה שכתבה התורה אלמנה ויתום דווקא, זה מפני שדיבר הכתוב בהווה, ולמרבה הצער, אנשים נתפלים לחוליות החלשות בחברה, וכך כתב רש"י (שמות כב, כא): "כל אלמנה ויתום לא תענון - הוא הדין לכל אדם, אלא שדבר הכתוב בהווה, לפי שהם תשושי כח ודבר מצוי לענותם". שנזכה להוסיף אך שמחה וטוב לבב, וחלילה לא צער ויגון. נאמנה רפאל
שאלה: האם רפורמי לשעבר נשאר בכהונה: לכבוד הרב ליאור שליט"א אני כהן. סבא רבה שלי היה אורטודוקסי ולאחר כמה זמן הוא חבר לתנועת הרפורמים וכך גידל את הבן שלו (סבא שלי), וכך סבא שלי גדל עד שחזר בתשובה. השאלה שלי היא האם אנחנו נחשבים כהנים לכל דבר? (ברכת כהנים, פדיון הבן וכו )
תשובה: אם אין ספק על הייחוס, היותו רפורמי לא מפקיע את מעמד הכהונה. זה כמו מי שאינו דתי לזמן מה, שזה לא פוגע בייחוס.
שאלה: שקר על הריון: ב"ה אני בתחילת הריון. אני ובעלי רוצים לשמור זאת בינינו עד סוף חודש שלישי לפחות. אמא שלי שמה לב שאני קצת לא מרגישה טוב והתחילה לדבר איתי אם אני בהריון. עניתי לה משהו כזה: בעז"ה לא יודעת שיהיה משהו אל תדאגי נעדכן אותך. הרגשתי אחרי רע קצת, שאולי שיקרתי כי אני כן יודעת. איך אפשר לתקן זאת? ומה להגיד פעם הבאה אם ישאלו אותי?
תשובה: אין לשקר אבל לא תמיד צריך להגיד את כל האמת בנושאים אינטימיים. מותר לשנות בצורה מכובדת ולא חייבים לגלות את ההריון. נראה שתשובה כפי שאת אומרת היא ר. ובשעה טובה
שאלה: דת וOCD.: לצערי יש לי הפרעה שמה OCD- זוהי הפרעה שגורמת לי להרגיש חרדה אם אני לא עושה טקסים (כדוגמה לגעת שוב ושוב באותו מקום שנגעתי, עד שאני מרגישה תחושה טובה- החרדה חולפת, או לחזור על אותה מילה בידיוק 4 פעמים.) בזמן האחרון הטקסים שהOCD "מכתיב" לי לעשות - אם לא אעשה אותם ארגיש חרדה, הם טקסים דתיים. כלומר, אני צריכה להגיד כל יום ל-ה לפחות 4 פעמים- אם לא- ארגיש חרדה וכדומה. הבעיה היא שאם הOCD היה גורם לי להרגיש שאני צריכה לעשות סתם טקסים כדוגמה לגעת באותו שולחן שוב ושוב, הייתי אומרת ניחא, אלו טקסים מטופשים ועל אף החרדה שהייתי צפוייה להרגיש, הייתי מרגיעה את עצמי שהרי מה הטעם לגעת באותו שולחן שוב?! זה שטותי. הבעיה היא, שאני אדם מאמין, וכשהOCD נותן לי תחושה שאני צריכה להגיד לה מלא פעמים ביום, אני מתלבטת- אולי זה לא באמת שטותי ואני אכן חייבת לעשותם כי זה מה ש-ה רוצה?! אז בזמן האחרון הOCD נותן לי להרגיש שאני חייבת לעשות דברים שממש מפריעים לי לתפקוד נורמלי. אז השאלות שלי : שמעתי שצריך להתחיל כל דבר בימין, זה כתוב בתורה שמעתי, עכשיו בגלל הOCD אני מרגישה שכ-ל דבר אני צריכה להתחיל בימין: להתחיל לאכול את הדבר הימני בצלחת, להתחיל למצמץ, לשים במקום במדיח את הצלחת שביד ימין לפני הצלחת שביד שמאל- ואם לא אני מרגישה חרדה. הבעיה היא שאולי אני באמת צריכה לעשות את זה?! זה מה ש-ה רוצה ז"א, כי הרי זה כתוב בתורה.? אודה לך אם תענה לי במהירות, כי זה מפריע לי לתפקד. מראש ו
תשובה: ראשית, יש לפנות לטיפול מסודר בעניין אצל גורם מקצועי. התחלה בצד ימין היא לא כתובה בתורה אלא הנהגה נכונה. ימין נחשב לצד של רחמים ויש בו עוד משמעויות ולכן מתחילים בדברים מסויימים בצד ימין כסימן טוב או בכדי להראות חשיבות של דברים. כל מה שכתבת, אין חייבים להתחיל דווקא בימין. את יכולה לאכול גם מצד שמאל וכן להניח את הכלים היכן שנוח לך. גם בדברים שמתחילים בצד ימין מצד הנהגה טובה, אם זה גורם לך לחץ ומתח, את לא חייבת להקפיד על צד ימין.
שאלה: מוצאי ט"ב נדחה: במוצאי ט"ב נדחה: 1. האם יש עדיין גדר של "זמן סכנה" (לכל השיטות)? 2. האם ריקודים מותרים לדעת האשכנזים? 3. האם מותר להתחתן לדעת בא"ח כה"ח?
תשובה: 1. אין. 2.כן. 3.כן.
שאלה: רחיצה וטבילה בבין המצרים: רציתי לברר מה המנהג בפועל לגבי רחיצה בחמין בערב שבת (כולל שבת ט"ב) לכל הדעות, וכן מה המנהג בפועל לגבי טבילה במקוה חם - ידוע לי שטבילת מצוה מותרת עד ט"ב, אך מה מוגדר כטבילת מצוה ומה לא? (לכל השיטות)
תשובה: קיבלתי את השאלה רק אחרי תשעה באב ולכן אענה בקצרה. למי שרגיל לטבול באופן קבוע, מידי יום או לפני שבת וכד' מותרת הטבילה ובלבד שהטבילה תהיה זריזה ובלי לשהות במים. יש להשתדל שהמים לא יהיו חמים. טבילת נשים כרגיל חוץ מתשעה באב עצמו.
שאלה: לישה לאלתר בשבת: הזבחי צדק, ח"ב, חאו"ח, סימן כ - כותב שמותר לדוך תמרים ואגוזים בשבת עד שנעשים כגוש אחד, כי כשעושה ע"מ לאכול לאלתר שרי. אני מבין שלפי רבו של הבא"ח מותר לערבב ריבה וגבינה וכדומה לאלתר ולאכול?
תשובה: איסור לישה הוא כששני המינים המעורבים נהפכים לגוש אחד שאין להבחין בו בין שני המינים הקודמים, כמו בצק העשוי מקמח ומים ואחרי הלישה אין להבחין בקמח או במים. בתערובת תמרים ואגוזים ניתן להבחין גם אח"כ באגוזים. אמנם בגבינה וריבה יש דמיון יותר לבצק ולכן אין להתיר לבחוש גבינה וריבה בחישה גמורה.
שאלה: האם אפשר להתיר פלסטלינה בשבת: מכיוון שבקשו ממני למצוא התר לקטנים לשחק בפסטלינה גם ללדעת מרן המחבר, רציתי לשאול את רבנו הרב דב ליאור שליט"א. לכאורה יש כאן תרי דרבנן, הממרח שיש כאן נהרס תוך כמה שעות. וגם דעת הרב קאפח שמירוח זה כאשר ממחקים חומר על משהו. בנוסף, גם בבונה יש כאן תרי דרבנן.זה גם זמני, וגם לשם משחק הרמב"ם בפירוש המשניות כריתות, ד, ג - "עשה מלאכה בשבת דרך שחוק הרי זה פטור ולא מעשה אומנות, לכן נראה לי להתיר. מה שעומד נגד עיני זה דברי המקור חיים, תיפח רוחו של מי שעושה בובות שלג. אך יש לתרץ ששם זה מעשה אומן של גדול. מה דעת רבנו?
תשובה: זה לא ממרח אלא בונה גם בנין עראי אסור בשבת
שאלה: תפילת עלינו לשבח: מדוע אין אומרים עלינו לשבח בתפילת מנחה? מדוע נוהגים לומר ברכו לפני או אחרי עלינו לשבח? נא לציין גם את מקורות התשובה.
תשובה: כתב החיד"א (דבש לפי מערכת ע, אות ט): עלינו לשבח תיקן יהושע בן נון שבא מיוסף הצדיק שנקרא שור וכן עלינו לשבח בגמטריא שור. ותיקנו בזמן שכבש את יריחו וסבב אותה שבע פעמים. ובכל פעם הזכיר שם אחד משם מב' של ה' והשם הראשון הוא ר"ת 'אנא בכוח גדולת ימינך תתיר צרורה' גימטריא עלינו לשבח, שעשה לנו הנס ע"י שם בן 42 אותיות. תפילת עלינו לשבח לא מוזכרת בסידורים רבים אלא רק בראש השנה (אבודרהם, רב עמרם גאון, רס"ג, אבן ירחי ורמב"ם). כיום רוב הקהילות אומרים אותו בכל התפילות ע"פ האר"י (כמובא בשו"ע סימן קלב, כה"ח יא, מ"ב ז). היו קהילות בתימן (ספר השגות לגר"י צובירי), איטליה ובצפון אירופה שלא אמרו במנחה מפני: א. שהוא סמוך לערבית. ב. מפני שאומרים בעלינו שהם משתחוים להבל וריק, וכיון שבבוקר ובערב זורחת השמש ועולה הלבנה שאליהם היו משתחוים מה שאין כן במנחה. לשאלתך השניה, אומרים ברכו לפני ברכות קריאת שמע, ולזכות את המאחרים אומרים לפני עלינו לשבח.
שאלה: לימוד דף יומי וקיצור תפילה: למדתי כחצי שנה דף יומי שהחל בשעה 5:20 בבוקר ואח"כ התפללתי שחרית אך בגלל העבודה תמיד הייתי חייב לצאת מיד לאחר תפילת שמונה עשרה. האפשרות השניה שלי היא להתפלל ותיקין שאז התפילה שלה שלמה. אך לצערי אז אני לא מספיק ללמוד דף יומי כסידרו. (אני לומד במשך היום אך אין זה בצורה מסודרת כמו דף יומי) מה עדיף: דף יומי מסודר ותפילה במניין עד שמונה עשרה או ותיקין? (קשה לי ללמוד דף יומי בערב)
תשובה: עדיף שתתשתף בדף יומי.
שאלה: התרת נדר אישי: נדרתי נדר דיי אישי, האם אני יכול להתיר אותו בלי לספר מהו?
תשובה: לפעמים כן אולם יש לפנות לרב באופן אישי על מנת שיברר את כל העניין וימצא לך פתח להתר.
שאלה: חיזוק לבין הזמנים: אם אפשר מכבוד הרב חיזוק שאוכל ללמוד תורה בבין הזמנים וגם בנושא שמירת העינים.
תשובה: קודם כל אתה צריך להחליט שבבין הזמנים לא תתנתק מהתורה למרות שמותר קצת לנוח ולבקר את המשפחה. כמו כן, להקפיד לשמור על העיניים ולא לקרוא עיתונים ועלונים לא ראויים ולא ללכת לקולנוע. ואני מקווה שיהקב"ה יציל אותך מראיית דברים לא ראויים ותוכל לחיות חיי קדושה.
שאלה: חיפוש רמזים בספרי קודש: ב"ה כבוד הרב, דקות לפני הברית של בננו הבכור התלבטנו בין 2 שמות, והחלטנו לחפש רמז בספרים הקדושים. פתחנו סידור באופן שרירותי, מצאנו מה שמצאנו, פירשנו איך שפירשנו, והחלטנו על שם. כנ"ל ייעצתי לקרובי משפחה בברית של בנם. הם פתחו ספר תהילים, ובדף שנפתח הופיע במפורש אחד מהשמות. אני ראיתי בכך אמונה גדולה בהשגחה פרטית של הקב"ה והדרכה אישית. לעומת זאת חברה תהתה אם יש בכך עבירה על "לא תנחשו". מה דעת תורה בעניין?
תשובה: אין בזה לא תנחשו אבל זה לא דרכה של תורה. הם היו צריכים להתייעץ או משהו כזה אבל לא לחפש בדרכים כאלו, זו הנהגה לא נכונה.
שאלה: בחירת עדה במשפחה ללא מסורת רצופה: אני מעדות המזרח במקור. בעלי אשכנזי, וגדל בבית שאינו שומר תו"מ, כך שאין לו מסורת בית אבא. לעומת זאת, סבו של בעלי (אבי אימו) יבדל"א, הוא מקפיד בקלה כבחמורה, ובהשפעתו חזר בעלי בתשובה בגיל 13. בהעדר מסורת בית אבא, אימץ בעלי את פסיקת רבני הישיבות בהן למד, לאו דווקא עפ"י העדה. כיום איננו קשורים לישיבה מסויימת, והבית מתנהל עפ"י ערבוב של מנהגי בית הורי, מנהג אשכנזים ומנהג הרבנים מהם למד בעלי. האם אנו יכולים לבחור עדה מסויימת כראות עינינו ולאמץ את מנהגיה או שמחוייבים לעדות אשכנז דווקא לפי סב-בעלי מצד אימו? האם צריך לעשות התרת נדרים ממנהגים קודמים?
תשובה: בעקרון בעלך אשכנזי" אם כי הוא רשאי לקבל עליו לחומרא גם מנהגים ספרדיים. אין חובה לנהוג במידות חסידות אלא במקום שנראה לו מתאים לרמתו הרוחנית. ניתן לעשות התרת נדרים על ההידורים שאינו רואוה את עצמו ראוי להם כרגע.
שאלה: שני עולים ביחד לשביעי: האם יש אפשרות שיעלו בשבת שני עולים בעת ובעונה אחת אחד יברך והשני שלידו יכוון על הברכה שבירך חבירו ויצא ששניהם עלו עליית שביעי? השאלה נבעה שבכל בתי הכנסת בארץ ובעולם לא מבינים שכל עליה לכבוד הנפטר ובמיוחד ההפטרה מועילה לנפטר ולא לצער הנפטר בויכוחי סרק. לכן אני מבקש מהרב אם יש בהלכה בכ"ז אפשרות ששנים יעלו יחד לעלית שביעי. בברכת התורה,
תשובה: כפי שכתבת אין לריב על עליות אין זה מכבוד החיים והמתים. אצל הספרדים אפשר להעלות שביעי שאומרים בו קדיש וכן מפטיר. אם הושג בדרך שציינת, זה מצוין. וגדול ה
שאלה: איזה עיר כבש עתניאל בן קנז : העיר שכבש עותניאל בן קנז מה היא? איך בחומש כתוב שבנ"י רצו לפנות למשה ולקב"ה ויוצא שכלם ביקשו אותו דבר לדוגמא כשהיו רעבים כשפנו למשה זה היה בלשון רבים איך יתכן שכלם רעבים? הרב זו שאלה שנכדי דניאל הי"ו שאל אותי והתקשתי לענות לו
תשובה: לשואל שתי שאלות שאלת: באשר לשאלה הראשונה   העיר שכבש עתניאל היא "קרית ספר" (יהושע טו, יז) אשר לפנים נקראה "דביר" (שופטים א, יא). ובאשר לשאלת נכדך היקר אודות פניות העם למשה   אכן נראה, שלא כולם פנו אל משה, על נשותיהם וטפיהם, אך גם אם לא כולם פנו, מסתבר שהיתה פניה רחבה מצד נציגי השבטים, וזה מספיק כדי להשתמש בלשון רבים, גם אם היו יחידים שלא היו שותפים בפניה זו ואף התנגדו לה. נאמנה רפאל
שאלה: צדקה לכופר: האם מותר לתת צדקה לאח שהוא כופר?
תשובה: כיון שרוב היהודים בימינו נחשבים ל"תינוק שנשבה"- אם האח הוא נזקק לעזרה יש בזה משום מצות צדקה ואפשר לתת.
שאלה: להשתתף בחתונה "משיחית": האם מותר לי להשתתף בחתונה, שבה החתן והכלה אינם יהודים, והינם מהכת המשיחית? האם כלל זה תופס לגבי כל הדתות?
תשובה: אין להשתתף בטקס דתי חוץ מטקס דתי יהודי כהלכה אך מותר לבוא אחרי הטקס ולאחל מזל טוב וכדו'
שאלה: דחיית קביעת מזוזה בעסק לטקס חנוכת הבית: בעז"ה אנחנו מתכננים לעבור לבניין משרדים חדש. מתוכנן טקס לרגל הכניסה, מס ימים לאחר הכניסה בפועל. האם יש חובה לקבוע מזוזה מיד בכניסה או שניתן לחכות לטקס ולקבוע מזוזה ברוב עם?
תשובה: מזוזה יש לקבוע מיד עם תחילת השימוש במקום. לכבוד הטקס אפשר להחליף את הפרשיות במהודרות או גדולות יותר
שאלה: שם לבן וכמה שמות: נולד לנו בן בשעה טובה, אשתי מאוד רוצה לקרוא על שם סבה אפרים, ואני רוצה להוסיף על זה או איתמר או יהונתן. ומה לקרוא כשם ראשון בברית, האם זה נפקא מינה למה שיקראו לו ביומיום? איזה מבין שני השמות עדיף כדאי מומלץ?
תשובה: זה לא משנה מה תקראו ראשון, אולם מומלץ שאת השם שאתם מעוניינים שבו יקראו לו תקראו ראשון. כל השמות שכתבת הם טובים.
שאלה: ערבית מול "מי שפרע": לכבוד הרב! הבטחתי לדודים שלי לשמור על הבת שלהם, אך שכחתי שבזמן שהתחייבתי לשמור עליה אני אפספס ערבית במניין. האם אני צריך לשמור על בת הדודה שלי משום "מי שפרע מדור הפלגה הוא יפרע ממי שאינו עומד בדיבורו" או שעלי לבטל וללכת למניין? (אמנם למקרה הזה זה כברר לא יעזור לי, אבל אני שואל כדי לדעת להבא)
תשובה: מי שפרע שייך רק במי ששילם עבור מוצר אך בלאו הכי אסור להפר הבטחות הבעיה היא אחרת. הילדה טעונה השמירה, האם אתה יכול לנטוש אותה לבד וללכת התפלל?
שאלה: ביטול תורה או שאפשר גם לבלות: ב"ה אני לא מבין את הקטע של ביטול תורה. מה אני בתור גבר יהודי חייב בכל רגע פנוי שיש לי בחיים ללמוד תורה? איך אני יצא עם חברים שלי? איך אני יהנה עם המשפחה? איך אני ישחק במחשב ויראה סרטים?? מה כל היום ללמוד תורה?! זה קצת יותר מדי נשמע לי מחמיר ומוזר, לא כל אחד הוא באבא סאלי, ומוזר לי שהתורה מצווה דבר כזה. מראש!
תשובה: השאלה מהי המטרה בחיים שלך. גם למי שלומד תורה מותר לנוח בשביל שלאחר מכן יוכל להמשיך וללמוד. מותר ללכת לצורך פרנסה וכד' אבל לקחת דבר יקר שהוא הזמן, מה שקוראים תרבות הפנאי והבידור ששואלים לאן הערב, איך לקטול אותו או למלא בקש, זו לא דרכה של תורה. מי ששקוע בעולמה של תורה וצריך לנוח, וזה כולל לפגוש את החברים וכד', גם זה חלק מהחיים ומותר. אבל שסתם אין לו מה לעשות והוא מחפש לו טלווזיה וכד' זה נקרא ביטול תורה. לא צריך להיגרר אחר תרבות העולם. להתרחץ, להתעמל ולנוח צריך. כל דבר שמשרת אותו ר עבודת ה' אפילו באופן שלא יכול ללמוד באותו זמן זה נקרא חלק מההכנה וההכשרה שהתורה אמרה שמותר. אבל אם יכול לנצל את הזמן וסתם מבזבז את הזמן היקר, את זה התורה אסרה. להסביר את העניין לנערים זה קשה. כל עוד הנער לא מבין את חשיבות לימוד התורה קשה להסביר לו. צריך שהמחנכים יסבירו לו את חשיבות הלימוד וכד' ואז הוא באופן אוטומטי יגרר אחר זה. בהשקפה ראשונה נראה לנער שהוא לא יכול לשחק וללמוד אולם באמת הוא יכול ללמוד ולשחק. אם הוא זקוק להתאוורר, זה כמו לנוח. אבל הכל צריך לשמש למטרה העיקרית. גם יהודי אוכל וגם גוי אוכל. גוי חי בשביל לאכול והיהודי אוכל בשביל לחיות. השאלה מהי המטרה. הרומאים הקדומים אכלו והקיאו ושוב אכלו, עשו פולחן מהאכילה. זה ברור שזו לא דרכה של תורה. "צדיק אוכל לשובע נפשו" - ברור שהוא אוכל אבל לא זו המטרה אלא לצורך חיזוק גופו. השאלה היא מה האידיאל ולמה האדם שואף בחיים. לדעת להבחין מהי המטרה ומהו האמצעי.
שאלה: לישון אצל חברה: לרב, 1. מותר לבת לישון אצל חברה שלה אם יש בבית את אבא שלה ועוד אחים שלה שעברו בר מצווה? 2. מותר לבת לישון אצל חברה שלה אם אבא שלה לא בבית ואחים שלה כן? 3. במותר לבת לישון אצל חברה שלה אם אבא שלה בבית ואחים שלה לא?
תשובה: מותר. היות ובאותו הבית יש את האבא והבת, שמותר לאבא להתייחד עם בתו, אין כאן איסור ייחוד. וכן הדין לגבי האחרים.
שאלה: סיום כל הש"ס: לילה טוב, אני מסיים בע"ה ביום חמישי את הש"ס. האם אני אומר נוסח מיוחד של הקדיש או את הנוסח הקיים? מה אני מציין בחלק של "כשם שעזרתי לסיים את"?
תשובה: יישר כח גדול. שתזכה לסיים את הש"ס וספרים נוספים עוד הרבה פעמים. הנוסח הוא הנוסח הרגיל ויש לומר "כשם שעזרתני לסיים את כל הש"ס וכו'".
שאלה: האורך המינימלי של הציצית: הכנתי ציצית ואורך פתיל אחד, מסוף הקשר הוא 4 ס"מ, אבל הצד השני של הפתיל הוא 11 ס"מ. מה דין הציצית? ומה האורך המינימלי שפתיל בודד צריך להיות והאם זה משנה מה אורך הצד השני שלו?
תשובה: לכתחילה רוי שחוטי הציצית משפת הבגד יהיו 12 גודלים (24 ס"מ) ובעשייתם כדי לקיים 'זה אלי ואנווהו' עושים שליש קשרים ושני שליש חוטים.(שו"ע יא, ד יא). ובדיעבד מספיק כדי עניבה ויש לך, ואף אם חוט נקרע לחלוטין יש לבין זוגו לעשות כדי עניבה.(שם יב,א מ"ב ג)
שאלה: לקחת חופשה דווקא בחול המועד: ב"ה המלאכה המותרת בחוה"מ היא מלאכת דבר האבד, וכן באם קיים חשש שהעובד עלול להיות מפוטר מעבודתו באם לא יעבוד בחול המועד. האם מותר לאדם העובד במקצוע בו הוא מסייע לאנשים אחרים, כגון: רופא או רוקחים, שמיעצים לאנשים בנושאי רפואה (ואולי יש בכך מעין פיקוח נפש) - במידה ויש באפשרותם לקחת חופשה מעבודתם בזמן חוה"מ, האם עליהם להעדיף לקיחת החופשה בזמן זה דווקא, או שהם יכולים להמשיך בעבודתם כרגיל?
תשובה: איני מבין, אם נטילת חופשה אסורה משום פיקו"נ מאי שנא חוה"מ מזמן אחר?
שאלה: כשרות צלחות חרסינה פורצלן: צלחות חרסינה פורצלן שלא נעשה בהן שימוש זמן רב (יותר משנה) ולא זכור אם שמשו לחלבי או בשרי, האם ניתן להכשירן לפרווה ולהשתמש שוב?
תשובה: להגעיל ברותחין שלוש פעמים מבלי לשטוף מיד בצונן
שאלה: קדיש על אדם ללא בנים: לסבא וסבתא של בעלי אין בנים אלא רק בנות. חמותי ואחיותיה נוהגות להגיד קדיש על הוריהן ולכן חמי לא יאמר קדיש במקומן (על אף שהוא גם בשנת אבל כרגע כך שממילא אומר קדיש על אביו). האם על בעלי לומר קדיש על סביו וסבתו? ובשורות טובות לכל עם ישראל.
תשובה: אם יש מי שאמר קדיש הוא לא חייב לומר קדיש אולם תמהני, האם הן מתפללוות שלוש פעמים ביום בציבור? אני מניח שלא, מן הראוי אפוא שהוא יאמר גם כן וישתדל לעבור לפני התיבה
שאלה: הנחת תפילין בעמידה: אם עמידה בהנחת תפילין בעמידה דווקה בעייתית בנסיבות מסויימות. (כגון בעמדה). מה לעשות? לא מצאתי בכלל ברמב"ם ובטור חובה להניח תפילין בעמידה. אולי מופיעה הלכה זו אצל פוסקים אחרים, אולי היא מדין תלמוד ולא נפסק? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "הנחת תפילין בישיבה או בעמידה?"
תשובה: הנחת תפילין, הספרדים נוהגים להניח תפילין של יד בישיבה וראש בעמידה (עפ"י הזוהר). האשכנזים נוהגים להניח בעמידה (שו"ע כה,יא). וכל זה לכתחילה במצב רגיל אך כאשר אדם מניח תפילין בעמדה יכול להניחם בישיבה.
שאלה: להירשם במסלול חיילים עם צו: אבא שלי עובד בנק והוא צירף אותי למסלול חיילים בבנק ובחברת הסלולר ע"י זה שהראתי לחברת הסלולר צו גיוס ולבנק הוא פשוט סידר את זה איכשהו. כרגע אני הסדרניק והתחיילתי, האם יש צורך לפצות אחד מהגופים על משהו?
תשובה: כל חברה עיסקית יש לה אינטרסים וכללים, את הכללים הם מציבים לפי האינטרסים שלהם. אם עושים לפי הכללים שלהם, אזי השימוש בשרותים שלהם מותר. אם לא, אז לא. לדוגמה: אם הם מציעים "מסלול חיילים" יש להם את היכולת לקבוע מיהו "חייל". הם יכולים לבקש תעודת חוגר, צו ראשון, צו שני או תעודת קצין וכו'. הם יכולים להגדיר "חייל" ככל העולה על רוחם. לכן אם הבאת צו מספיקה להם, אזי מותר השימוש בשרותי החברה אע"פ שלא התגייסת בפועל, שהרי יש עוד כל מיני בני נוער שלא מתגייסים מייד מכל מיני סיבות. וכן הדרך בכל שאר החברות והשרותים שלהם.
שאלה: תפילה לרפואה למספר אנשים : אני מתפלל לרפואת בני משפחתי. ברצוני לדעת האם עבור כל אחד מהם אני צריך להתפלל בנפרד או שמא עלי לומר את שמותם ברצף כאשר אני מגיע לשלב בו אני אומר את השם? כלומר, תפילה אחת ואיזכור כל השמות?
תשובה: אפשר לומר תפילה אחת ולהזכיר את כל השמות.
שאלה: שקר בנוגע לציון בפסיכומטרי: קיבלתי ציון גבוה בפסיכומטרי. האם אפשר לשקר לחברי בצבא ולומר שקיבלתי ציון נמוך יותר כדי לא להגיע לגאווה בלב או פשוט לומר את האמת לקוות שיהיה קידוש שם שמיים בזה (כי ה"דוס" של המדור קיבל ציון גבוה)? אם אפשר לדעת מה ההלכה בנושא וגם המלצה אישית מה כדאי.
תשובה: יישר כוח. משנים מפני דרכי אם הנך חושש שאמירתך תזיק לך בין החברים - תמעיט בציון, אך אם החברה מפרגנים יש בכך קידוש ה' שהנך שואף למצוינות. ה' יצליח דרכך לקדש ה' שמים בכל מעשיך.
שאלה: קריאת שמע בתפילין: ר יוחנן אומר שהקורא ק"ש בלי תפילין הוא כמקריב עולה בלי מנחה. רבינו יונה מסביר שם שכוונת ר יוחנן שהוא לא קיים מצות ק"ש בשלימות. וכן מדויק שם ברש"י. אני שואל, מי שקרא ק"ש בלי תפילין ואח"כ נזדמנו לו תפילין, האם יקרא שוב ק"ש כדי לקיים ק"ש בשלימות או לא, ומדוע?
תשובה: אם קרא בזמן קריאת שמע והתפילין הגיעו לאחר הזמן לא צריך לקרוא. אם הגיעו בתוך הזמן יקרא.
שאלה: יציאה לדרך קודם התפילה: איסור יציאה לדרך קודם התפילה: משמע ברמב"ם שאסור לפני כל התפילות, וכן דייק ר מנוח, והביאוהו כס"מ, משנ"ב ועוד. האם כך אכן צריך או ראוי לנהוג, והרי בטושו"ע נראה שזה רק בשחרית? אם כן, אלו היתרים יש, שהרי מבחינה מעשית זה קשה ליישום?
תשובה: מוסכם על כולם שאין לעשות את צרכיו או ללכת לדרך לפני התפילה. ולכן מוזכר בתשובות תרומת הדשן, ומובא גם ברמ"א, שאם אדם נאלץ לצאת לדרך יאמר ברכות או בקשות לפני שיוצא ובאמצע הדרך יתפלל. במשנה ברורה מוזכר שיש להקפיד גם במנחה ובערבית, שאם יש לו זמן יתפלל לפני שיוצא לדרך. אבל, למשל, בקיץ שברור שיהיה לו זמן לא צריך להקפיד. בשחרית זה ממש איסור אבל במנחה וערבית זה רק ראוי לעשות.
שאלה: ברכות השחר ופסוק בסוף התפילה: 1. אם לא ישנתי כל הלילה והגיע זמן ברכות השחר איזה ברכות, אני מברך ואיזה לא? ומה בנוגע לברכות התורה? 2. הבנתי שכל פעם שאוכלים איזה מאכל כזית או יותר בתוך 7 וחצי דקות מברכים ברכה אחרונה ואם אכלתי ביותר מ7 וחצי דקות או לא שתיתי רביעית מים רצוף בלי להפסיק אז לא מברכים ברכה אחרונה, זה נכון? ואם כן, אז בסעודות שבת מה אני יכול לעשות כי אני לא ממש מצליח לאכול כביצה פת ב7 וחצי דקות וככה אני לא יוכל לברך ברכת המזון אז מה לעשות? 3. אם אבי לא אומר את המילים נכון בקידוש ומשמיט איזה מילה או 2 אני עדיין יוצא ידי חובה? אני לא יכול להגיד איתו בלחש אני לא זוכר בעל פה 4. בתפילת שמונה עשרה יש סגולה לפני היהי רצון השני להגיד פסוק עם השם שלך, מה עדיף לי להגיד פסוק שמתחיל באות הראשונה של השם שלי ומסתיים באות האחרונה מתהילים או פסוק עם השם שלי מתהילים?
תשובה: 1. דיני ברכות השחר לנעור כל הלילה: ספרדים: מברכים את כל הברכות חוץ מנטילת ידים שנוטלים ללא ברכה. אשכנזים: מברכים את כל הברכות חוץ: א. על נטילת ידים: ילך לשירותים ולאחר מכן יטול ידיו 3 פעמים ויברך על נטילת ידים (ואשר יצר) ב. אלוהי נשמה והמעביר שינה עד "ברוך אתה ה' הגומל חסדים טובים לעמו ישראל" לא יברך, אלא ישמע מאדם אחר שמחוייב בברכות אלו. אם לא מוצא מישהו שיוציא אותו ידי חובה יכוון בברכת מחיה המתים שבתפילת העמידה לצאת ידי חובת ברכת אלוהי נשמה. ג. ברכות התורה לכתחילה ישמע מאחר כנ"ל. אם אין אחר שיוציאו ידי חובה יכוון בברכת אהבה רבה (אהבת עולם) לצאת ידי חובת ברכות התורה, ולאחר התפילה יאמר את הפסוקים והמשניות שאומרים אחרי ברכות התורה. אם חושש שישכח לכוון באהבה רבה יכול לברך בעצמו כרגיל. (כדעת הרב קוק בעולת ראיה) אם בצהריים שלפני הלילה ישן שינת קבע במשך היום (לפחות חצי שעה על מיטתו) יכול לכתחילה לברך בעצמו כרגיל. 2. אם אוכלים מאכל כזית ביותר מכדי אכילת פרס לא מברכים ברכה אחרונה כלל. כפי שכתבת יש אומרים שמשך הזמן הוא 7.5 דקות אולם יש מחמירים יותר שמשך הזמן הוא 4 דקות. במקום הצורך כדי לברך ברכת המזון בשבת מספיק לאכול חצי פרוסת חלה ממוצעת בתוך הזמן הנ"ל. לא קשה לעמוד בזה. 3. הינך יוצא ידי חובה כיון שאביך אומר נכון את עיקר הקידוש. אם הטעות היא בפסוקים ולא בברכות כלל אין בעיה. 4. עדיף פסוק עם השם. אולם אם נוח לך עם פסוק אחר אפשר לשנות.
שאלה: תרומות ומעשרות בנוסף לנטע רבעי: האם חלים דיני תרומות ומעשרות על פירות נטע רבעי או אחר שחיללנום על מטבע מותרים לחלוטין באכילה?
תשובה: וברכת ד' להלכה אנו פוסקים שנטע רבעי אין מפרישים ממנו תרומות ומעשרות. אבל כל זה במקום שברור שהעץ הוא נטע רבעי, אבל אם יש ספק האם הוא נטע רבעי או שנה חמישית יש לחלל ולהפריש תרו"מ בלא ברכה. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: עוני יכול להיות גם רוחני: אני יצאתי מתוך נקודת הנחה שהמושגים "עוני" וכן "עושר" שייכים גם ברוחניות, כך למשל שמעתי הסבר על המימרא "הזהרו בבני עניים שמהם תצא תורה" שלפעמים יכולה לצאת תורה דווקא מאנשים שגדלו בבית שאינו של תורה. אם כן חוזרת שאלתי למקומה, במקום אחד נאמר שמעוני רוחני או גשמי יכולה לצאת תורה, במקום אחר נאמר שעוני רוחני או גשמי גורר אחריו עוני רוחני או גשמי. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "האם מעני יכול לצאת עושר?"
תשובה: פשט הדברים מדבר על עניים ממש. מי שרוצה לדרוש את המשפטים שלא כפשט צריך להסביר גם את שאלתך.
שאלה: ספרי תהילים לעילוי נשמה: ברצוני (בלי נדר) לקרוא את כל ספר תהילים 10 פעמים (קרי, 10 סיומים) לעילוי נשמות נפטרים ולזכות כל אחד שחפץ בכך בעבור ברכה, בריאות, זיווג, הצלחה וכו בעבור תרומה סמלית אשר תוקדש לקניית ספרי קודש ולחלוקתם ללומדי תורה. שאלתי היא האם יש טעם לפגם ביוזמה זו? דבר שני, כיצד ניתן להקדיש את אותם ספרי קודש (שייקנו בכספי התרומה) לעילוי נשמות ו או לזכותם של אנשים פרטיים במידה ואני מקבל רשימה של 70 שמות?
תשובה: א. יש טעם לפגם במכירת זכות לימוד תורה או קריאת תהילים תמורת ת ואעפ"י שאין בזה איסור אין זו מצוה מהודרת. אפשר לקרוא להצלחת עם ישראל בכל צרכיו ללא תמורה ומן השמים יעזרו לקיים בזה מצוה נוספת. ב. אפשר להקדיש ספר אחד אפילו לזכות עשרה אנשים, כמו שיש מקדישים ספרי קודש להצלחת ול חיילי צה"ל או להצלחת כל כלל ישראל.
שאלה: נ  שערי טומאה: ב"ה. ניתקלתי פעם בביטוי "מ"ט נ שערי טומאה". חיפשתי את הפירוש, ולא מצאתי דבר מלבד ההקשר לבנ"י כשיצאו ממצרים. הייתי רוצה לדעת מהם השערים הללו, ולמה הם מונעים חלק בעולם הבא?
תשובה: מ"ט שערי טומאה מתאר מצב רוחני ירוד שהיו עם ישראל במצרים, ורואים שבכל מצב האדם יכול לעלות ולהתעלות ולזכות להדבק בשכינה בעולם הזה ובעולם הבא.