LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: אמירת תחנון ו-י"ג מידות לאדם שמתפלל קבוע לבד: אני מתקרב לדת, שומר שבת, כשרות וכו וגם מקפיד להניח תפילין ולהתפלל פעם ביום. א. האם מותר לי לומר תחנון? (בשחרית ומנחה) ב. מדוע אסור לומר ביחיד י"ג מידות, והאם יש דרך ללמוד לומר אותן נכון, כך שאוכל לומר אותן בעצמי. ג. האם נפילת האפיים, היא לאחר י"ג מידות או בזמן שאומרים אותן ב מראש.
תשובה: ב"ה שמחתי מאוד לקבל את מכתבך, ומאוד התרגשתי לראותך מתקדם ומתעלה, זה ממש נפלא. חשוב מאוד שתדע, שכל מעשה טוב שאתה עושה, כל מצווה היא אוצר עצום, אוצר שאין בכל העולם הזה אפשרות לקבל את השכר עליה. המשך להתקרב, המשך להתקדם, ואני בטוח שתזכה להמון שמחה ולהמון עונג נפשי מכל הדברים הנפלאים שיש בתורה. אתחיל בתשובות לשאלותיך אחת לאחת בעזרת ה'. א-ב. מותר וחשוב לומר תחנון, התחנון היא תפילה חשובה שהאדם מבקש בה סליחה מה' על הדברים הלא טובים שהוא עשה. יחד עם זה יש חלק אחד קטן מתוך התחנון, הנקרא י"ג מידות הרחמים שהוא חלק מאוד קדוש, ואותו אדם לא אומר אם אין לו מניין. אבל גם לגבי דבר זה יש פתרון, שהאדם יכול לומר אותו במנגינה של טעמים ואז זה נחשב כאילו הוא קורא בתורה ואין בעיה. אם אתה לא מכיר את הטעמים תוכל למצוא קריאה בטעמים באינטרנט, במקומות שונים, וזה יעזור לך, או שאעזור לך למצוא מישהו שיוכל ללמד אותך זאת. ג. נפילת אפיים היא אחרי י"ג מידות ולא בזמן שאומרים את י"ג המידות, כפי שכתוב בסידור. ידידי, אשמח לעזור לך עוד בכל מה שאוכל, תרגיש חופשי לשלוח עוד שאלות ואתה יכול להפנות אותן ישירות אלי, ואשתדל לעזור בכל מה שאוכל. אם תרצה, אוכל גם לעזור לך למצוא מישהו ללמוד איתו, או אפילו מקום שבו תוכל ללמוד בזמנך הפנוי, ועל ידי כך לזכות להתקדם ביתר קלות וביתר הבנה. בברכת הצלחה רבה הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: לקחת מעשן שיהיה עד בחופה: לרב אריאל אני מו"צ ורציתי לשאול, אדם שהוא ירא שמים אלא שהוא מעשן הרבה סגריות למרות שיודע שזה מסוכן. האם ראוי לא לקחת אותו כעד בחופה כי הוא בעצם עובר על "ונשמרתם"?
תשובה: אומנם המעשן מסכן את עצמו ואת סביבתו אך הוא סבור בטעות שלו זה לא יקרה לכן אינו פסול לעדות
שאלה: מי כשר להיות עד בחופה: לפעמים כשעורכים חופה החתן מבקש שפלוני חבירו יהיה עד. אם מדובר על אדם שומר מצוות אך זה אדם שמבטל לפעמים תפילת מנחה אם זה לא מסתדר לו או שיכול לגעת במוקצה כשזה נוח לו. מה כשרות אדם כזה לעד?
תשובה: אומנם הוא מסכן את עצמו אך אינו פסו לעדות, כי אינו מתיחס לכך כאל עברה חמורה כל כך.
שאלה: בצל מטוגן שעבר עליו לילה : האם מותר לכתחילה לטגן כמות גדולה של בצלים ולהשאירם במקרר או בהקפאה למספר ימים? מראש
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה תחילה ברצוני לציין שלא כל הפוסקים אוסרים בצל מקולף שעבר עליו לילה. טעם המקלים הוא משום שהרמב"ם והשולחן ערוך לא כתבו דין זה למרות שכתבו דינים אחרים המוזכרים בתלמוד משום סכנה מכאן שהם לא אוסרים את הנ"ל. גם לדעות האוסרות זה רק כאשר הבצל מקולף כולו אבל כאשר נשאר לו רק השורש אין הוא נאסר וכן כאשר שמו עליו מלח או סוכר או שמן. לכן פשוט שכאשר טגנו אותו נשתנה המהות שלו ואין הוא נאסר. הרב חגי בר גיורא
שאלה: כשרות קפה בתחנות דלק: האם יש בעיה לשתות קפה בתחנות הדלק שהן פתוחות בשבת? והאם יש בעיה גם לשתות אצל ערבים בתחנות דלק?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה כאשר קיים תחליף עדיף לא לפרנס מקומות שפתוחים בשבת. היות ועיקר הקפה הוא המים ואפשר לשתות את המים בלי בישול - אין בעיה של בישול גויים בשתיית קפה שלהם. לכן אפשר להתיר לשתות קפה שלהם כאשר אין חשש שבישלו בכלי דברים אסורים והטריפו אותו. לגבי שתית קפה במסעדה של יהודי הפתוחה בשבת, המגן אברהם (אורח חיים שי"ח) מביא בשם הרשב"א שהכלי שבישל בו יהודי בשבת במזיד - נאסר. החיי אדם מביא דעה מקלה היות והאוכל מותר לאחרים שלא בישלו עבורם במוצאי שבת, וכף החיים כותב שהמקל לא להכשיר יש לו על מי לסמוך. הרב חגי בר גיורא
שאלה: לא אוכל להתפלל ערבית: אם אני יודע שלא אוכל להתפלל ערבית בשום דרך. האם עדיף לחכות לשחרית של היום למחרת או להתפלל פעמיים מנחה באותו היום?
תשובה: תפילת תשלומין רק בתפילה שלאחריה.
שאלה: גזירת בגדי חוזרים בתשובה: אצלנו בבית הכנסת בשיעורים אלה שחוזרים בתשובה נוהגים להביא את בגדי החילוניות שלהם ולגזור אותם יחד עם הרבנית. האם נוהג זה תקין? האם לא עדיף לתרום את אותם הבגדים לאנשים שיוכלו להשתמש בהם?
תשובה: ב"ה, מאוד שמחתי לראות שאת זוכה להשתתף בשיעורי תורה ולהתקדם, המשיכי כך ותזכי בעזרת ה' לברכת שמים. הנוהג שעושים אצליכם בשיעור חשוב וטוב. יש לא מעט דברים שאף שבדרך כלל אנו לא רגילים לעשות אותם, כשאנו עושים אותם במסגרת כזו הם תורמים לחיזוק של האדם. הבגדים הלא צנועים, הבגדים של החילוניות, הם חלק שמקשר את האדם אל העבר שלו וחשוב מאוד שהאדם ינתק את הדברים האלו ממנו. לכן הפרישה מהבגדים האלו, שתהיה פרישה חד משמעית וממש שלילת מציאותם בעולם, חשובה מאוד. אין זה נכון לתת אותם לאחרים, שהרי מה שלנו לא טוב וודאי שלא נכון שאחרים יעשו. וכמו שאנו צריכים ללבוש צנוע, כך גם כולם צריכים, ומי שלא לובשת צנועה יש לה בעיה וחסרון שאנו צריכים לנסות לעזור לה להתקדם וללבוש בגדים צנועים. נתינת בגדים לא מתאימים לאותם אנשים רק פוגעת בהם ואנו עוזרים להם להמשיך במנהג לא טוב זה. את הבגדים הלא טובים חשוב להשמיד, שלא יהיו כלל במציאות. יש עוד המון מה להאריך אך חשוב היה לי לכתוב בקצרה ולהבהיר את הדברים, ואם תרצי אשמח להאריך יותר. בברכת הצלחה רבה, הרב יצחק גרינבלט
שאלה: למה אומרים  גיהינם  בלי האות ו : באמת מעניין אותי למה הרבה אנשים דתיים אומרים את המילה גיהנם בלי להזכיר את האות ו. אשמח מאוד מאוד להסבר.
תשובה: כך כתוב במשנה :יהודה בן תימא אומר:... עז פנים לגיהנם ובושת פנים לגן עדן (סוף הקורבנות בתפילת שחרית).
שאלה: מתי לצום בתענית אסתר: השנה אני טס מניו יורק בחצות הלילה (שעון ניו יורק) יום רביעי י אדר ונוחת בישראל ביציאת הצום בישראל (17:30) - איך עלי לנהוג? להתחיל לצום באמצע הטיסה? זה קשור להיותי מעל אדמת ארץ ישראל? מראש
תשובה: הצום מתחיל אצלך עם עלות השחר במטוס
שאלה: אינטרנט אלחוטי פתוח: רציתי לשאול אם אני משתמש באינטרנט אלחוטי פתוח זה נחשב לגנבה?
תשובה: ראה תשובות הגר"ד ליאור שליט"א באתר, שבשימוש קטן שאינו מאט את הקצב של השכן מותר אך אין להשתמש בשימוש שעשוי להאט את הקצב (הורדת קבצים כבדים ובמיוחד שליחת מיילים כבדים). ובכל מקרה ראוי לכתחילה לבקש רשות.
שאלה: לבישת ציצית בלי כיפה: בשנים האחרונות אני עובר תהליך ארוך של התחזקות. בתקופה האחרונה, לאחר התלבטות רבה מאוד, הגעתי למסקנה שאני מרגיש מוכן ורוצה להתחיל לקיים מצוות ציצית. עם-זאת, אני לא מרגיש עדיין מוכן לחבוש כיפה (עם כל הצער שבדבר). באופן ישיר, הדבר מביא לכך שאני עדיין לא מברך ברכות שונות במהלך היום (אכילה, שתייה, אשר יצר) שכן, איני חובש כיפה. החשש שלי הוא שאם אלבש ציצית ואמשיך לא לחבוש כיפה, אני למעשה מאבד את כל הערך והמטרה של מצווה זו- "וראיתם אותו וזכרתם את כל מצוותי." אשמח לקבל עצה בעניין. האם לחכות מעט עם לבישת הציצית עד אשר ארגיש מוכן לחבוש כיפה גם כן או, להתחיל ללבוש ציצית כבר עכשיו ולהתנהל כמו שתיארתי לעיל? אם אפשר עוד שאלה קטנה בנוסף- יש לי גם חשש שההשפעה של הציצית על דרך ההתנהלות שלי ועל המידות תפוג לאחר זמן מה, כאשר אתרגל אליה וכבר לא אשים לב שהיא עליי. מה דעת הרב בנושא? האם אפשר למנוע מצב כזה?
תשובה: ב"ה לך. שמחתי לקרוא על תהליך ההתחזקות שלך, ואני בטוח שתזכה ממנו להמון דברים נפלאים, הן שכר בעולם הבא, והן עונג ביום יום שלך. חשוב מאוד לדעת, שכל מצווה היא אוצר אדיר, אוצר שאין כמותו בכל העולם. ה' יתברך כל כך אוהב אותנו, שהוא נתן לנו המון המון אוצרות, וכמה אוצרות שאנו זוכים לממש, אנו זוכים בהם ממש יום יום שעה שעה. באופן טבעי, להרבה מאוד אנשים שרוצים להתקדם ולהתחזק, יש דברים שהם יותר קשים להם ויש דברים שבאים להם ביתר קלות. לאחד דבר מסויים קשה יותר, ואילו לאחר, דבר אחר יותר קל. חשוב מאוד שכל אחד שרוצה להתקדם, יתקדם, ולפחות בדברים שיותר קל לו עכשיו. פעמים רבות שאדם זוכה להתקדם בדברים מסויימים, ואחר שהוא מתרגל להם, יותר קל לו לקחת עוד דברים ועוד דברים, עד שהוא גם לוקח את הדברים שבהתחלה היה לו יותר קשה, והוא מגלה שהכל אפשרי. אל תתעכב על הכיפה, תמשיך עם הציצית, שהיא מצווה מאוד גדולה וחשובה, ובעזרת ה' בבוא הזמן גם תרגיש שאתה מסוגל לחבוש כיפה. אחד מהכללים החשובים ביותר הוא שמצווה לא מעכבת מצווה אחרת, כל מצווה היא אוצר בפני עצמו ולכן חשוב לתפוס את האוצר הזה, ולא לחשוב על האוצרות האחרים שעדיין אנו לא מסוגלים לתפוס. תתחיל עם הציצית, ותזרום איתה, תרגיש איתה טוב, תשמח בזכות הגדולה שיש לך, שאתה זוכה לקיים מצווה גדולה כל כך. אמנם, באופן טבעי, בדרך כלל בהתחלה יש התרגשות גדולה יותר, ובמשך הזמן ההתרגשות עוברת, אך חשוב שלא לחשוב על מה יהיה אחר כך, אלא להתרגש עכשיו, ולהמשיך מיכך הלאה. הסיבה שההתרגשות מהציצית עוברת לאחר זמן היא כדי לדחוף את האדם לדברים נוספים ולא פחות חשובים. אם אדם היה מרגיש עם אותה המצווה, כל הזמן את אותה ההתרגשות, הוא היה מסתפק בה ונשאר באותו המקום למשך כל הזמן, לכן תכנן רבונו של עולם, שהאדם בטבעו יתרגל לדברים ויהיה חייב להמשיך הלאה, להמשיך ולהתקדם. כמובן שאפשר להחיות את התחושה של מצוות הציצית, על ידי לימוד של מעלתה, ועל ידי אזכור חוזר ומתמיד של גדולתה, אך חשוב לדעת שעצם הירידה בהתרגשות יש לה תפקיד חשוב מאוד, ולא נכון להילחם בה, חשוב להמשיך הלאה. התחל עם הציצית, וכשתרגיש שהיא כבר לא ממלאת אותך, ושהיא נהיית יותר טכנית, המשיך במצווה נוספת, וכל פעם תוסיף הלאה. מצד אחד הציצית תהיה כבר הרגל, אך מצד שני היא תהיה קלה מאוד, שאתה תתרגל אליה. שתהיה לך המון המון הצלחה, ואשמח לעזור לך עוד בכל מה שאוכל, תרגיש חופשי לשלח אלי שאלות ובקשות, ואשמח לעזור. הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: תוקף נישואין בפרוטה: בגיל 16 חבר קידש אותי בפרוטה עם טבעת ושני חברים שלנו, לא כשרים בכלל, שיתפתי פעולה מתוך שעשוע, לא היו ביננו יחסי ביאה וזמן קצר לאחר מכן הכרתי את בעלי כשהייתי עדיין בתולה ונולדו לנו ילדים ברוך ה, הם הקידושין בפרוטה עם אותו הנער כשרים? האם ילדיי מבעלי נחשבים ממזרים חלילה? במשך הזמן התגרשתי מבעלי וגם הבחור שנישא במשך הזמן ונולדו לו 2 ילדים התגרש מאישתו, לפני מספר ימים הוא יצר עימי קשר, האם מותר לי להתחתן איתו? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "תוקף נישואין שנעשו בשטות"
תשובה: אם הקדושין של החבר תפסו, יתכן שהילדים ממזרים ואסור לך להינשא עם החבר, אלא את צריכה ממנו גט, (כמבואר ברמ"א שו"ע אבן העזר סוף סימן יז) אם הקדושין של החבר לא תפסו, הילדים כשרים, ואין לך מניעה מלהינשא לו. כדי שקדושין יתפסו צריך שהם ייעשו בפני שני עדים כשרים, ושיהיה כוונה רצינית של הצדדים, אך הגדרות העניין מורכבים ותלויים בהרבה פרטים, ולכן מקפידים מאוד לקדש רק במעמד מסודר על ידי הרבנות, ולא לשחק עם דבר כה משמעותי וגדול, עלייך לברר את המצב, (הדבר מאוד משמעותי עבור הילדים) כדי לעשות זאת את עלייך לפנות לרשם נשואים או רב מומחה שישמע את הפרטים המדויקים של המקרה ויברר את הדבר. הרב מרדכי גרוס.
שאלה: תשובה של החתם סופר שלא לדינא: לרב נבנצאל חברי בית-המדרש הסתפקו ונשמח לתשובת הרב. החת"ס כותב בתשובה (קסז, חו"מ), שכעת הוא נמצא מחוץ למדינתו ואין דעתו להשיב לדינא כי יש שם מרא דאתרא ולכן הוא יכתוב וישיב כדברי תורה. האם בשבילנו, אנחנו פחות נסמוך לדינא על התשובה הזאת?
תשובה: ניתן לסמוך על דברי החת"ס. החת"ס לא רצה לפגוע בכבודו של מרא דאתרא ולכן כתב שאין דעתו להשיב לדינא. בשורות טובות
שאלה: מעמול שנעשה ממרח תמרים לא מהודר: הביאו לנו מעמול (עוגיות הממולאות בממרח תמרים). הממרח הינו בהכשר רגיל ולא מהודר, מה שלכאורה אומר שתיתכן בעיית תולעים. האם לאור העובדה שמדובר במוצר אפוי מותר לאכול אותו?
תשובה: וברכת ד' הנגיעות בתמרים היא כ-10, כך שאין רוב אלא מיעוט המצוי (לפי המשכנות יעקב) וחובת הבדיקה היא מדרבנן. במפעלים היהודים של התמרים מעבירים את התוצרת ניקוי והרחקת מזיקים (במספר אמצעים, ואפילו משתמשים בגז מסויים), כך שהכמות קטנה מאד. כמו כן, עוד עובר מעיכה וא"כ יתכן שאין חרקים שלמים. בצרוף כל הסברות הללו אפשר לאכול את הממרח. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: הריגת קרציה בשבת : לכבוד הרב : בלומדי את הבן-איש חי קראתי כי מותר להרוג כינה בשבת משום שהיא מתהווית מן הזיעה. האם לקרציה יש את אותו דין? אשמח אם כבוד הרב יפנה אותי למקורות עיון בנושא ה יאריך ימיך בטוב ושנותיך בנעימים
תשובה: איננו בקיאים בשרצים הקטנים מי מתהווה כדרך כל הארץ בפריה ורביה של זכר ונקבה ומי לא, ולכן כיוון שאיסור הריגת בעלי חיים בשבת הוא מלאכה גמורה יש להיזהר בכל אופן שלא להרוג קרציה או כל מין ממיני העוקצים.
שאלה: בדיקת דם בשבת: ב"ה כבוד הרב 1) האם מותר למדוד בשבת דברים? רוטב, למשל, כדי לדעת את הכמות המתאימה כדי לשים בסלט וכדומה? האם רק בכוס רגילה או גם עם כוס שיש בה סרגל מדידה? האם צריך שינוי וכו? 2) אדם שצריך לעשות כל יום בדיקת דם ע"י מכשיר שמוציא מעט דם מהאצבע (וקיבל היתר מרב) - האם מותר לחברו לטלטל את המכשיר כדי להושיט לו (שהרי בשביל אחרים זה מוקצה)?
תשובה: 1. ח אסרו סתם מדידה משום שזה שייך למקח וממכר. לצורך אכילה זה יהיה מותר, גם בכוס מדידה. 2. הותרה מלאכה שנעשית לצורך החולה, גם אם החולה לא עושה אותה בעצמו. ולכן זה יהיה מותר.
שאלה: כלי חרס שאכלו בו מרק : בני אכל בכלי חרס בשרי מרק בצל חם ופיזר לתוכו גבינה צהובה, מה דין כלי החרס והכף? וכן סכין בשרית שחתכו בה בצל האם אפשר להשתמש בבצל למאכל חלבי?
תשובה: כלי חרס - לא ניתן להכשרה ומחמירים גם בצלחות שהם כלי שני - ולכן צריך לזרוק. הכף כמו כול כלי מתכות - מכניסים לסיר מים רותחים,או מערים ממיחם. בצל וכול דבר חריף - אסור.
שאלה: התקנת מזוזות: תוכן ההודעה: קרוב בחו"ל מעוניין להתקין מזוזות בכל דלתות דירתו. האם יש סדר באיזו דלת יתחיל - דלת הכניסה ולאחר מכן בדלתות פנימיות? האם עליו לברך את הברכה להתקנת מזוזה על כל התקנת מזוזה בנפרד או רק על הראשונה. (במידה והוא מתקין אותם ברצף). יום טוב
תשובה: סדר הקביעה של המזוזות אינו חשוב, ואם רוצים להתקין בראשונה בדלת הכניסה מה טוב. לכוון על כול המזוזות בבית, ולקבוע אותם ברצף. שיהיה בשעה טובה.
שאלה: גניזה בבית הספר: אני מורה בבית ספר. כאשר לומדים שיעורי קודש מתעוררות אצלי שאלות לגבי היחס לדפים רבים שמכילים תוכן תורני, אם כי הם לא דפים עם שם ה, כגון צילומים מסידור או חומש. אני הייתי רוצה לדעת מה דינם של: א. דפי עבודה שיש בהם פסוקים (או חלקי פסוקים) ושאלות, אך לא השתמשו בהם ב. כתיבה של תלמידים בנושאים תורניים (תשובות לשאלות, סיכום פרק, יומנו של משה רבינו וכד ) ג. דפי פרשת שבוע שבית הספר מוציא, שיש בהם דברי תורה וגם דברי חול. ראיתי שאין במאגר שאלה כזאת, ואני חושב שהתשובה יכולה להואיל למורים רבים שמתעסקים בחומרים כנ"ל. מראש!
תשובה: שמות ופסוקים יש לגנוז דבריתורה אחרים אין להשליך לאשפה אך אפשר לשורפם בכבוד הקפידו בעלונים שלכם להימנע משמות ופסוקים
שאלה: לשנות מפני צרכי השעה: לרב נבנצאל חברי בית-המדרש בקשו לשאול את הרב - התשב"ץ כותב, ח"ג, לג: נוהגים לעשות בכל המקומות את שיעור גודל המקוה יותר גדול מהשיעור, כפליים וכפלי כפליים, ולא יחושו ללעז כי מנהג הוא להוסיף ולגרוע לפי צורך השעה. האם זה כלל לכל הדברים ולכל דיני התורה, שאם זה לצורך שעה מותר לשנות מהמקובל?
תשובה: נכון הדבר כי לעיתים נוהגים לשנות מן המקובל עד כה בידינו, לפי צורך הדור והשעה. אמנם, הסמכות להחליט על שינויים אלו נתונה בידי גדולי הדור בלבד ולא בידי האדם הפרטי, זאת מתוקף גדלותם ושיקול דעתם הרחבה. בשורות טובות
שאלה: שימוש בחשמל בשבת לצורך לימוד תורה: רציתי לדעת אם אפשר להשתמש בחשמל בשבת רק לצורך לימוד תורה בלבד? אפילו דברים קטנים כמו פלאפון, למשל, רק כדי להאזין לשיעורי תורה וכו. מכיוון שבשבת אין לי איך ללמוד תורה ואין לי ממש מה לעשות וזה די מרגיש כמו צום וצריך לשמוח בשבת וללמוד תורה. אשמח לתשובה
תשובה: ב"ה שמחתי לקבל את שאלתך היפה, ומאוד הבנתי אותך, זה מאוד לא פשוט, בפרט לאדם שרגיל יום יום להשתמש בחשמל, והנה בשבת פתאום אסור לו. אבל חשוב מאוד לדעת, שפעמים רבות אנו נתקלים בבעיה, ואנו מנסים לעבור אותה במקום לפתור אותה באופן הנכון, ואז אנו סובלים קושי לא מבוטל. הדרך הנכונה היא לפתור את הביעה בלי לעבור על דברים האסורים בשבת. השמוש שאתה מזכיר בחשמל אסור בשבת, ולכן הוא לא פתרון. אתה צריך פתרון אחר, פתרון שמותר ושנכון בשבת. יש כיום אפשרויות שונות ורבות, וחשוב להתגבר על הקשיים הקיימים ולפתור אותם בדרך הנכונה. כגון למצוא שיעורים במקום, למצוא מסגרת מתאימה במקום שבו אתה גר, ואני בטוח שיש רק צריך למצוא. בברכת הצלחה רבה הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: לימוד מקצועות חול בשבת: האם מותר ללמוד מקצועות כמו גאוגרפיה או פיזיקה בשבת?
תשובה: לשואל, נהוג להקל לקרוא בשבת בספרי לימוד של חול, ועדיף להמנע מכך אם אין בזה צורך מיוחד. ובכל מקרה, אין לעסוק בכך במשך רוב הזמן הפנוי בשבת. הרחבה: באופן כללי השבת היא "יום מנוחה וקדושה", והעיסוק המרכזי בשבת, מלבד עונג שבת בסעודות, צריך להיות בלימוד תורה (שולחן ערוך או"ח סי' רצ ס"ב, ומשנה ברורה ס"ק ז). כך פירש הרמב"ן את הפסוק: "זכור את יום השבת לקדשו" (שמות כ,ז): "וטעם לקדשו - שיהא זכרוננו בו להיות קדוש בעינינו. שתהא השביתה בעינינו בעבור שהוא יום קדוש, להפנות בו מעסקי המחשבות והבלי הזמנים, ולתת בו עונג לנפשינו בדרכי ה', וללכת אל החכמים ואל הנביאים לשמוע דברי ה'". על כן אנו מתפללים שנזכה ל"מנוחה שלמה שאתה רוצה בה  יכירו בניך וידעו כי מאתך היא מנוחתם, ועל מנוחתם יקדישו את שמך". האם יש איסור מוחלט ללמוד מקצועות חול? הדבר שנוי במחלוקת בראשונים: הרמב"ם (בפירושו למשנה שבת פכ"ג מ"ב) סובר שבשבת יש ללמוד תורה בלבד ולא לקרוא בספרות מדעית של חולין: "שכל  דבר  זולת ספרי הנבואה ופירושיהם אסור לקרותו לא בשבת ולא ביום טוב, ואפילו היה בו דברי חכמה ומדע". אולם הרשב"א בתשובה (חלק ז סימן רפח) התיר זאת, בשם הרמב"ן. מחלוקתם נעוצה בהבנת האיסור לקרוא ב"שטרי הדיוטות" שמוזכר בח : הרמב"ם מפרש זאת כדוגמא לכל ספר שהוא פרט לספרות תורנית, כדי שהשבת תוקדש ללימוד תורה, ואילו ראשונים אחרים פירשו ש"שטרי הדיוטות" הם ניירות אישיים שיש חשש שהקורא בהם ימחק או יכתוב, ולא מדובר על ספרות כלשהי. להלכה: בשולחן ערוך (אורח חיים סימן שז סעיף יז) פסק כדעת הרמב"ם האוסרת, אך הוסיף ש"יש מי שמתיר". במשנה ברורה (ס"ק עג) כתב שנוהגים להקל כדעה המתירה, והוסיף שראוי לירא שמיים להחמיר בדבר. לכן, אם מדובר על השקעת רוב הזמן הפנוי במהלך השבת למקצועות חול - אין לכך הצדקה, אבל אם רוב הזמן מנוצל לדברי תורה וקדושה והיתר ללימודי חול - הדבר מותר. יש לציין שלפי הרמב"ם נראה שקל וחומר שקריאה בעיתון אסורה, וברור שמי שנוהג לקרוא עיתון של חולין, שלרוב גם אין בו הרבה "דברי חכמה ומדע", עדיף שיקרא בספרי חול מחכימים. כאשר הקריאה בספרי החול נעשית לא מתוך הנאה אלא כהכנה לימות החול, למשל כשיש מבחן ביום ראשון, עדיף שלא לומר בפירוש שזוהי מטרת הלימוד (שמירת שבת כהלכתה, מהדורת תשל"ט, פרק כח הערה קסט וסעיף פד).
שאלה: גזלה בכדי למנוע עברה: האם אפשר לגזול משהו כדי למנוע יהודי מלעשות עברה, כמו למשל תער?
תשובה: לא.
שאלה: שאלה לגבי שטיפת הרצפה של הבית: אמרו לי שאסור לשטוף את רצפת הבית עם מים חמים האם זה נכון ואם כן אז למה??
תשובה: אין איסור.
שאלה: עדות בחופה על ידי אדם שמבזה את חברו: האם חבר של פעם שמבזה אותי כשר לעדות לחופה וקידושין? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "למנות את השדכן כעד"
תשובה: רשע פסול לעדות. אם עבר על עבירה שלוקים עליה פסול מדאורייתא ואם עבר על עבירה דאו' שאין לוקים עליה פסול מדרבנן (חו"מ לד' סעיף ב'). מבזה את חבירו עובר על לאו "לא תונו איש את עמיתו" ב"מ נח: זהו לאו שאין לוקים עליו והיה מקום לומר לומר שיפסל מדרבנן אולם למעשה כשר לעדות שכן לא ברור לנו שעבר על עבירה (אולי לא התכוון לבזות) וכן אנשים כלל לא יודעים שעוברים על עבירה זו. בפסול דרבנן צריך שידע שעובר עבירה עיין בשו"ע חו"מ סימן לד סעיף כד'. וכן אחרונים רבים סוברים שגם עובר על עבירה דאו' שנפסל מדרבנן צריך הכרזה בבי"ד שהוא פסול ולא הכריזו עליו. הרב דניאל לונצר
שאלה: הקשבה לקדיש למי שבאמצע התפילה: כתוב שמאוד חשוב לענות ולכוון בקדיש, מה הדין במקרה שאני נמצא בתפילה במקום שמפסיקים לענייה על קדיש ואני קצת אחרי החזן,למשל, החזן סיים ובא לציון ומתחיל לומר קדיש ואני עוד באמצע ובא לציון, האם להפסיק ולשמוע ולענות על הקדיש או להמשיך לומר ובא לציון ותוך כדי לעצור לעניית אמן? האם יש הבדל בדין זה אם אני בפסוקי דזמרה בהם אין חובה לענות על רוב החליקים בקדיש?
תשובה: לשואל, מפשטות המקורות נראה שמלבד החובה לענות על הקדיש חובה גם לשמוע אותו במלואו משליח הציבור (משנ"ב נו,א), ואם כן לכאורה צריך לעצור מלומר את מה שאתה אומר כרגע ולהקשיב. וגם בפסוקי דזמרה, שבהם יש לענות רק על החלקים העיקריים שבקדיש כפי שכתבת, צריך לשמוע את התוכן של מה שאנחנו מגיבים לו ב"אמן". מאידך, לפעמים כשהמתפלל נמצא בפיגור אחרי שליח הציבור הקדיש הוא הזדמנות להתקדם קצת ולהספיק להיות ביחד עם השליח ציבור, וזה חשוב בפרט בחלקים שלפני תפילת העמידה, כי עיקר התפילה בציבור הוא להתחיל ביחד את תפילת העמידה. כמדומני שזהו גם המנהג המקובל, שאנשים משלימים את מה שלא הספיקו גם תוך כדי הקדיש, ועוצרים רק לעניית החלקים שהציבור אומר. נראה שיש ללמד זכות על המנהג: בעצם היה מקום לפטור את מי שבאמצע תפילתו אפילו מן הענייה על הקדיש, על פי ההלכה ש"העוסק במצווה פטור מן המצווה". אכן, יש אומרים שכאשר עוסקים במצווה ענייה זו היא רשות ולא חובה, ויש אומרים שהיא חובה כדי שלא להיראות כפורש מן הציבור וכאילו חלילה אינך מסכים לתוכן הקדיש (עיין תורת חיים על או"ח, סי' סו סק"ח). שתי הדעות מובאות בשו"ת ציץ אליעזר (חי"א סי' ג), ולאור השיקול השני קבע שבשני מניינים סמוכים, כגון בשטיבלך או בכותל המערבי, די לענות על הקדישים שבמניין שלך, כי אינך נראה כפורש מן הציבור, וכן דעת הגרש"ז אוירבך ('הליכות שלמה' פרק ו,יב, ומקורות נוספים ב'נוטרי אמן' ח"ב עמ' קסב). על סמך דבריהם יש לומר גם לעניננו, שהשיקול השני מחייב לענות, כדי שלא להיראות כפורש מן הציבור, אך אינו מחייב להקשיב, מאחר שאתה עוסק במצווה. עם זאת, מכיוון שהקדיש צריך להיאמר במניין צריך שלפחות תשעה יקשיבו לשליח הציבור ויענו. לכן, מסתבר שאם בבית הכנסת יש עשרה אנשים בלבד - חובה על כולם להקשיב לקדיש ולא רק לענות. ואם יש עשרה בלעדיך, ואתה עוסק במצווה באמירת חלקים מן התפילה וקשה לך להתעכב (כי עליך להספיק להדביק את הש"צ, או כי אתה ממהר מסיבה כלשהי) - מספיק שתענה את מה שצריך ללא הקשבה מלאה. בפרט הדברים נכונים ביחס לקדישים שאחרי שיר של יום ופיטום הקטורת ועלינו לשבח, שאינם חובה מן הדין.
שאלה: לילות ללא חלומות: רוב הלילות אני עומל בתורה עד יחסית מאוחר, לעיתים אפילו עד שעות יחסית מאוחרות (בערך 2 בלילה) בהתייחס להלכה שאומרת ש"הלילה לא נועד אלא ללימוד תורה". באותם לילות אני ישן יחסית מעט, האם זה סביר לחשוב שמחמת השינה הקצרה אז לא יהיה חלום מכיוון שרוב החלומות הן לקראת סוף הלילה? כמו כן, הבנתי שיש בעיה אם לאדם אין חלומות 40 יום, חס ו אין לי בעיה הזאת אבל ארצה לדעת בכל אופן באותו נושא גם על הבעיה הזאת, מאיפה היא מובאת ולמה היא בעיקרון "בעייתית". ואשמח לקבל תשובה.
תשובה: חזק וברוך על עמלך בתורה בלילות. לימוד התורה הוא החמצן של הפרט והאומה. א. תישן בלילה בצורה סבירה - חכמי ישראל והרופאים בימינו אומרים כאחד שאדם צריך לישון 6 שעות בלילה. ב. אין לך חלומות מפני שאתה עסוק בלימוד וישן עמוק ורגוע. אשריך.
שאלה: הטבלת חצובה: רכשתי כיריים, האם צריך להטביל את החצובה ולברך?
תשובה: חצובה לא מטבילים כי לא מבשלים עליה, ומקרים יוצאי דופן אינם נחשבים, לכן לא נדרש טבילה ולא ברכה.
שאלה: מניין לקדיש: האם כאשר אני אומר קדיש אני חייב שיהיו 9 עונים בפועל או 9 מתפללים נוכחים (אפילו שחלקם בכלל מניחים תפילין באותה עת ולא עונים כלל)? האם הדבר גם לקדיש יתום וגם לקדיש דרבנן?
תשובה: לכתחילה טוב שיענו תשעה. במקום הצורך מספיק שיענו 5 כלומר שעם החזן יהיה רוב מנין המשתתף בקדיש. זאת ועוד אפילו ישן  אחד  מצטרף למנין כיון שהשכינה שורה על עשרה מישראל. אין הבדל בין סוגי הקדישים. יש בזה עוד כמה פרטי דינים אולם אלו העיקרים.
שאלה: שבע החכמות של הגר"א: הגר"א כידוע ציין שבע חכמות שראוי לכל תלמיד חכם לדעת, כמוזכר בספר "קול התור". והרי הן: א) חכמת החשבון התכונה והמדידה. ב) חכמת היצירה וההרכבה. ג) חכמת הרפואה והצמיחה. ד) חכמת ההגיון הדקדוק והמשפט. ה) חכמת הנגינה והקדושה. ו) חכמת התיקון והשילוב. ז) חכמת הביגו"ר (בין גשם ורוח) וכחות הנפש. האם ניתן לכתוב בבקשה את שמות החכמות הנזכרות בעברית בת ימינו? (יש אמנם כמה שאינן צריכות ביאור, כגון "חכמת הרפואה", אך רוב החכמות האלה לא זכיתי להבין מה טיבן, כגון "חכמת היצירה וההרכבה")
תשובה: לשואל היקר הראני אחי הרב רפאל שי' שרבנו בחיי בפירושו למסכת אבות פרק ג באמצע אות יח (עמ' תקצא בהוצאת מוסד הרב קוק) מפרט אף הוא את שבע החכמות ואף מבאר מהי כל חכמה וחכמה, ואמנם יש שינויים והחכמות שמזכיר אינן חופפות בדיוק לאלו שהזכיר הגר"א, אך יש מהן חופפות. חכמת התכונה - מבואר שם שזוהי חכמת הכרת מערכות הגלגלים ותנועתם. חכמת המדידה - מבואר שם כפשוטו, הידיעה למדוד מרחקים ונפחים. היצירה וההרכבה - חושבני שהכוונה לידיעת ארבעת היסודות מהן נבראו העולם - מים, אש וכו' - והידיעה ממה מורכב כל דבר בעולם. ההיגיון - חכמת הדיבור ןהלשון. הנגינה - מבואר שם שהכוונה להכרת הכוכבים הקבועים ברקיע, שמתוך תנועתם נשמע קול נעים בחלק מפסגות ההרים. הביגור - נראה שהכוונה לפסיכולוגיה והבנת השפעת הנפש על הגוף והגוף על הנפש.
שאלה: האם שדכן יכול להיות עד בחופה: אני מו"צ,ובקשו לקחת עד לחופה את השדכן שלא ביקש ת כספי אלא אמר שהוא רוצה רק את הברכה השישית בחופה. האם שדכן כזה כשר להיות עד? האם זה שהוא רוצה ברכה שישית מהווה ת ואז אולי הוא פסול לעדות?
תשובה: ברכה אינה שכר מוחשי גם אם השדכן ביקש זאת כשכר. מצוות לאו להנות ניתנו. אומנם חוטף ברכה חייב לשלם קנס אך אין תמורה כספית אמיתית לברכה. לכן הברכה אינה שוחד ואינה גורמת לנגיעה בעדות. השדכן כשר לעדות.
שאלה: תשובה לטעות בשיעורים ביום כיפור: לרב אריאל משהו מאוד מפוחד ורוצה תקנה ותשובה. ביו"כ הוא היה צריך לאכול לשיעורים והוא אכל כל- 10 דקות 30 גרם לחם. אך עכשיו נודע לו שרוב ככל הפוסקים מחשבים לפי נפח ו-30 גרם לחם בנפח זה 60 סמ"ק. ויוצא שאכל במידת נפח יותר מככותבת! מהי תשובתו?
תשובה: ההנחה היא שמדובר בפיקו"נ שמותר לו לאכול ביוכ"פ אלא שבגל הקל הקל תחילה עליו לאכול לשיעורין. אכילה לשיעורין אסורה אף היא מן התורה! אלא שהיא קלה יותר מאכילה של שיעור שלם כי אין בה כרת. זהו רק דין לכתחילה אך בדיעבד גם מי שאכל שיעור שלם בגלל פיקו"נ לא חייב כרת. ולדעת הגר"ח מבריסק רק מעוברת צריכה להקפיד על אכילה לשיעורין אך חולה מסוכן רשאי, ואולי אף צריך, לאכול לכתחילה שיעור שלם. ראוי אפוא לשוב בתשובה מספק על הטעות אך לא להתייחס לכך כאל איסור כרת.
שאלה: הזזת סיר עם ג חנון על הפלטה: האם מותר להזיז על הפלטה סיר ובו תבשיל המבושל כל צרכו אך יש בו גם ג חנון שאותו לא בישלו כל צרכו לפני השבת.?
תשובה: אם בשניהם יהיו תוצאות טובות. אך אם במקום הראשון הג'חנון לא יתבשל וההוזזה למרכז הפלטה תבשלו, אסור מהתורה. על מנת למנוע תקלות וכאלה ואחרות טוב שכול התבשילים יבושלו לפני שבת כל צורכם.
שאלה: מיקרוגל בשרי שהמיסו בו חלבי: כבוד הרב, מיקרוגל בשרי שהכניסו לתוכו למשך מספר שניות בודדות כיף-כף שהומס כנראה בשלימות בתוך אריזתו : א. מה דין הכלים שהשתמשו בהם אח"כ במיקרו. ב. אם לא יודעים אילו צלחות הוכנסו למיקרו מתוך "מאגר הצלחות הביתי", מה יש לעשות?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה, המיקרוגל מחמם את האוכל ומהאוכל עולים אדים שפוגעים בדפנות ולכן הוא חלבי או בשרי. החשש בחימום מוצר חלבי במיקרוגל בשרי הוא שמא יעלו אדים חלביים לדפנות שיהפכו לטרפים ויחזרו ויפגעו במוצר החלבי. לכן, כאשר המוצר החלבי היה עטוף וחומם בזמן קצר, בדיעבד אפשר להקל ולא לחשוש שאדים יצאו ונטרפו וחזרו. טוב להכשיר רק את המיקרוגל ע"י חימום מים וסבון בתוכו עד שגולשים מהכוס. הרב חגי בר גיורא
שאלה: יחוד החוטם והפה : רציתי לשאול מהו יחוד החוטם והפה? היכן ניתן למוצאו ומה מקורו? ומה מטרתו? ישר כח ושבת
תשובה: לא הבנתי את שאלתך, אולי אם תפרט את מקור שאלתך, אנסה לבדוק על תשובה מתאימה.