שאלה: דדרך נכונה לשינוי הרגל רע: הי. אני בחורה דתיה בת - עשרה. והאמת הגעתי אליכם מתוך עצה של המורה שלכם והחלטתי לפנות אליכם ולתת בכם אמון למרות שאיני רגילה או קצת חוששת, קצת הרבה. לעלות את השאלות שלי והבעיות שלי לפני אנשים שאיני מכירה ולא רואה אותם. למרות כל זאת החלטתי להתגבר על הקושי כי המורה שלי לא סתם שלחה אותי. היא שלחה אותי כתוצאה של המעשים שלי המעשים שכל יום ויום אני מתחרטת אליהם ולמרות זאת אני לא עושה שום פעולה כדי לכפר עליהם או לשנות אותם, שזה חבל מאוד.!מה שאני עושה בעצם זה מצוצטת אינטרנט עם טיפוסים לא בדיוק סימפתיים על נושאים שאיניים ראויים שיעלו לי אפילו בעוד כמה שנים ובטח שלא בגיל עשרה. שהכול התמימות הלכה לאיבוד אז מי ירצה כלי טבול שרץ שכמוני. האמת שאם יד על הלב העניין עם הצאטים באינטרנט התחיל בפעם ראשונה בתור מענה לבדידות מאוד גדולה שהייתי שרויה בה ומשם החלק של התנתק מזה נהיה כלי טבול שרץ שכמוני. האמת שאם יד על הלב העניין עם הצאטים באינטרנט התחיל בפעם ראשונה בתור מענה לבדידות מאוד גדולה שהייתי שרויה בה ומשם החלק של התנתק מזה נהיה מאוד קשה והמורה שלי אמרה שאני כבר מכורה כי איני מסוגלת להפסיק.!! אז מה עושים כדי להפסיק? וגם איך אני עונה על החור הזה שברגע שאני מפסיקה לצוצטת באינטרנט נוצר.? אני לא יודעת על איזה מענה זה עונה לי כיום כי כרגע אני נמצאת בסוג של חברה תומכת ואוהבת אבל הקטע העצוב בכול זה שאני יודעת את זה רק בראש ולא מפנימה את זה בלב. גם איך את זה עושים כאילו איך לוקחים משהו יודע וברור לכולם וגם לי בראש וחורטים אותו על הנפש.?
תשובה: הדברים של המורה שלך על כך שאת מכורה אינם נכונים, וחבל מאוד שנאמרו. העובדה שאת מבקשת עזרה מוכיחה שאת מודעת לכך שעליך לשנות כיוון ויש לך הרבה רצון טוב. הרצון הזה הוא כוח עצום שיקח אותך למקומות טובים - צריך רק להראות לך את הדרך הנכונה. כרגע את מנסה להכריח את עצמך להפסיק. את לא מסוגלת לכך ולכן נדמה לך שאת מכורה. הכשלון שלך גורם לך להתייאש מלשנות את המצב. את מאוכזבת מעצמך וההרגשה הזאת דוחפת אותך עוד יותר לבדידות ולצ טים - כך נוצר מעגל שלילי. לכל בעיה יש שורש, אם נטפל בשורש נוכל באמת לפתור את הבעיה. כך גם אצלך - כאשר את אומרת לעצמך: "די" זה לא עוזר מפני שהכוח שהביא אותך אל הצ טים ממשיך לפעול. צריך לזהות: מה דוחף אותך כל כך חזק אל הצ טים? האמת היא שאת בעצמך מסבירה זאת (ציטוט): "אם יד על הלב העניין עם הצאטים באינטרנט התחיל בפעם ראשונה בתור מענה לבדידות מאוד גדולה שהייתי שרויה בה" "החור הזה שברגע שאני מפסיקה לצוצטת באינטרנט נוצר." צריך לסתום את החור בדרך נכונה, החור הוא הבדידות שלך ויש לה פתרונות טובים ללא צ טים. צריך לחפש את כל הדרכים לפתור את הבדידות שלך בכך שתהיי עם אנשים שטוב לך אתם: משפחה, חברות, התנדבות, חוגים, לימודים, סניף. צריך למצוא כל מקום ומעשה שיפר את הבדידות שלך ויתן לך טעם ושמחת חיים. תשקיעי כל כוחך בדברים הללו בידיעה שזו ההצלה האמיתית שלך. אחרי שתרגישי שיש לך הרבה מה לעשות ועם מי להיות, תתחילי להגביל קצת את הצ יטוט שלך: תורידי חצי שעה ממה שהיה. תני לעצמך שבוע להתרגל לקצת פחות - ואז תורידי עוד חצי שעה. במקביל תחפשי נושאים שהם יותר הולמים - תהיי בקשר עם בני נוער בגילך ועל נושאים רציניים ומכובדים. בסוף תשאירי לעצמך פרק זמן סביר לצ טים, ובלבד שכל הצ טים יהיו נאותים עם חברים מכובדים, ולא יעסקו בדברים מכוערים. לסיכום אציין את שלושת הכללים שצריכים להנחות אותך: 1. לעשות הכל בהדרגה - בתהליך, לא לנסות לשנות בפעם אחת. 2. לא  סור מרע  - להלחם נגד עצמך, לצפות שתפסיקי מיד לצ וטט. אלא  עשה טוב : למצוא פתרונות טובים לבדידות. 3. לא לבטל לגמרי את מה שאת עושה כרגע (צ יטוט) אלא להפנות את עצמך לנתיב מתוקן - צ יטוט עם אנשים טובים על נושאים טובים. בהצלחה!