LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: מס  שאלות: 1.שמעתי לאחרונה ש"רשות הרבים" נקרא מקום בו עוברים לפחות 6000 אנשים ביום, ולמשל ברחוב שלי לא עוברים כזו כמות גדולה של אנשים ביום. אז האם ביום השבת הערוב אינו תקף במקום הזה? 2.מה הדין אם מסופק אם אמר "יעלה ויבוא" בתפילה או ברכת המזון? (וכנ"ל לגבי רצה והחליצנו) 3.לאחרונה ראיתי סדרה של ספרים שמחולקת לפי 5 חומשי תורה ועל כל פסוק יש כמה פירושים. משהו בשם "מעיניי." אבל אני לא זוכר את השם במלואו, מישהו אולי מכיר?
תשובה: 1. אשתדל בקצרה לעשות סדר במושגים: רשות הרבים הינה רחוב הרחב לפחות כ8 מטר ללא תקרה (ומספר תנאים נוספים). ישנה מחלוקת האם צריך שיעברו בה גם 60,000 אנשים או שזה תנאי שאינו מחייב. לעניין טלטול בשבת יהיה אסור גם ברחובות הסמוכים לרשות הרבים ולא רק ברשות הרבים עצמה. עירוב לא מועיל במקום שמוגדר כרשות הרבים! אלא שנהגו לפסוק כאותם הסוברים שצריך שיעברו 60,000 איש ברחוב וללא זה הרחוב אינו רשות הרבים וממילא העירוב מועיל. הפרטים הינם רבים מאוד ובכל עיר ישנם תנאים שונים. למעשה - אתה יכול להיות רגוע ולסמוך על העירוב הקיים ולטלטל בשבת. 2. דין ספק כדין מי שלא אמר. לכן בשבת בשתי הסעודות הראונות וביום טוב יש לחזור ולברך. בחול המועד, בראש חודש ובסעודה שילשית לא חוזר לברך. 3. מעיינה של תורה.
שאלה: להתגבר על פיתויי הטלוויזיה: לצערי הרב יש לי טלוויזיה בבית וכשאני מגיע הבית אני רוצה ללמוד אבל מתפתה לצפות בטלוויזיה כל הזמן וקשה. אני אשמח לקבל יייעוץ איך להתגבר על הניסיון כי אני מרגיש שאני נכשל לרוב.
תשובה: אכן הטלוויזיה במתכונתה הנוכחית היא מכשול גדול שסוחף אחריו בכוח רב. העולם הדמיוני שנפרש על המסך מושך בעוצמתו ובהשפעתו (השפעה שהיא מדהימה בעוצמתה) את הצופה. קשה מאוד לעמוד מול המסך ולנצח. ולכן העצה היא להשתדל לא "להתקל" בטלוויזיה. לא לעבור דרך ולא להציץ, כי מי שמציץ - נשאר. ומי שנשאר נפגע, לא רק בגלל בזבוז הזמן אלא גם בגלל התכנים המקולקלים שנספגים בנפשו. אינני יודע היכן מונחת הטלוויזיה בביתכם, אבל אולי תוכל לבקש מהוריך להעביר אותה למקום בו לא תהיה חייב להתקל בה. במקום שהטלוויזיה תדחק אותך אל שולי הבית ותגרום לך להסתגר מפניה, שיהיה להפך - מי שרוצה לראות שישב בצד ויראה, ושאר הבית יוכל לחיות בלי להתקל במטרד הזה. מכל מקום, כמובן אין זה מספיק לברוח מהרע, צריך גם להתמלא בתכנים חיוביים, שהם נותנים כוח לאדם לעמוד בנסיונות. ולכן ממולץ להתחיל בלימוד ספרי אמונה ומוסר המחנכים את האדם כיצד לחזק את כוחו המוסרי והרוחני וכיצד לנצח במאבקים רוחניים. תתחיל מהספר "מסילת ישרים" שהוא ספר שיטתי הנוגע במעמקי הנפש ובונה באדם קומה רוחנית שלמה.
שאלה: העתקת תירגולים, מאמרים מהאינטרנט : 1. האם מותר להעתיק תירגולים מהאינטרנט (במקצועות כמו: אנגלית, מתמטיקה,לשון וכו ) לצורך לימוד תלמידים בתיכון, כאשר יש סימול של זכויות יוצרים של כותבי האתר (חלק מהם נועדו לתירגול אונליין, ואני מעוניינת להדפיסם לשם נוחיות השימוש בהם, כדי לחלק עותקים לתלמדים אותם אני מלמדת בתיכון). 2. כמו -כן, האם מותר להעתיק קטע או מאמר שפורסם באינטרנט כדי ללמד בו אחרים או לשם עבודה?
תשובה: כן אדם שמניח דברים באינטרנט ללא הגנה לא יכול לדרוש זכויות יוצרים.
שאלה: השאלת ספרים ללא אישור: 1. מה דינו של בן אדם השואל ספרים מספרית בית הכנסת ללא אישור? 2. האם מותר לגבאי בית הכנסת לאפשר לאחד מהמתפללים לשאול ספר מספרית בית הכנסת כאשר ברור שהציבור לא יוכל לעיין באותו ספר באותה תקופה?
תשובה: כלל נקוט בידך: בענייני שואל ומשאיל הכל תלוי בדעת ובכללים שהמשאיל מודיע ומתנה עליהם בתנאי ההשאלה. ממילא בנידון שאלתך הבעלים הם העמותה או כל איגוד של חברי בית הכנסת והם אלו שקובעים את התנאים. או שהם מסמיכים את הגבאי האחראי על הספריה לעשות זאת בשליחותם. לכן עליך לשאול את הגבאי מהם תנאי ההשאלה בספריית בית הכנסת.
שאלה: פיצוץ צינור ביוב בבנין בו דירה שכורה: אני שוכר דירה בבנין ישן ובו חל פיצוץ בצינור הביוב. בחוזה השכירות לא כתוב במפורש על מי חלים תיקונים הקשורים לכך שהבניין ישן חבלות חיצוניות של מזיקים. על מי לשלם את הת היחסי בהוצאות הבנין הנ"ל? השאלה היא גם לגבי שיפוצים בבנין ולא רק תיקונים: האם במידה וועד הבית מחליט לצבוע את הבנין- עלי לשלם? הרי ככלות הכל זו אינה דירה שלי.
תשובה: כל תקלה בבנין או בדירה הפרטית שאינה נובעת משימוש לא נכון, על המשכיר לשלם כיון שזו הדירה שלו ולכן בכל המקרים שמנית על המשכיר לשלם ולא על השוכר.
שאלה: כשרות גלוקוזמין: האם ניתן להשתמש בתרופה המכילה גלוקוזמין (חומר המופק מצדפות)?
תשובה: אם מדובר בחולה ובולעים אותה ואין לה טעם - מותר.
שאלה: שינוי מנהגים: ישנה תופעה של שינוי מנהגים לשם נוחיות הציבור. לדוגמה: 1. במקום מסוים בצעו הקפה אחת בלבד בזמן התפילה, במחשבה להשלים את יתר ההקפות במועד מאוחר יותר ובמקום אחר, לאחר סיום התפילה והסעודה. 2. במקום אחר ביטלו את המנהג על פיו מעלים לתורה כל מתפלל שיודע ויכול לברך את ברכות התורה, כדי לקצר את משך הזמן המוקדש לקריאה בתורה. מה דעת הרב על שינויים אלו?
תשובה: 1. את ההקפות אפשר לעשות אחר כך אבל לא לבטל. 2. לא נכון לבטל. יש מנהג בישראל שמעלים את כולם אפילו את הנערים. פעם בשנה אין זמן לעשות את זה? זה נראה מוגזם.
שאלה: עורלה בעץ לאחר הרכבה: הרמב"ם פסק ב"יד החזקה" (הל נטע רבעי י, יד ), שאילן שהורכב צריך למנות לו מחדש שנות עורלה. אין השגה של הראב"ד או הערות של נושאי הכלים, על מה סומכים היום שמתירים את הפירות מיד (כך הבנתי), כאשר עברו לכנה שנות העורלה?
תשובה: הראב"ד במקום ביאר את הרמב"ם שהאילן שהוא כנה הוא ערלה ולכן הפירות הגדלים מההרכבה הם ערלה. אבל בשעה שתצא הכנה מחיוב ערלה גם המורכב יצא מדין ערלה, כפי שכתבו התוס' מנחות סט ע"ב, תוס' הרא"ש סוטה מג ע"ב. וכדי שלא ליצור מחלוקת בין השיטות על כן צריך לבאר את הדברים באופן זה. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: לשון הרע במאמרי אינטרנט: מאז ילדותי עסקתי בכתיבה. לאחרונה התחלתי לכתוב בצורה יותר מסודרת באתרי אקטואליה חילונים. אני לא כותב בענייני דת כמעט, אלא יותר בעניינים מדינים ותקשורתיים (אני בעל תואר בתקשורת וזה תחום עיסוקי). לאחרונה עלה בליבי החשש שאף שכוונתי הכנה היא לייצג את הצד של נאמני התורה, הארץ והעם יתכן ויצר הרע בכל זאת נכנס גם לתחום זה. השאלות שאשאל הן גם בדיעבד וגם להבא. 1. אני יודע שלשון הרע על ציבור חמור מזה שעל היחיד. האם מותר לתקוף קבוצה בעם ישראל המחזיקה בדעות של פינוי ישובים (שמאל) או אי שמירת מצוות בצורת טענה עניינית? 2. האם מותר להתייחס לטענותיהם או לפעולות שעשו (התנתקות-גירוש-עקירה-הכאת יהודים) גם בציניות? 3. האם מותר להתייחס בשלילה או אף לתקוף (בכתב) אנשים שדברו ופעלו נגד יהודים בהנחה שהם ימשיכו במעשיהם. לדוגמא שטרנהל, יריב אופנהיימר, אלה המכנים עצמם פעילי המסייעים לפלסטינים וכדו. 4. האם מותר לתקוף פעולות ממשלה או מדינה נגד יהודים וכן לכנות את הממשלה בכינויי גנאי? 5. האם מותר לתקוף אנשים הטוענים כי הם דואגים באמת לעם ישראל ולכן רוצים לעקור ישובים?
תשובה: אין ספק שמותר וצריך להגיב על דעות, מפלגות ואנשים בעלי דעות פסולות. זו אינה לשון הרע. אדרבה שתיקה עלולה להתפרש כהסכמה והיא מפקירה את הציבור לדעות חד צדדיות ללא תגובה כנגד. אולם העימות צריך להיות ענייני ללא התלהמות וללא השמצות אישיות. גם ציניות ואירוניה מותרות במידה ראויה.
שאלה: חלב ובשר לאותו פח ומוכר בחנות: 1. סיר בשרי שהיה על הגז ונפלו בתוכו כמה טיפות של דבר חלבי האם המאכל אסור באכילה והסיר צריך הכשר? 2. האם מותר לזרוק מוצרי חלב ומוצרי בשר יחד באותו פח? 3. עובד בחנות שעזר ללקוחות ושכח להראות להם דבר מסוים שיש בחנות, לא עלה בדעתו באותו זמן להראות ללקוחות את אותו הדבר. האם המוכר אשם שלא הראה את זה ללקוחות ובגללו החנות הפסידה כסף והוא אמור לשלם עבור זה או שלא כי לא בטוח שהלקוח היה קונה את זה בסופו של דבר?
תשובה: 1. אם יש שישים כנגד הטיפות, המאכל והסיר מותרים. אם אין שישים כנגד הטיפות, המאכל נאסר והסיר צריך הגעלה. 2. מותר לזרוק לאותו פח חלב ובשר. 3. בדרך כלל יש מחילה על שיכחה מעין זו. המוכר לא צריך לשלם את מניעת הרווח. יכול אולי בעל הבית להוריד לו מעט מן המשכורת שמגיעה לו.
שאלה: תכשיטים שאינם שלי: לפני כשמונה שנים הייתי לצערי חי עם צעירה שאינה יהודיה כאן בארץ (בלי נישואים אזרחיים). היא היתה עובדת בחנות תכשיטים שהיתה בבעלות של שותפים שאיני יודע מיהם. לאחר תקופה חשדו בה במעילה כנראה, והיא פוטרה. בהמשך זה גם גרם לנו שנפרד אם כי לצערי יש לי עדיין רגש רחוק כלפיה. התגלגלתי במשך שבע שנים בערך בחו"ל וכך הכרתי את שליחי חב"ד ו לא-ל התקרבתי חזק ליהדות ולימוד ושמירת מצוות. לאחרונה חזרתי ארצה ופירקתי את החבילות וגיליתי קופסת תכשיטים שהיתה שייכת לחנות שמסתבר שהיא - כלומר חברתי - לקחה, כך מסתבר. כאן עלי להוסיף שהחנות והבעלים השותפים ג"כ נפרדו ופשטו את הרגל כך שבעצם אין לי למי להחזיר אותם אלא רק לגויה שאינני רוצה לראותה ולהפגש עמה כלל גם לא בצורה עקיפה, מה גם שהיא תכחיש מכל וכל את הקשר שלה לקופסא. שאלתי את אחד משליחי חב"ד, זה היה בחודש אלול, והוא בהתייעצות עם רב פוסק אמר לי להמתין. האם מותר לי להשתמש בתכשיטים למכירה או למתנה, מה גם שמצבי הכלכלי דחוק וזה ודאי יעזור לי. כמובן רק ע"י פסק הלכה. אשמח לקבל תשובה מנומקת,
תשובה: מניתוח המקרה נראה שיש כאן שני אפשרויות במציאות: האחת - שתכשיטים אלו אינם של חברתך לשעבר והגיעו אליה שלא בישרות. השניה - שתכשיטים אלו הם שלה והיא רכשה אותם או קיבלה אותם כחלק משכרה. בחושן משפט (סימן קל"ג) ישנה הלכה שאומרת שמטלטלים שתחת יד האדם (ברשותו), חזקה שהם שייכים לו (על פי סוגיא במסכת בבא בתרא מו.). וממילא, כל עוד אנחנו לא יודעים אחרת, מכיוון שתכשיטים אלו יצאו מתחת ידה נתייחס אליהם כשלה. ולפי דבריך, שהיא תכחיש את הקשר שלה לקופסא, והתייאשה מהם או שנח לה בזה שהם אצלך, אזי אתה יכול להשתמש בהם או למכרם ולעשות בהם כשלך. ואין עליך במקרה זה חיוב השבה. גם על הצד הרחוק, שאולי הם שייכים לחנות, הרי מן הסתם, כיוון שהיה פירוק שותפות ופשיטת רגל, היה כאן יאוש ושינוי רשות ומימלא אתה זוכה בהם. (עיין חושן משפט בסימן שס"ג) מסקנה: לאור ניתוח המציאות והדיון ההלכתי על גבי זה, נראה שאתה רשאי להשתמש בתכשיטים אלו והם שלך. הרב יהודה אודסר
שאלה: אזכרה: אבי נפטר בי בכסלו בשנת תשס"ח השנה היתה שנה מעוברת אני ממוצא תימני מתי עליי לערוך את האזכרה?
תשובה: התימנים נוהגים לערוך אזכרה בתום י"ב חודש.
שאלה: צאת הכוכבים באמריקה: לפי שיטת הגר"א, המובא בבה"ל סי רס"א, שזמן צאת הכוכבים תלוי באופקים של המקומות, האם יש לכבוד הרב ידיעה עד כמה אפשר שהתארכו ההבדלים בין אופק ארץ ישראל, שזמנו שלושת רבעי מיל, לשאר מקומות? כי יש טוענים שלא יכול להיות הבדל גדול ביניהם, ולדוגמא אם בארץ הזמן הוא 13.5 דקות במקסיקו לא יהיה כ"כ הבדל, ואני מבקש שישלח לי כבודו מראה מקומות מפורטות בענין.
תשובה: אם תעיין בלוח שנה שבאתר ( תגלה שישנם הבדלים גדולים. ככל שאתה מצפין ההפרש בין השקיעה לצאת הכוכבים הולך וגדל. מאחר והחישובים הם אסטרונומיים ביחס לשמש אזי יש הבדל בין מקום שנמצא בקוו אורך אחד למקום שנמצא בקו אורך אחר. בברכת התורה, WWW.Yeshiva.org.il
שאלה: חוטי הטלית שנוגעים ברצפה בעת קיפולה: הטלית שלי ארוכה מאד. כשאני מקפלה לאחר התפילה החוטים נוגעים ברצפה במשך כמה שניות, בגלל אורכה. האם יש בזה בעייה?
תשובה: לא
שאלה: ראיית הכתב בספר התורה בעת ההגבהה: מה העניין שיש בראיית כתב ספר התורה? האם ממש צריך להתקרב אליו ולראות את האותיות בבירור כשמגביהים אותו אחר הקריאה בתורה?
תשובה: מצווה על כל האנשים והנשים לראות את הכתב שבספר התורה ולומר "זאת התורה אשר שם משה לפני בני ישראל" (ועיין שו"ע או"ח סי' קל"ד סע' ב). וראוי שיראה את האותיות ממש. וטעם הדבר כדי שיאמרו "וזאת התורה" על הכתוב ולא רק על הספר. ועוד כתבו האחרונים שמי שמסתכל היטב באותיות יגיע לו אור גדול אם הוא ראוי לכך, (מג"א ושאר אחרונים שם). ועוד סגולות נתלו בזה, עיין בכף החיים שם אות יג.
שאלה: ברכה על ריבת אתרוגים: מה מברכים על ריבת אתרוגים, האם יש הבדל אם מדובר בקליפת הפרי או בפרי עצמו לגבי ריבות באופן כללי?
תשובה: על ריבת אתרוגים מברכים "בורא פרי העץ", כשחלק מהפרי ניכר.
שאלה: צריבת דיסק לכל בני המשפחה: האם נכון הדבר שמותר למשפחה שאחד מבני המשפחה קונה דיסק מסוים לצרוב לכל האחים? כי הרי אם במשפחה שלי אנחנו חמישה ילדים שאוהבים את אותו דיסק אנחנו לא נקנה חמישה דיסקים! בתנאי שלא מעבירים את זה לחברים ונגיד לאחים הנשואים שלהם הרי יש כבר משפחה. והאם מותר לשמוע את זה באולפנא או בישיבה?
תשובה: נראה שלבני אותה משפחה מותר.
שאלה: התעסקות בזמן קשירת ציצית: האם ניתן, בזמן קשירת ציצית, לעסוק במשהו נוסף כגון לשמוע שיעור או אפילו סתם מוזיקה וכדו? האם זה אפשרי במידה ויאמר ויכוון בשעת הכנסת פתילי הציצית לחור והקשירות "לשם מצוות ציצית" או שצריך להתרכז בכוונה זו לכל אורך הטלת חוטי הציצית בבגד?
תשובה: מספיק לכוון בתחילת הקשירה ושאר הקשירה אפשר לעשות בליווי שיעור תורה או מוזיקה כשרה.
שאלה: קליפות פליסיום בשבת להקלת העיכול: האם מותר לשתות בשבת תמיסת קליפות פליסיום במים להקלת העיכול?
תשובה: אם זו תרופה   לא, אם זו תוספת מזון והאדם סובל אם לא ישתה   מותר.
שאלה: שניים מקרא ואחד תרגום: הייתי רוצה לדעת באיזה אופן יש לקרוא את השניים מקרא ואחד תרגום. עד עכשיו נהגתי לאחר תפילת שחרית לקחת חומש ולקרוא בכל יום בעליה שונה, למשל: ביום ראשון את העליה הראשונה לתורה, ביום שני לעליה השניה, וכך קראתי: כל פסוק פעמיים ואז תרגום אונקלוס ורש"י. האם זה ר?
תשובה: כך ראוי לעשות, כמו שעשית.
שאלה: אם מתעללת: אמא שלי התעללה בי רגשית בצורה קשה במשך כל השנים. חלק מהזמן היא התעלמה ממני, כאילו שאני לא קיימת, ואם היתה פונה אלי זה היה כדי לבקר אותי, להאשים אותי בכל דבר רע שקורה לה, להשפיל אותי, לא קנתה לי דברים בסיסיים שנזקקתי להם כשהייתי ילדה, לא כיבסה את הכביסה שלי, לא הרשתה לי להזמין חברות הביתה או ללכת למפגשים חברתיים, כל הזמן ביקורת וצעקות ולפעמים גם מכות. היום אני בת 25, עצמאית ולא תלויה בה בכלל. השאלה שלי היא לגבי כיבוד הורים - אם אפשר בבקשה להגדיר לי מה הם החובות שלי כלפיה נטו?
תשובה: לבזות אותה בודאי שאסור לך. מותר לך לדבר על הקשיים שלך עם אימך עם אנשים שאת חושבת שיביאו לך תועלת ביכולת להתמודד עם הקושי הגדול. בנוגע לשאלה כמה פעמים את צריכה להיות אצל אימך או להתקשר אליה זה תלוי מה זה גורם לך. אם זה גורם לך לכעסים או מעורר אצלך דברים שפוגעים בך את לא חייבת להיות אצלה או להתקשר אליה. באופן כללי הייתי ממליץ לא להיות קיצוני ולא להחרים קשר. יש מקום לשים גבולות אבל לא להחרים. בחיים עלולים להיות שינויים. בעזרת ה' אני מקווה שעוד יגיעו ימים שאת תזקקי לאימך ותרצי בקרבתה ועזרת. עכשיו קשה לך לחשוב על כך. אולם דברים משתנים בחיים. בעזרת ה' כשיהיו לך ילדים ויהיו נכדים הדברים יכולים להשתנות.
שאלה: מהות חודש מרחשוון: ברצוני לדעת למה מגיע חודש מרחשוון הריק מחגים דווקא אחרי החודש הכי מרוכז בחגים? אחרי כל ההתרוממות של החגים יש מעין מדבר יבש פתאום באופק. נראה לי שלכל חודש יש משמעות היהדות, אם כן, מהי מהותו של חודש זה?
תשובה: חודש מרחשוון הינו חודש שבו אנו מתחילים לשאול ולבקש על הגשמים. יש כאן דגש על הבקשה שלנו. מהותו של חודש זה הוא באיתערותא דלתתא שבו. לאחר החודש השביעי, שהיה משופע בהתערותא דלעילא, הקב"ה בוטח בנו ומטיל עלינו אחריות. ענין הגשמים מקושר לפרשת "והיה אם שמוע תשמעו.", הגשמים הם הגילוי על החיבור בין הקב"ה לבין בריותיו, קשר שהוא בנוי על ברית המצוות. חודש זה פותח את החורף. החורף הוא זמן של התכנסות פנימית. העבודה בחורף היא העמל הגדול להיבנות מתוך ההתאפקות שלנו מלחוות את החיים בחיצוניותם. באביב אנו פורחים ויוצאים החוצה, זה סוג עבודה אחרת. עתה אנו נכנסים לעבודה שיש בה עמל גדול כשהשכר יבוא לאחר זמן.
שאלה: נקיון בית כנסת ע"י ערביה: במקום העבודה שלי קיים בית כנסת. את המשרדים מנקות פועלות ערביות, וכן את בית הכנסת. האם זה נכון ותקין? ומה אומרת ההלכה בנושא?
תשובה: אם אפשר שיהודים ינקו את בית הכנסת עדיף ואם לאו אז מותר לנקות את בית הכנסת גם ע"י מי שאינו יהודי.
שאלה: תפילה על בן זכר: ראיתי תפילות לבן זכר עבור 40 יום הראשונים של ההריון. האם יש עניין להגיד תפילה זו למי שקיים כבר מצוות פריה ורביה?
תשובה: אין צורך להתפלל על בן זכר אלא אם כן אתה רוצה שיוולד בן זכר. וגם אז עדיפה תפילה מהלב ולא בנוסח שאינו ממקור מוסמך.
שאלה: האם מותר מכנסיים מתחת לחצאית?: א. האם מותר ללבוש מכנסיים רגילים מתחת לחצאית אחרי הברך במקום גרביים? ב. האם מותר חצאית אחרי הברך עם מגפיים? ג. האם מותר חצאית אחרי הברך בלי גרביים? לדעת כולם?
תשובה: מה שאת שואלת לדעת כולם אי אפשר לומר שזה לדעת כולם היו שהחמירו וחייבו חצאית עד כף הרגל. אולם הפסיקה המקובלת היא שגם לדעות המחמירות מהברך ניתן לכסות על ידי גרביים אטומות או כל דבר אחר שמכסה. לכן חצאית עד הברך תלוי בהכרעת המ"ב שקיבל את הדעות שמספיק לכסות עד הברך. אולם על כך יש רבים שחלקו והצריכו כיסוי עד כף הרגל. בנוגע לכיסוי על ידי מגפיים מותר. בנוגע ללבישת מכנסיים אם זה מכנסיים שמיועדות לנשים ומקפידים ללבוש חצאית עד אחרי הברך מותר. יש רבנים שאוסרים מכנסיים בכל ענין משום שזה לבוש גברים ומה עוד שזה מביא לכך שהולכים עם מכנסיים ללא חצאית. אולם ענין זה הוא גזירה חדשה.
שאלה: שיעורי בית: יש לי שאלה שמעסיקה אותי בזמן האחרון כיוון שנתקלתי בה כבר במועדונית לילדים שעבדתי בה: מה לעשות בעניין השיעורי בית של הילד. הילד מגיע עם הרבה שיעורי בית שהוא צריך לסיים, ובסוף יוצא שהיא עובד כל אחר הצהריים כמעט כל יום על השיעורי בית, בגלל שיש לו הרבה מה לעשות וזה הדבר היחיד שהוא עושה במשך רוב שעות אחר הצהריים, ובאיזשהו מקום זו נקודה של פספוס. איך אפשר לגרום לילד לאווירה נעימה סביב השיעורי בית? שלא יצא שהוא "ימרח" עם זה הרבה שעות, יהיה מרוכז לאורך כל השיעורי בית, ושיספיק לסיים את המטלות שיש לו לעשות?
תשובה: ילד לא צריך לעשות שיעורי בית כל אחר הצהרים. הוא עמל קשה בכיתה, ובבית הוא צריך להחליף כוחות ולהרחיב את תחומי העיסוק שלו גם לדברים אחרים. המשחק והעיסוק שאינו קשור לבית הספר תורם להתפתחותו לא פחות מלימודיו. ולכן ראשית עליך לדבר עם המורה שלו, להסביר את המצב ולנסות להפחית את העומס. בנוסף, בשעה שהוא מכין את שיעורי הבית, לפחות בתקופה הקרובה, שבי לידו. עזרי לו, ובכל פעם שהוא מאבד את הריכוז, עזרי לו בעדינות לחזור אליו. (דרך אגב, זה נורמלי לחלוטין שילד בגיל הרך מאבד את הריכוז לאחר כל כך הרבה שעות לימוד ביום אחד) קבעי לך שעה שאחריה הילד יפסיק להכין שיעורי בית ויעבור לשחק, גם אם לא סיים את כל שיעורי הבית. עם חברים או איתך. את תראי שמשך הזמן הוא יתרגל להספיק הכל עד השעה שקבעת. (בעזרתך כמובן).
שאלה: עליה לקבר בחודש תשרי: אבי נפטר בי"ח בתשרי לפני כשנתיים. האם מותר לעלות לקבר כעת יארצייט או יש צורך להמתין לב במרחשוון?
תשובה: המנהג הוא שלא לעלות לקבר בחול המועד אבל מיד אחרי חול המועד מותר.
שאלה: קדושה בחלקי הסוכה: 1. האם יש עניין בקדושת חלקי הסוכה, כלומר האם יש לסמן את כל החלקים והדפנות על מנת שלשנה הבאה הם יחזרו לאותו מקום? 2 יש לי סוכה ישנה האם מותר לי למכור אותה למחסן ברזל ובכסף לקנות ציוד לסוכה החדשה, האם יש על הברזלים קדושה?
תשובה: לא צריך, משום שהקדושה זמנית והיא פוקעת אחרי סוכות. אפשר גם לעשות בחלקים שימוש אחר אחרי סוכות, לדוגמה: לבנות מחסן או למכור את הסוכה.
שאלה: הלכות גזל: באיזה ספר אני יכולה ללמוד הלכות של גזל? אם ילדה בכיתה ג-ד הביאה לי משהו לשמור לה, למשל אבן, ולא החזרתי זה נחשב גזל?
תשובה: א. השאלה שאת שואלת היא שאלה יפה, ועצם רצונך ללמוד הלכות גזל מעורר הערכה רבה. באופן כללי הלכות גניבה וגזילה מרוכזים בשולחן ערוך בחלק חושן המשפט סימנים שמ"ח   שס"ט, והבנת הסעיפים לפרטיהם דורשת יגיעה והכנה רבה. לכן אם יש לך שאלה מעשית מומלץ לפנות למורה הוראה שהתמחה בנושא, או לשלוח לאתרנו באינטרנט כפי ששלחת שאלה זו ונשתדל בעז"ה לענות בהקדם. ב. לעצם שאלתך, אם קיבלת חפץ לשמור עליו את נעשית "שומרת" על החפץ, ובעצם השאלה אינה שייכת להלכות גזל אלא להלכות שומרים. התשובה על השאלה תלויה בפרטים רבים, כגון: שווי החפץ, האם יש להגדירך כשומרת חינם או כשומרת שכר, מה לטענתך קרה לחפץ, מדוע לא החזרת אולי התרשלת בשמירה, מהו גיל הילדה שהפקידה. רק אם תשאלי בצורה יותר מפורטת נוכל בעזרת ה' לענות. שוב ישר כח על השאלה ועל הרצון, ירבו כמותך בישראל. הרב ניר אביב.
שאלה: לכסות את הסכך ביום טוב: המותר לכסות בפלאסטיק (בריזנט) סכך ביום טוב על מנת למנוע חדירת גשם לסוכה, כדי שהקישוטים וכד לא יתקלקלו?
תשובה: מכיוון שלא נוצר חלל טפח בין הסכך לכיסוי, מותר לכסות ביום טוב ובשבת.
שאלה: אתרוג מקדושת שביעית: איך צריך לנהוג עם האתרוג, לאחר סוכות בגלל קדושת שביעית, האם אפשר להשתמש בו לנוי בבית? האם יש ענין לשמור את ארבעת המינים בכדי לשרפם בבדיקת חמץ?
תשובה: רק באתרוג יש קדושת שביעית ולכן לא להשחית אותו. אפשר להשתמש בו לנוי. אין הוראות מיוחדות בהלכה מה לעשות עם ארבעת המינים לאחר החג, והם בגדר תשמישי מצוה שלאחר זמן מצותם נזרקים.
שאלה: צאת שבת על פי רבינו תם: 1. אם אני מוציא שבת רבנו תם ויוצא מבית כנסת והם בהבדלה ואני שומע את הברכות, אני יכול לענות אמן? 2. איך מוצאים שבת רבנו תם אומרים משהו או שהזמן עושה את שלו?
תשובה: אינני דן בתשובה על עצם ההנהגה בהוצאת שבת על פי ר"ת. א. אתה יכול לענות אמן, ללא כוונה לצאת ידי חובה. ב. צאת שבת חלה בדיוק כפי שחלה בזמן הרגיל על מי שלא נוהג כדעת ר"ת. לכן או שתתפלל ערבית, או שתעשה הבדלה או שתאמר "ברוך המבדיל בין קודש לחול".
שאלה: כשאין נר ששבת במוצאי יום כיפור: אם בכיפור לא היה לי נר ששבת, האם הייתי יכול להדליק נר חדש ולברך עליו?
תשובה: פסק השולחן-ערוך: "אין מברכים על האור שהוציאו עתה מן האבנים, ויש אומרים שמברכים עליו מעמוד ראשון ואילך". כלומר: אין מברכים על אש חדשה שהודלקה כעת, ויש אומרים שאחרי שהודלק הנר, אפשר להדליק ממנו נר אחר ולברך עליו. המשנ"ב דעתו להחמיר שאם אין נר ששבת אין לברך ברכת 'בורא מאורי האש' בכלל, וכך פסק גם הגר"ע יוסף שליט"א. אולם דעת החיי אדם וכף החיים שאפשר לברך על נר שהודלק מנר שהדליקו במוצאי יום הכיפורים. (מקורות: שו"ע או"ח סי' תרכד סעי' ד-ה, ובמשנ"ב שם, פסקי תשובות שם, שו"ת יחוה דעת ח"א סי' סג) הרב אלחנן לוין
שאלה: עבירות לפני בר-מצוה: מה המשמעות של עבירות שאדם עושה לפני גיל בר-מצוה, האם יש להם איזושהי השפעה על האדם כמו עבירות לאחר בר-מצוה? האם הוא מתחייב עליהם? האם צריך בבגרותו לעשות תשובה על אותם מעשים? השאלה גם כלפי בין אדם למקום וגם בין אדם לחבירו.
תשובה: מעיקר הדין קטן אין לו אחריות ולא צריך לשלם מה שהזיק בימי קטנותו וגם לא צריך לכפר על מעשיו כלפי המקום. אולם בתשובות תרומת הדשן מובא שקטן שארע תקלה על ידו בימי קטנותו יש בכך סימן רע וראוי לכפר על כך. ומובא בפתחי תשובה בשו"ע בהל' גניבה שגם לדעות שמצד מידת מידת חסידות ראוי לכפר על מה שעשה בקטנותו לא צריך לשלם את כל מה שהזיק אלא ישלם רק ת שיפייס בכך את חבירו. נראה שמהות התשובה על דברים שנעשו בקטנותו זה מצד מה שגם דברים שנעשו בקטנות משפיעים על הרגלים של האדם בגדלותו. בכדי לעקור את ההשפעה שיש בבחינת עבירה גוררת עבירה יש לעשות מצד מידת חסידות תשובה גם על מה שנעשה בקטנותו. ונראה שעיקר הענין לכפר על מה שעשה אדם מזמן שהגיע לגיל חינוך.
שאלה: לימוד אמונה של שיטות החוקרים: האם מה שמדריך הרב זצ"ל ללמוד גם את שיטות החוקרים שבגדולי ישראל (רמב"ם, רס"ג וכו ) עולה בקנה אחד עם הדרכת ר נחמן בליקוטי מוהר"ן (תנינא תורה מד ועוד מקומות) שלא לעסוק בפילוסופיה וחקירה אף בזו של גדולי ישראל?
תשובה: אכן שיטת ר' נחמן - כפי שנהוגים לפרשה - אינה עולה בקנה אחד בנושא זה עם שיטת הראי"ה.
שאלה: כיצד בדיוק נוהגים באתרוג שביעית אחר סוכות?: מה הכוונה לנהוג קדושה באתרוג אחר חג הסוכות, האם מספיק להניחו בפח שמיטה 24 שעות, כפי שנוהגים לגבי פירות אחרים?
תשובה: אפשר להניחו בפח שמיטה.
שאלה: חשבון בנק של מי שלא עשה פרוזבול-בדיעבד: מה הדין בדיעבד לגבי אדם שלא עשה שטר פרוזבול עד סוף שנת תשס"ח? האם זה אומר שהוא צריך לוותר על פקדונות וחשבונות בבנק בגובה אלפי שקלים?
תשובה: יש שיטות שעל בנק לא צריך בכלל פרוזבול, כי בנק זה לא נחשב לווה ומלווה. בתורה כתוב: "לא-יגש את-רעהו" בנק זה לא רעהו זו מין ישות משפטית מופשטת. לגבי בנקים יסמוך על אותם השיטות היות ושמיטת כספים בימינו   מדרבנן. ביחס לחברו אם הוא הלווה לו כסף, השביעית צריכה לשמט אלא שאותו הלווה, אם הוא אדם הגון, יגיד לו אעפ"י שמשמט אני משלם לך. צריך להשפיע על הלווה שיחזיר לו את החוב.
שאלה: נפת קמח קפיצית: לאחרונה ראיתי שישנה נפה עם ידית קפיצית שמנפה את הקמח בכמה שניות, האם הקמח שמנופה בה מספיק כשר?
תשובה: התנאי שקמח יחשב כמנופה זה צפיפות הרשת לפחות 40 מש, בעדיפות גדולה לנפת משי, וזה מה שצריך לבדוק. צורת הניפוי בעזרת קפיץ חשמלי או כל שיטה אחרת אינה משנה (כמובן בהקפדה שאין עירוב של קמח לא מנופה שחודר לקמח המנופה).
שאלה: מהו עניין המנוחה והשינה בשבת?: 1) מה הכוונה שאנו מתפללים במנחה של שבת: "מנוחת אהבה ונדבה, מנוחת אמת ואמונה, מנוחת ושלוה. מנוחה שלמה."? באיזו מנוחה בדיוק מדובר? 2) האם משמע שככל שישנים יותר בשבת - כך טוב יותר (עפ"י שינה בשבת תענוג)?
תשובה: מנוחה האמורה בעניין שבת פירושה השתחררות מכל הדברים שהאדם רדוף אחריהם במשך ימות החול, כדי שיהיה פנוי לעסוק בתורה ובכבוד שבת. והיא המנוחה השלמה, שאינה רק מנוחת הגוף, אלא מנוחה הנותנת לנפשו של אדם רוגע וחידוש כוחות למשך כל ימי החול, הבא מתוך עיסוקו בתורה. וכך כתב רבנו הרמב"ם (הלכות שבת פרק ל הלכה י): "אכילת בשר ושתיית יין בשבת עונג הוא לה, והוא שהיתה ידו משגת, ואסור לקבוע סעודה על היין בשבת ובימים טובים בשעת בית המדרש, אלא כך היה מנהג הצדיקים הראשונים מתפלל אדם בשבת שחרית ומוסף בבית הכנסת ויבוא לביתו ויסעוד סעודה שניה וילך לבית המדרש יקרא וישמע עד המנחה ויתפלל מנחה ואחר כך יקבע סעודה שלישית על היין ויאכל וישתה עד מוצאי שבת". ועל כך אנו מכוונים בתפילנו, שתהא המנוחה שלנו בשבת מנוחה שמניחה את דעתנו, ולא רק את גופנו. ואכן צריך כל אדם לקבוע לו עיתים ללימוד תורה בשבת, בעצמו או בשיעורים קבועים וכד', ומי שבמשך ימות החול מקדיש את רוב זמנו לפרנסתו, צריך להשתדל בשבת שיהיה לימודו יותר ארוך משאר ימות החול. גם אם הלימוד בא על חשבון חלק משנת הצהרים שלו. שהרי עיקר הרווח של השבת אינה שעות השינה שישנים בה אלא התכנים החיוביים שהיא יוצקת בנפש זה שמכבד את השבת ומענגה, בסעודה ובתורה.
שאלה: סליחות או לימוד מוסר: אני אישית לא כ"כ מתחבר לסליחות. רציתי לשאול, האם לא עדיף שבחור ישכים חצי שעה לפני התפילה בתקופת אלול-תשרי, וילמד מסילת ישרים, אורות התשובה או שיעשה עם עצמו חשבון נפש? האם לא נקבל ע"י זה תועלת יותר מרובה? לא לכולם יש זמן גם ללמוד מוסר ותיקון המידות וגם להשכים לסליחות.
תשובה: אנו לא מנהלים את חיינו רק לפי מה שמתחבר לנו. המנהג לומר סליחות הינו מנהג שיש לו בסיס בהלכה. אין לבטל את אמירת הסליחות בגלל שיש לנו עצה טובה יותר כיצד להתקרב לה'. ההתקרבות לה' היא לא רק בדרך תיקון מידות אלא גם בדרך של תחנונים. גם את זה צריך כדי לתקן את מידותינו. ההתחברות שלנו לדברים יכולה לקבוע את המידה של מה שאנו עושים. אם קשה לך לומר סליחות אתה יכול לבחור מנין שאומר סליחות בדרך מהירה או בכל צורה אחרת שמתאימה לך ובשאר הזמן ללמוד מוסר. אולם אין לבטל מנהג.
שאלה: מתי מותר להתחיל שנים מקרא ואחד תרגום: אדם שמתפלל מנחה בשבת בשעה 16:00, אך זמן התפילה מתחיל כבר משעה 13:00. האם אפשר להתחיל ללמוד שמו"ת של הפרשה הבאה עוד לפני שהאדם בפועל התפלל, למשל בשעה 14:00?
תשובה: לא מצאתי מפורש. אולם מכיון שיש מחלוקת האם ניתן לקרוא משבת או רק מיום ראשון, למרות שהמ"ב פוסק שניתן לקרוא משבת, יש להקפיד לקרוא רק לאחר שהתפלל מנחה עם הציבור ושמע קריאת התורה של שבת הבאה.
שאלה: להשתמש בסכין חד פעמית בקופסת חומוס: 1) האם ישנה בעיה להשתמש (לסירוגין) בסכין המוגדרת חלבית ו בשרית, והן נקיות ונשטפו במים וסבון ע"י סקוצ, כדי למרוח חומוס מן הקופסא? השאלה היא, האם החומוס עדיין מוגדר פרווה? 2) אם לא - האם חייבים להשתמש דווקא בסכין חד-פעמית, ואזי אם השתמשו פעם אחת בסכין בשרית זה אומר שכל החומוס שבקופסא הינו בשרי?
תשובה: מותר להשתמש בסכין המוגדרת כחלבית או בשרית על-מנת למרוח חומוס על פרוסת לחם, ואין החומוס נעשה בשרי או חלב עקב כך, בתנאי שהסכין נקי מכל שאריות המזון ומשמנונית הדבוקה בו. (מקורות: שו"ע סי' פט סעי' ד, ספר הכשרות פר' י') הרב אלחנן לוין