LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: איני ניזונת ואיני עושה: האם יכולה האשה לומר לפתע: "איני ניזונת ואיני עושה" בכל שלב בחיי הנישואין?
תשובה: קודם שאענה על השאלה מן ההיבט ההלכתי, האמת צריכה להיאמר שכאשר צריך להפעיל את ההלכה בנושא "הזכויות הממוניות בין בעל לאשתו" זה אומר שהמצב בבית לא בריא, זוג שחי בשותפות מלאה לא שואל במה אני מחויב והיכן אני יכול להתחמק מחובות אלא חי בהרמוניה מלאה. מן השאלה עולה שהמצב בבית לא כך, ואם הזוג רוצה שהיחסים יהיו בבחינת "יקוב הדין את ההר" (וכאן ההר הוא ביתכם), המצב רק יחמיר. כאמור, הדבר אינו מומלץ אך לעצם השאלה. יש יכולת לאישה לומר לבעלה איני ניזונת ואיני עושה, אלא שיש לדעת מה כלול באמירה זו: א.לפי חלק מהדעות לא תוכל האישה לחזור בה ולומר שרוצה לחזור ליזון אלא אם בעלה מסכים (אבן העזר פ סעיף ד'). ב. לפי חלק מהדעות, כסות (ביגוד) כלול במזונות ואם הבעל לא זן ג"כ אינו חייב בכסות (שם). ג. אף שאומרת איני ניזונת ואיני עושה, לפי חלק מהדעות, בכל אופן חייבת להמשיך בעבודות הבית, לבשל, לאפות וכדו' (ב"ש סימן פ' ס"ק כ"א). ד. יש לעיין בבית מאיר ראש סימן פ', שכתב שאפשר שאינה צריכה לומר איני ניזונת ואיני עושה כדי ליזון מעצמה כיון שאינה עושה במלאכה הכתובה במשנה, וממילא תוכל לחזור בה כשתרצה לכולי עלמא. זה לשון השו"ע (אבן העזר הלכות כתובות סימן סט סעיף ד'): "מעשה ידיה כנגד מזונותיה. לפיכך אם אמרה: איני ניזונית ואיני עושה, שומעין לה. הגה: וע"ל סימן פ'. י"א דכל אשה האומרת: איני ניזונית ואיני עושה, נתבטלה התקנה, ואינה יכולה לחזור בה ולומר: אני ניזונית ואני עושה ויש חולקים וכל שאינה ניזונית, אין לה כסות, דהוא בכלל המזונות. אבל הבעל שאמר: איני זנך ואיני נוטל מעשה ידיך, אין שומעין לו. ( אבל יוכל לומר: צאי מעשה ידיך במזונותיך, ומה שאינו מספיק אשלים לך) ". הרב אברהם דוב זרביב
שאלה: למה גמרא?: אני מאמין שתורה שקיבלנו מהקב"ה בסופו של דבר אמורה לעזור לנו בחיים, בלימוד הגמרא איני מוצא שום קצה חוט שיעזור לי חוץ מפיתוח השכל, האם אמורים אנו ללמוד תיאוריה במשך רוב שעות היום, אם התשובה היא כדי שנגיע להלכה, למה לסבך את הדרך ניקח שולחן ערוך, לטעמי אמונה הרבה יותר מכין ובונה את האדם לחיים. שאלתי היא איך מיישמים בלימוד גמרא את דברי הרמב"ן באיגרת הרמב"ן : וכאשר תקום מן הספר תמצא דרך לקיימו?
תשובה: המתנה הגדולה ביותר שקיבלנו היא התלמוד בבלי. זאת המתנה שנתנו לנו רבינא ורב אשי. הם צילמו לנו את מה שנאמר בבתי המדרש של הדורות בהם התפתחה התורה. ללא יצירה זו הדברים היו בפנינו חתומים. לא היינו יודעים להבין מה השורשים של כל דברי התורה. הם נתנו לנו לטעום מדרך התפתחות התורה. זה מה שמאפשר לנו להמשיך להתפתח עם התורה. זה מאפשר לנו לנגוע בתורה לא כמצוות אנשים מלומדה לא כגזירות כתוב אלא להבין מנין דברי התורה התגבשו אלינו כפי שנתגבשו. אנו בתלמוד לא נפגשים עם מה לעשות רק אלא אנו נפגשים עם כל העושר של מה שלפני המעשה, של כיצד הגענו אל המעשה. דבר זה יכול לשמח כל יהודי. ודאי שגדולי התורה הם צריכים זאת כחיי נשמה. לא יכול להיות תלמיד חכם ללא ידיעה בתלמוד אולם גם מי שלא מתיימר להיות פוסק הוא נפגש עם תורה שבעל פה בכל התפתחותה ושלבי יצירתה. אין נתק בין התורה שבכתב למה שאנו עושים בפועל בחיים המעשיים שלנו. כל המשא ומתן מחבר את השמים לארץ. אין ספק שלימוד אמונה שהוא עוסק במילי דשמיא ובדברים כלליים מושך את הלב מאד אולם הלימוד בעניני האמונה הוא מזון לצד השמימי שבנו. אנו מורכבים לא רק ממגע עם השמים. אנו מורכבים גם מצדדים יותר ארציים. המזון לחלקים אלו זה פרטי תורה.
שאלה: חגיגת בר המצווה: בני נולד בי"א בניסן. השנה הוא חוגג בר מצווה. תאריך העליה לתורה הוא בשנה זו בערב ליל הסדר ואחריו שבת חתן. מתי אפשר יהיה לקיים מסיבת בר מצווה באולם?
תשובה: סעודת בר מצוה נחשבת כסעודת מצוה רק אם היא נעשית ביום ההולדת של הילד. לכן, הטוב ביותר הוא לעשות את הבר מצוה ביום חמישי, י' בניסן, בערב שזה תאריך הבר מצוה. אם זה לא נח, אפשר לעשות בחול המועד אולם קשה למצוא אולם שהוכשר לפסח. בספירת העומר אפשר לעשות סעודה אולם ללא השמעת מוזיקה.
שאלה: אזכרה ראשונה - לאחר 11 חודשים: סבתי נפטרה ב 29 בינואר 2009 ד' בשבט נקברה ב-ז' בשבט. באיזה תאריך עלינו לעשות אזכרה של 11 חודשים. מוצאה אשכנזי מה הטקס הנהוג ליד הקבר, מה עושים במידה ואין מניין?
תשובה: אשכנזים לא נהגו לעשות אזכרה לאחר אחד עשר חודש. בכל מקרה, בדרך כלל הולכים לפי יום הפטירה ומאחר ובאזכרת אחד עשר חודש לא צריך להקפיד על היום אתם יכולים לעשות את האזכרה בין ד' ל-ז' בשבט. יש כמה מזמורי תהילים (ישנם ספרי תהילים בהם כתובים המזמורים בסוף הספר) שנהוג לאומרם כשעולים לקבר ולאחר מכן את אותיות השם ממזמור קי"ט. אם יש מניין אומרים גם קדיש.
שאלה: עוף כשר עם מכות קשות: אני גרה בקנדה וקונה רק עוף כשר אבל תמיד שאני פותחת את השקית של העוף לעוף יש מכות קשות. אני לא בטוחה שמותר לבשל את העוף. מה דעתך בנידון?
תשובה: פני נא לרבנים המקומיים הם מכירים את התופעה טוב יותר מאתנו. יש תופעה דומה (אם כי איני יודע אם זהה לזו שלכם) גם בארץ, שיש כתמים ורודים כתוצאה מהשלכת העוף אחרי השחיטה לקנקן או בשעת המריטה, כתמים אלו אינם אוסרים את העוף.
שאלה: מדוע ה' ברא את העולם דווקא בששה ימים?: למה השם יתברך ברא את העולם דווקא בשישה ימים, למה לא בחמישה או שמונה ימים?
תשובה: ה' עצמו כלל אינו זקוק לזמן כלשהו כדי לברוא את העולם. יתר על כן, עצם החלוקה לזמן ולימים היא חלק מהבריאה. ה' ברא בעולם שתהיה בו מערכת של ששת ימי מעשה, ואחריהם שבת. מדוע ה' ברא את העולם כך שיהיו בו ששה ימים, ולא חמישה או שמונה? על שאלה זו אין ביכולתנו לענות, כי היא מתייחסת לרצון ה' שקדם לבריאת העולם, ולנו יש השגה רק בעולם בו אנו חיים ולא במה שמעבר לו, ובדומה לעיוור צבעים שאין לו שום תפיסה בעניין הצבע. מבחינתנו אין כל משמעות לשאלות שתוכנן הוא מדוע ה' לא ברא עולם עם כללים אחרים מהעולם אותו אנו מכירים. זוהי כוונת הביטוי שאולי נפגשת בו ביחס לעניינים שונים 'כך עלה ברצונו הפשוט'. ה' פשוט רצה לברוא את העולם אותו אנו מכירים, ולא עולם אחר, וכל ניסיון להבין בשכלנו את מהות רצון ה' נדון לכשלון. שאלה חשובה אותה אנחנו כן יכולים לשאול היא, מהי משמעות החלוקה לששה ימים מבחינתנו? כלומר, איננו דנים כאן ברצון ה' כשלעצמו אלא מתבוננים בעולם אותו אנו מכירים, ומנסים להבין אותו ואת מרכיביו. כמובן שאין תשובה אחת לשאלה זו, שכן אין קץ לחכמה הקיימת בבריאה, ותמיד ניתן להעמיק בה עוד ועוד. ובכל זאת אכתוב על קצה המזלג, שעל ידי החלוקה לימים אנחנו נפגשים עם אור ה' בהדרגה ולא בבת אחת, מה שמאפשר לנו מפגש עמוק וחי יותר עם הבריאה. ניתן לדמות זאת לאדם שגדל, ובכל תקופה בחייו הוא נפגש עם כוחות נוספים באישיותו. עוד יש לדעת, ששלבי הבריאה אינם הסטוריה אלא הם קיימים כולם במרחבי נפש האדם. אולם בשביל לגעת בעניין הזה יש צורך להרחיב עוד ואין לי יכולת לכך במסגרת שו"ת האינטרנט, מה עוד שאני עצמי לא עסקתי בו לעומק. יתכן שהספר 'הנפש' של הרב יצחק גינזבורג עשוי לסייע בכך.
שאלה: טבילה אחר ניתוח: האם לאחר שעברתי ניתוח ועדיין יש עלי את הסיכות שמחזיקות את התפרים (הסיכות הן ממתכת). האם מותר לי (מדובר בבן) לטבול במקווה או שיש בעיה בזאת (לדוגמא: חציצה)? הסיכות הם כמו סיכות של מהדק. אם אפשר- הסבר הדינים,
תשובה: כיון שמדובר בבן אין צורך להקפיד על כל דיני חציצה ולכן מותר לטבול עם הסיכות.
שאלה: תפילת נשים לא נשואות: אני מורה באולפנא. מהי חובת תפילה לבנות שאינן נשואות ומטופלות בילדים? אשמח לדעת (על מנת ללמד) היכן יש התיחסות הלכתית לבנות (ולא לנשים).
תשובה: אני שולח לך קישור לספר פניני הלכה - תפילת נשים של הרב אליעזר מלמד המופיע באתר שלנו: בברכת התורה, WWW.Yeshiva.org.il
שאלה: מעבר ממוכר צמיגים למוכר אחר: ברצוני לקנות זוג צמיגים חדשים לרכב. דיברתי עם פנצ ריה והוא נתן לי מחיר לצמיג מסוים פלוס עבודה. סיכמנו שאגיע אליו למחרת לביצוע הקניה והוא אמר שיזמין לי את הצמיגים המדוברים. באותו היום דיברתי עם חבר והוא הפנה אותי לפנצ ריה אחרת ובה מצאתי צמיגים יותר טובים באותו מחיר. האם מותר לא ללכת לפנצ ריה הראשונה אחרי שסגרתי איתו?
תשובה: הקדמה:. בגמרא בב"מ מט,א מובא מקרה בו 2 אנשים סיכמו בניהם על עסקה כלשהיא וכעת רוצה אחד מן הצדדים לחזור בו. וכותבת הגמרא כי אע"פ שלא נעשה קנין מחייב ולא ניתן כסף הרי שאמירה של אדם היא דבר רציני ומחייב ולכן אין זה ראוי לחזור בו, וכדברי הפסוק 'הין צדק' שיהא הין שלך צדק ומילה של בנ"א תהא מילה. ולכן אף שמותר לחזור מאחר ולא נעשה קניין מחייב הרי שכל החוזר בו אין רוח חכמים נוחה הימנו. ובראשונים שם דנים מה הדין כאשר יש שינוי בשער האם דבר זה מהוה עילה ותירוץ לחזור או שעדיין אין זה ראוי ואין רוח חכמים נוחה במי שחוזר. וברמ"א בסימן רד,יא הביא 2 דעות האם תרי תרעי ( שני שערים), כלומר, שינוי במחיר שהתגלה לאחד הצדדים מתיר לחזור ואין החוזר נקרא מחוסר אמנה. וכתב שם שנראה לו עיקר שתרי תרעי לא מתיר לחזור בו והחוזר יהא בגדר אדם שאין רוח חכמים נוחה הימנו, אמנם בש"ך כתב שהב"ח נשאר בספק ולא הכריע בין שתי הדעות, והמוחזק בכסף יכול לומר קים לי כדעה שהחוזר בו איננו בגדר מחוסר אמנה. לגבי שאלתך נראה לחלק לשנים. 1. אם הצמיגים הם מיוחדים והוזמנו במיוחד עבורך הוי כתחילת עבודה ואין לך רשות לחזור, שהרי בחזרתך הינך מזיק את בעל הפנצ'ריה ואף שהוי כעין גרמא אסור לעשות זאת, שהרי הוא הזמין על סמך דבריך שתבוא למחרת והדבר מחייב. ודבר זה נלמד מהלכות פועלים שיש רשות לבעל הבית לחזור בו לפני שהם הלכו או התחילו במלאכה ואף שם כתבה המשנה בב"מ בתחילת השוכר את האומנין שיש להם תרעומת וכן נפסק בשו"ע חו"מ סימן שלג ע"ש. 2. אם הצמיגים הם סטנדרטיים וממילא היה מזמין ולא נגרם לו כל נזק אמנם אין זה נקרא כהתחלת עבודה עבורך, וא"כ השאלה היא האם הסיכום ביניכם מחייב אותך מדין מחוסר אמנה שכל החוזר בו אין רוח חכמים נוחה הימנו. ונראה לומר שאם היית מוצא צמיגים זולים יותר, כגון: שהיית מגלה שדורש ממך סכום גבוה ביותר וכדו', הוי כמציאות של תרי תרעי, ואז לדעות שלא מועיל תרי תרעי תהא חייב לשלם בכדי לא להיות נקרא מחוסר אמנה. אמנם לדעות שסוברות שבכזה אופן אין מחוסר אמנה אם תחליט לחזור בכך אין עליך שם מחוסר אמנה. ואפשר שגם לדעות אלו עדיין תהא עליך תרעומת שזה גדר קל יותר. אבל מאחר ובשאלה לא מדובר שמצאת את אותם צמיגים במקום יותר זול אלא שנודע לך כי ישנם צמיגים אחרים טובים יותר באותו סכום הרי לא פשוט להגדיר דבר זה כתרי תרעי עבורך. ולכן להלכה: מאחר ואדם שלא עומד בדיבורו יש עליו שם מחוסר אמנה אף שעדיין לא עשו קניין ונתנו כסף, ונחלקו הראשונים האם במקרה של תרי תרעי עדיין נשאר שם מחוסר אמנה או שמותר לחזור, ומאחר ולא ברור שבשאלה יש מציאות של תרי תרעי, לכן נראה לומר שבכדי שלא לקבל שם של מחוסר אמנה ראוי לעמוד בדיבורך. הרב חגי ויסמן
שאלה: קפץ מן המעושרין לתוכן - ירעו עד שיסתאבו: במסכת בכורות (ט,ז) נאמר: כי אם אחת הבהמות המעושרות קופצת חזרה לתוך הדיר של הבהמות שטרם נמנו, כולן ירעו עד שיסתאבו וייאכלו במומן לבעליהן. זאת מכיוון שלא ניתן להבדיל בין הבהמה המעושרת לבין יתר הבהמות בדיר. משנה זו אינה נהירה לי, שהרי הבהמה המעושרת נסקרה בסקרא ולכן ניתן לזהות אותה לפי הצבע האדום בו היא מסומנת. מדוע, אם כן, קיים חשש שלא יהיה ניתן לזהות את הבהמה המעושרת?
תשובה: הבהמה היתה אמורה להימנות בסיקרא. יכול להיות שהבהמה קפצה חזרה מיד לאחר המניין לפני שנסקרה. אמנם מסמנים את הבהמה כדי לדעת איזו קדושה אבל הקדושה חלה מיד מאז שנמנתה.
שאלה: סידור חדש עם אותיות חסרות: קניתי סידור חדש לגמרי אבל גיליתי להפתעתי שיש כמה אותיות שלא מודפסות טוב ואפילו כמה אותיות חסרות. (למשל האות ה' ב"ברוך אתה"). האם הסידור הזה פסול לשימוש? קניתי אותו בכוונה כדי להשתמש בו בבית ובבית הכנסת! האם מותר לי להשלים בעצמי את האותיות בעיפרון?
תשובה: אתה יכול להשלים את האותיות בעיפרון או בעט. כדאי לבדוק שאין עוד בעיות בסידור, ואם כן, לגשת לחנות ולהחליפו.
שאלה: בר מצווה בשבת הגדול: בהמשך לשאלה ששאלתי בני נולד ביא בניסן הבנתי שאפשר לחגוג לו באולם אירוע בי בניסן לפי מה שכתבתם לי. רציתי לדעת מתי הוא צריך לעלות לתורה? מתי לעשות לו שבת חתן? והאם אפשר לחגוג לו באולם לפני שעלה לתורה?.
תשובה: את החגיגה באולם כדאי לעשות ביום חמישי בערב, מאחר וזה יום הולדתו. את שבת החתן תעשו בשבת הגדול ובשבת זו הוא גם צריך לעלות לתורה. אם קשה לעשות שבת גדולה בגלל החג המתקרב, תזמינו רק את המשפחה המצומצמת, סבא, סבתא וכמה דודים.
שאלה: אבלות ובית קברות: יום האזכרה השנתי הראשון של אימי יצא ביום שבת. במשפחה היה ויכוח האם ניתן לערוך אזכרה בבית הכנסת ביום שבת ולהביא את הכיבוד לצורך הברכות לשם או האם חייבים לדחות או להקדים את האזכרה? אציין כי בחודש ה-11 עלינו לקבר.
תשובה: השולחן ערוך (אורח חיים סימן תקסח, ט) כתב: שהנוהגין להתענות ביום שמת אביו וחל יום זה בשבת ידחו את תעניתם ליום ראשון, וכתב עליו הרמ"א שאין דוחין התענית אלא לא צמים באותה שנה. רוב האשכנזים נוהגים כרמ"א לגבי תענית, ולכולם המנהג לעלות לקבר ביום שישי (גשר החיים פרק לב). הילקוט יוסף (הלכות אבלות מ, כד) פסק שיש להקדים את העליה לקבר, האזכרה והסעודה ליום חמישי, וזה על פי האר"י שכתב שיש להקדים את האזכרה ליום המיתה. את הקדיש לעילוי נשמת הנפטר יש לומר בשבת.
שאלה: קיפול התפילין לאדם אחר: האם מותר לקפל למישהו אחר את התפילין (אדם בלי קושי מסוים)?
תשובה: בוודאי שמותר.
שאלה: הכנה לבת מצוה: בע"ה בעוד כארבע חודשים ביתנו תחגוג את בת המצווה שלה. כיצד כדאי להכין אותה ליום זה? מה כדאי ללמוד, אולי לבקר במקום כלשהו וכדו? אשמח לתשובה מפורטת.
תשובה: אצלנו בשפחה לכל ילד או ילדה בוחרים נושא שבו אנו מתמקדים לפני שהוא מגיע לעול מצוות. יש ילד שלמד על שבת. יש ילד שלמד על התפילין. יש ילדה שלמדנו איתה על האימהות. לפי הנושא אנו קובעים מה לעשות. אנו בוחרים אתרים שבהם אנו מבקרים. לפעמים אנו קובעים להיפגש עם אנשים בנושא אותו אנו לומדים. ניתן לצלם את החויות שעוברים עם הילד. לאחר מכן בבת מצווה להקרין סרט וכד' שמתאר את מה שנעשה כהכנה לבת מצווה. למשל, עם הבת האחרונה למדנו בנושא התפלה והאמונה. נפגשנו עם אנשים מיוחדים שסיפרו לנו על מאורעות מיוחדים שנוגעים לתפלה. הלכו לבקר בתי כנסיות וכד'.
שאלה: פגיעה במכונית חונה: כאשר אדם פוגע במכונית חונה שבעליה לא נמצא באיזור כרגע ויש לו ספק לגבי פגיעתו בכלל (האם הוא זה שגרם את הנזק) או שיש לו ספק בכך שאולי בעל הרכב יוכל לתובעו מעל ומעבר (כאשר היו נזקים קודמים שאפשר "לתפור" אותם עליו וכדו ). האם מותר שלא להשאיר את פרטיו על הרכב?
תשובה: אפשר לצלם את הפגיעה ולא לשלם יותר מהנזק
שאלה: נסיעה בשבת לעבודה ביטחונית: אני עובד באבטחת אישים והתחייבתי לעבוד גם בשבתות מדי פעם. יש שירות של הסעות לעבודה וחזרה, אך אני מתגורר באחד מיישובי בנימין והשירות של ההסעות הינו רק בתוך ירושלים, לכן אני צריך להגיע ברכב פרטי. מה הדין? האם אפשר לנסוע עם הרכב הפרטי, מה לגבי חזרה? נ.ב. יש אפשרות שאני יעשה חצי דרך עם הרכב הפרטי (היינו עד פסגת זאב) ומשם יאסוף אותי רכב של היחידה. מה הדין לגבי זה?
תשובה: הלוך - אין בעיה שהרי זה פיקוח נפש. חזרה - זו בעיה, אלא צריך למצוא אינו יהודי שיסיע אותך חזרה אפילו ברכבך (אפילו בת מראש או אח"כ). עיין בתשובות מנחת שלמה של הרב שלמה זלמן אויערבאך שכותב שמה שהתירו סופם משום תחילתם הוא רק באיסור דרבנן ולא באיסור תורה וכן דעת רוב גדולי האחרונים. אמנם יש מי שמיקל בזה שמותר לחזור ע"י יהודי. לכן צריך למצוא נכרי שיחזיר.
שאלה: ברכת שמע שעל המיטה וברכות השחר: ניכנסתי לישון ב-8 בבוקר אחרי לילה שלם שבו לא ישנתי (ולא הייתי במיטה וכד ). מה עליי לברך, קריאת שמע שעל המיטה? ברכות השחר? ראוי לציין שברור לי שאישן עד הצהריים אחרי לילה ללא שינה.
תשובה: קריאת שמע שעל המיטה אומרים רק בלילה ולכן את לא צריכה לומר קריאת שמע. ניתן לומר את המזמור "יושב בסתר עליון" שהוא לשמירה. ברכות השחר את צריכה לומר לפני השינה כמו כל מי שהיה ער, כלומר: ללא ברכת התורה, ללא "אלקי נשמה" וללא "המעביר שינה". (ספרדים מברכים את כל ברכות השחר). אם לאחר השינה את מתכוונת לומר תהילים וכד', תאמרי את ברכות התורה לפניהם.
שאלה: השבת ספק מתח למעבדה של גוי: אני מתגורר בחו"ל (באופן זמני ב"ה). מסרתי לתיקון מחשב נייד, ומאחר ולא הצליחו לתקן אותו, השיבוהו לי כמות שהוא. כשמסרתיו לתיקון מסרתיו ללא ספק המתח (טרנספורמטור), כי נאמר לי שלא צריך, שמא ילך לאיבוד. אולם כשקיבלתיו חזרה, היה מצורף גם ספק מתח. כבר מהרגע הראשון הבנתי שיש פה טעות וכי הם אינם חייבים לי ספק מתח אך מאחר ועברו כחודשיים ימים מאז מסרתיו לתיקון, לא הייתי בטוח אם מסרתי או לא מסרתי את ספק המתח שלי, ולכן החרשתי עד שאבדוק בביתי את העיניין. אכן זכרוני לא הטעה אותי ומצאתי את ספק המתח שלי, וזה שקבלתי קבלתי בטעות. שאלתי היא, האם אני צריך להחזיר את הספק שקבלתי בטעות? האם לא מדובר כאן באבידת גוי, בהתיחס לדברי רמב"ם הלכות גזלה פרק יא הלכה ג, ושו"ע חו"מ רסו,א. הערות להדגשה: א. אני מסרתי את המחשב למעבדה במדינה שבה אני גר, והיא מעבירה את המחשב למעבדה במדינה אחרת, כך שיתכן שהספק שלא יוחזר למקורו. ב. כמו כן המחשב כבר שהא במעבדה כאן במדינה כשלושה שבועות לערך עד שבאתי לקחתו, כך שלא ברור אם המאבד יודע על האבידה או שהתייאש ממנה. ג. כמו כן לא ברור לי כי ידעו מי קיבל את האבידה עם זיהוי מקורו (יהודי או לא). ברמה העקרונית אני לא צריך את הספק, אולם הוא שווה סכום הכבד אך יתכן שאם אשיב אותו ואומר שיש כאן טעות ואני כיהודי חייב להשיבו, אפשר שיעשה קידוש ה.
תשובה: חכמים חייבו להשיב אבידה דווקא לישראל ודרשו זאת מהפסוק "אבידת אחיך". ממילא, כל שאינו נכלל בגדר אחיך אין חיוב להשיב את אבידתו. אכן, כפי שכתבת נראים הדברים, לפי התאור שלך, שאין חיוב השבת אבידה (כמובן שיש לוודא שבעלי חברת התיקונים אינם יהודים.). אם יש בכך קידוש ה' ניתן להחזיר.
שאלה: חזקה למפטיר יונה: פלוני הצליח לקבל מידי שנה מפטיר יונה. כיום הוא טוען שיש לו חזקה של שנים לכך ואינו מוכן שימכרו עליה זו לכל המרבה במחיר. למען הסר ספק, הוא תורם עבור עליה זו תרומה יפה אבל יש המוכנים לתרום בשווה לו ובלבד שתהיה העליה פתוחה להתמחרות. מה דעת תורה בעניין?
תשובה: זו בעיה לנשל אותו. כמו שבמקרה שאדם קיבל חזקה על מקום אין לנשל אותו אם יכול לבצע מה שקנה ויכול לקרוא וכו'.
שאלה: שימוש באוטו של חברה בשינוי מהנהלים: אבא שלי עובד בחברה שדרכה הוא מקבל אוטו (ז"א, הוא משלם כל פעם קצת קצת על האוטו.משהו כזה) והחברה גם מממנת לו את הדלק (דלקן). החברה גם עושה לו מכספה את הביטוח על הרכב. אני עכשיו בן כמעט 18 ועדיין נחשב "נהג צעיר". החברה הזו מסכימה לעשות רק ביטוח רגיל על הרכב אז זה אומר שעפ"י החוק מותר לי רק לנסוע עם נהג מלווה כדי שיחול הביטוח. יש פעמים שאבא שלי נותן לי לנסוע באוטו לבד. האם יש פה גזל דלק או שעוברים על דעת הבעלים? הרי אבא שלי היה יכול לנסוע איתי או מלווה אחר באותו זמן באוטו והיתה נלקחת אותה כמות דלק, אפילו יותר, בגלל ההלוך חזור. כמובן שהאוטו מותר לשימוש אישי ולא רק עבודה. אולי חשוב לציין שכנראה מה שגורם לחברה לא לעשות ביטוח צעיר זה המחיר והפחד מהרבה תאונות.
תשובה: השימוש ברכב אסור, כי מסתבר שהחברה איננה רוצה שינהגו ברכב אנשים ללא ביטוח, שכן במקרה של תאונה נוח לחברה לתבוע את הביטוח מאשר אדם פרטי. ככלל נאמר, שיש איסור לעבור על דעת בעל הרכב, אף אם אין בדבר דין של גזל גמור. (כמו במקרה דנן, שכעקרון מרשה החברה למשפחה לנהוג ברכב, והשינוי מדעת הבעלים הוא רק הנהיגה ללא ביטוח). ניתן למצוא מקור לדבר בדברי הגמ' בבבא מציעא פרק האומנין, שם נאמר השוכר חמור לרכוב עליו איש לא תרכב עליו אשה, ובאר הרמב"ן שהאיסור קיים למרות שאין חובה לשלם אם בסופו של דבר קרה נזק שלא כתוצאה מן השינוי. (וזאת בניגוד לגזלן שחייב לשלם על נזק שקרה אף לא מחמת גזילתו.) בכל אופן, הטוב ביותר הוא שתשאל את נציג החברה הממונה על הנושא. הרב חננאל פאטשינו
שאלה: עין הרע על תינוק: האם כשחברים או קרובי משפחה רואים את התינוק אחר הרבה זמן, ומתפעלים מגדילתו ומדיבורו המתפתח - יש עניין שההורים יאמרו בשקט "בלי עין הרע"? והאם בכלל תינוק עלול לקבל עין הרע מאנשים שאוהבים ומתלהבים ממנו וכלל לא רוצים ברעתו?
תשובה: טוב וראוי הדבר לבטוח בה' יתברך שישמור התינוק מכל נזק, אך עקרונית ודאי שיש מושג של עין הרע ביהדות והדבר נלמד מיעקב ובניו, ואפילו בלא כוונה אפשר לגרום לעין הרע ואפילו על ידי אוהבים, ולכן אסור לעמוד על קמת חברו בשעה שהשדה מלאה תבואה כידוע. ולכן טוב שההורים יאמרו בלי עין הרע ושיתכוונו שה' ישמור התינוק.
שאלה: ברכה על מסטיק חריף: האם על מסטיק מנטה חריף ביותר, שנועד בשביל לעורר - מברכים שהכל (לנוהגים על מסטיק)?
תשובה: הוא הוא טעים או רק חריף?
שאלה: קיצוץ לולב ארוך: האם מותר לקצר לולב ארוך שלא נכנס לנרתיק המיוחד של ארבעת המינים? כיצד יש לחתכו, ועל מה צריך להקפיד?
תשובה: מותר לחתוך אותו מלמטה, כשם שחתכו אותו מהעץ. יש להקפיד לחתוך אותו בדרך שלא תזעזע לגמרי את השדרה, מאחר והוא עלול להיפתח בגלל הניענועים החזקים כשחותכים.  ועיין במסכת סוכה דף לז, ב וברש"י דיבור המתחיל "לא ליגוז"
שאלה: להניח בגדים שונים על ציצית: האם כשמקפלים ומתייקים את הכביסה הנקייה בארון בגדים - מותר לשים מכנסיים על ציצית?
תשובה: ציצית מוגדרת כבגד ומותר להניח עליה דברים אחרים.
שאלה: ברכת האורח כשאוכלים בישיבה: האם אברך נשוי שאוכל בחדר האוכל שבישיבתו - מדלג על ברכת האורח? אם לא - מה הוא צריך להזכיר?
תשובה: ידלג.
שאלה: קדימות על פרוסות מלחם פרוס: שאלה בדיני קדימות על לחם: האם עדיף לברך על קצה הלחם ("נשיקה"), שהיא קצרה ועבה, או על פרוסה מאמצע הלחם, שהיא ארוכה ודקה? כלומר, האם הולכים אחר האורך או הרוחב?
תשובה: אחרי השטח. הרב יאיר וסרטיל
שאלה: ריקודים בחתונה נפרדת: ישנה בעיה שמטרידה אותי כמעט בכל חתונה ואשמח לדעת כיצד לנהוג ולהסיר ממני ספקות: בעת הריקודים במחיצה של הבנות, ישנה תופעה שנכסים גברים (מבוגרים בד"כ) ומתבוננים בריקודים (אציין שלפעמים נכנסים בכדי לדבר עם האישה וכד, אך עדיין הם נוכחים במקום בו רוקדות בנות) שאלתי כיצד עלינו לנהוג, האם להפסיק לרקוד? הרי מצדנו עשינו את כל המאמצים להפרדה מלאה וזה כמעט לא ניתן לשליטה, והלא יש כאן מן אחריות של הגבר על מעשיו?
תשובה: היות ועשו הפרדה זה לא באחריות שלכן ומותר לרקוד, כי זה לא שאתן רוקדות כדי ל"נקר את העיניים" של הגברים אלא רוקדות בצניעות והם שבאו לשם הם פושעים, ולא בגלל זה אתן צריכות להפסיק לשמח את הכלה.
שאלה: תפיסת מקום בכיתה: אני סטודנט במכון לב. האם מותר לתפוס מקום בכיתה כשעה לפני השיעור ע"י זה שאני שם את התיק שלי (ולא נשאר בכיתה) בידיעה שכסטודנט אחר יגיע בזמן ויראה את התיק הוא לא יתישב במקום?
תשובה: אם זה מקובל שם לעשות כן - אין בעיה.
שאלה: "הפצה" מול כבוד דפי פ"ש: האם מותר לשים עלוני פרשת שבוע במקומות כמו תחנת אוטובוס או מוסד "חופשי" מסויים (במטרת "הפצה"), בידיעה שהדפים ימצאו את מקומם בפח או יתגלגלו על המדרכה ואנשים ידרכו עליהם וכדו?
תשובה: יש לדאוג שלא ייכללו באותם דפים שמות קדושים או פסוקים שלמים.
שאלה: שוויון חובות בקהילה: 1. האם ניתן להטיל חובות קהילתיים (למשל תורנויות) רק על חלק מחברי הקהילה באופן סלקטיבי, או שאין לכך תוקף? 2. במקום שבו החיוב הוא אכן סלקטיבי, האם חבר שחויב בתורנות רשאי לטעון:"כל עוד החיוב אינו שוויוני לכולם - לא אקיים את התורנות" או שזכותה של הנהגת הקהילה לטעון "אתה תעשה את חובתך, ואין זה עניינך למה אחרים לא מקיימים את אותה החובה."? אשמח לקבל הפניה למקורות.
תשובה: זה נראה משונה להטיל חובות באופן סלקטיבי, אלא כולם צריכים להשתתף בשווה (כמו בקיבוצים שלכולם היה תורנות אפילו מי שהיו שרים בממשלה). חוץ מישיש שפוטרים אותו מפני הכבוד וכדומה או כהן. אבל צריך עילה הלכתית כדי לפטור חלק ולחייב אחרים. וזה מדין "ועשית הישר והטוב", שהרי כולם נהנים מהשירותים ולכן צריך להיות שיוויון בחובות.
שאלה: תספורת ביום רביעי ובלילה: האם מותר להסתפר ביום רביעי, והאם מותר להסתפר בלילה?
תשובה: כן. הרב יאיר וסרטיל
שאלה: פיזור פרחים בחתונה: האם יש בעיה שבחתונה ילדות קטנות ילכו אחרי הכלה ויפזרו פרחים?
תשובה: לא נראה לי שיש בזה בעיה.
שאלה: לשון הרע לטובת ילדים: אני בשירות לאומי ולפי דעתי אחת העובדות מתנהגת בצורה כמעט אלימה עם הילדים. האם מותר לי להתלונן עליה?
תשובה: לא רק שמותר לך אלא אף את חייבת. אולם יש להיזהר שלא לשנות מהעובדות ולא לתת פרשנות אישית. כמו כן, לדאוג שההודעה מדוייקת, ללא תוספות, ושהשומע יבין שיש כאן מקום לבדוק ולברר ולא קביעה שהיא אלימה.
שאלה: דתיים לאומים המשך: הרב ענה לי על שאלתי לגבי ההשקפה, שדווקא לו נראה שההגיון הפשוט אומר שעם הזמן גם החרדים וגם החלוניים יצטרפו לציבור הדתי הלאומי ויאמצו את דרכו, שהיא הדרך השלמה של האמונה, שהיא שאיפה לשלמות התורה ולשלמות הארץ ולשלמות העם. אבל לצערנו אנו לא רואים כך, והמציאות זה ההוכחה הכי טובה. אנו רואים שהרבה מהדתיים נהפכים לחרדים או במקרה הגרוע יותר לחילונים. אז זה לא נראה כדבר הגיוני.
תשובה: כנראה שאת רואה את המציאות אחרת. כי אני רואה את הצבור התורני הלאומי הולך ומתחזק משנה לשנה. גם בכמות ובעיקר באיכות. ואין לי ספק כי דרכו היא הדרך השלמה והוא יאחד את העם ויעמוד בראשו.
שאלה: לימוד במכללה חילונית: התחלתי ללמוד במכללה שהיא חילונית. אין למורים שום קשר לדת ואני לומדת בשיעור שמלמדים בו על העם והארץ. המורה אמר לנו שיש בתנ"ך שני מקורות שבהם כתוב בפעם הראשונה שה ציווה על אברהם ללכת להר המוריה ובפעם השניה כתוב ארץ המוריה. רציתי לדעת מה התשובה. אם זה ארץ שונה ובכלל לא קשורה לארץ ישראל או שזה הר בארץ כמו שעד היום ידעתי.
תשובה: עליך לדעת שלימוד במכללה חילונית יכול מאד לבלבל ולפגוע באמונה בד' ובתורתו. על כן עליך לעמוד בקשר מתמיד עם רבנית או מורה שתכוון אותך איך להתמודד אם כל הרוח והדעות שתשמעי במכללה. התורה היא אחת ואין שני מקורות בתורה הכל ממקור אחד ואם יש שינוי בלשון התורה ממקום למקום יש בזה כוונה ללמדינו איזה דבר. ואפשר למצוא ביאור לזה במפרשים.
שאלה: עלית משפחת כוהנים לתורה בשבת חתן: אנו, שתי משפחות כהנים, מתכוונים להשיא את ילדינו בקרוב במזל-טוב בשעה טובה ומוצלחת. שאלתי בענין העולים לתורה, החתן כהן ואבי הכלה כהן. כמובן, גם האחים, הדודים ובניהם כהנים. האם יש אפשרות שיעלה לתורה אב אחרי בן או להיפך? האם אפשר שיעלו לתורה שני אחים ברצף? או שמא אסור ואז יעלה ישראל ואחר-כך שוב כהן? בין המוזמנים לשבת חתן יהיו כהנים ואחד ישראל. ישנם 7 קרואים ואיננו רוצים להוסיף ולחלק את הפרשה. האם יוכל החתן לעלות ראשון ואחריו אביו ואחר-כך חמו (שגם הוא כהן)? אחריהם יעלו בני משפחה.
תשובה: א. אין הכרח שכולם יעלו לתורה, אפשר לוותר על כך. ב. אין מעלים שני כהנים, ולא שני אחים, ולא אב ובנו זה אחר זה. ג. אפשר להעלות כנהוג, כהן, לוי וישראל, ואח"כ מרביעי עוד פעם כהן, לוי וישראל. ולהוסיף אחרון כהן נוסף, הוא יכול להיות חמיו של החתן והחתן יעלה מפטיר. מזל טוב
שאלה: דרך התשובה ע"פ משנת הרב זצ"ל: למדנו בבית המדרש של הרב זצ"ל שאם יבוא אדם לחדש בענייני התשובה אך לא מתוך מבט ישר אל הופעת הקץ המגולה ואור הישועה הזרוחה - לא יוכל לכוון לאמתתה של תורה (ע"פ האגרת המפורסמת להגאון הרב חרל"פ זצ"ל). לאחרונה ישנם כנסים וכדומה של ישיבות מבית מדרשנו העוסקים בכיצד מחזירים בתשובה וכו ורבים רבים מהמדברים שם לא ממש עונים להגדרה הנ"ל של הרב זצ"ל. האם משהו השתנה? כיצד יש להתייחס לזה?
תשובה: הרב באר שכדי להחזיר בתשובה יש להכיר את נפש הדור. יש צורך להבין את מה שהדור מחפש. מעבר לכך יש צורך ללמד זכות על הדור. רק מכוח לימוד זכות ניתן לעורר בתשובה. הערונות האלו נכונים להיום. גם בכנסים האלו אני מניח שהעיצות הטובות קשורות לכך שצריך להבין את האופי והתכונות של דור הגאולה. ובודאי שהתנאי להשפעה היא בכך שבאים מתוך מבט של אהבה ולימוד זכות.