LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: ישיבה או לימודים אקדמיים?: יש לי התלבטות קשה כבר חצי שנה ואף יותר, היות וסיימתי את שירותי בצבא (השירות הפעיל) במסלול ההסדר ולאחר כחודש השתחררתי סופית מצה"ל ואני מתלבט אם להמשיך בישיבה. אציין כי בישיבת ההסדר שבה הייתי לא הרגשתי, לאחר תקופת נסיון של חודש וחצי, מחובר ולא הרגשתי בה שאוכל להתפתח רוחנית, האם כדאי לנסות ישיבה אחרת או ללכת לקיצוניות השניה בכלל ולהתחיל ללמוד לימודים אקדמיים ובעצם "להתחיל את החיים", כמובן שזה יהיה בנוסף לשיעורי תורה ולימודי קודש כמה שאוכל?
תשובה: אם יש סיכוי וסיבה הנראית לעין שבישיבה אחרת תזכה יותר להתחבר אז שייך לנסות עוד ישיבה. אולם אם לא נראית סיבה הגיונית שתשנה את המצב שלך. אם הקושי בהתחברות לא מצד אופי הישיבה אלא מצד בעיות אישיות אין רצוי סתם להחליף ישיבה. אם ללמוד יום שלם לא מתאים כדאי לעבור למסלול של לימוד מספר שעות ביום.
שאלה: לבוש בן ישיבה: האם ראוי לבן ישיבה ללכת עם ג ינס (שלא משופשף קרוע וכדו )?
תשובה: אינני חושב שזה ראוי, זה חיקוי של בגדי המודה במערב. לא הייתי אומר שיש בזה ממש איסור, אך זה לא לכבוד התורה.
שאלה: מחתך בפקק בשבת: מדוע בדיון לגבי פתיחת פקקים בשבת, דנים רק מצד מתקן מנא בונה בכלים ולא מצד מחתך, במה זה שונה, למשל, מפתיחת פחית?
תשובה: במחתך הבעיה כשמקפיד על המידה, וכאן זה לא שייך. מחתך שייך כשצריך לחתוך חתיכות נייר בגודל מסויים וכדו'. כאן הבעיה היא "מתקן מנא" כיון שבזמן שמשחרר את ההברגה מהבקבוק יוצר פקק שהוא כלי שראוי לשימוש אף במקום אחר.
שאלה: קניית בשוק בהבלעה: האם מותר לקנות בשוק ירקות הקדושים בקדושת שביעית בהבלעה, שהרי גם אי נימא דאין איסור בהבלעה, הרי אתה הקונה מחזק את המוכר לעשות סחורה בפירות שביעית לכלל האוכלוסיה שהרי הוא רואה שקונים ממנו, בצורה כזו והקונה מחזק ידי עוברי עבירה?
תשובה: הבלעה רק פותרת את שאלת קדושת דמי שביעית, אולם איננה מתירה את עצם המסחר, ולכן אם בירקות נעשה איסור אזי צודק הנך בדבריך שיש בכך מסייע לידי עוברי עבירה, ולא התירו אלא הבלעת אתרוג אחד בלולב שאין כאן מסחר גדול אלא כמות קטנה וכדי שלא יהא קדושת שביעית התירו את ההבלעה. אמנם יש אחרונים הסוברים שאם נותן את הפירות במתנה הרי שההבלעה מותרת אפילו לאיסור סחורה. בכל אופן צודקים דבריך שאין לקנות בשוק בהבלעה שהרי אין זה פותר את איסור הסחורה. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: קינוחים שנמשכים יותר מ-72 דקות: אצלנו נהוג שבשבת לאחר הסעודה מקנחים בפיצוחים, פירות, עוגות וכדומה - זאת עוד לפני ברכת המזון. לעיתים לא מרגישים ונמשכים באכילת הקינוחים אף יותר מכדי זמן 72 דקות מסיום הסעודה על הפת (שזה ככל הידוע לי הזמן שעד אליו ניתן לברך מסיום הסעודה). האם במקרים כגון אלו, הזמן של 72 דקות נמדד מזמן אכילת הפת או מסיום אכילת הקינוחים?
תשובה: אם אתם אוכלים רק קינוחים סימן שאתם שבעים. אם אדם שבע מהסעודה אפילו אם עברו שעתיים ויותר הוא מברך ברכת המזון. 72 דקות זה רק למי שאכל ולא שבע, שאנו אומרים שאחרי כדי הילוך מיל אין על מה לברך. בדרך כלל במציאות של סעודת ערב שבת אנשים שבעים, ואפשר לברך אף אם עובר זמן רב, כך עוד שבעים. לגופו של עניין, היות וממשיכים בפיצוחים, זה נקרא שהסעודה עדיין לא נגמרה, ואפשר לברך אף אם נשארו רעבים (תוך הזמן).
שאלה: דו שיח עם ערבים: בעבודתי ישנם עובדים ערבים, עם אחד הערבים יוצא לי לדבר מדי פעם. אנחנו לא מעט מדברים על הדת שלי ועל הדת שלו. שמעתי שבסיום צום הרמאדן הוא התפלל בהר הבית ולכן התחלנו לדבר על כך, ניסיתי להסביר לו שלפני שהקימו את המסגד ששם היה לנו את ביהמ"ק ושהוא עתיד להיבנות שוב בעז"ה, הוא אמר שהוא מאמין בכולם: במשה רבינו, בישו ומוחמד. ניסיתי להסביר לו ששני ה"נביאים" האחרונים בכלל לא נביאים, שזה סתם המצאות של אנשים משועממים. האם בכלל מותר לי לדבר איתו על כך ולהסביר שרק היהדות היא הדת הנכונה? ובכל מקרה, רציתי לשאול לפי מה בדיוק אנחנו יודעים שביהמ"ק היה איפה שהר הבית נמצא? ושקודש הקודשים במקום שאסור להיכנס אליו? הוא גם טען שהוא היה מאמין בתורה שלנו אילו לא היו משנים אותה עם הדורות, איזו הוכחה יש שהתורה לא השתנתה, חוץ מזה שזה חלק מעיקרי האמונה?
תשובה: אל תשקיעי בכך שהוא יאמין בי"ג עיקרים. הגויים לא מצווים על עיקרים אלו. הביסוס העיקרי לנאמנות תורה שבעל פה ושהתורה לא משתנה זה חזרת עם ישראל לארץ ישראל וקיום מהלך הגאולה לפי מה שח תיארו. עיון במשנה בסוף מסכת סוטה הוא כבר ביסוס גדול לדברי ח ולכך שדבריהם נאמרו ברוח קודשם.
שאלה: עדות במשטרה ודין מוסר: האם מותר למסור עדות במשטרה המפלילה אדם אחר ועשויה להביא למאסרו, האם אין בזה דין מוסר?
תשובה: אין בזה דין מוסר, "מוסר" מדובר על יהודי שמוסר יהודי ביד גויים שיתנכלו אליו. כאן מדובר לדוגמא באדם שנסע במהירות מופרזת, וסיכן עוברים ושבים. חובתו של האזרח, שאכפת לו שלומם ובטחונם של עמינו, למסור אותו לגורם הממשלתי שיטפל בו. כאן זה לההיפך ממוסר, הוא מונע נזק מהעם שלו, ועושה זאת לטובת הציבור.
שאלה: יצוג המשטרה בנתיחת מת: אני עו"ד. האם מותר לי לייצג את המשטרה בדיון בבית משפט לצורך הוצאת צו לנתיחת מת. ידוע לי בוודאות שבנתיחה מתחלל כבודו של המת?
תשובה: אם הנתיחה נחוצה לברור חשש פלילי - מותר, אם היא מיותרת - אסור.
שאלה: ללמוד או ללמד?: האם אדם שלומד תורה להתפתחותו האישית, כלומר אברך בישיבה, צריך ללמד שיעורי תורה? אם לדוגמה בישוב בו הוא מתגורר אין שיעורי תורה בכלל ובפרט שיעורי גמרא לציבור הרחב האם עליו להרגיש חובה אישית ללמד, או ו לדאוג שאחר ילמד או שעליו קודם ללמוד ולהתפתח מבחינה אישית ורק אחר שיסיים ללמוד נושאים חשובים כגון שבת ואיסור והיתר, יוכל ללמד כך שאם יתקל בשאלות ידע מה לענות?
תשובה: קשה לומר כאן באופן גורף, אחרת נדרוש מכל בחור הלומד בישיבה, שיפסיק את הלימודים ויעזור לציבור, ואז יצא שלא יתפתח בעצמו. אבל ראוי שכן יעסוק בזה קצת, ובמיוחד שכאן אין מי שיעשה זאת. ואם כן, אתה או שתדאג לאחר תזכו את הציבור. כמובן, בצורה שזה לא יפגע בעצם ההתפתחות שלך בתורה.
שאלה: חולצת פשתן מעל ציצית צמר: האם יש בעיית שעטנז אם אדם לובש חולצת פשתן ומתחתיה ציצית צמר או מעליה טלית צמר? (או גם וגם).
תשובה: מותר ואין זה בגדר שעטנז.
שאלה: דעת הרב על פרויקט של"פ: רציתי לשאול בדבר פרויקט של"פ של בני עקיבא, מדובר בפרויקט שמפעילה תנועת בנ"ע מזה כמה שנים, מדובר בקבוצה של שמיניסטים שעברו ראיון סינון להתקבל והם מחולקים ל4 5 קבוצות שמתפצלות לעירות פיתוח בארץ. כל קבוצה יש 5-8 חברים שגרים יחד בדירה שבנ"ע שוכרת ולומדים בישיבה התיכונית או בתיכון הדתי המקומי. בזמנם החופשי יוצאים להתנדבויות שונות ברחבי העיר. בנוסף על עצם ההתחברות עם חברי כיתתם שהיא עצמה כבר יכולה להשפיע. האם הרב חושב שיש מקום לשקול ללכת לפרויקט הזה או שמא ישנם חששות שנערים שמיניסטים לא מוכנים לזה וכו?
תשובה: קשה לקבוע בצורה חד משמעית, כיון שאינני מכיר את הרמה התורנית של השמיניסטים האלה. ברור שיש מקום לחשוש שבחור בגיל כזה עדיין לא עיצב מספיק את אישיותו, ועדיין אי אפשר לדרוש ממנו לתרום לאחרים. אינני אומר שאין לצאת מפעם לפעם (אחת לשבוע וכדו'). אבל אם גרים בעיר ולא במסגרת ישיבתית, וצריך להתמודד עם ההשפעות השליליות של העיר, קשה לומר שזה כל כך רצוי. אחר שהאדם עיצב את דמותו התורנית יוכל לתרום לאחרים.
שאלה: הלוואה בריבית מוועד עובדים: אני עובד בארגון גדול, בו יש וועד עובדים, אליו אנו משלמים מיסי וועד מידי חודש בחודשו דרך המשכורת. הכסף שמצטבר בקופת הוועד הוא לרווחת העובדים מידי פעם קונים לנו בו מתנות, ייצוג עובדים בבתי משפט, וכל מטרה שהיא לרווחת העובדים. בין שאר הדברים שעושים עם הכסף, הוא מתן הלוואה לכל עובד שיחפוץ על סך 3000 ש"ח לשנה עם ריבית זעומה. האם ניתן לקחת הלוואה כזאת ללא היתר עיסקה בהסתמך על כך שאין מישהו או מס אנשים שנהנים מהריבית, אלא הכל הולך לקופת הוועד, וכפי שציינתי כל העובדים נהנים ממנו ואף אני משלם הריבית נהנה כביכול מהריבית שאני שילמתי?
תשובה: זה תלוי בהגדרה, אם יעשו את הריבית הנמוכה כת עבור השרות והחזקת הקופה (לקנות את הפנקסים ושיהיה מישהו אחראי). כמו שבגמ"ח אדם שלווה סכום כסף, משלם עוד קצת בשביל הניירת, וזה לא נקרא ריבית. אלא שכאן בכל זאת יש בעיה כיון שגודל הת הנוסף (ריבית), תלוי בגודל ההלוואה, ויהיה בעיה לקחת הלוואה.
שאלה: התמודדות אמונית עם האיום הדמוגרפי: מזה שנים שהעניין הזה מקנן בי והיום החלטתי להיוועץ בכבוד הרב. כי קרו לי שני מקרים לאחרונה שגרמו לי לכתוב את הדברים: כשנסעתי באוטובוס באיזור בני ברק, עמדו מספר ערבים (כנראה שוהים בלתי חוקיים) והציקו באחת הנוסעות. ללא פחד וללא חשש וללא בושה, באותו יום ראיתי מקרים דומים. המקרים האלו שקרו לי באותו יום הציפו את מה שאני מרגיש מזה זמן רב, בעצם מאז מהומות אוקטובר שערביי ישראל עשו מהומות והפגנות והזדהו עם האויב הפלסטני ובכך גילו את פרצופם האמיתי. אני רואה הרבה ערבים מסתובבים ברחובותינו ואני מרגיש שנאה כלפיהם ופחד מהם. אני מרגיש שהמיעוט הגדול הזה מאיים על המדינה היהודית מבפנים מבחינה דמוגרפית. כאדם מאמין, אמרתי לעצמי שאולי חשש זה נובע מאמונה לא שלימה אצלי שצריכה חיזוק. הזכרתי לעצמי איזו התקדמות אדירה עשה העם היהודי ב-60 שנה האחרונות. מעם נרדף ומפוזר, אחרי שואה, יש לנו, לאל, מדינה וצבא והעם היהודי מגן על עצמו ויושב בארצו. אני מוסיף ומזכיר לעצמי את גודל הנס, שהרי מי היה מאמין שאחרי 2000 שנות גלות חזרנו הביתה ואין הוכחה טובה יותר מזו לידו המכוונת של הקב"ה. אני מצליח לחזק את אמונתי לזמן מה בעזרת דברים אלו, אך לאחר זמן, שוב עולים החששות מהעניין הדמוגרפי והחשש מהערבים בתוך מדינת ישראל. אשמח אם הרב יוכל לעודדני ולהאיר את עיניי כך שאתחזק באמונתי פנימה ולא אחוש יותר את האיום הזה?
תשובה: מה שאתה מעלה זו בעיה קשה מאוד. זה מתחיל מהמדיניות של הממשלה שנותנת לערבים להסתובב בכל מקום, בניגוד ליהודי שלא יכול להיכנס לחברון, שכם וכו'. מותר להם לרכוש ולבנות בתים בכל המקומות, בניגוד ליהודי. יש כאן הפליה נגד העם היהודי מצד השלטונות שלנו. נותנים להם להתפתח, והממשלה לא מטילה את מרותה (אין אימת מלכות). כמו שאנו יודעים שיש ערבים בדרומה של ארצנו שפושטים וגונבים מהשדות, ובונים בצורה בלתי חוקית, ואין אכיפת חוק. ואילו אם יהודי ביש"ע יוציא מרפסת וכדו', ישלחו את המנהל עם טרקטור להוריד את זה. רואים שהמדיניות היא נגד העם היהודי ונגד חזרתו לארצו, ואז הם נושאים ראש. הבעיה היא בעיה, וצריך לשנות את השלטון ושתהיה אימה לאלו שמתנכלים למישהו. במציאות הנוכחית וודאי שיש לחשוש. ההיפרדות שאנו מדברים עליה היא לעודד את עזיבתם את הארץ, אפילו בכסף, ושישתלבו בתוך ארצות ערב.
שאלה: דין החזרת גרושה: מהו דין "החזרת גרושה", האם זוג שהתגרש מותר לו לשוב ולהתחתן כל עוד לא נישאו?
תשובה: כאשר הבעל אינו כהן, והגירושין לא נעשו מחמת בגידה של האשה, לא זו בלבד שמותר להם לשוב ולהנשא, אלא שאף צד של מצוה יש בדבר. כל זאת במידה ולא נשאה לאחר כמובן. הרב יהודה אודסר
שאלה: דמי מפתח - שוכר או קונה?: איך ההלכה מתייחסת לקונה דירה בדמי מפתח האם כשוכר או כקונה? (נ"מ כשמתעורר ספק מי נקרא מוחזק האם הקונה או המוכר וכן לגבי היורשים מה הדין).
תשובה: השוכר דירה בדמי מפתח הרי הוא כשוכר שיש לו את זכות השימוש וכל כללי שכירות זו נקבעים עפ"י הכתוב בחוק, כגון תנאי הירושה בנכס (אין ירושה לכל קרוב, אלא בקרבה ראשונה ודוקא לזה שגר בבית בניגוד לכל בעלות בדירה שעוברת ליורש וגם אם אינו גר בדירה) וכן אסור לשוכר לעשות שינויים בדירה לעומת הבעלים שרשאי לשנות. ולעניין מקרה שמתעורר ספק, יש לבחון כל מקרה לגופו. (לדוגמא, אם מתעורר ספק האם עבר על תנאי השכירות ויש עילה להוציאו, נראה שכיון שהשוכר כרגע מוחזק בזכות השימוש, מספק לא נפקיע זאת ממנו). הרב תומר ישראלי.
שאלה: ספיחין בתות שדה בשמיטה: בגינתי (ירושלים) יש שיח של תות שדה שנשתל לפני כשנתיים. כרגע יש עליו פירות בשלים. האם יש להם דין ספיחין ואסורים באכילה?
תשובה: מכיוון שמדובר בשיח רב שנתי א"כ אין כאן איסור ספיחים, אלא קדושת שביעית, ולכן יש לאכלו בהתאם. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: מריחת קרם פנים בשמיטה: האם מותר לאשה למרוח בשנת השמיטה קרם פנים המכיל לימונית ויטמין A?
תשובה: אם המוצר הוא טבעי - ביתי אין להשתמש בלימונית שקדושה בקדושת שביעית, אולם בד"כ בתעשיות אין חומרים טבעיים, ובודאי לא במוצרים שכבר נמכרים כמוצר יופי עדיין אין חששות של שביעית. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי.
שאלה: גניזת חומר תורני באולפנה: באולפנא אנו נתקלות בכמות בלתי נדלית של חומר תורני כתוב. רצינו לדעת הגדרות מדוייקות על מנת שדף יחשב כטעון גניזה. נשמח אם הרב יתייחס לדין גניזה במבחנים במקצועות קודש ולצילומים כושלים מספרי אמונה ומוסר, עם חלוקה בין צילומים עם פסוקים ובלי פסוקים?
תשובה: אם יש בדפים דברי תורה צריך לזרוק אותם לגניזה. כך גם במבחנים במקצועות קודש, ובצילומים כושלים.
שאלה: ניהול פורומים מעורבים: אני מנהלת פורום אמונה ודתות האתר אינטרנט. האם גלישה בפורומים מותרת, והאם גלישה בפורומים חילוניים מותרת, האם מותר לי לדבר עם משגיחים ראשיים, מנהלים ומפקחים, ממין זכר, רק על התפקיד עצמו באינטרנט? הפורום מעורב אבל אני לא מתכוונת ליצור קשרי ידידות עם הבנים בפורומים, אני פשוט עושה את עבודתי: מוחקת דברים שצריך למחוק ועונה על שאלות בפורום?
תשובה: זה לא מידת חסידות שבחורה תדבר עם בנים גם דרך האינטרנט, אך אם מדברים (לא מתראים על ידי תמונות וכו') לגופו של עניין של דבר חשוב ללא כל יצירת קשר, מצד הדין הפשוט אין בזה מניעה.
שאלה: חבר עם נטיה הפוכה: לצערי הרב חבר קרוב אליי הודיע לי שיש לו נטייה לזכרים וכמובן שהוא כבר אינו חובש כיפה וזאת לאחר סבל של שנים של קונפליקט עצמי. איך לדעת הרב אני צריך להתייחס אליו?
תשובה: צריך לרחם עליו. כי הוא סובל מאד מאד. אך התורה לא מתירה גם למי שיש לו נטיות כאלה לעשות איסורים. ואדם דתי שיש לו נטיות הפוכות עליו לקבל הדרכה מתלמיד חכם שמבין בחינוך איך להתמודד עם הבעיה ואיך לכוון את עצמו למלא את התפקיד שלו בעולם.
שאלה: אי הבנה בנושא איסור המחשוף: הרב השיב כאשר נשאל מהם ההגדרות של האיסור במחשוף, כי "קשה למדוד במילימטרים, בדר"כ אשה נוספת יכולה לדעת אם זה מחשוף אם לאו, זה לא כמו שיעור כזית או כביצה, לכן אם קשה לה לדעת בעצמה אז תזמין חבירה שתראה אותה והיא תגיד לה האם העין קולטת את זה או לא". למה הרב התכוון בדיוק? הרי ידוע לי כי כמה וכמה פוסקי הלכה פסקו שיש צורך לכסות את חלקי הגוף מהמקום שנגמר הצוואר ומתחיל השיפוע לצד הגוף. תחת ההגדרה הזאת יש צורך לכסות את שתי העצמות הקידמיות, ולא שהאשה יכולה לקבוע מתי זה מספיק?
תשובה: באופן כללי זה נכון, אני לא רציתי להתמקד על המילימטר המדויק. בכל אופן, הנשים בעצמן ודאי יודעות מה מוגדר כמחשוף.
שאלה: הגעלת כלים שיוצרו בידי גוי: למה אין צורך בימינו להגעיל כלים חדשים שיוצרו ע"י גויים?
תשובה: היה פעם זמן שמרחו את הכלים בשומן של איסור. יכול להיות שהיום, תהליך הייצור הוא אחרת. אולי זה פגום או שכבר לא שמים שם דברים שיש בהם טעם לשבח. מה שהתורה חייבה הטבלה של כלים זה משהו אחר, כלי סעודה שנכנסים לקדושת ישראל צריכים טבילה. אבל הגעלה זה בגלל בליעת האיסור. גם אם משתמשים שם באיזשהו שומן, הוא מעיקרא פגום, כיון שמעורב בו דבר אחר.
שאלה: צניעות אידיאלית בחברה החרדית?: האם רמת הצניעות שקיימת בחברה החרדית (כמו הפרדה באוטובוסים ורחוב "נפרד" - צד לגברים וצד לנשים) היא אידיאלית, ברור שבחברה שלנו יש הרבה מקום לשיפור, וצריך להחמיר בעניין זה, אבל האם אנחנו צריכים לשאוף לכזו קיצוניות?
תשובה: לכאורה נראה שזו קצת חסידות מופרזת, וזה לא חיוב. גם בדורות הקודמים הלכו נשים באותו רחוב. כתוב בהלכה שאדם לא ילך אחרי אישה. אך לא כתוב שצריך לחלק את הרחוב ל-2 חלקים.
שאלה: סעודת מצווה ימים לאחר ברית: בני נולד פג לפני חודשיים וחצי, עפ"י הרופאים ניתן לעשות לו כבר ברית ואנו סופרים שבעה ימים מיום הבראתו. מאחר ויש להרחיק את התינוק מקרבת קהל רב עפ"י הנחיית הרופאים מחשש לוירוסים וכו, אנו מעוניינים לעשות את הברית בזמן בצורה מצומצמת ביותר וכמה ימים לאחר מכן את סעודת המצווה. האם זה אפשרי או שחייבים להסמיך את סעודת המצווה לברית בו ביום?
תשובה: לכתחילה וודאי שיש לעשות את הסעודה סמוך. אלא שכבר מצאנו במקרה שהברית חלה ביום הכיפורים, שעושים את הסעודה אחרי. ולכן אם במקרה שלכם אי אפשר לעשות את הסעודה באותו יום, תעשו יותר מאוחר. אפשרות טובה יותר, שתעשו את הברית בבוקר ואת הסעודה לפנות ערב באותו יום. ואם הינכם חוששים מהווירוסים שהתינוק עלול לקבל בזמן הסעודה, אל תביאו אותו לסעודה.
שאלה: קדושה שלישית וספק דאורייתא: הרב השיב לגבי נושא קדושה שלישית כי הדבר הוא ספק שהרי נראה שלצורך קדושה שלישית צריך פעולת קידוש כמבואר ברדב"ז תרומות פ"א, ועל כן אין להכריע שיש קדושה שלישית בזה"ז. ועיין עוד בדברי הגר"ש ישראלי זצ"ל (חוות בנימין). אם הדבר הוא ספק צריך לנהוג בו ככל ספק דאורייתא, לחומרא?(ועי בשערי צדק כלל א שזה גם לדעת הרמב"ם).
תשובה: כל הקדושה כעת איננה אלא מדרבנן שהרי אין כל יושביה עליה, ולכן כל הדיונים על קדושות הם קדושות מדרבנן, אין אפשר לקדש מדאורייתא אלא כאשר יהיו כל או רוב יושביה עליה. כמבואר ברמב"ם (ספ"א דתרומות). בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: חתונה בערב הילולה של צדיק: אני מתחתנת בקרוב, טרם קבענו תאריך לחתונה, אני מעוניינת להתחתן בערב פטירתו של הבבא סאלי, כי אני מרגישה מחוברת אליו. אני רוצה להזכיר את ההילולה בערב החתונה ולחגוג ולשמוח גם על כך, האם זה נהוג והאם השבר מותר על פי ההלכה?
תשובה: לא ידוע לי על מנהג כזה, אך אין נראה שיש בזה מניעה הילכתית.
שאלה: ישור גדר חיה בשמיטה: האם מותר ליישר גדר חיה בת שנתיים שהגיעה לגודלה הרצוי ונגזמה כמה פעמים?
תשובה: אם הגיזום הוא רק ליופי אפשר לגזום בשביעית. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי.
שאלה: שיר בחופה על ידי חילוני: אני מתחתנת בקרוב ב"ה, אחי הוא זמר, ואני מאוד רוצה שישיר לי את השיר בכניסה לחופה, כמובן שמדובר בשיר קודש, האם זה ר גם אם הוא אינו שומר תורה ומצוות?
תשובה: אם הוא שר שיר קודש, זה לא משנה אם הוא שומר תורה ומצוות.
שאלה: יישוב הארץ לפי הרמב"ן: מהשמטות הרמב"ן על ספר המצוות (ד) יוצא בפשטות שקיימת מצווה חיובית על כל יחיד של דירה בארץ ישראל אפילו בזמן הגלות. איך להסביר לפי הרמב"ן שרבי זירא לא עלה לארץ עד שראה שעורים בחלום? ואיך להסביר לפי הרמב"ן שלא מוזכר בפירוש בש"ס שאסור לדור בחו"ל?
תשובה: הרבה פעמים ח אומרים זאת, וכן הביא הרמב"ם: "לעולם ידור אדם בארץ ישראל, ולא בשל גויים". כתוב שאסור לצאת לחו"ל אלא לדברים מפורשים. "כל הדר בחו"ל דומה כמי שעובד עבודה זרה". אפשר להסתכל ברמב"ם בהלכות מלכים פרק ה'. הרמב"ן מונה את זה בתרי"ג המצוות, וגם הרמב"ם שלא מונה, זה לא אומר שהוא חולק. למעשה, יש לנו מצוות עשה מן התורה, לגור בארץ, להתיישב בה, להחיל ריבונות של עם ישראל עליה, ולא לצאת מהארץ לחו"ל אלא לדברים מסויימים שמותר (הרמב"ם אומר: ללמוד תורה, לישא אישה, להציל מן הנוכרים או לצורך ייבוא ויצוא (אבל לא לראות את חורבות אתונה או מפלי ניאגרה וללכת לטייל בחו"ל. מי שרוצה לשמור את התורה כמו שצריך, אין לו לצאת מהארץ לחו"ל לדברים כאלה. ודאי שיש חיוב גדול, אלא אתה שואל על אותם האמוראים. נכתב על זה ונשפך על זה המון דיו, אתה לא מעורר דבר חדש.
שאלה: הרטבת צמר גפן בשבת: האם מותר להרטיב צמר גפן בשבת לצורך רפואי (חיטוי וכד )?
תשובה: צריך להקפיד מאוד שלא לסחוט. היות וזה נקי אין בזה בעיה של כיבוס. יש שיטת התוספות שבבגד נקי לגמרי לא שייך ליבון.
שאלה: היכן בוגרי מרכז הרב?: שאלתי שאשאל נובעת מתוך רצון לברור. ישיבת מרכז הרב כבר קיימת למעלה מ-70 שנה זוהי ישיבה שאין ספק שלפחות כל מי שלמד בה לפני 40 שנה היה אדם שרצה להיות כל חייו בתוך עולמה של תורה, להתגדל ולהיות ת"ח ורב בישראל. ואני שואל היכן כל בוגרי מרכז הרב בלמעלה מ-70 שנותיה, נכון היום ישנם רבנים גדולים בוגרי הישיבה אבל אני חושב שלפי מספר שנות קיום הישיבה צריכים להיות הרבה יותר ת"ח מאשר אנו רואים היום, איפה כולם, איפה כל בוגרי הישיבה בני גילו של הרב שליט"א? האם הם המשיכו בדרכו של הרב זצ"ל? אין פה חלילה זלזול אלא באמת, ברור.
תשובה: לפני חמישים שנה היתה הישיבה קטנה במספר ומתוך חבורה של כשלושים תלמידים יש כמה תלמידי חכמים וראשי ישיבות: הרב ליאור, הרב ולדמן, הרב דרוקמן, הרב אריאל, הרב פילבר, הרב דרורי, הרב שטיינר, הרב יהושע רוזן. ואחד מיוחד שנרצח - הרב הרלינג הי"ד. אלו שאני נזכר בהם עתה. ונראה לי שמתוך חבורה די קטנה התוצאה יפה בהחלט. וכך אפשר למצוא במחזורים הבאים גם כן.
שאלה: ברכה אחרונה על פירות: א. אם אוכלים סלט פירות ובהם פירות משבעת המינים ופירות שאינם משבעת המינים, ואין פירות שבעת המינים עולים לשיעור ברכה. מה לברך ברכה אחרונה? ב. הבנתי שיש שאלה אם לברך על בריה שלמה, נאמר צימוק, ברכה אחרונה. מה למעשה אם אכלתי צימוקים וצירופם אינו כזית לשיעור ברכה?
תשובה: א. אם אכלו סלט פירות ויש חתיכות קטנות משבעת המינים (תמר, תאנה וכו'), והשאר מפירות שאינם משבעת המינים, אם אין כזית משבעת המינים יברכו "בורא נפשות". אם כל התערובת היא רק כזית אחד, אינם מצטרפים לשיעור ברכה אחרונה. ב. זוהי שיטת בעלי התוספות שאם אדם אכל בריה שלימה, זה מחייב ברכה אחרונה. הרמב"ם לא סובר כך, אלא כל זמן שלא אכל נפח של כזית לא מברך ברכה אחרונה. מרן המחבר, מכריע כשיטת הרמב"ם. מי שרוצה להיות חסיד, יקפיד לאכול כשעור, ואל יכנס לספק של בעלי התוספות.
שאלה: ספר הלכה מסכם לאשכנזים: אני בחור אשכנזי אשר נישא לבחורה ספרדיה ורצינו להגדיר את ההלכות והמנהגים אצלנו בבית כפי האשכנזים, אשתי לעתיד לא סרבה כלל אלא רצתה ספר הלכות אחד שבו מרוכזים כלל העניינים, לעומת הספרדים אשר להם יש את "ילקוט יוסף" בו מרוכזים כמעט כל ההלכות הסיבות והמנהגים המותאמים לזמנינו, לא נתקלתי בספר דומה לאשכנזים. האם ישנו ספר אשר מאגד את כל הדברים לזמנינו, במידה ואין ספר כזה, מדוע? האם אין לרבנים האשכנזים סמכות לעשות זאת? ואם לא, איך כן אפשר לפתור את הבעיה הזו?
תשובה: לצערי אינני יכול להשיב לך אלא שבאמת לאשכנזים אין ספר מסודר המסדר את כל ההלכות, כמו שיש לספרדים ילקוט יוסף מקור חיים ועוד, מה שאני יכול להציע לך הוא ללמוד דרך ילקוט יוסף עם ההערות שלמטה ולשים לב לפסקי הרמ"א ולהכרעתי הפוסקים האשכנזים.
שאלה: זוגיות עם מסורב גט: אני גרושה ואם לילדה. האם זה מותר לי להיות בקשר עם בחור שפרוד מאישתו קרוב לשנה וחצי ואישתו לא מוכנה לקבל ממנו גט?
תשובה: כל קשר עם גבר זר צריך להעשות למטרת נישואין בלבד. וכל עוד הוא אינו יכול להנשא הקשר אסור. (כמובן שיחסי אישות מותרים רק לזוג נשוי כדת משה וישראל). הרב אחיה ליפשיץ.
שאלה: סיפרתי לחברות על ברכה: אם סיפרתי לשלוש חברות על ברכה שרב מסויים ברך אותי, זה יכול לפגוע יש לי על זה קצת נקיפות מצפון שסיפרתי כי בהתחלה תכננתי ממש לא לספר לאף אחד על הברכה הזאת. גם אשתו של הרב יודעת, היא הייתה בזמן הברכה?
תשובה: בדרך כלל עדיף לא לספר כי אין הברכה שרויה אלא בדבר הסמוי מן העין, אבל בע"ה הברכה תחול על ראשך גם אם כבר ספרת.
שאלה: תפילין של ר"ת לאשכנזי: אני אשכנזי. אני מניח תפילין של רבנו תם למעלה מ-35 שנים וברצוני שבני יתרגלו גם להניח אותן. האם מותר לי לקנות להם תפילין אלו שהכתב הוא "ספרדי", האם מותר להכניס פרשיות בכתב "ספרד" לבתים "אשכנזיים"? אציין כי השיקול הוא גודל ההוצאות.
תשובה: גם אם זה תפילין של רבינו תם, אין לאשכנזי לשים פרשיות בכתב ספרדי. לגבי הבתים אין זה משנה באיזה בית, אך על כתיבה יש בעיה. מכיון שיש שינויים מהאותיות של יהודי אשכנז לאותיות של יהודי ספרד. אמנם יש שאומרים שגם זה כשר וגם זה כשר, אך יש שאומרים שזה לא כשר לכל השיטות. תפילן זה לא קריאת ס"ת, שאשכנזי יכול לשמוע מספרדי וכן ספרדי יכול לשמוע מאשכנזי, מכיון שקריאת התורה, לרוב השיטות, היא דרבנן. אבל תפילין או מזוזה שהן דאורייתא, יש להקפיד שכל אחד ואחד ינהג לפי הכתב של בני עדתו.
שאלה: בין ידידים חילוניים: יש לי ידידים שהם חברים - זוג חילונים שאינם נשואים, הם כל הזמן רבים, האם עלי להביא ל ביניהם, כיון שאיני יודעת עד כמה הם שומרים על גדרי הצניעות?
תשובה: אם הם לא חיים כמשפחה, מדוע שתעשה בניהם. הם צריכים להיפרד, הימצאותם זה לא מצב נורמלי לפי הדרכתה של תורה. ואדרבא, אתה במעשיך תיתן לזה לגיטמציה.
שאלה: קריאת שמע שעל המיטה לנשים: האם נשים חייבות לומר את ברכת השכיבנו שלפני קריאת שמע שעל המיטה ואת הברכות שלאחריה?
תשובה: השכיבנו אינה צריכה, אבל ברכת "המפיל" צריכה לומר כמו כל אחד.
שאלה: שימוש בעציץ בשמיטה: האם יש דרך להוציא מהבית עציץ החוצה למרפסת, ומה מותר לעשות לעציץ בבית, (לא נקוב). הבית בקומה שניה: האם מותר לתלוש עשבים שוטים צמחים לא רצויים מעציץ, והאם מותר להניח עציץ על אדן החלון מבחוץ, ומה דינו אם הונח בדיעבד?
תשובה: לכתחילה אין להוציא עציץ החוצה, ובייחוד לא באופן קבוע. בבית אפשר לטפל בעציץ כמעט כל הפעולות מלבד שתילה וכדו' אבל הוצאת עלים יבשים או הדליה אפשר. לכתחילה אין להניח עציץ נקוב מעל אדן החלון, ואם כבר הונח אין חובה להעבירו, אולם הטיפול בו הוא רק להצלתו ולא לפתוחו ושכלולו. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: נוסח תפילה במניין חדש: אני שליח בתפוצות ובקהילה ישנו פילוג גדול בין אשכנזים לספרדים. חשבנו להקים מניין לנוער בשבת פעם בחודש שיהיה משותף לאשכנזים וספרדים ולהתפלל תפילה אחת בנוסח ספרדי (למשל שחרית) ותפילה אחת בנוסח אשכנזי (למשל מוסף). ע"י מניין זה נוכל לבשר בשורה של אחדות ובנוסף לגרום לנוער לבוא למניין שיינתנו בו תכנים תורניים נוספים המקרבים לתורה ומצוות. א. האם מותר להקים מניין כזה? ב. האם הולכים לפי החזן לכל הדינים כמו ברכת כהנים בחו"ל לאשכנזים? ג. אשמח לקבל מקורות לעיון בנושא.
תשובה: א. כן, אני יודע שגם ביישובים בארץ, וכן בצבא יש מקומות, שבשחרית ניגש ש"ץ שמתפלל נוסח אשכנז, ובמוסף ניגש ש"ץ שמתפלל נוסח ספרדי. כל אחד מהמתפללים צריך להמשיך להתפלל בנוסח שלו, אבל זה טוב בשביל לתת ביטוי לכל האוכלוסייה. ב. הש"ץ מתפלל בנוסח שלו, וכל אחד מהמתפללים ממשיך בנוסח שרגיל בו. ג. אדם נגרר אחרי הציבור רק בדברים ששייכים לציבור.
שאלה: כסף שלא שילמתי עליו מס: אני יודע שצריך לשלם מיסים אך האם כסף שאדם מרויח ולא משלם עליו מיסים, אסור בשימוש?
תשובה: אינני חושב שהכסף אסור בשימוש. אפילו נאמר שעבר על "דינא דמלכותא", זה לא אוסר. כמו כן, זה אינו מוגדר כסף גזול.
שאלה: להוריד לגן או להשאיר במכינה: יש לנו ילד בן 4. בשנה שעברה הוא למד בגן שבתלמוד תורה. רצינו מאוד להשאיר אותו עוד שנה בגן כי למרות שהוא מאוד טוב מבחינה לימודית הוא גבולי מבחינת הגיל וחשבנו שכדאי שתהיה לו עוד שנה של גן. בסוף בהמלצת הגגנת העלנו אותו למכינה. בתחילה הילד מאוד לא אהב ללכת למכינה אך לדברי הרב בכיתה הוא משתף פעולה. כעת הוא לא בוכה אך אומר שהוא לא אוהב את המכינה בלי לפרט. במכינה כמעט ולא משחקים ורב הזמן לומדים אותיות ומעט פרשת שבוע והאוירה סמכותית כמו בכיתה. הילד רוצה לחזור לגן (יש עוד כחמישה ילדים בערך בני גילו שנשארו בגן והשאר קטנים יותר). האם כדאי להוריד אותו? בהתחשב בידיעותיו באותיות וקריאה שהם ב"ה טובים מאוד. אנחנו מאוד מתלבטים.
תשובה: בדרך כלל לפי מה שאתם מתארים כדאי להוריד אותו לעוד שנה בגן. הוא לא יפגע מכך שיש לו יכולת וידיעות יותר מאחרים להיפך, זה יתן לו ביטחון עצמי אחת מן המידות שנרכשות בגיל הצעיר וכשהם לא נרכשות אז יש קושי גדול לתקן בהמשך. מעבר לתיקון המידות זה גם יהיה חיסכון בביטול תורה. האנרגיות שנתבעות מילדים שאין להם ביטחון עצמי הם פוגעות בכוחות להתרכז בהמשך בלימוד.
שאלה: ממתי לעובר יש נפש?: האם יש מקור (ומהו) ממתי נחשב שלעובר ברחם יש נפש? והאם יש פער בחישוב גיל הנפש בעובר לפי הרפואה או לפי דעת המקורות התורניים שלנו?
תשובה: ח במסכת נידה אמרו שהנפש נכנסת לעובר אחרי ארבעים יום של העובר.