LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: בין שמחה לאכפתיות. תשובה מעמיקה: קודם כל על הקידוש שם שמיים שאתם עושים תמשיכו כך זקוקים לכם. יש לי 2 שאלות אחת, איך אפשר להיות בשמחה תמיד? זה נראה לי בלתי אפשרי הרי זה לא טבעי, אז איך אפשר? אפשר לעבוד על זה בכלל? ומה זה אומר שמחה? למה הכוונה? התפרעות או לחייך כל היום? מה הכוונה? שאלה שניה. אדם שהוא שמח יכול להיות שזה מתנגש אם אסרטביות? למשל אם נגיד שוברים לי משהו אז להיות שמחה ולהגיד לא נורא יש לי דברים אחרים או להעמיד במקום שזה לא יקרה יותר? נגיד מנהיג יכול להיות שמח? הרי הוא אחראי ויש לו דאגות על הראש? שוב
תשובה: שאלת שאלה מאד מאד יפה, ואני אנסה לכתוב את הנקודה המרכזית, ואם תרצי - את מוזמנת לחזור אלי למייל שמחה נובעת משלמות. כשאנחנו שלמים, כשהצרכים שלנו הגשמיים והרוחניים מתמלאים, כשאין סתירות אצלינו בנפש - אנחנו שמחים. כמובן, שהאדם הוא מאד מאד מורכב, והעולם שלנו מאד מאד מורכב, וכמעט אין אף פעם מצב שה לחלוטין. יחד עם זה, ככל שהאדם שם את הדגש של החיים שלו על הדברים המהותיים, כך הוא יכול יותר להגיע לשמחה. תתארי לעצמך שזכית היום בלוטו. את כל היום תהיי שמחה ומאושרת, לא משנה מה יעשו לך. את לא תתפרעי ויכול להיות גם שלא תחייכי כל הזמן, אבל בתוך הלב, תרגישי כל הזמן  על הגובה. הסיבה לכך היא, שהכסף מלאה צרכים מאד בסיסיים אצלך והמלאות הזו גורמת לשמחה. אנחנו זכינו בלוטו. לא רק שנולדנו, ושאנחנו בני אדם, אנחנו יהודים וזו הזכיה הגדולה ביותר שיכולה להיות. ככל שאנחנו חושבים על האושר הגדול בעובדה הזו שלא משנה מה - אנחנו קרובים לקב"ה, הקב"ה אוהב אותנו ובחר בנו, כך אנו חשים את אותה מלאות פנימית - את אותה שמחה. האם זה אומר שעכשיו לא אכפת לנו מכלום? בהחלט לא. אבל זה אומר שאנחנו יכולים לקחת את הכל בפרופורציות. אנחנו מגיבים בצורה הגיונית ושקולה. יש דברים שבאמת לא נורא שנשברים, אבל יש דברים שצריכים להסביר שהם לא אמורים להשבר. אם אני אעמיק קצת. השמחה קשורה לנשמה שלנו, לעומק החיים שלנו, אבל מעבר לכך, בהחלט יתכן שיהיו דברים שיצטרכו טיפול ודאגה שלנו. גם אם זכית בלוטו, אם את לא מרגישה טוב וכואב לך הראש, זה מטריד ואולי גם מדאיג, אלא שהדאגה והטרדה לא מונעים את השמחה הבסיסית. אצל המנהיג המצב דומה - יש המון דאגות וטרדות אבל אסור להם להפר את השמחה הבסיסית. יש עוד מה להרחיב, אבל אני רק אציין, שאם לומדים את ספר תהלים אפשר לראות אצל דוד המלך את השמחה התמידית מצד אחד, ואת כל הטרדות מצד שני מבלי שתהיה סתירה בין השנים ברכה והצלחה טוביה tsbias1 gmail.com
שאלה: שבת אצל הורים חילונים: לכבוד הרב ברצוני לשאול. ההורים של אשתי אינם שומרים שבת. מלבד בישול ופלטת שבת כשאנו מתארחים בשבת מאוד לא קל בלשון המעטה. איך פותרים את הבעיה והאם חובה לעשות שבת בשביל כיבוד הורים. כמו כן רציתי לשאול לגביי ראש השנה הקרב בע"ה האם ניתן לעשות שם את החג. מראש
תשובה: אם הבישול כפי ההלכה תוכלו לשהות שם (הקפידו לשתות יין מבושל או שלא יגעו ביין), ובנוסף הקפידו שלא להינות מחילול השבת שלהם או מתוצאותיו. במקביל חזקו את הצער שלכם למראה כל חילול שבת שלהם, והתפללו שישובו אל ד
שאלה: בעיה במהלך ארוע באולם: חגגנו ארוע בת מצווה לביתנו באולם מסוים. בנוסף למה שסגרנו לגבי האוכל וכדומה שילמנו גם עבור שימוש במסכי האולם ובמקרנים שתהיה אפשרות להציג עליהם איזשהו סרטון.(בהערת אגב כבר בתחילת הארוע הופתענו לגלות שאחד המסכים שעליהם צריך להיות מוקרן הסרטון לא עובד בעל האולם טען שזה עבד קודם והפסיק לעבוד). די בתחילת הארוע בזמן ההרקדה נהיה קצר בחשמל ועקב כך הנגן נאלץ להפסיק את נגינתו למספר דקות,בהמשך לאחר שהחשמל חזר נהיה שוב קצר והפסקת חשמל באולם למספר דקות.בזמן הזה הקהל המשיך בשירה ללא נגן ודי בחושך עד שהחשמל חזר. הדבר הזה גרם לי ולאישתי ללחץ גדול מאד ולעוגמת נפש, כך שבמקום להיות בתוך הארוע ולשמוח היינו כל הזמן בחוסר רוגע. למען ההגינות אומר שמבחינת האורחים האוכל יצא כנדרש. לאחר הארוע כשבאנו בדין ודברים עם האולם שבעצם לא קיבלנו מהאולם את המיטב ושמקרה זה גרם לנו לעוגמת נפש בעל האולם טען שאינו יודע למה זה קרה (אולי רטיבות מהמזגן או עומס)ומוכן לפצות אותנו בהנחה של 5 מהסכום הכולל.בעינינו פיצוי זה הוא מעט מאד והבהרנו זאת לבעל האולם אך מבחינתו אין אפשרות אחרת אא"כ נלך לביהמ"ש.האם מבחינה הלכתית מותר לנו לגשת לביהמ"ש כדי לתבוע יותר לפי מה שנראה לנו?
תשובה: לשואל: מלכתחילה צריך לבדוק האם בעל האולם יבוא גם לדין תורה אבל אם אומר שלא יבוא, מותר לתבוע אותו בבית מפשט לתביעות קטנות ויש סיכוי שכבר כשישמע שרוצים לתבוע אותו כבר יסכים לפשרה. הרב אריה שטרן ראש מכון הלכה ברורה
שאלה: בלבול לאחר שנתיים של פרידה מחבר: אחרי שהיה לי חבר בכיתה ט קצת יותר מחצי שנה נפרדנו. תקופה שהיתה מאד טובה בשבילו, נבנתי בה מאוד. שמרנו נגיעה ולמרות כל הקשיים לא היתי מוותרת על התק הזו. היום אני כבר בכיתה יא ועברו עליי שנתיים מאוד מבלבלות. בעיקרון אמרנ שנשאר ידידים אבל כשהבנתי שהמתח שהיה בנינו ישאר, דברתי אויתו והחלטנו שלא נדבר יותר. לא דברנו 3 חודשים בערך והיה לי מאד קשה. ויצא עכשיו שאנחנו מדברים הרבה תק ארוכה. ואני מתחילה להיות מבולבלת. מצד אחד אני יודעת שאנחנו לא מתאימים. יש לנו שאיפות שונות, הוא לא כמו שהוא היה ברמה הדתית ובכללי. אנחנו דיי שונים. מצד שני, לדבר איתו כמעט כל יום. ופתאום הבנתי שיש לי משהו חזק אליו. אני לא יודעת מה. וכאן הבעיה שלי. א : האם לאהוב מישהו זה מספיק כדי להיות איתו? האם זה מה שקובע? ב : איך אני אמורה לדעת אם אני אוהבת מישהו. הרי זה לא עניין של מה בכך, איך אני אמורה להרגיש? __ אני באמת מרגישה חוסר אוינם, הוא חשוב לי באמת. ואני לא יודעת אם כדאי לי לדבר איתו על זה, הקשר שלנו כ"כ טעון אם זה משנה אני דתיה ומדריכה בבני עקיבא, חשוב לי לדעת איך העולם הדתי מתייחס למקרים האלו
תשובה: לך יקרה! את שואלת שאלות חשובות וטובות. האם לאהוב מישהו זה מספיק כדי להיות איתו? האם זה מה שקובע? איך אני אמורה לדעת אם אני אוהבת מישהו. איך אני אמורה להרגיש? וברשותך, אשאל שתי שאלות משלי: האם באמת אהבה מספיקה בשביל לבנות קשר או שצריך גם התאמה מבחינת אורח החיים? ואיך נדע אם הדבר שאנו מרגישים הוא עצמו אהבה   אולי אנחנו מדמיינים שזאת אהבה ובעצם זה רגש אחר כמו תלות או צורך גדול בקשר או הרגל של חברות וכו? האמת היא, שאין אהבה בלי נישואים. זה בלתי אפשרי. אם נמשיל אהבה ונישואים לכוס ובתוכה מים   הכוס היא הנישואים, והאהבה הם המים. ובדיוק כמו שמים שנשפכו   צריך לנקות אותם, שלא יפריעו, ולעומתם, מים בתוך כוס   אפשר לשתות אותם, ליהנות מהם   כך גם האהבה כלפיי הנישואים. הנישואים הם הכוס. הם יוצרים את האהבה בצורה שאפשר לשתות אותה אל תוכנו, במקום שהיא "תתבזבז" לכל עבר, ולא יהיה ניתן ליהנות מפירותיה. אני משערת שאת חושבת שכרגע את עדיין צעירה מכדי להתחתן. לכן, הייתי מציעה לך, לעשות "פוס" בקשר עם החבר. אפשר לחזור לקשר רק כאשר את מעוניינת בחתונה, בנישואים, שאל תוכם, כזכור, ניתן ליצוק את נפלאות האהבה. קשר בגיל שבו יש בשלות לנישואים הוא קשר יציב יותר, אמיתי יותר, חזק יותר, נכון יותר, מתגמל יותר ובשל יותר. הסבלנות בשנים האלה של ההמתנה וההימנעות מקשר עם בנים מתגמלת גם בכך שלא "מסתבכים" עם הקשר. נמנעים גם הרבה חיבוטי נפש והתענות נפש וגם עוגמות נפש של ממש. אני מאחלת לך למצוא בבוא הזמן, את בן-זוגך, המתאים לך, המיועד לך מאת השם, ולבנות איתו בית נפלא, מלא וגדוש באהבה בעזרת השם! רינה,
שאלה: מה צריך לומר בק  ש שעל המיטה: אני אשכנזייה, ורציתי לדעת בדיוק איזה קטעים אני צריכה להגיד בקריאת שמע שעל המיטה? האם צריך להגיד את כל 3 הפרשיות? מה עם השכיבנו והמפיל?
תשובה: בע"ה שואלת יקרה, שמחתי לראות את השאלה שלך. החובה בקריאת שמע שעל המיטה היא לומר את הפסוק הראשון יחד עם הפרשייה הראשונה ("שמע ישראל. ברוך שם כבוד מלכותו. ואהבת את ה. ובשעריך", בלי "והיה אם שמוע" ופרשת ציצית), ואחר-כך לומר ברכת "המפיל". כל ההוספות האחרות טובות ויש בהן עניין, אך הן אינן חובה. עדיאל calev72 gmail.com
שאלה: בגדים של מקווה.: אם אני הולך לים כדי לטבול אני צריך להוריד את בגדים כי לא נעים להכנס ערום אז להישאר עם הבגדים.? :)
תשובה: יכול אתה להישאר עם תחתונים וכך לטבול, כיון שבדרך כלל התחתונים אינם צמודות חזק לגוף, והמים יכולים לעבור דרכם.
שאלה: הליכה לקוסמטיקאית בתשעת הימים: האם יש בעייה הלכתית ללכת בתשעת הימים לקוסמטיקאית להסרת שיער כהכנה לטבילה במקווה? ב מראש!
תשובה: לשואלת: כשמדובר על צורך טבילה בוודאי מותר. הרב אריה שטרן ראש מכון הלכה ברורה
שאלה: מקווה: הרב אף פעם לא הייתי במקווה יש צורך שאלך?אני אמור להרגיש משהו אחר הטבילה?
תשובה: מקווה לגברים זהו מנהג טוב. זה מטהר את האדם, מזכך אותו, ומאיר ומנקה את נשמתו. המקובלים כותבים (בשער הכוונות, ובשער רוח הקודש) שלכל המעלות הרוחניות זוכים ע"י טבילה במקווה. נהו ישראל ללכת לטבול במקווה בערבי שבתות ובערבי חגים, על מנת לקבל את קדושת השבת והמועד, וראוי לנהוג כך. כמו כן- אם האדם נטמא בקרי או בשכבת זרע- ראוי שילך למקווה לטבול על מנת להיטהר והתקדש.
שאלה: שבת: למה דווקא ביום שישי בערב כאשר אומרים אחרי תפילת שמונה עשרה מעין שבע וביום חול לא אומרים מעין שבע או חזרה ואני כבר יודע שעושים את מעין שבע בגלל שפעם הביתי כנסת היו בשדות וכל אלה שעדיין לא סיימו היו עושים מעין שבע כדי שלא ילכו לבד?
תשובה: רש"י בפירושו למסכת שבת (כד, ב) מסביר שבימי חול היו מתפללים בביתם וכלל לא באים לבית הכנסת
שאלה: טימטום וחלב נוכרי: לכבוד הרב! אני מקפידה לאכול מוצרים שהם ללא אבקת חלב נוכרי. בטעות קניתי מוצר שיש בו אבקת חלב נוכרי, מה לעשות איתו? מותר לי לתת אותו לאדם יהודי שלא מקפיד על כך? (על מנת שלא יהיה בל-תשחית).
תשובה: לדעת מורנו ורבנו אביהם של ישראל, מרן הראשון לציון הרב מרדכי אליהו זיע"א : אין לתת את מוצר זה ליהודי שלא מקפיד על כך. שהרי חלב עכו"ם ואבקת חלב עכו"ם מטמטמים את ליבו של האוכלם, ואפילו לתינוק אין לתת זאת. ומותר לזרוק זאת לפח, ואין בזה בל תשחית.
שאלה: שמירת נגיעה: האמת שאני לא פונה בשאלה, אלא בבקשת חיזוק. אני יוצאת עם בחור כחודש וחצי. הכיוון שלנו ב"ה נראה חיובי. אני שומרת נגיעה והוא בעיקרון לא. הוא מכבד אותי מאד וברור לו שאנחנו שומרים ביננו נגיעה. זה חשוב לי מאד אבל גם מאד קשה פתאום. כולם מסביב מופתעים שאני מקפידה על זה, ומנסים להגיד לי שיאללה אם כבר תתחתנו אז מה הבעיה. אשמח לשמוע קצת חיזוקים תורניים מקורות לחיזוקים בשביל שלא ארגיש לבד בענין כמו שאני מרגישה עכשיו.גם ככה זה מעיק.
תשובה: ב"ה, שמירת נגיעה היא הלכה גמורה ולא חומרה שאדם מחליט אם לנהוג או לא. בודאי שחר לטענה שאת כבר תתחתנו אז מה הבעיה, וכי בגלל טענה זו יתירו גם יחסי אישות? כל זמן שלא קיימו את החופה והקידושין והברכות האישה אסורה לו גם אם הם ידידים. מקור מקיצור שולחן ערוך סימן קנב סעיף יג: "כבר האריכו גדולי ישראל זכרונם לברכה בספריהם הקדושים בתוכחות מוסרים, על המנהג באיזה מקומות שאינן בני תורה ויראה, שמתקרבין החתן עם הכלה בחיבוק ונישוק, וכן עושין ריקודין בחורים עם בתולות יחד. ומלבד האיסור הגדול, איסור נדה, שהרי כל הבתולות מסתמא נידות הן, ואין חילוק באיסור נדה בין פנויה לנשואה, וכן הנוגע בה דרך חיבה חייב מלקות, עוד מגרה יצר הרע בנפשיה, ומביא את עצמו לידי קישוי לדעת והוצאת זרע לבטלה רחמנא ליצלן. ובודאי כל מי שיש בכוחו למחות, צריך להתאמץ בכל כוחו למחות. ולכל הפחות צריך כל איש אשר יראת ה  בלבבו, להיות שורר בביתו ולהשגיח על בני ביתו שיתרחקו מן הכיעור הגדול הזה. וכל מי שיש בידו למחות ואינו מוחה, חס ו הוא נתפס בעוון זה, וכל המציל את אחרים מן החטא, הציל את נפשו" דני ארגמן
שאלה: הלכה לפי הרמבם: יש לי שאלה לגבי הלכה לפי רמבם. הבנתי שלא פוסקים הלכה לפי הרמבם אלא לפי קארו או בן איש חי. למה לא פוסקים לפי הרמבם? מראש
תשובה: וברכת ד  בעם ישראל יש שרשרת פסיקה, ומכיוון שאחרי הרמב"ם היו עוד ראשונים ועוד שיטות וסברות, עד שבא השו"ע וערך את שולחנו, ומאז קבלו את הוראותיו והוראות הרמ"א. על כן אין חובה ללכת לפי הראשון אלא לפי כל השיטות בהלכה, ואדרבא האחרונים ראו את הראשונים שקדמו להם ופסקו בדרך מסויימת, והיא הקובעת לעם ישראל. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: בניין אמונה ע  פ סדר התורה: ביום העיון בישיבת עתניאל דיברתי איתך מעט לאחר הפאנל, וטענת שלימוד אמונה יכול להתבסס ע"פ סדר התורה. טענת שבראשית מציב תחילה את האדם, המוסר, והמשפחה. שמות מציב את הלאומיות והגאולה ואילו ויקרא מגיע אל הקרבנות והקדושה- והאמונה ראויה להיבנות ר זה. 1. האם יש שיעור מאמר שבו אתה מפרט את הדברים יותר? אשמח להפניה. 2. מה מקומם של ספר במדבר ודברים במודל זה? 3. האם אתה עובד ע"פ חלוקה לחומשים, או בחלוקה שונה כלשהי? (לדוג - מקורות, בחינות וכד ).
תשובה: מעט שיעורים בכיוון זה נמצאים כאן: במנוע החיפוש הקש "אמונה על פי סדר", ותוכל למצוא את השיעורים השונים שנכתבו שם. על הרעיון בכללותו תוכל למצוא בשיעור שניתן בימי העיון בגוש: על המשקל הגדול של נושא סדר התורה: אשמח אם תקרא את הדברים, ואם תרצה להמשיך ולדון בנושא   אשמח. ויישר כוח
שאלה: בעיה שמעיקה בנושא צניעות לבנות: קוראים ל אני בחורה בת 20 בזמן האחרון יוצא לי הרבה פעמים לראות מראות אסורים לצערי יש לי מכשיר מתקדם ויוצא שהרבה פע ים אני נופלת בסרטים לא צנועים וזה גורם לי לחטוא. מאוד קשה לי עם זה אני יודעת שמעשי הם נוראים זה גורם לי להיות עם מעוקה מאוד קשה במשך היום והתמונות שראיתי צפים ועולים לי במשך היום כשאני נופלת תמיד אחרכך מגיעה החרטה על המעשה! אני בחורה בת 20 שבקרוב מאוד תרצה להקים בית בישראל שמושתת על התורה כולה וכמובן שארצא בחור ירא שמיים רציתי לשאול אם לרב יש איזה עצה בשבילי איך להתגבר על היצר? אולי יש איזה ספר שיתאים לי לקרוא כדי להבין עד כמה אני עושה מעשים לא ראויים והרב יוכל להמליץ לי עליו אשמח מאוד לתשובה בהקדם הנושא מעיק עלי עד מאוד. שנשמע רק בשורות טובת בעזרת ה!
תשובה: טוב שאת במבוכה ומנסה בכל עוז להלחם ביצר הרע הזה. תוכלי ללמוד את הספר תשוב תחיני של הרב יהושע שפירא העוסק בזה, ועד אז אם אינך יכולה לעמוד בפני היצר הדוחף אותך להביט בתמונות לא צנועות בפל  ולחטוא בחוסר צניעות, אזי גשי לחנות והחליפי אותו במכשיר פשוט ללא אינטרנט או במכשיר כשר
שאלה: ברכה לפרנסה: בעלי בחור מוכשר ומשכיל וכל פעם שהוא מתחיל עבודה חדשה לאחר תקופה יחסית קצרה הוא מפוטר. מה ניתן לעשות ועם מי אפשר להתייעץ ולקבל ברכה לפרנסה טובה וקבועה. ב מראש, הודיה והלל
תשובה: יש לפנות לייעוץ מקצועי של הכוונת עבודה כדי להבחין אם יש בעיה מובנית בהתנהלותו, ובנוסף לכו להתברך מאחד מגדולי זקני הדור בעמל התורה כגון הרב ווזנר
שאלה: כללי: 1)מעירים לי בסעודה שלישית על זה שאני תלמיד ישיבה שיודע דברי תורה ושומרם לעצמי ואמרו לי שישפטו אותי על זה בשמים, זה נכון? 2)האם אדם שמקדיש את כל חייו לתורה יכול להתקים? אם כן על מה? 3)האם אני שאני רק בן 14 בעוד שבועיים יכול לעלות חזן בשבתות כאשר יש אדם אחר שיכול לעלות? 4)אם מעלים אותי חזן קבוע בשבתות אני צריך להיות יותר ירא מ-ד? משהו בי צריך להשתנות? 5)יש בעיה אם אני לומד טעמי המקרא דרך המחשב (אין לי אינטרנט כשר)?
תשובה: 1) המשנה אומרת בפרקי אבות: "אם למדת תורה הרבה - אל תחזיק טובה לעצמך, כי לכך נוצרת". אם יש לך הזדמנות לומר דברי תורה, ואתה שומר בבטן - מה הרויח עם ישראל מכך שאתה לומד בישיבה? 2) אם אותו אדם מוכן לחיות בפשטות ובצניעות רבה, הוא יוכל להתקיים. כמובן שצריך לשקול בעצמו, כי לא כל אחד בנוי לזה. ודאי שאין ליפול למעמסה על הציבור ולקחת צדקה, שזה חילול השם. אבל כיום יש כוללים ומוסדות שבהם אנשים אוהבי תורה תומכים בלומדים, וגם המדינה תומכת בסכום מסויים. 3) שאל את רב בית הכנסת, שהוא הקובע בעניין זה. 4) צריך להיות מרוצה לציבור, לאהוב אותו ולכוון לרומם אותו בתפילה. וכמובן צריך תמיד להיות עובד ה  בלי קשר. 5) אין בעיה בלימוד מהמחשב, אבל אם יש שם אינטרנט פתוח ועלולים להכשל ולהתפתות - יש להקפיד תמיד שלא לגלוש במצב שאתה לבד מולו, אלא לנהוג כדיני "ייחוד" - שתמיד יהיה עוד אדם בחדר בשעת הלימוד. ובכלל באופן כללי כדאי שהמחשב יהיה במקום מרכזי בבית ולא בחדר סגור מאותה הסיבה. נסה להשפיע על ההורים לקנות בהקדם תוכנת סינון לאינטנרט, שכל עוד אין אחת כזאת הרי זה עבירה גדולה וכמו להחזיק חיית טרף בבית. גם אם ההורים לא מאמינים, צריך לומר להם שרבנים גדולים ואנשי חינוך מעידים ש"אין אפוטרופוס לעריות" וגם בני רבנים גדולים וילדים צדיקים נכשלים. בהצלחה לך,
שאלה: קלחוני תירס סנפרוסט: האם מותר לאכול קלחוני תירס של סנפרוסט (ראיתי שיש בהכשר הרב זמיר)? והאם יש קלחוני תירס בכשרות יותר מהודרת? בנוסף מופיע באתר תשובה ישנה של הרב משה כץ שמתירה לאכול תירס אחרי העברה באש ובדיקה בשלוש מקומות- האם מעודכן גם לשנה זו?
תשובה: קלחי תירס יכולים להיות מאד נגועים והחרקים לא יוצאים בבישול לכן ניתן לבשל את הקלח ואחר כך לפורר את הגרגירים מהקלח ולאוכלם.
שאלה: שבע ברכות- מעשרות: רציתי לדעת האם אני יכולה לקנות צורכי סעודה לשבע ברכות מכספי מעשרות? אשמח לתשובה בהקדם
תשובה: וברכת ד  הכוונה כנראה לכספי מעשר כספים. אין חובה לעשות שבע ברכות לחתן וכלה, ועל כן אין להקל. אלא אם כן זה סעודת עניים שאפשר לעשות מכספי מעשר. כמו כן יש לדעת שחובת מעשר כספים איננה נוהגת במי שאין לו כדי פרנסתו. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: סירוב פקודה - המשך: הרב, הייתי מעוניין בקצרה להמשיך את הדיון שהתחלתי לפני כחצי חודש, והרי הקישור: אני מבין כי יש בינינו מחלוקת בעניין הבא. בעוד אני טוען כי אדם אשר מוכן לשאת במחיר אישי, מותר לו לסרב פקודה (בהנחה כמובן ואדם לא עובר עבירה ממש בעצם הסירוב), הרב טוען כי "אינני חושב שהנכונות לשלם את המחיר האישי שבסרוב פקודה מהווה הצדקה להיתר לסרב פקודה". שתי דברים בפי: א. מהו המדד שעל פיו אדם יכול לדעת כי הגיע קו פרשת המים ומותר לו לסרב פקודה? מיהו המחליט בזה לשיטת הרב? האדם עצמו או אולי גורם אובייקטיבי? ב. הרב כתב כי אינו מבין את טענתי. אני לא רואה עבירה בעצם ההחלטה לסרב פקודה. הרב כתב "יש מצבים של סרוב פקודה שהם לא הגונים ולא מוסריים". מבחינתי אין כאלה דברים. במידה והאדם מוכן לקחת על עצמו מחיר אישי, הרי הוא מראה בזה כי מבחינתו זה הדבר המוצדק לעשות, ואני מקבל את הכרעתו המוסרית בזה. אני מבין כי ישנם יוצאים מן הכלל, אולם אני מעדיף להעמיד גדר ברורה שכן אני לא רואה יכולת להגדיר דברים אחרת (וזה מתקשר לסעיף א ). כמובן שאפשר לטעון כנגדי שדעות מהסוג האלה הורסות את הצבא, ויכול להיות שכאן נמצא שורש המחלוקת, שכן לענ"ד הצבא שלנו מספיק חזק כדי להרשות לעצמו סירובי פקודה עם קבלת מחיר אישי (ואני לא אומר זאת רק מדעתי הקטנה). אני מבין כי הרב מפריד בין שאלת המחיר האישי, לבין שאלת המוסר, אולם כמדומני שאני לא. אשמח לשמוע את דעת הרב במידת הזמן והיכולת,
תשובה: שאלת נקודת הלגיטימיות של סרוב פקודה היא בלתי ניתנת להגדרה. ניתן לראות דבר דומה בסוגיית "קנאין פוגעים בו", שכל ניסיון לנסח את הגבולות המדויקים שלו - מאדה את הקנאה, והגמרא פוסקת כי השואל - מורים לו לא לעשות. באותו מידה מדובר בסירוב פקודה. הוא לגיטימי כאשר כל התוצאות של סרוב הפקודה נתפסות בעיני המסרב כחמורות פחות מאשר הסרוב עצמו. אז הוא חייב לעשות זאת. אולם כאשר הוא משתמש בדרך סרוב הפקודה לפני הגיעו לנקודה הזו - הוא עושה מעשה לא מוסרי כפול: גם הסרוב עצמו שהוא לא מוסרי במצב זה, וגם שחיקת סרוב הפקודה כדבר שחובה להשתמש בו במקום שחובה להשתמש בו. לכן, איני מבין כלל את טענתך כי אם מישהו מוכן לשלם את המחיר של סרובו - זה הופך את הסרוב למוצדק. המשפט שכתבת "הרי הוא מראה בזה כי מבחינתו זה הדבר המוצדק לעשות, ואני מקבל את הכרעתו המוסרית בזה". אינו נראה לי קביל מבחינה מוסרית. להפך, הוא נראה לי בלתי מוסרי, כיוון שאתה מודד את הדברים לאור מה שהאדם מראה ולא לאור ניסיון לקבוע מתי זה מוצדק ומתי לא. איני מבין מדוע נכונות של אדם לשלם את המחיר על מעשיו הופכת אותם למוסריים - וכי אדם הנוהג במהירות מופרזת ומוכן לשלם את המחיר של נהיגתו הופך את נהיגתו למוסרית? האם עכשיו הדברים ברורים יותר?
שאלה: זיווג משמים או בחירה: אני בחורה חילונית בת 25. בתקופה האחרונה עברתי תהליך של התקרבות לדת. אני יודעת שכרגע נערכות עבורי תפילות למציאת זיווג. יש בחור מסוים מהעבר שלי שמאז שהתפילות נערכות הוא בא למחשבה שלי כל יום, ובמיוחד בערבים. זה קורה מעצמו ואני מנסה לתת למחשבות לחלוף. אני חושדת שהוא הנפש התאומה שלי. מדובר בבחור יפה תואר ממשפחה מבוססת וכצפוי לאחד כזה בעולם החילוני הוא היה עם הרבה מאוד נשים. חוץ מזה הוא חי בחו"ל תקופה מסוימת אז שם בכלל כל העניין מאוד נפוץ וזמין (כולל לשכב עם גויות). הוא מאוד מנוסה, גם במערכות יחסים (לא התאפקתי, הייתי חייבת קצת לחקור לגביו). אני לעומתו מאוד מאוד רחוקה מהמקום הזה, ובכלל נגד התנהגות מסוג זה. כמובן שאני לא יודעת אם הוא באמת הזיווג שלי, אבל הוא בא למחשבות שלי הרבה. זה היה הגיוני אם הייתי רואה אותו יומיום או שהייתי בקשר של ממש איתו בעבר אולם ההכרות שלנו היתה מאוד שטחית ולא ראיתי אותו המון שנים. מדובר בזר גמור. לצורך העניין, אתייחס למקרה בו החשדות שלי יתגלו כנכונות (למרות שיכול להיות שהן לא), אני לא הייתי מאחלת לעצמי גבר מהסוג הזה. אני רוצה גבר בעל מידות טובות, בעל ערכים כולל בנושא המדובר. אני מרגישה שמשהו שהיה עם הרבה נשים הוא לא שלי, ואני עוד אחת מאלף עבורו. אני רוצה אחד שאני אהיה מיוחדת בשבילו. בעולם שלי אני לא מצפה למשהו שנשמר לחלוטין, אבל כן נמצא בטווח נורמה מסוימת. חוץ מזה שבעל יפה תואר הוא מתכון לצרות. אם הייתי פוגשת אותו בנסיבות רגילות, מבלי להיות מודעת לנושא של נפש תאומה, הייתי אומרת לו להמשיך בדרכו, אבל במידה ומדובר בזיווג שלי, כל העניין מאוד מכאיב לי. אני יודעת ש40 יום לפני שהנשמה נכנסת בגוף יוצאת בת קול ואומרת פלונית לפלני, וזה כביכול הזיווג בחיים האלה אולם המעשים של הגבר והאישה יכולים לגרום לזיווג זה לא להתקיים. אני יודעת שיש סיבות לא לגיטימיות לפסול זיווג משמיים כמו למשל שהחלום של משהי הוא להיות עם בלונדיני והיא הכירה בחור שחרחר ולמרות הכימיה בינהם היא דוחה אותו מהסיבה הזאת. הבחורה באמת לא רת במקרה הזה והיא מוותרת על בן זוגה סתם. אני חושבת שהסיבה שלי לדחות אותו היא כן לגיטימית, גם מבחינת הדת. ופה אני שואלת את דעתך בנושא של הדת. אני כבר לא מדברת על ההבדלים הענקיים ביננו חוץ מהבעיה שציינתי לעיל. אם הוא לא היה עולה לי במחשבות יום יום לא הייתי חושבת אפילו בכיוון שלו. סצנה נוספת שעולה לי בראש, נגיד אני פוגשת אותו ואני מגלה שהוא חזר בתשובה בנושא הזה, והוא מצטער והוא יותר לא יתנהג ככה, אבל אני מבחינתי עדיין לא מסוגלת לצאת איתו, זה מגעיל אותי, דברים באישיות שלו ובעבר שלו דוחים אותי. האם עדיין יש לי סיבה לגיטימית לדחות אותו או במקרה שהוא חזר בתשובה אני נהיית כמו הבחורה ההיא שדחתה את בן הזוג שלה סתם. אודה לך על תשובתך, המשך יום נעים
תשובה: לפי דבריך אין ספק שהבחור הנ"ל אינו הזיווג שלך, ואינך צריכה בכלל ללכת לכיוון הזה. ודאי שהזיווג שלך לא אמור להיות עם אדם שאינו ברמתך במוסרית, ובפרט לא עם אדם שהתנהגותו מגעילה ודוחה אותך, וזו סיבה הכי לגיטימית וסיבה הגיונית לגמרי. יהי רצון שה  ישלח לך בקרוב את הזיווג המתאים והראוי לך, שיחד תבנו בית נאמן בישראל ב בית אמיתי!
שאלה: תיקון: אני וחברי לשעבר חטאנו בנגיעה אסורה. לצערי, נפרדנו ואני מאמינה שהנגיעה הזאת השפיעה על החלטתו להפרד. איך אפשר לתקן את החטא הזה?למען האמת אני לא מרגישה חרטה גדולה למרות שיש בי רצון להתחרט ולכפר על כך. איך אפשר לעורר את הלב להרגיש חרטה ורצון לכפר שזה לא יחזור שוב בעתיד?
תשובה: אחד מדברי התיקון והתשובה היא להיות נאמן למה שאתה חשה וחיה בתוך עולמך. לא לחיות בזיוף פנימי. אם בשלב הזה את חשה כי אינך מרגישה חרטה גדולה   אולי נכון לעשות את הצעדים הראשונים של התשובה לא מכוחה של חרטה על העבר, אלא מכוחו של בניין העתיד. על כך כתב הרב סולובייצי ק מאמר נפלא בספרו "על התשובה", והוא אכן דיבר על תשובה שמתחילה מהעתיד. העתיד המזומן לך עשוי להיות חיים של בריאות נפשית מחד גיסא וקדושה וטהרה בקשר שבינך ובין מי שאת מבקשת לבנות איתו את חייך בעתיד. לאמור: בשלב הזה הדבר הנכון יותר הוא להתחבר בנאמנות לבקשת הקדושה, הטהרה שבחיים, הרצון שהעולם הגופני ימצא את מקומו במסגרת פירמידה שלמה של חיים משותפים ולא בחברות שעומדת עוד לפני כריתת הברית ההדדית, וכדו. בדרך זו   אלו תהיינה שאיפותייך, ולשם את תחתרי, וזה יהיה עולם התיקון שלך. אפשר כי בהמשך הדרך תתעורר בך החרטה על מה שהיה. כל אחד מתקן בדרכו, ובסוף משלימים גם את מה שחסר.
שאלה: עליה לתורה והנחת תפילין: אחיין של בעלי נולד בח באב, המורה שמלמד אותו לבר המצווה אמר להוריו שיש לעשות את העליה לתורה ביום ה ד באב, האם ניתן לדחות ולעשות את זה בתאריך יא באב אודה על תשובתך. דנית
תשובה: קודם כל שיהיה המון מזל טוב, שתרוו המון נחת מבחור הבר מצווה! אינני מבין למה המורה אמר לכם כך. העלייה לתורה נועדה לבטא את היותו של הבן גדול וחייב במצוות, ולכן היא לא יכולה להיות לפני תאריך הבר מצווה. קוראים בתורה בכל יום שני וחמישי בתפילת שחרית, וכן בשבת. לכן הטוב ביותר הוא שהעלייה לתורה תהיה ביום הבר מצווה עצמו, שהוא יום שני ח  באב. כמובן שההבדל הוא בין לקרוא פרשת דברים, לבין לקרוא פרשת ואתחנן - ולכן כדאי להודיע לבחור בהקדם, כדי שיספיק להתכונן לפרשה הנכונה. על אף שמדובר על בר מצווה בתשעת הימים - אם המסיבה נערכת ביום הגיע הנער למצוות היא נחשבת כסעודת מצווה ואפשר לאכול בה בשר ויין. אמנם נחלקו הפוסקים אם ניתן להזמין בימים אלו אורחים רבים מעבר למניין, ולכן אפשר להבין את רצון המשפחה לדחות את המסיבה לאחרי תשעה באב, וגם זה ר, ובמקרה כזה טוב לדאוג שתאמר דרשה או דבר תורה בסעודה, כדי להחשיב אותה לסעודת מצווה.
שאלה: תאריך עברי לחתונה: זוגתי ואני מתחתנים ביום שלישי, ל באב, לאחר השקיעה, כדי שהתאריך הרשמי יהיה ראש חודש (א אלול). נשמח לדעת מה ראוי לרשום על ההזמנה (כדי למנוע בלבול), האם לרשום "ל באב", או "אור ל-א באלול". (או, כמובן, כל נוסח מקובל אחר). מבקש לציין שהיום (ג ) והתאריך הלועזי יהיו גם כן רשומים והמשך יום טוב בועז
תשובה: מקובל לרשום "החתונה תתקיים ביום שלישי בערב, אור לר"ח אלול" (או "אור לא  אלול"), וכך אנשים מבינים את הכוונה. שיהיה במזל טוב!