שאלה: בחירה חופשית-יש דבר כזה בכלל?: :) כבר הרבה מאוד זמן שהנושא של בחירה חופשית ביהדות מאוד מעסיק אותי,יצא לי לחשוב קצת ובעצם שמתי לב שביהדות יש סתירה (לדעתי) לגבי בחירה החופשית של האדם. אם ה יודע הכל איך יתכן שאנחנו בוחרים?יש לי שאלה נוספת שקשורה לזה באופן עקיף,אם הקב"ה לדוגמא מחליט שהאדם יחיה אז גם אם האדם ירוץ בכביש זה יהיה כך? אם הקב"ה מחליט שאדם מסויים ירויח איקס שקלים בשנה אז גם אם האדם הזה לא יעשה השתדלות ולא יעבוד הכסף יגיע אליו??אני מקווה שהשאלה שלי מובנת קצת הסתבכתי עם זה. :)!!
תשובה: לך! שאלת שאלה מצוינת ועמוקה, שהיא בין הסוגיות הקשות והעמוקות ביהדות, הסוגיה של "ידיעה ובחירה", וסוגיה של השגחה ובחירה", שבהם רבים וטובים מגדולי הוגי דעות עסקו בזה, כמובן שיש גישות שונות, מכל מקום אציג את מה שעלה בחכתי בעזרת ה  ואני מקווה שהדברים בסופו של דבר יובנו. ננסה לנתח את התשובה דרך שני מסלולים, מסלול של ה  יתברך, ומסלול שלנו. מצד ה : מהותו (כמובן מקצת הבנתנו), רצונו, ומצדנו: הבנתנו, תפקידנו, המקבלים. וממילא מבה תפקידה של "הבחירה החופשית". הקב"ה שאנחנו אומרים שהקב"ה יודע, או כועס או מדבר, זה על דרך ההשאלה, וגם שה  יודע מה יהיה בעתיד, זה על דרך ההשאלה, כלומר, לסבר את האוזן, כדי שנוכל אנחנו כבני אדם לקלוט קצת ולהבין מה ה  רוצה מאיתנו, "דברה התורה בלשון בני אדם". כיוון שה  הוא מעל הזמן אז אי אפשר להגיד שהוא יודע את העתיד, אלא אצלו זה לא שאלה של זמן, הכל מונח לפניו וגלוי וידוע לפניו כבר עכשיו. אז מה כן? מצד שני, ה  כן מופיע כאן בעולם הזה שלנו ממש, תחת זמן מקום, (אפשר לציין שגם התורה והמצות הם תחת זמן ומקום, למשל זמני תפילה, חגים, פסח.) אלא שהוא מתחבא, נסתר, מבחינתו הוא כבר גלוי, והכל כבר נגלה לפניו. אנחנו אבל מבחינתנו, המקבלים, הכל זה בפוטנציאל, ה  הוא נסתר, ואנחנו, בכל מעשה טוב, בכל תורה שאנחנו לומדים, ובכל חסד שאנחנו עושים, בכל מצווה שאנחנו מקיימים אנחנו מופיעים את ה  יתברך כאן בעולם הזה וזה התכלית של התורה והמצוות, להופיע את שם ה  בעולם ובנו. וזה התכלית של הדבקות שלנו בקב"ה. אם כן מה ראינו בינתיים ה  יתברך, מעל זמן ומקום, אבל הוא מסתתר בעולם הזה שנתון תחת זמן ומקום, וכל המטרה שלנו הוא לגלות אותו יתברך בעולם. אז יוצא מכאן שכשאני אומר ש"ה  ידע או יודע" זה אומר בעצם, שלכל דבר יש מטרה שהוא בא לתקן בעולם, ואם אני מתקן אותו, למשל מתקן את המידות שלי או מתקן את העולם לטוב, אז אז אומר שאני מופיע את שמו בעולם, הוא כבר קיים, רק ששמו, ביטויו - כלפי הוא רק עכשיו מופיע ושמו מתקדש על ידי כך בעולם. למשל שה  כועס, אז זה אומר שכתוצאה ממעשה מסוים מופיע, יוצא כעס בעולם, וזה אומר שה  כועס על אותו מעשה. הבחירה שלנו ה  כאמור מתחבא, מסתתר בעולם הזה, וה  שם אותנו כאן בעולם הזה, ומנהל אותו דרך הטבע, ובתוך חוקי הטבע, שיש בו טוב ורע, עולם עם הרבה ניסיונות, עולם עם הרבה פיתויים, ויש לאדם בחירה איך לנהל את החיים שלו, היצר מביא פיתויים לאדם ומראה לו שחיים בלי גבולות ובלי תורה הם החיים הנכונים, וזה מפתה את האדם וכאן העבודה שלנו, האם לשמוע לו, או לחיות בצורה הנכונה על אף הקושי, להתגבר על אף הקושי, להופיע את הקב"ה בעולם על אף הניסיונות, ואפשר להגיד שלשם כך ה  יתברך שם את הניסיונות, כדי לרומם אותנו, והכוח של הבחירה החופשית נותנת לאדם להגביר את הרצון שלו, לעשות הכל מתוך חיבור והזדהות פנימית, ומתוך הרצון שלו להופיע את ה  בעולם, הוא כמובן יכול להשתמש בזה להרע, אבל זה הניסיון והבחירה שלו, והקב"ה בסופו של דבר לא עוזב אותו ליפול, לפעמים ה  מרמז לו ומזמן לו מקרים ואירועים שלא יתנו לו ליפול ויעוררו אותו, וזה ההשגחה הפרטית שיש לנו מצד אחד, ומצד שני גם האחריות שלנו לפעול עם השכל והדעת שה  יתברך שם לנו. כמו אבא שעוזר לבנו ללכת, הוא נותן לו ללכת לבד אבל אם יש מדרגה הוא עוזר לו כדי שלא ייפול, הוא נתן לו בחירה חופשית אבל הוא גם תומך בו. הבחירה שלנו היא "האם" נופיע אותו יתברך על אף כל הניסיונות. באיכות, "איך" נופיע אותו יתברך, יש הרבה מדרגות, מ"שלא לשמה" עד "מסירות נפש". בכמות, "כמה" נופיע אותו יתברך, בכל המעשים שלנו, בכל דרכי החיים שלנו, כמה שטח ה  תופס בחיים שלי. ובזמן, "כמה זמן" יידרש לנו למצוא את הדרך הנכונה של התיקון שלי והתפקיד שלי בעולם, ולפעול דרכו לתקן את עצמי ואת העולם. בראייה לטווח ארוך בימות המשיח ושהעולם יבוא לתיקונו, אז כבר מלאה הארץ דעה את ה, מן קיצור דרך שכזה, וממילא גם על ידי הבחירה החופשית שלנו, נגיע והעולם יגיע, לחופש האמתי, והכל יהיה ברור לנו כשמש, כי ה  יתברך יופיע בעולם מתוך העולם הזה וממילא הכל יתאחד הופעת ה  ובחירתנו אנו. הבחירה היא הכוח החיבור שלנו עם ה  יתברך פה בעולם הזה וכניסתו לחיים שלנו שנתנהל דרכו. אם אדם רץ לכביש, ה  יתברך שם לו דעת, שכל, להבין שלא מתנהגים כך, אז הוא נדרס, ובשמים הוא מקבל את מלוא חומרת האחריות והעונש, כי הוא בגד בה  יתברך וחתר נגד הנהגת ה  בטבע, ויקבל על זה את הדין, אבל זה מקרה חריג כיוון שבדרך כלל לאנשים יש שכל כדי לשמור את עצמם. אם אדם לא יעשה כלום, אם זה נובע מההתרשלות שלו, אז נכון שכתוב שמזונתו של האדם קצובים לו מראש השנה ועד ראש השנה, אבל יכול להיות שה  יתברך יחליט אחרת, לנהוג אתו דרך הטבע, אבל אם זה מאונס אז ה  יתברך יסובב את השגחתו וימציא לו מזונות, אני לא בקיא בזה, אבל גם זה צריך הרבה זכויות, כי כתוב גם שפרנסתו של האדם קשים כקריעת ים סוף, ובסופו של דבר ה  שם לאדם שכל שזה המרכז של הבחירה שלו, שבו יש כלים כדי להתמודד פה בעולם הזה, וה  עוזר לו בכל מה שיעשה, אבל הוא צריך לעשות, להראות נכונות, דרך טבעו של עולם, ואז ה  יתברך נותן לו הזה ברכה. וכמובן אני לא יודע את החשבונות של ה  למי הוא מביא ולמי לא, כי בסה"כ "ורחמיו על כל מעשיו", אבל בכל מקרה על האדם לא להטריח את הקב"ה לנהוג שלא כדרך הטבע. מקווה שעזרתי, אם משהו לא מובן את מוזמנת לשאול ולהגיב. חן chencorcos gmail.com המייל שלי.