LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: גדלותו של הרב קוק: מה להשיב לאלו שטוענים שהרב קוק היה יכול להיות גדול אם לא היה תומך בכמה דברים וכו? האם להוכיחם שהם מדברים כך על גדול? הם צודקים בטענותיהם? המנהיגים החרדים גם טוענים כך? סליחה על ההפרעה.
תשובה: אתה עדיין נער צעיר ובדרך כלל קשה לשמוע תוכחה מנער צעיר. אולם בודאי שאתה יכול להגיב בדרך שיבינו את עמדתך. למשל אתה יכול לומר: הנוהג שלי לקיים את דברי המשנה באבות: "והוי זהיר בגחלתן", בין בנוגע למי שאני מחשיב כרבי המובהק ובין לגבי מי שנחשב בר פלוגתא של רבי המובהק. אנו תלמידי בית הלל שהיו ענוותנים והיו מקדימים דברי בית שמאי לדבריהם ובזכות זאת נפסקה הלכה כמותם.
שאלה: נטילת ידים : קראתי בספר "אביהם של ישראל" שיש אפשרות לעשות נטילת ידיים 40 פעם עם כוונת שם ה וכו, איך זה פועל בדיוק? מתי לעשות זאת?
תשובה: כדאי שתשאל רב בשיחה אישית שיוכל להדגים ולא דרך הכתב.
שאלה: פרשת הקורבנות בתפילת שחרית: מהו ה"אשה" בפסוק "זה האשה אשר תקריבו לה " וכמו כן מה פירוש הפסוק "את קורבני לחמי לאשי"?
תשובה: לשואל משמעותה של המילה "אשה" היא: אש ידועה. כשם שבקטורת הופך החומר הנשרף לריח ניחוח, כך קרבן החי עולה למעמד גבוה ונהיה ל"אשה" (אש ידועה) הגורמת ריח ניחוח לה' (ראה רד"צ הופמן לספר ויקרא א, ח-ט). הפסוק "את קרבני לחמי לאשי" מבואר על ידי אור החיים הקדוש. לדבריו, קרבן התמיד מורכב משלושה מינים: הכבש, המנחה והנסכים. כנגד הכבש אמר "קרבני", כנגד המנחה אמר "לחמי", ושניהם כליל לאשים, ולכן כתוב אחרי כן "לאשי". וכנגד הנסכים נאמר "ריח ניחוח", כיון שאינו לאשים, אלא יוצקים אותו על יסוד המזבח ויורד בין השיתים, ואין בו אלא ריח. בהקשר זה מן הראוי לעמוד על הביטוי "ריח ניחוח לה'" שהוא קשה להבנה. וכי זקוק ה' לניחוחות הבאים מהאדם?! על שאלה זו משיבים ח במסכת מנחות (קי ע"א): ושמא תאמר לאכילה הוא צריך? תלמוד לומר: "אם ארעב לא אמר לך כי לי תבל ומלאה" (תהלים נ, יג), ונאמר: "כי לי כל חיתו יער בהמות בהררי אלף. ידעתי כל עוף הרים וזיז שדי עמדי. האוכל בשר אבירים ודם עתודים אשתה" (שם שם, י-יא). לא אמרתי אליכם: זבחו, כדי שתאמרו: אעשה רצונו ויעשה רצוני. לא לרצוני אתם זובחים אלא לרצונכם אתם זובחים, שנאמר: "לרצונכם תזבחו" (ויקרא יט, ה). כלומר ברור הדבר שעבודת הקרבנות אינה באה בגלל צורך אלקי, אלא לצרכנו. שאלה זו שאל אף מלך כוזר את החבר בספר הכוזרי (ב, כה-כו) וכך נאמר שם: אמר הכוזרי:.ארצה עתה שתקרב לי מה שקראתיו בקרבנות, ממה שיקשה על השכל לקבלו, ממה שאמר: "את קרבני לחמי לאשי ריח ניחוחי" (במדבר כה, ב), ואמר על הקרבנות, כי הם קרבן ה' ולחמו וריחו. אמר החבר: מה שאמר: "לאשי" מישר כל קשה. הוא אומר כי הקרבן ההוא והלחם וריח הניחוח אשר הם מיוחסים אלי, אמנם הם לאשי, רצונו לומר האש הנפעלת לדברו יתברך, אשר מאכלה הקרבנות, ואחר כן יאכלו הכהנים שאר חלקה, והכונה בזה תקון הסדר כדי שיחול בו המלך חול גדולה לא חול מקום. נאמנה
שאלה: הרהור בנתינת צדקה: :) לפני יותר מחצי שנה תרמתי את שיערי, לאחר שהחלטתי לעשות זאת בזכות חסד שעשה עמי ד. לא מזמן, שוב הייתי צריכה את עזרתו באותו דבר, והרהרתי האם שוב לתרום את שיערי. אך לא החלטתי שאעשה כן! ההפך, ידעתי שיכאב לי לתרום שנית. לכן ביקשתי שד יעזור לי ללא תנאי. לא כי מגיע לי. מתנה. בלי קשר לשיערי. והוא עזר ב"ה. ומתוך אהבה גדולה ו אליו, חזרו אלי ההרהורים שנית, האם לעשות כן. ושוב- לא החלטתי לעשות זאת. אני לא חושבת שרציתי. אני לא יודעת. התלבטתי כ"כ הרבה שכבר לא ידעתי אם אני רוצה או לא. בתשובה של הרב לשאלה שקראתי היום, נאמר כי גם המחשבה לתת צדקה מחייבת. האם זה נקרא שעצם הרהורי במחשבתי אני מחויבת לתרום שנית? כי זה לא שהחלטתי במחשבה. מה לעשות?? :) השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "שינוי מטרת צדקה"
תשובה: סתם הרהור לא מחייב, רק החלטה סופית.
שאלה: כניסה לשירותים עם הכיתוב: ה' הוא המלך: לכבוד הרב 1.יש חולצה שכתוב עליה "מי מעז להלחם במלך" מקדימה, ומאחורה "ה הוא המלך"- האם יש בעיה להכנס עם חולצה זו למקומות מסויימים? האם יש פוסקים שמקלים? כי עד היום ידעתי שאין בכך בעיה. 2.בנוסף, מה לגבי נייר טואלט שכתוב על אריזתו "שבת"? הבנתי שהיום לא כותבים את זה כיוון שזה אחד משמותיו של הקב"ה ויש בכך בעיה. אך מצאתי מקומות רבים בהם כתוב ממש המילה "שבת" ללא ראשי תיבות, הפסקות בין האותיות וכד. מה לעשות?
תשובה: לשואלת, 1. עדיף ללבוש משהו מעל הכיתוב כשנכנסים לשירותים, אבל המיקל יש לו על מה שיסמוך. 2. "שבת" אינו שם ה' כלל וכלל. הרחבה: 1. יש שבעה שמות ה' שאסור למוחקם, אסור לעמוד בפניהם ללא בגדים ואסור להיכנס עמהם לשירותים, והם: י - ה - ו - ה (זהו "השם המפורש" שאסור לבטא אותו). א - ד - נ - י. א - ל. א - ל - ה - י - ם. א - ל - ו - ה. ש - ד - י. צ - ב - א - ו - ת (כמובן, כשנכתבו ללא המקף ששמתי בין האותיות). הכינוי "המלך" איננו שם ה'. לגבי האות ה', יש אומרים שהיא נחשבת כשם ה', כי כתיבתה היא חלק מהשם המפורש (שו"ת תורה לשמה סימן תכג  ועיין רמ"א ביו"ד סי' רעו ס"י לגבי י"י, שאין למחקו שלא במקום הצורך). ברם, רוב ככל האנשים הכותבים את האות הזו מתכוונים לקיצור של המילה "השם" ולא לרמוז לשם המפורש. לכן הדעה המסתברת יותר היא שאין בה קדושה (וכך מוכח בערוך השלחן יו"ד סי' רעו סכ"ח, שכתב שאין קדושה ב"אי"ה". דיון על כך בספר 'גנזי הקודש' עמ' פח-פט, ולרוב הדעות שם מעיקר הדין אינו טעון גניזה). אלא שאע"פ שאין בו קדושה ואינו טעון גניזה, מאחר שהכוונה לרמוז לקב"ה - אין זה כבודו לנהוג בו בזיון (כך בערוך השלחן שם לגבי אי"ה). לפיכך היה נראה לי שאין להיכנס לשירותים עם הכיתוב הזה ללא כיסוי (בדומה לכך בט"ז סי' כא סק"ג לגבי טלית). על שם ה' ממש יש מחלוקת אם צריך כיסוי אחד או שניים (משנה ברורה סימן מג ס"ק כה), והשיטה העיקרית בהלכה היא שדי בכיסוי אחד (ראו בהרחבה ב'גנזי הקודש' מילואים סימן ב), וקל וחומר במקרה זה, שלא מדובר על שם ממש. ברם, ראיתי שהרב דב ליאור שליט"א כתב באתר זה שניתן להיכנס עם החולצה הזו לשירותים, מאחר שאין עליה שם המפורש. כנראה לדעתו אין בכך בזיון, ואני מבטל דעתי ולא יכול לומר שזה חיוב, אם כי עדיין נראה לי שרצוי לכסות את הכיתוב.
שאלה: אמירה לגוי מערב שבת: האם מותר לי לבקש מגוי לקנות עבורי חפץ ביריד מכירות המתקיים בשבת כשהמוכרים ביריד הם גויים?
תשובה: אסור לומר לגוי, אפילו ביום חול, לעשות מלאכה עבור יהודי בשבת. במקרה המתואר, היריד מתקיים דוקא בשבת וממילא אמירה לגוי שיקנה עבורך דבר מהיריד נחשבת לאמירה מפורשת לחלל שבת עבורך. הדרך הנכונה לפי ההלכה היא או לומר לגוי בדרך רמז ביום חול שאתה רוצה שיקנה עבורך מהיריד, כגון: שתאמר לו מדוע לא קנית לי ביריד הקודם את חפץ פלוני? או תוכל לומר לו קנה לעצמך את החפץ ביריד ואני אקנה אותו ממך לאחר השבת (שולחן ערוך סימן שז סעיפים ב' ג' ובמשנה ברורה). הרב מיכאל יומטוביאן
שאלה: השכרת מונית לגוי בשבת: יש לי מונית שאני עובד בה בימות החול. גוי ביקש לשכור ממני את המונית להסעה של גויים בשבת, מותר לי להשכיר לו את המונית? אציין שאין חשש שהוא יסיע יהודים.
תשובה: ראשית, נציין שאיננו מצווים על שביתת כלים ומבחינה זו אין בעיה שהמונית שלך תעבוד בשבת, בשונה מבהמה של אדם שחובתו שגם היא תשבות בשבת. למעשה, מכיון שמקובל להשכיר מונית בדרך זו ואין חשש שאנשים יחשבו שהגוי עובד כשכיר אצלך, מותר לך להשכיר לו את המונית בתנאי שתקבל את ת השכירות בהבלעה. ולדעת הרמ"א בשו"ע עליך להעביר את המונית לגוי כבר ביום חמישי. (שולחן ערוך סימן רמו). הרחבה בענין זה תוכל ללמוד בקישור המצורף - לחץ כאן. הרב מיכאל יומטוביאן
שאלה: המקור לעדים זוממים: לרב, בעדים זוממים תמיד מאמינים לכת השניה לעומת ה-1 מגזירת הכתוב. א. מאיזה כתוב למדים זאת? ב. האם יש סברא בזה? יישר כוח לרב
תשובה: בדברים פרק יט פס' יח-יט נאמר: "ודרשו השפטים היטב והנה עד שקר העד שקר ענה באחיו: ועשיתם לו כאשר זמם לעשות לאחיו ובערת הרע מקרבך". ופירשו ח שמדובר שנודע ע"י עדות הזמה, ואם-כן משמע שמאמינים לעדים המזימים יותר מלעדים המוזמים. בסנהדרין כז ע"א נחלקו רבא ואביי אם עד זומם נפסל למפרע או מכאן ולהבא, ומבואר שרבא סובר מכאן ולהבא משום שזוהי גזרת כתוב ולכן אין לך בו אלא חידושו. ומסתבר שגם אביי מודה בכך אלא שמבין שסוף סוף לאחר שחידשה כן התורה לא מסתבר לומר שלא יפסלו משעת עדותם. אמנם הרמב"ן על התורה שם כותב שמכל מקום יש בך סברא, כי כאשר הכת השניה לא מכחישה את תוכן העדות אלא מעידה שהכת הראשונה לא היתה במקום נמצא שתוכן העדות הוא על גוף העדים הראשונים, ולכן אין העדים הראשונים נאמנים להכחיש, כמו שבמקרה שעדים מעידים על שני אנשים שהם חיללו שבת הם לא נאמנים להכחיש. וכן כתב הטור בסימן לח. לעומת זאת, הרמב"ם כותב בהלכות עדות פרק יח שזו גזרת כתוב. הלחם משנה כתב שלדעת הטור זו סברא ואילו לדעת הרמב"ם זו גזרת כתוב, והצל"ח כתב שאפילו לרמב"ם זוהי סברא גמורה כפי שנימק הרמב"ן, ומה שכתב שזו גזרת כתוב כוונתו לגבי הדין ששניים נאמנים אפילו כנגד מאה כאשר הם מזימים אותם. אולם בפשטות נראה כפשט הסוגיא שזו גזרת כתוב, וגם הרמב"ן לא התכוון לומר שזו סברא גמורה אלא שיש טעם בגזרת כתוב זו, ואסביר את דברי מדוע אין זו סברא גמורה. בכל עדות עדים מעידים גם על גופם שהרי הם מעידים שהם ראו, וכן הם מעידים על עצמם שהיו במקום האירוע. מדוע נאמנים? משום שלמרות שהעדות על גופם אין נפק"מ לגביהם מעדות זו ולכן אינה נחשבת כעדות על עצמם. לכן היה צריך להיות שגם אם יגיעו עדים ויעידו שלא היו שם   נחשיב זאת כשניים מול שניים ולא כעדות על גופם של הראשונים, אך גזרה התורה שכאשר באים מזימים נחשיב זאת כעדות על גופם של הראשונים. ולימוד פורה!
שאלה: פיטנגו וברכה על סברס: שבוע טוב ומבורך, רציתי לשאול מספר שאלות: האם פיטנגו ופיטנגו גיתית נחשבים לעץ לענין ערלה? ואם מגדלים במרפסת האם נקנה ממשתלה וגילו לפני ואחרי שלוש שנים? ורציתי לשאול האם מברכים על פרי הסברס (צבר) בורא פרי העץ? האם הסברס לא נחשב לשיח? שאלה כללית, האם עדיף לקנות שיח או עץ שאינו מורכב או שאין נפקא מינה? ישר כח גדול
תשובה: וברכת ד' א. פיטנגו הוא עץ לעניין ערלה. אם גדלו במשתלה יש לברר האם עמד על הקרקע כל זמן הגידול במשתלה או לא. אם עמד מול הקרקע ויש לו נקב אפשר למנות את שנות המשתלה, אם לא עמד מול הקרקע יש למנות שנות ערלה חדשות (כשניטע בקרקע). אם הגידול במרפסת בעציץ (עד 330 ליטר) אפשר להקל ולמנות לפי שנות המשתלה. ב. סברס ברכתו העץ. שיח רב שנתי דינו כעץ. ג. יש לקנות מורכב מין במינו. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: ריבית מוקדמת בקופת גמ"ח - המשך: אך האם א"א לסמוך על הפתחי תשובה (יו"ד, קס, כב), וכן שו"ע הרב (או"ח, רמב, ס"ט, ובקונטרס אחרון), שכתבו שלצורך מצוה לא גזרו רבנן על ריבית דרבנן. וה"ה כאן, ריבית דרבנן לצורך מצוה, שיהיה יותר כסף להלוות? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "ריבית מוקדמת בקופת גמ"ח"
תשובה: מבלי להיכנס לשאלה עצמה, על פניו זהו לא גמ"ח אלא בנק מוזל.
שאלה: זבוב ביין של ההבדלה: בוקר טוב מקרה שקרה לי במוצש ומבקש לדעת איך הייתי אמור לנהוג. לאחר סיום ברכת ההבדלה תוך כדי לגימה מהכוס הבדלה נכנס זבוב לתוך היין, בזכות אישתי שראתה את הזבוב חומק מהראדר שלי,הפנתה את צומת ליבי ואמרה לי לירוק את היין. וכך עשיתי והרקתי את היין יחד עם הזבוב המת לצלחת. לאחר מכן לא שתיתי עוד מהיין של ההבדלה כיוון שנגעלתי מהזבוב המת שהיה בתוך היין. האם נראה שהייתי אמור לשתות מהיין שבכוס כדי שלא תהיה ברכה לבטלה? מה קורה במקרה שחלק מהזבוב חרק (כנף אבר כלשהו) נתלשה ונשארה בכוס יין,האם גם אז צריך לשתות? האם אני אמור יכול לעשות שוב הבדלה (עד יום שלישי )? בברכת יום טוב
תשובה: לשואל, מי שעשה קידוש או הבדלה ולא שתה לפחות 50 סמ"ק ("מלוא לוגמיו"), הוא או מישהו מהשומעים - לא יצא ידי חובתו. עשית נכון בכך שפלטת את הזבוב, כמובן, אבל מצד הדין ניתן היה לשתות את שאר היין, כדברי הגמרא במגילה יג ע"ב, ששמה בפיו של המן הרשע את המילים הבאות: "ואפילו נופל זבוב בכוסו של אחד מהן - זורקו ושותהו  את הכוס, כמובן. ואם אדוני המלך נוגע בכוסו של אחד מהן - חובטו בקרקע ואינו שותהו". כמובן, אם יש חשש שנשאר חלק מהזבוב ביין צריך לסנן אותו. אם היין מעורר בך גועל נפש - מסתבר שאינך חייב לשתות אותו (ואולי אפילו איננו ראוי לקידוש בשבילך משום "הקריבהו נא לפחתך", עיין משנה ברורה סי' רעב סק"ג), אבל היה עליך להביא יין אחר, לברך עליו בורא פרי הגפן בלבד, ולשתות ממנו כשיעור. גם אם היין היה על השולחן - צריך לברך שוב בורא פרי הגפן, מאחר שבשעת ההבדלה לא הייתה כוונתך לשתות עוד (על פי משנה ברורה סי' רעא ס"ק עח). מאחר שלא עשית זאת, ולא יצאת ידי חובת הבדלה, עליך לעשות כעת הבדלה מחדש, אך ללא ברכת הבשמים והנר: הן משום שברכות אלו נוהגות רק במוצאי שבת והן משום שאותן קיימת והקשר שלהן להבדלה עצמה אינו חיוני. מקור הדברים לגבי קידוש - בשולחן ערוך סימן רעא סעיף טו, לגבי יין שנשפך אחרי הברכה, ובשמירת שבת כהלכתה חלק ב פרק ס סעיף מא לגבי הבדלה) (ולתשומת לבך - הביטוי שכתבת 'צומת לבי' הוא סלנג שלקוח מ'תשומת לבי' וראוי לשרש אותו לפחות משפת הכתיבה. לא כי יש בו בעיה מיוחדת, אלא משום שהוא מחדיר שיבושים לשפה)
שאלה: החזרת חפצים לאחר 10 שנים: החזרת חפצים לפני כ10 שנים קיבלתי מספר ספרים ודיסקים (4ספרים 5 דיסקים) משני אנשים שונים. אין לי קשר איתם. ניסיתי למצוא אותם בכל דרך אפשרית אך ללא הצלחה. גם את שמם המלא אינני זוכרת ואף, אחת מהשניים לא זוכרת את שמה. מאז חזרתי בתשובה ומעוניינת להחזיר את מה שלא שלי.מה אני יכולה לעשות במקום כדאי שלא אחשב לגזל?
תשובה: אין הדבר נחשב לגזל. אם עשית ככל יכולתך לאתר את המשאילים ואינך מצליחה תשאירי אותם אצלך, עד שאולי הם יבואו יום אחד. אינך צריכה לעשות מעבר לכך.
שאלה: נתינת שם לילדה שעדיין מאושפזת: ילדתי לפני 12 יום. כבר בחרנו שם לילדה. הבעיה היא שהילדה עדיין מאושפזת עקב משקל נמוך (היא לא נמצאת בפגייה או באינקובטור). היא נושמת לבד ואוכלת מבקבוק, נולדה בחודש 9. נאמר לנו שבעלי לא יכול לעלות לתורה עד שהיא תשתחרר מהבית חולים (למרות שאינה חולה) ושאסור לגלות לאף אחד את שמה. האם זה נכון? האם ניתן לקרוא לה כבר בשמה ולספר לאחרים מהו או שיש צורך לחכות עד לאחר שבעלי יעלה לתורה?
תשובה: במזל טוב, שתזכו לגדלה לתפארת ובריאות. אין סיבה לעכב נתינת השם, שבעלך יעלה לתורה ויתן לה שם כבר ביום חמישי הקרוב. ויעשו לה מי שבירך.
שאלה: נמלה או זבוב בתוך כוס בשבת: במהלך השבת נכנס זבוב או יתוש נמלה לכוס תה. ראיתי בילקוט יוסף שישנה אפשרות להוציא את הזבוב או היתוש או הנמלה ואין זה ייחשב כבורר. א. האם כך הדבר? ב. כיצד עליי לעשות זאת?
תשובה: האם אני אמור לתת אישור לרב הגאון יצחק יוסף שליט"א. הספרדים פוסקים שאין ברירה בלח (וגם הצירעה ישלח) ולכן מותר לך להוציא הזבוב. הדעה האחרת להוציא עם מעט מהתה ויחשב בורר אוכל ופסולת מאוכל.
שאלה: נושאים שונים: הרב. 1) לפני שאני נכנס להתפנות בשירותים,אני קושר את כל כנפות הציצית בפינה אחת ע מ שלא יתלכלכו.האם יש פה איזה בעיה של ביטול הפתילות ואז יש לבישת בגד 4 כנפות ללא ציצית,או איזו בעיה אחרת? 2) טרם פגשתי חנות שלא מעשרת את הפירות והירקות.האם בכל מקום שאני נכנס אליו לקנות פרי ירק,עלי לשאול אם זה מעושר? וכן מה הדין אם אני שוכח לשאול? 3) מה הדין של קריעת שקיות בשבת לדברים שאינם מאכל כגון טישו (הטישו נשאר בתוך השקית),וכן האם מותר לקרוע אף במקום המקווקו
תשובה: 1. מותר. 2. צריך לראות תעודה בתוקף מרבנות ידועה,אי אפשר על הנאמר. 3. אסור לקרוע בקווקו מהתורה, מותר משום כבוד הבריות לקרוע דרך השחתה. על מנת לא להיכשל טוב לפתוח כל שקיות הטישו הנרכשות עם הבאתם הביתה.
שאלה: פחד ממראה שבורה: היום בצאתי מהמרכז המסחרי בשכונה בה אני מתגורר ראיתי מראה שבורה ושבריי מראה מונחים על האדמה. דבר זה מאוד הפחיד אותי משום ששמעתי שהתבוננות במראה שבורה יכולה להיות קשורה איכשהוא למזל רע חס וחלילה. האם יש איזושהיא אמת באמונה טפלה זו? האם זו אמונה טפלה שהמציאו גויים ואין לה כל משמעות?
תשובה: אין לזה משמעות. פחד וחרדה מהווים נזק לחיי האדם. ה' יצליח דרכך.
שאלה: שליח מצווה: לכבוד הרב לאחרונה אני טס הרבה ויש לי חבר טוב שתמיד נותן לי דולר לשליח מצוה, השאלה היא האם אני צריך להביא את הדולר כשאני מגיע או כשאני חוזר? האם זה צריך להיות אותו הדולר או יכול להיות דולר אחר? האם אני יכול להתחייב להוסיף אותו לתרומה קבועה שאני נותן כל חודש? האם אני יכול להביא את הדולר הזה לארגון שלא נמצא במדינה אליה אני מגיע? וישר כח על עבודת הקודש
תשובה: רצוי יותר כשחוזרים, אמנם מי ששוהה זמן רב בחו"ל למעלה משבוע עדיף שיתן שם וטוב שתהיה זו אותה מטבע בעצמה. ולא להסתפק בהתחייבות כי הצדקה מגינה בנתינה ולא בהתחייבות. אפשר לתת לכל ארגון או שליח שישתמש בה למצוה, אבל רצוי לתת את המטבע בעצמה.
שאלה: רב מקובל: האם יתכן שרב יגיד שיש על פלוני כישוף? האם לפי ההלכה זוהי לא עלילת שווא על אדם שדלא מכיר מושגים כאלה?האם יש אפשרות לגשת לרב,שמקבל גם נשים,ולשאול אותו על סמך מה הוא קובע קביעת כזאת? אני זועמת כי זה נאמר עלי לחמותי!!! אני שוקלת הגשת תביעת דיבה אם יתברר כנכון. אני עובדת עיצות עד שילה של פירוק משפחה.מבקשת תשובה. העניין דחוף. מראש.
תשובה: האם הוא יודע שיש כישוף, ניתן לסלקו. אל תכנסי לזה. תתפללי כול יום תפילה אחת ביום,ותפילת חנה. ומידי שבת נשמת כול חי. זה יתן לך כוחות.
שאלה: ברית מילה במינימום ההלכתי: אני רב קהילה קטנה בקנדה. אין כאן מוהל, עלות מרחוק גבוהה מאד (לפחות 1,200 ), ולא חשובה מספיק לחלק ניכר מחברי הקהילה - דהיינו בלא פתרון הם ישארו ערלים. - האם ניתן להכשיר רופא שאינו שומר תו מ לערוך מילה? - מה דין תינוק שנימול לשם מצווה, על ידי רופא כנ ל? - האם עדיף לדחות מילה (לא ביום השמיני) אך לקיימה על ידי מוהל ירא שמיים (כעבור שנה וכד ), או על ידי רופא שאינו שומר שבת, אך בזמנה (יום השמיני)?
תשובה: רופא יהודי, גם אם אינו שומר מצוות, עדיף.
שאלה: עקירת עץ פרי: קניתי בית עם גינה קטנה. במרכז הגינה ישנו עץ הדר שמיעוטו (3-4 ענפים קטנים באורך חצי מטר בתחתית העץ קרוב לקרקע) הם של תפוז סיני וכל שאר העץ (שמגיע עד גובה 5 מטר) הוא חושחש. לתפוז הסיני יש מעט מאוד פירות (כ-3 חופנים בשנה שעברה) ולחושחש יש הרבה. מכיוון שאין לי שום עניין בתפוז הסיני ובטח לא בחושחש ומכיוון שהגינה מאוד קטנה והעץ הזה מונע ממני ליטוע עץ יותר משמעותי הייתי מעוניין לעקור אותו. האם מותר לעקור על מנת ליטוע עץ פרי אחר?
תשובה: וברכת ד' אפשר לעקור על מנת לנטוע, אבל צריך למכור את העץ לגוי ושהוא יעקרנו ויקחנו, וישתדלו לטעת במקומו מיד את העץ השני. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: ביטול הסכם בעל פה: אני מוכר בימים אלה דירה. אשה אחת הציעה לי הצעה, ואמרתי לה שאחשוב על כך. לאחר מכן מישהי אחרת הציעה לי הצעה גבוהה יותר וסיכמתי אתה שסגרנו ואף החלפנו מספרי עו"ד. כשהראשונה שמעה את זה היא העלתה את ההצעה שלה. מבחינת החוק אני יודע שאין משמעות לכך שהחלטנו לסגור ומותר לי לבטל. השאלה היא האם מבחינה מוסרית הלכתית מותר לי לבטל את מה שסיכמתי עם אחת ולקבל את ההצעה הגבוהה יותר?
תשובה: : יש מחלוקת בנוגע לקנין בדברים בעלמא במקום שהשתנה השער והמחיר. אולם נראה שבעסקאות גדולות שתמיד רגילים לכתוב אותם ולפחות לכתוב זכרון דברים יש סברה שדיבור אינו מחייב משום שהנוהג לרשות משהו קטן כזכרון דברים.
שאלה: אמירת ברכות כאשר יש על בגדו מי רגליים: לכבוד הרב. יש לי בעיה שלפעמים גם כאשר אני זמן ממושך מתפנה בשרותים להטלת מי רגלים, ישנם טיפות שיוצאות בעל כורחי מספר דקות לאחר מכן. רציתי לשאול בבקשה- א. האם צריך לברך עליהן אשר יצר? ב. האם אני בכלל יכול לברך, ללמוד תורה במצב כזה בו מורגשים מי הרגלים בבגדי ע"י הגוף ולא ע"י ריח? ג. האם אני צריך להחליף את הלבנים ממידת הדין או מידת חסידות? לכבוד הרב.
תשובה: א. לא. ב. מותר לברך וללמוד תורה כאשר יש מי רגלים נספגים בבגדים.
שאלה: מורה בתיכון חילוני: כבוד הרב אני נשואה עם שלושה ילדים, בת 29 ומזוהה עם הציבור החרדי לאומי (הר המור) גם חיצונית. לפני כחצי שנה עשיתי שאלת רב בנוגע לעבודה בתור סייעת בכיתת חינוך מיוחד בתיכון חילוני בירושלים ולאחר שקיבלתי תשובה חיובית - התחלתי לעבוד בבית הספר. כיום אני עדיין עובדת בבית הספר וברשותי שתי שאלות: למרות התשובה החיובית שקיבלתי מהרב - עדיין יש לי ספקות בנוגע לעבודה שכן - רוב שעות היום אני יושבת בכיתה שיש בה בנים ובנות בכיתות י -י"ב ולעיתים רק בכיתות בנים, במהלכן, אני יושבת בשולחן ליד תלמיד אחד או יותר, מסבירה לו את החומר הכוללות גם חילופי דברים שלא תמיד קשורים בלימוד (לאן הלכו לטייל, איזה אופנועים מעניינים אותם וכיוצא בזה ).חלק נוסף משעות היום - אני יושבת במרכז למידה- בדומה לשיעור פרטי - "אחד על אחד" עם תלמיד אחד או יותר. אציין כי יש לי יכולת תקשורת טובה מאד עם בני נוער אלו שמאד אוהבים ללמוד איתי (אני יודעת לדבר בגובה שלהם, יודעת איך "לקנות" אותם גם ע"י שימוש בהומור רב). למרות שאני נחשפת לניבולי פה רבים שכן סגנון הדיבור ונושאי השיחה של תלמידים אלו אינם נקיים בלשון המעטה - אני עדיין מרגישה סוג של שליחות בכך שאני מנצלת כל הזדמנות אפשרית להגיע אל נשמתם היהודית ולהבעיר את הניצוץ הקיים בהם ע"י העברת תוכן תורני ומענה בנושאי אמונה שונים שעולים מדי פעם וכמובן (משתדלת)- ע"י דוגמא אישית. (יש לציין שהרוב המוחלט של תלמידי בית הספר- בנים ובנות - בעלי זיקה גדולה לדת ולמסורת ועל-אף שבאים מבתים חילוניים תלמידים רבים מניחים תפילין, שומרים שבת, הולכים עם כיפה בכיס, מתעניינים בדת ומגינים עליה ועל הדתיים. (כמאופיין בקרב הציבור החילוני מזרחי). התלמידים אינם משכילים ומתקשים מאד לימודית והתנהגותית ואני באמת מרגישה את הצימאון וההתעניינות שלהם בכל דבר שבקדושה - למול הנבערות וחוסר הידע התורני המוחלט שלהם. נוסף על כך, אציין שרוב צוות המורים והסייעות בבית הספר נמנה עם הציבור הדתי מסורתי על גווניו (אם כי לא מצאתי מורה או מורה הנחשבים, במידה ושופטים על פי המראה, כ"דתיים חזקים"). בהסתמך על הפירוט, ברצוני לדעת : 1. האם אוכל להמשיך בעבודה במתכונת הזו שציינתי? האם אין כאן בעייה של קשר אסור? 2. האם אוכל לבקש להיות מחנכת או מורה מקצועית בבית הספר (והאם זה עדיף על פני סייעת)? - (כמורה, תהיה לי הרבה יותר "במה" לקרב את ליבם לה ולתורה. למרות הסיפוק הרב שיש לי בעבודה זו, והנוחות (קרבה לבית ולמוסדות בהם נמצאים ילדיי, ושכר), אקבל כל תשובה בהבנה. שכן, אני מודעות למורכבות ולהורמונים שניכרים מאד כלפי חוץ בקרב נוער זה - וחלילה לי מלחטוא או להחטיא אחרים בכל אופן שהוא. אודה מאד לתשובת הרב,
תשובה: רק יחוד אסור.
שאלה: שמות לבת: נולדה לי ילדה לפני שלושה שבועות ואין לה שם עדיין ואני ואישתי מאוד רוצים את השם מיה שנכתב ככה: האות מ אם נקודה מתחת והאות י אם קמץ. באנגלית זה נכתב ככה:Mia הילדה נולדה בתאריך 1 5 13 בשעה 00:05 לדנה בת שיפרה שנולדה בתאריך 3 5 86
תשובה: במזל טוב, שתזכו לגדלה לתפארת עמינו. השם אינו ראוי - ללא משמעות יהודית. ויסבך את הילדה שתמיד תצטרך להסביר אין אומרים את שמה. תבחרו שם אחר. ה' יצליח דרככם.
שאלה: מד"ס עם נשים: לכבוד הרב, לפי מה שהבנתי יכול להיגרם מצב שבו מדריך הספורט שלי בצבא יהיה אישה. האם מקרה כזה הוא כמו המקרה של העובר על גב נהר שצריך לעצום עיניו, ויהיה מותר לי להשתתף בפעילות הספורט בתנאי שאשמור לא להסתכל על דברים לא צנועים, או שיהיה בכל מקרה אסור ויהיה עלי לסרב להשתתף (עם כל המשמעות שבדבר)?
תשובה: יש לך זמן עד לשירות. עדיף ללכת לישיבת הסדר. שם שאלה זו אינה עולה. ליתר החיילים המעוניינים יש הנחיה לעשות מד"ס עם בנים בלבד
שאלה: מזוזה על ידי גוי: לרב דוד חי הכהן התורה לשמה, שז, כותב שקטן יכול לקבוע מזוזה, כי לקבוע מזוזה זה רק הכשר מצוה. האם גוי יכול לשים מזוזה לאיש זקן והזקן יברך?
תשובה: יש לחלק בין ילד שזקוק למזוזה, כי בעוון מזוזה ילדים קטנים מתים ח"ו ולכן הוא שייך בה, ומה עוד שהרי יגדל ויתחייב, לבין נוכרי שאין לו שום שייכות. אמנם בתשובה הביא ראיה מגוי שהתגייר שיצא ידי חובת פו"ר אך יש לדחות שגם גוי שייך בפו"ר או משום ברכה או משום לשבת יצרה.
שאלה: כתובה לפי נוסח הספרדים: למנהג הספרדים. האם בכתובה צריך לרשום שכל התנאים הם כתנאי בני גד ובני ראובן?
תשובה: כך מקובל לכתוב לשופרא דשטרא אע"פ שבלאו הכי תוקף התנאי שנעשו אגב קנין סודר הם כתנאי בני גד וב"ר.
שאלה: כיבוד הורים ומעשה שבת: הורי היקרים דתיים ויר"ש. למדתי הל שבת והבנתי את איסור סחיטה בשטיפת כלים בשבת. הורי מתעקשים שלא לשנות מיום חול בטענה זה המצאות חדשות, למרות שהראתי להם את הכתוב בפניני הלכה בעניין. בין דג לבשר מחליפים צלחת אז ניחא (רק הבעיה עם הסכו"ם ששוטפים) אבל בין הלילה לבוקר מה לעשות? האם יש מקום להקל? ניסיתי בדרכי נועם בנתיים ללא הצלחה, הפתרון שרק אני אשטוף כלים מאד קשה.
תשובה: תקנה להם ליפא שאין בה סחיטה.
שאלה: ענף חדש שיצא מהאדמה: עץ פרי שכבר עברו עליו שנות הערלה אך עכשיו צומח ענף חדש מתחת לאדמה. הפירות שיצמחו עליו יהיו וודאי אסורים, כי דני ערלה זה לפי השורש ולא לפי הגזע?
תשובה: וברכת ד' נכון. הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: לא לשלם מחיר יקר במונית: אדם שנהג מונית ניסה לחייב אותו מחיר מופקע בשעה מאוחרת, והנוסע הוציא שטר ועשה כאילו נפל לו ברכב ולא מצא, ולאחר שהוריד אותו אמר שיעלה להביא את הכסף שהוא צריך ולא הייתה בכוונתו לשלם, אבל הנהג שחשב שבעצם השטר הגדול נפל ברכב, ברח כדי לקחת את השטר היקר. האם הנוסע היה חייב לשלם או שהוא פטור מצד זה שהנהג היה גזלן?
תשובה: על הצד שאמר לך את המחיר המופקע ובכל זאת עלית, ההלכה אומרת כך: אדם שקיבל הנאה מחבירו אפי' בלא רצונו חייב לשלם לו כל שכן כאשר רצה בהנאה זו וכשכר אותה (היורד לשדה חבירו ב"מ קא.). אדם ששכר פועל משלם לפי שקבעו בתחילה ואם לא קבלו משלם לפי מה שמקובל באותו מקום עבור עבודה זו (שו"ע חו"מ ס' שלב). גם אם התנה עמו לפני ששכרו אם התנה עמו לפני ששכרו בסכום גדול חייב לשלם לו את מלא הסכום ורק אם הוא אנוס גמור, כמו הבורח מבית האסורים והייתה מעבורת לפניו ודרש ממנו סכום מופקע, אז משלם לו רק את שכרו אבל אם לא היה אנוס כזה צריך לשלם לו כל שכרו. (יבמות קו. עפ"י הריטב"א ומרן חו"מ סי' רסד-ז) ומובא ברמ"א שם בשם תשובת הרא"ש, שבשדכנות אפי' שקבעו עמו לתת הרבה אין לו אלא שכרו. ולדעת המהרש"ל נותן לו את כל שכרו. וביאר הש"ך שאין מחלוקת בין הרמ"א לבין המהרש"ך, שהרמ"א דיבר במקום שיש קצבה לשדכנות ואילו המהרש"ל דיבר במקום שאין קצבה לשדכנות ובפת"ש כתב שהמחיר אצל הרמ"א לשדכנות נעשה כתקנה של חכמי הדור שלא יקחו יותר מדי, ולכן אפי' שקבע עמו יותר לפני עשית המשדכנות ואפי' היה אנוס אין לו אלא שכרו כי יש תקנה. והטעם כתב הקצות שהוא מדין שיכול לומר לו משטה אני בך. אומנם כתב הנתיבות שעד שתות ( 16.6) מהמחיר שנקצב אינו יכול לומר משטה אני בך במיוחד במקום שדרך לפעמים להוסיף ולתן. (למרות שהיה מקום לומר ששכירות מונית הוא כדין עבד שאין לו הונאה שהרי שכרו לשעה זו בדווקא אבל מיכון שיש תקנה למחיר אין לומר זאת). על כן נמצא, שאפי' שעלית למונית ודרש הנהג סכום מופקע והסכמת ועלית, מכיון שיש תקנה במדינה על מחיר מונה או אפי' שקובעים מחיר עם הנהג הוא בדר"כ בטווח מחירי המונה בסטיה של שתות - 16.6  כדברי הנתיבות) זה כמחיר קצוב של שדכנות שכתב הרמ"א שאין לו אלא שכרו המקובל, אא"כ העלה רק בשתות שאז אתה חייב לו את המחיר שנקבע ואינך יכול לומר לו משטה אני בך. וכך שרצה לנצל את הענין ו"לגזול" ולקבוע מחיר יותר גדול אין זה פוטר אותך מלשלם לו את גובה ההנאה שקיבלת כפי המקובל במחיר המוניות. על כן למסקנה, היית חייב לו לשלם את המגיע לו עפ"י המחיר המקובל ולא את המחיר הגבוה כמו כן עליך לעשות תשובה על החילול ה' שאולי נגרם מכך. השאלה הייתה על זמן הנסיעה ואנחנו לא דנים אם יש לך חיוב עכשיו לשלם לו. הרב אבישי חבר טוב
שאלה: עורלה בעצי פרי לרבים: מושב ספרדי שאלני אין להם רב. אם הם יטעו עצי פרי ברה"ר שהמטרה גם לנוי וגם לאכילה, האם חייבים בערלה? כי השו"ע (רצד, כד) על פי הגר"א שם, מתיר בנטיעה ברה"ר לצורך הרבים. מה דעת הרב?
תשובה: וברכת ד' לדעת השו"ע רק כוונה לעצים ובניין פוטרת אבל מחשבה משותפת מראש נראה שחייבים בערלה. אמנם החזו"א הסתפק בכך אבל נראה שלהלכה בספק של תורה יש להחמיר. כמו כן, לדעת השו"ע צריך שיהיה ניכר שנעשה לנוי וברוב העצים קשה להשיג ניכר לנוי. על כן נראה שיש להצריך שנות ערלה. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון