LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: המינימום בו יוצאים ידי חובה בתפילת שבת: רציתי לשאול מהו המינימום בו יוצאים ידי חובת תפילת שבת. למשל, בשבת האחרונה הגעתי באיחור לבית הכנסת ולא ידעתי מה הכי חשוב אז קראתי את כל הקטעים אבל עד שהשגתי את הציבור הפסדתי הרבה זמן.לכן לפעם הבאה, מה אני אמורה לעשות? מראש
תשובה: הכלל בכל סדר קדימויות הוא שהמקור הקדום יותר קודם למקור המאוחר יותר. לדוגמא: תפילה שמקורה בגמרא קודמת לתפילה שמקורה בדברי הראשונים (כמובן רק במקרה שיש צורך לבחור אחת מהם) על פי כלל זה נענה גם על שאלתך. (בסוגריים מובאים המקורות לאמירת הקטעים השונים) א. מזמור שיר ליום השבת וה' מלך (הוזכרו כבר בסידורי הראשונים, ובשו"ת פאר הדור של הרמב"ם סי' קט"ז) ב. מזמור לדוד ואנא בכח (תקנה של האר"י ) ג. לכה דודי (רבי שלמה אלקבץ) ד. מזמורי לכו נרננה (תקנה מזמן תלמידי האר"י, ספר "סדר היום") ה. למנהג החסידים - כגוונא (נתקן על ידי תלמיד הבעש"ט) יום טוב
שאלה: פירוש:  ברוך שם כבוד מלכותו לעולם ועד : ב"ה לכבוד הרב! רציתי לשאול מה הפירוש המילולי בסגנון פירוש "דעת מקרא" של "ברוך שם כבוד מלכותו לעולם ועד". לכבוד הרב
תשובה: לשואל "ברוך שם כבוד מלכותו לעולם ועד" בתרגום לארמית הוא "יהא שמיה רבא מבורך לעלם ולעלמי עלמיא" (יהי שמו הגדול מבורך לעולם ועד) מלבד המילים "כבוד מלכותו" שחסרות בתרגום. הסיבה לכך היא שלאחר שחרב המקדש וגלו לבבל, אז תוקן הנוסח הארמי, והושמתו ממנו התיבות "כבוד מלכותו" מפני שבחורבן הבית התמעט כבוד מלכות ה' (ראה "עיונים למקרא" של הרב יעקב קמינצקי עמ' ע). נאמנה
שאלה: ביאור בפסוקים בפרשת קרח: ב"ה לכבוד הרב! בפרשת קרח כתוב כך - במדבר פרק טז (כד) דבר אל העדה לאמר העלו מסביב למשכן קרח דתן ואבירם: (כה) ויקם משה וילך אל דתן ואבירם וילכו אחריו זקני ישראל: (כו) וידבר אל העדה לאמר סורו נא מעל אהלי האנשים הרשעים האלה ואל תגעו בכל אשר להם פן תספו בכל חטאתם: (כז) ויעלו מעל משכן קרח דתן ואבירם מסביב ודתן ואבירם יצאו נצבים פתח אהליהם ונשיהם ובניהם וטפם: הקב"ה פס כד אומר למשה לדבר אל העדה לסור ממשכן קרח דתן ואבירם, ואילו בפסוק כ"ה כתוב כי משה רבנו הולך אל דתן ואבירם, ושמו של קרח לא מוזכר. אך בפסוק כ"ז, שוב מוזכר שמו של קרח. מה הביאור בדברים? (יש לציין שבפסוקים כ"ד ו-כ"ז כתוב משכן קרח דתן ואבירם, ובפסוק כ"ה לא מוזכר משכנם.) אני מאד מודה לכבוד הרב.
תשובה: לשואל הנצי"ב מבאר שמשה רבנו ניצל את הזמן בו היו דתן ואבירם לבדם, והלך להוכיחם ולפייסם. נאמנה
שאלה: תחנון של מנחה: לרב על התשובה, לכאורה באמצע תחנון של מנחה אסור לענות אפילו על אמן דברכות, מדוע שלא נאמר גם כן על אמן דברכות שיש לענות ביחד עם הציבור? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "פרקי תהלים באמצע תפילה"
תשובה: למה לכאורה, ראה משנ"ב קלא, א שמותר לענות אמן יהא שמיה רבה וכול דבר שבקדושה.
שאלה: חילול הקודש לדבר בעברית?: האם אין זה חילול הקודש לדבר בעברית, כשפת הקודש, בחיי היום יום? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "שינוי השם: "דין" "
תשובה: מעבר לתשובה שאפשר לתת - פוק חזי מאי עמא דבר - לך תראה כיצד נוהגים כלל ישראל מדברים עברית!!! יש מצווה וזכות גדולה לדבר בשפת הקודש. מצרף לך סיכום מאמר ארוך של ידידי הרב ארי שבט שליט"א א. לא רק שאין איסור לדבר ענייני חול בעברית אלא שיש בכך מצוה חשובה המזכה בעולם הבא, אריכות ימים בעולם הזה, וגאולה. ב. החשיבות לדבר עברית היא בעיקר משום הטעמים הבאים: 1. המצוה שבכל מלה ומלה. 2. קידוש כל דיבורנו, אפילו בענייני חול כחלק מתורת. ישראל המרחיבה את הקדושה לגלות אותה בכל תחומי החיים. 3. לאומיות, "ורוממתנו מכל הלשונות", קל וחומר מאומות העולם הגאים אפילו בלשונם האנושית. 4. רזי השפה ואלוקיותה, שהעולם כולו נברא על פיו בעשרה מאמרות, כך גם התורה והנבואה, הגילויים האלוקיים הם בעברית. ג. מהסיבות הללו עולה שבנוסף לקשיים טכניים לדבר עברית בגולה, מצות העברית קשורה במהותה לארץ ישראל, מקום הקדושה, הנבואה, השכינה והבית הלאומי. ד. כך הצענו להסביר הפער הגדול בין המקורות הארצי-ישראליים (ספרי, תוספתא, ירושלמי) המפליגות בחשיבותה של מצוות הדיבור בעברית, והאיסור לדבר בלע"ז, לעומת תלמוד הבבלי וחלק מהפוסקים המביאים רק את ההלכות הנהוגות בגולה, שמיעטו לדבר בנושא. לפי זה, עם חזרתנו לארץ ישראל, לכולי עלמא, עלינו להחזיר עטרה ליושנה ולקיים את מה שמקובל בידינו שעתידים כל באי עולם, וכל שכן אנו בתור ממלכת כהנים וגוי קדוש, לשוב ולדבר רק בלשון הקודש. ו. נראה שהרמב"ם, ויתכן גם אחרים, סוברים שכלולה מצות דיבור העברית ("לדבר בם") במצות תלמוד תורה. ז. למרות ההשמטה בבבלי, פוסקים רבים בין הגאונים, הראשונים והאחרונים עד דורנו הקפידו להזכיר במפורש את מה שהושמט, וסוברים שמצוה לדבר בעברית אפילו בגולה, וכל שכן בארץ ישראל. אסיים בדברי ה"ר ברוך הלוי עפשטיין, בעל תורה תמימה, בקונטרסו: וזאת תורת העולה מדברנו: מי האיש אשר ידיו ולבו אמונה, ורוחו ונפשו נתונים אמונים לעמו, לדתו ולשפתו ורוצה לבנות בית נאמן בישראל   ישתדל להרגיל את בניו ואת בנותיו עודם על שדי אמם להגות ולבטא עברית  כפי שהורונו ח בעלי הנסיון, כאשר הראנו לדעת למעלה, וכל רוחם והגיונם, שעשועם ומשחקם בשכבם ובקומם בינם לבין הוריהם ובינם לבין עצמם, הן בקודש בן בחול   יביעו עברית  והיתה ביתו לברכה לחן ולכבוד ולצפירת תפארה. וקנאת האמת הטהו רה תרבה בתים כאלה בישראל והיו לברכה בקרב הארץ. ה' יצליח דרכך
שאלה: האם אבקת מרק מיועדת לטעם?: לכבוד הרב, אבקת מרק בשרית שהשתמשו בה בטעות לתבשיל חלבי, האם בטל בשישים או שכיוון שזה עביד לטעמא אפילו בשישים לא בטל? (ואולי רק האבקה נחשבת לנותנת טעם ולא הבשר שבה, כלומר אף אם מורגש הטעם של האבקה עדיין יהיה מותר כי לא מורגש טעם הבשר). אשמח אם כבוד הרב יוכל לציין מקור לתשובה,
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה אם יש פי שישים חלב כנגד השומן הבשרי - התערובת מותרת. כי נפסק ברמ"א(יורה דעה צח, ח):" אבל אם נותן טעם באותה קדירה והוא אסור מצד אפילו באלף לא בטיל כל זמן שמרגישין טעמו.". ומבאר הטורי זהב(יא):".בשלמא שומן בשר לתוך מאכל חלב שפיר בטל בשישים כיון שאין האיסור מצד עצמו רק מצד התערובת וכיון שאין שישים אין כאן תערובת.". הרב חגי בר גיורא
שאלה: קושי גדול לפני החתונה: הנני עומד להתחתן בעוד זמן קצר וככל שעובר הזמן אני נתקל בקשיים רבים הגורמים לי לחשוב על ביטול החתונה. בכל הזדמנות שאני עם בת זוגתי עולים בי מחשבות שאני עומד לעשות טעות והיא לא הבת זוג שמתאימה לי. יש ביננו הרבה חילוקי דעות גם מבחינת האמונה וגם מבחינת האופי והמשפחה. הדבר שמפריע לי הוא שיש ביננו חוסר בתקשורת ובקרבה אחד לשני. הרבה פעמים אני מוצא את עצמי מנסה להתקרב ולהפתח אליה אך לא מרגיש שזה עובד ביננו. אנו עומדים להתחתן בקרוב אך ככל שהזמן מתקרב אני מרגיש שזה לא עובד. היא מגיעה ממשפחה חילונית לגמרי שהקשר בין ההורים שלה מקולקל ומבנה הבית שלהם לא מתפקד בצורה טובה ואני מגיע ממשפחה מסורתית עם קשר חזק בין ההורים שלי. אשמח לעזרה כמה שיותר מהר
תשובה: קשה לעזור במסגרת זו. מציע לך לפנות ליעוץ אישי. אתה יכול לפנות לאתר שייעצו לך למי כדאי לפנות.
שאלה: שאלה בקשר לנדירת נדר : לרב נדרתי נדר בשעת כעס ואמרתי לבעלי שאני נודרת שאני לא הולכת להורים שלו במוצ"ש יותר ואם אלך אני אענש. אני לחוצה ממה שאמרתי איך מפרים את הנדר?
תשובה: אם בעלך שמע יכול לבטל ביום שומעו. ואם לא תעשי התרת נדרים. ותקבלי על עצמך לא לנדור כלל.
שאלה: 7- מצוות בני נח: בהמשך לתשובתך על שאלתי הקודמת המלצת לי לומר לישמעאלי שיקבל עליו שבע מצוות בני נח.האם יש תרגום בערבית שבו הוא יוכל לעיין להבין ולקבל עלי את זה? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "דין דברי קדושה בידי גויים"
תשובה: אינני יודע על ספר מסוים אבל ידוע לי שבמכון מאיר בירושלים הייתה יוזמה ללמד שבע מצוות לגויים, תפנה אליהם ואולי יש להם חומר מוכן.
שאלה: שילוח הקן כשהביצים נשברו: האם במקרה שתפסתי היונה ושלחתי אותו ומהלחץ נשברה הביצה - האם התקיימה המצווה?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה מהמילים: "כי יקרא" ו"בדרך" למדו חכמינו (חולין קלט) שחיוב שילוח הקן הוא רק על מציאת קן במקרה ולא במזומן ודווקא כאשר הקן בדרך ולא כאשר הקן נמצא בידי המוצא בביתו. חיוב שלוח האם הוא כדי למנוע לה צער כאשר לוקחים את הביצים לכן קיום המצווה הוא בשלוח ולכן גם כאשר הביצה נשברה קוימה המצווה. החת"ם סופר (אורח חיים ק) מבין שהרמב"ן בפירושו לתורה (דברים כב, ו) סובר שכאשר המוצא לא רוצה את הביצה או את הגוזל הוא לא צריך לשלח כי כוונת התורה במצוה היא לחנך את האדם לרחמנות ולכן כאשר לא רוצה עדיף שלא ישלח. אולם הוא מבין מהזוהר שצריך לשלח כדי לגרום לבורא לרחם על עם ישראל. אבל למסקנה הוא פוסק כנגלה כי כאשר יש מחלוקת בין נסתר לנגלה פוסקים כנגלה. הרב חגי בר גיורא שילוח הקן כשלא רוצים את הביצים - תשובת הרב יעקב אריאל
שאלה: הריגת כלבים מזיקים: אני וחברי נסתפקנו בכמה שאלות: 1. האם מהדין מותר להרוג כלב שמשוטט ללא בעלים ברשות הרבים ועלול לסכן אנשים? 2. האם יש הבדל לענין כלב שיש לו בעלים והוא משוטט ברשות הרבים ועלול לסכן אנשים? 3. וכן האם יש הבדל (בהבט ההלכתי לענין) בין גור כלב שסוגו קטן כלב שסוגו רגוע (פודל וכו ) לבין כלב גדול מפחיד? 4. האם יש הבדל בשור שבימינו בחלק מהמקרים הוא יותר מפחיד (לענין אשה שתפיל), אך לפי התורה מצווים להשיבו לבעליו?
תשובה: לשואלים, כאשר ידוע שכלב זה נושך ופוגע  מידיעה על כלב ספציפי זה, או על סוג זה של כלבים ובגודל הנוכחי, וכעת הוא עלול להזיק ואין דרך זמינה למנוע את סכנתו, מותר להרוג אותו גם אם הוא שייך למישהו. כך מבואר בשולחן ערוך (חו"מ סי' רסו ס"ד), שמותר להרוג חתול רע המזיק לילדים ואין צורך לפצות את בעליו. אך זאת בתנאי שהוא מוחזק כמזיק, ולא כמו בחתולים של ימינו, וכמו שכתב בשו"ת שאילת יעבץ (ח"א סי' יז): "האידנא סתם חתולין דידן בני תרבות הן ואסור להורגן. ולא אמרו אלא במוחזק להזיק". אם הוא לא מוחזק כמזיק אלא רק גורם צער בנביחות וכדומה - אין רשות להורגו ללא הסכמת בעליו (שו"ת שבט הלוי ח"ו סי' רמא), וזאת למרות שהבעלים עצמו עובר איסור בהחזקת בעל חיים מזיק ומפריע (שו"ע חו"מ סי' תט ס"ג).  בנקודה זו של כלב הנובח ואינו נושך יש עוד מקום להרחיב, ראו בית יוסף חו"מ סי' שפ על היתר הריגת כלב רע שבעליו חייב לסלקו, שו"ת עטרת פז ח"א כרך ג, חו"מ סי' ח באריכות, וב'אבני חשן' לרב זילברשטיין שליט"א ח"ב עמ' תקיד, אך למעשה כיום נראה שאין רשות להרגו מאחר שזהו דבר מקובל, ראו באבני חשן שם. אם אין לו בעלים, אין כאן שאלה של גזל ודיני ממונות אלא רק שאלה של צער בעלי חיים, ולכן מותר להרוג אותו גם כדי למנוע צער מבני האדם, אפילו אם אין בו נזק פיזי ממשי. אך גם במקרה זה יש להעדיף אמצעים אחרים של הרחקת המזיק בלי להורגו, אם יש דרך נוחה ויעילה לעשות זאת (שו"ת אגרות משה חו"מ ח"ב סי' מז ו'חשוקי חמד' בבא בתרא כ ע"א).
שאלה: הכשרת כבד: א.אם הבנתי מכבוד הרב, האם מספיק לייחד כלים מיוחדים לכבד מבלי ללבן לדוגמא את השיפוד בין צלית כבד לצלית כבד? למרות שהרמ"א החמיר בזה לכתחילה בסי עו סעי ד? ב. האם ניתן לסמוך על המנחת יעקב אות טז שמובא בתורת חטאת כלל כד שכבר לא נהגו ללבן בין צליה לצליה? ג. האם יהיה הבדל בין שיפוד של כבד לרשת של כבד? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "הכשרת כבד במסעדה ובבית"
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה מייחדים שיפור לכבד ולא מכשירים אותו, וכן ברשת ותבנית לקבלת דם. הרב חגי בר-גיורא
שאלה: אם כן, מדוע ישנן קהילות דוברות יידיש? : קיימות קהילות יהודיות שמדברות בשפת היום יום יידיש, בטענה שזהו חילול הקודש לדבר בעברית, לטענתן. האם אתה מכיר קהילות שכאלו? ומהן הסיבות לפעולתן? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "חילול הקודש לדבר בעברית?"
תשובה: ברוך ה' מעטים משמרים את האידיש כשפה, באידיש חסר מילים ולכן גם דוברי אידיש משלימים שפתם בעברית. חילול ה' לראות באידיש שפת הקודש,שפה שמקורה בגרמנית. איננו מתחשבים מה אנשים עושים אלא מה שחשוב הוא מה שכתוב בתורה ובמקורות ח.
שאלה: לימון לא מתוקן אוסר את התבשיל?: לכבוד הרב, כבוד הרב השיב לי בנוגע לאבקת מרק שאפשר שזה בטל בשישים. לגבי לימון טבל. האם הוא נותן טעם, או שהוא גם בטל בשישים? הבנתי שיש מחלוקת קצת אם חייבים להפריש תרו"מ על לימון, או שהוא נחשב תבלין. ואם אכלנו כבר דג שכנראה בושל עם לימון טבל, איך אפשר לתקן? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "האם אבקת מרק מיועדת לטעם?"
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה נוהגים להפריש תרומות ומעשרות מלימון כי שותים את מיץ. חוץ מהבעיה שטעם לא בטל יש הסוברים שטבל נחשב לדבר שיש לו מתירים שלא בטל. לכן כאשר ברור שכשניקח מהתערובת עבור התרומה זה יכלול גם את הטבל כי הוא התערב טוב אז יש להפריש מהתערובת, אולם כאשר זה לא ברור וגם יתכן שהטבל בטל מדין תורה ב60 אם כן כדי שלא נפריש מהחיוב על הפטור(פתחי תשובה, יורה דעה שכד, ג) יש להפריש מספק מלימון טבל וודאי על עצמו ולכלול את התערובת. טוב לתת צדקה לכפרה. הרב חגי בר-גיורא
שאלה: לשתול עציץ בבית בשנת השמיטה: לרב. האם מותר לשתול צמח בעציץ בתוך הבית בשנת השמיטה?
תשובה: וברכת ד' בעציץ שאינו נקוב (יש מתחת חומר מנתק) ונמצא תחת גג אפשר להתיר. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: ספר "אורות התשובה" לרב קוק זצ"ל: האם אפשר ללמוד את "אורות התשובה" בדרך של לימוד עצמי, או שרצוי לקבל הדרכה מתלמיד חכם?
תשובה: אפשר ללמוד לבד ורק מה שקשה להבין יש לשאול ולא לנחש. רצוי ללמוד את ההוצאה שיש בה פירוש של הרב יעקב פילבר שליט"א.
שאלה: המשך השאלה לגבי אבקת מרק: לכבוד הרב על התשובה המהירה. הבנתי מהרב שהסיבה להתיר היא לא מצד החילוק בין טעם האבקה לטעם הבשר (שהוא חלק מן האבקה) אלא אף אם נאמר שטעם הבשר יורגש בכל אופן זה כבר יצא מגדר תערובת משום שהוא פחות משישים. אינני מצליח להבין את דברי הט ז, שהרי לכאורה גדר התערובת אינו תלוי כלל בשישים אלא בנתינת טעם (ויש לכך כמובן הוכחות רבות, לדוגמא בסימן צח בסוגיית קפילא). האם אכן נתיר גם במקרה בו בשר בעצמו נפל ליותר מפי שישים חלב וטעמו של הבשר בכל זאת מורגש? האם סומכים על דברי הט ז הנ ל להלכה? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "האם אבקת מרק מיועדת לטעם?"
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה ההגדרה שטעם באלף לא בטל זה רק כאשר הטעם אסור מחמת עצמו ולא נאסר רק בגלל התערובת. אולם הט"ז מבין שטעם של שומן הוא לא חזק ולכן לא אמורים להרגיש אותו ביותר מ60 ולכן סובר שגם אם היה של איסור היה בטל. ועיין בחדושי הגרשוני שתמה על זה. אולם נראה בפשטות שכוונתו שדווקא תבלין שמהותו לטעם גזרו בו שגם באלף לא בטל ולא צריך לבדוק אם יש עדיין טעם. לעומתו שומן שאין מהותו לטעם לכן בטל ובדרך כלל ב60 לא מורגש טעמו אבל אם גוי יאמר שעדיין מורגש הטעם ברור שלא בטל. הרב חגי בר גיורא
שאלה: ברכה על פיצה וכשרות בקר: לרב! אני חזרתי בתשובה יחד עם אימי בגיל 6 בערך, ולכן אין לי מנהג ברור בכל הדברים (מתפלל נוסח אשכנז). התרגלתי מאז ומתמיד מכיוון שרוב חבריי היו ספרדים לברך מזונות על פיצה והבנתי שאשכנזים מברכים המוציא. האם יש לשנות? בנוסף, אין לי מנהג ברור לרמת הכשרות הנדרשת לבקר. מה עליי לעשות?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה אשכנזי נוהג מנהג אשכנז. אבל גם לאשכנזים עדיף לאכול בשר חלק על פי כל השיטות אולם יכולים גם לאכול בשר כשר. ברוב הפיצות הבצק שלהם הוא בצק שמרים (קמח, שמרים ומים) ודינו כלחם ברכת המוציא. כאשר בבצק שמים חלב במקום המים ואוכלים רק משולש אחד ולא קובעים עליו סעודה יש לברך מזונות. כאשר יש ספק עדיף לברך המוציא על לחם ולהוציא את הפיצה. הרב חגי בר גיורא
שאלה: תיקון לתאונות ישנות: הרב. לפני כמה שנים היו לי שני מקרים שבהם עשיתי תאונות קטנות: פעם אחת יצאתי מחניה, ותוך כדי שיצאתי שמעתי רעש של חיכוך עם הרכב לידי. יצאתי מהרכב וראיתי שיש שריטה ברכב שלידי. לפי הזווית יצא שאני פגעתי בו עם הפלסטיק שמכסה את הפנס, ובתוך השריטה שלו ראיתי סימני צבע, כלומר - כשהוא קיבל את השריטה נשאר לו סימני צבע מהרכב הפוגע. לכן, ובגלל הסיטואציה הלא נעימה הזאת - הנחתי שאני לא זה שגרמתי לו את הנזק הזה (ככל הזכור לי היו על הרכב ההוא עוד קצת סימנים קטנים של פגיעות במקומות אחרים, ונסעתי משם. אין לי אפשרות לדעת מי זה היום. במקרה השני נסעתי לאחור ושמעתי פגיעה, וכשיצאתי מהרכב לא ראיתי שום סימני פגיעה על הרכב שנפגע. לא חקרתי לעומק ופשוט נסעתי משם. גם במקרה הזה אין לי דרך היו להגיע לרכב שנפגע. האם מוטלת עלי חובה לתקן משהו היום? לרב!
תשובה: לפי התיאור שלך פעלת כהלכה, בכל פעם שפגעת, יצאת וביררת שלא גרמת לנזק, יה"ר שלא תפגע יותר ברכבים, ובאם כן תבדוק העניין קצת יותר ביסודיות כמו לנסות להזיז את הפגוש הפגוע וכך לבדוק האם הוא התרופף כתוצאה מהפגיעה וכדו'. הרב מרדכי גרוס.
שאלה: נזק משמירת הברית?: האם כשבחור מנסה לשמור את עצמו ולעצור את עצמו מהחטא של הוצאת ש, האם זה עלול להזיק לבריאותו, או להמשך חייו? אני לא יודע האם זה עצת יצר הרע או חשש אמיתי.
תשובה: ב"ה שמחתי לקבל את שאלתך, ואני מאוד מבין אותך. לצערי הרב, כיום בתרבויות מסויימות יש כאלו שמאוד מעודדים את המעשים האלו, ובשל כך הם ממציאים כל מיני תיאוריות שונות ומשונות. חשוב לדעת שכל הדברים האלו אינם נכונים אלא בדיוק להיפך. חכמנו זכרונם לברכה לימדו אותנו שכשאדם מוציא זרע לבטלה הדבר פוגע בגוף שלו, מחליש אותו, ולאחר זמן האדם נפגע מכך. כמובן כשאדם עושה זאת לצורך המצווה, המצווה עצמה מגינה על האדם, והאדם לא ניזוק מכך כלל. גם האדם צריך שלא להגזים בכך. אבל ודאי שאם אדם סתם מוציא זרע לבטלה, מלבד האיסור שיש בדבר, הוא גם פוגע בבריאותו במשך השנים הבאות. אכן בהתחלה לא מרגישים זאת, אך יודעים היום ממש בעובדות ברורות מאוד, שהדבר פוגע בגוף. אנשים שהגזימו בדבר ממש סובלים מכך. חשוב מאוד לדעת, שבמשך השנים היו כל מיני דברים ביהדות, שהיו דעות שונות שטענו שהדבר לא טוב במציאות, אך לאחר זמן הוכח שכל הדברים האלו ממש לא נכונים, וכל הדברים של התורה מאוד טובים ומתאימים למציאות הטבעית של האדם. הן האכילה, הן ברית המילה והן כל שאר הדברים. כיום רוב הרופאים הטבעוניים מבססים את התורה הרפואית שלהם על דברי הרמב"ם שהיה גדול הרופאים, והוא היה תלמיד חכם גדול מאוד, שדבר לא עשה נגד התורה. חשוב מאוד לדעת, שהתורה עצמה מצווה עלינו לשמור על הגוף שלנו ועל הבריאות שלנו, ומקורות רבים יש לכך, אך לא אוכל להאריך עתה להביא לך אותם. היהדות מעולם לא התנגדה למציאות הטבעית שכן גם את המציאות הטבעית ה' ברא. לכן, אל תתרגש מהטענות האלו, זכור שהן עצת היצר הרע וכל מיני מסיתים שבאים לפגוע בנו, היה חזק והמשך להתגבר ובעזרת ה' תזכה להקים בית של קדושה שבו הכל יהיה מתוקן וקדוש. בברכת הצלחה רבה הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: שעטנז בבגד פשתן וכותנה- האם ניתן לסמוך על התווית?: במכנסי תינוקות שמיוצרים באירופה: על התווית כתוב: 55 פשתן, 45 כותנה, האם ניתן לסמוך על התווית או שיש חשש שערבו חוטי צמר וצריך לשלוח לבדיקה במעבדה? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "האם ניתן לסמוך על התווית"
תשובה: וברכת ד אין צורך לחשוש לשעטנז בנידון זה. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי
שאלה: במקום צער לא גזרו רבנן: בוקר טוב, מהו גדר של צער שבו לא גזרו רבנן, ומתי ניתן לומר זאת? ומדוע לא נתיר בחולי שאין בו סכנה שמצריכים אותנו שבות דשבות על ידי יהודי ואפילו בכל צער?
תשובה: לשואל, משפט זה נאמר במקום אחד בלבד בגמרא (כתובות ס ע"א) לגבי הגונח מלבו, ורפואתו היא על ידי יניקת חלב ישירות מעטיני הבהמה, וזוהי חליבה בשינוי. מפורש בפוסקים שהצער המתיר אינו רעב בלבד אלא מחלה (שו"ע סי' שכח סל"ג ומשנ"ב ס"ק קח), ושיטת כמה ראשונים בכתובות שם שאין זו אלא שבות דשבות (עיין בריטב"א שם). כללית כבר כתב הרמב"ן בחידושיו למסכת שבת (צה ע"א וקל ע"ב) שאין לדמות היתרי חכמים זה לזה, כי בכל מקום שיקולים מיוחדים לו: מה טיב האיסור ודרגת חומרתו, ומה טיבו של הצער או הנזק העומד מנגד.
שאלה: מצלמת אבטחה בכניסה לבנין בשבת: א. גם מצלמה שמצלמת כל הזמן, לכאורה צריך להיות אסור לעבור מולה, כי עד עכשיו היא צילמה תמונה מסוימת (ריצפה) ועכשיו תמונה אחרת (אדם)? ב. הרב השווה מצלמת אבטחה בבית פרטי למצלמת אבטחה בדרך לכותל. אך לכאורה אין זה דומה: מצלמת אבטחה בבית פרטי- אדם רוצה שתצלם (ניחא ליה), בדרך לכותל- לא אכפת לו. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "מצלמת אבטחה בשבת"
תשובה: תמהני על הגדרתך שלא איכפת לך אם המצלמות בדרך לכותל מצלמות. הרי לשם בטחונך ובטחון כולנו הן פועלות שם הבאתי דוגמא זו רק כדי לומר שעד כמה שידוע לי הן הותקנו על דעת פוסקים ומהנדסים שקבעו שאין בשינוי הדמויות הנעות על הצג משום מלאכה אם גם המצלמות האמורות פועלות לפי אותו עקרון הן מותרות עצתי שמישהו בר סמכא יאשר את כשרות המצלמות ואישור זה יופץ בין השכנים שבת
שאלה: עציץ נקוב בתוך הבית?: הרב. הרב כתב שבתוך הבית ניתן להקל בעציץ שאינו נקוב אם הוא מתחת לגג. בתוך הבית יש מרצפות, ואין גישה לאדמה - יש עניין שהעציץ לא יהיה נקוב? מה זה משנה? אלא אם כן לא הבנתי את כוונת הרב. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "לשתול עציץ בבית בשנת השמיטה"
תשובה: וברכת ד' לכתחילה אם אפשר לעשות זאת לפני שמיטה עדיף. אם אין אפשרות ויש צורך יעשו בשביעית לאחר קבלת הדרכות הלכתיות. יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ
שאלה: מעמד הלכתי של חתן: ברצוני לדעת האם יש מעמד הלכתי לחתן? האם לאב שיש לו רק בנות- כאשר הן נישאות- החתנים נחשבים כבנים? היכן אני יכולה לקרוא וללמוד על הנושא? טל
תשובה: לשואלת, במובן ההלכתי הצרוף חתן אינו נחשב כבן. דוגמאות לכך: חתן אינו יושב שבעה על הורי אשתו ואינו יורש אותם (אם אשתו יורשת - יש לו זכות שימוש מסוימת בירושה זו, אבל הקרן שלה). מי שיש לו רק בנות, ובנותיו נישאו - לא קיים בכך מצוות פריה ורבייה (שו"ע אבן העזר סי' א ס"ו ובית שמואל ס"ק י). מכל מקום, מצאנו כבר בתנ"ך שיש זיקה בין חותן לחתנו כעין אב לבנו. דוד המלך קורא לשאול, חותנו, "אבי" (שמואל-א כד, יא), ומכאן למדו ח (מכילתא דרבי שמעון בר יוחאי, שמות יח, ו) שראוי לנהוג בחמיו כבוד כאביו, וכפי שגם משה רבנו כיבד את יתרו. עניין זה הובא להלכה בטור ובשולחן ערוך (יורה דעה סימן רמ סעיף כד), אלא שהאחרונים שם מסבירים שאין זו השוואה מלאה לכבוד אביו, אלא שיש לכבדו כפי שמקובל לכבד זקנים חשובים.
שאלה: תנור בעל שתי תאים: הרב. יש לנו תנור בעל שתי תאים. אך שמתי לב שכשאנחנו משתמשים בתא אחד- גם בצד הקרוב של התא השני מרגישים חום, אמנם לא חום גבוה מידי הנחתי שם את היד לאורך זמן בלי שהיה לי חם מידי, אך עדיין יש חום שמורגש היטב. האם זה בעייתי? אם כן, מה צריך לעשות?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה אין בעיה כאשר לכל תא יש דפנות נפרדות ולא נוגעים אדים חמים מתא אחד בדפנות של התא השני, אין בעיה בחום יבש בפני עצמו אלא רק בחום לח. יש לבדוק שאין דופן משותפת כגון הדופן האחורית. הרב חגי בר גיורא
שאלה: כשרות בברצלונה: חברת נסיעות אמרה לי שיש מסעדה בברצלונה בשם ורסיצה שהיא כשרה בכשרות וועד הרבנות פורטוגל והם שלחו לי תעודה כזאת, האם אתם מכירים את זה והיכן ניתן לברר? ב מראש
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה אפשר לשאול את הרב מאיר בר חן 34932008513 וכן את הרב דוד ליברסון מחב"ד 34934100685 הרב חגי בר-גיורא
שאלה: למה צריך לאכול כשר?: למה אסור לאכול אוכל לא כשר? (כלומר חזיר, שרימפס.)
תשובה: ב"ה שמחתי לקבל את שאלתך ואשתדל לענות עליה בקצרה, אף שהנושא גדול ויש המון מה ללמוד בו, אגע רק בכמה נקודות, הן בשל כך שקיצרת ואינני יודע מה כוונתך במכתב, האם אתה רוצה לשמור על כשרות, ורוצה לדעת למה, או שמא מסיבה אחרת, ולכן אם תרצה אשמח שתרחיב יותר ואז אוכל להתייחס ביתר דיוק למה שאתה מעוניין. וכעת לשאלתך. מדוע לאכול כשר? ה' יתברך ברא את העולם והוא נתן לנו בתורה את הדרך הנכונה להשתמש בו. כמו אדם שיצר מכונה והוא זה שיודע איך להשתמש בה נכון כדי לא לקלקל אותה וכדי להגיע לתוצאות הטובות ביותר. כך ממש ה' שברא אותנו ואת העולם, מכיר אותנו היטב ויודע מה טוב לנו ומה לא טוב, וכדי שגם אנו נדע מה טוב ומה לא, הוא נתן לנו את התורה. אנו נמצאים בערב של פרשת חוקת, פרשה שבה מתחילה התורה לספר לנו על פרשיה מיוחדת בשם פרה אדומה שהיא חוקה, דבר שאין אנו מסוגלים להבין את הטעם שלו. במצווה זו אנו למדים יסוד חשוב. פעמים רבות שאנו מנסים להסביר כל דבר בשכל שלנו, אך בכך אנו מגבילים את הקשר שלנו אל ה' לקשר שתלוי רק בהשגה שלנו. אך חשוב להתרגל לחשוב על כך שה' שברא אותנו ואת העולם הוא מעבר להשגה שלנו וממילא הוא נתן לנו גם דברים שאנו לא מסוגלים להבין אותם. כמו לדוגמא כשילד קטן חולה והרופא אומר לו לקחת תרופה, אם הילד יגיד אני לא מבין איך התרופה עוזרת לי ולכן אני לא לוקח, ודאי שנגיד לו שהוא טועה, שכן אי אפשר להסביר לו איך התרופה עובדת, אך כך אנו מבינים, שהרופא יודע מה נכון וטוב בשבילנו. וכך הדבר גם בכל התחומים. לכן, אף שנכתב בהמשך כמה הסברים לאיסור אכילת בעל חיים לא כשר, חשוב לדעת שטעמים אלו שאכתוב באים רק לקרב את הדבר לשכל הפשוט שלנו, אך המצוות באמת הרבה מעבר לשכל שלנו, הן שלמות הרבה יותר וגבוהות מכל יכולת השגה שלנו, לכן לא נכון לתלות את קיומן בהבנה הפשוטה שלנו. כמה טעמים מצאנו לאיסור אכילת בעלי חיים לא כשרים, חלקם באופן פשוט וחלקם באופן העמוק יותר המבוסס על פנימיות התורה. אזכיר כמה ואתה מוזמן להמשיך וללמוד את הנושא ולהתקדם בו (ואם תרצה אשמח להפנות אותך לדרך איך להמשיך ולהתמודד, להמשיך ולהתקדם. א. כתוב בתורה "ונטמאתם בם" ודרשו חכמנו זכרונם לברכה שהעברה מטמטמת את ליבו של האדם. אחד מהיסודות החשובים של היהדות היא שיש משמעות למעשים של האדם. כל מעשה שלנו פועל ומלא משמעות. על ידי מעשים טובים אנו מתקנים את העולם ומתקרבים לה', ועל ידי מעשים לא טובים חס ו להיפך. כאשר אדם מקיים מצווה כשהוא אוכל (אוכל כשר ולמצווה) הוא מתקרב לה', וממילא האוכל מכניס בתוכו קדושה וקירבה לה'. אך אם חס ו אדם אוכל אוכל לא כשר, נכנס בתוכו דבר הנוגד את ה' ומקשה עליו את הקשר עם ה'. הלב נהיה אטום, המח יורד והאדם מתרחק מה' וממה שהוא היה אמור להיות. ב. אסור הכוונה קשור, והאוכל האסור הוא אוכל שקשור לקלקול, ולכן מי שאוכל אותו, ממילא מקשר את עצמו אל הקלקול, ומרחיק את עצמו מהקדושה ומהתיקון. ג. האוכל הלא כשר פוגע באדם שהמידות של בעל החיים שהוא אוכל דבקות בו, לדוגמא אדם האוכל טורפים נהיה בעצמו טורף אכזרי יותר. וכך בכל שאר הדברים הלא כשרים, אלא שבאכילת בעלי חיים יותר קל לראות זאת. ידידי יש עוד הרבה מאוד מה להרחיב, אך לא אוכל להרחיב כעת, חזור אלי ושמח לעזור. בברכת הצלחה רבה הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: בטל הטעם - לא בטלה את התקנה: עקב הבגרות בגמרא שיש לי בעוד יומיים, אני לומד כמה דברי ראשונים ואחרונים בנוגע למצוות הסבה, והגעתי שם לציטוט מסוים שאומר "בטל הטעם - לא בטלה התקנה" - א) למה? מה ההגיון? ב) האם זה תקף בכל המקרים?
תשובה: א. ההגיון שעומד מאחורי כלל זה הוא שלא את כל טעמי התקנה גילו לנו חכמים וממילא אף אם טעם מסוים לא שייך בימינו מכל מקום יתכן שטעמים אחרים שהביאו לתקנה עדין שייכים ועל כן אין לבטל את התקנה. ב. כעקרון כלל זה תקף בכל המקרים שקשורים לענייני אורח חיים ויורה דעה. פעמים שבנושאים הקשורים לחושן משפט לא יחול כלל זה. יום טוב, ובהצלחה.