שאלה: אאני עושה דברים כדי שיאהבו אותי - על בטחון עצמי ועוד: לכם! אני עושה דברים כדי לרצות אחרים, כדי שיאהבו אותי. יש נושאים שאני לא כ"כ מבינה בהם ואז כשמתווכחים על משהו ואני מביעה דעה אז מחזירים לי תשובה וקורה שאין לי מה לענות בחזרה, ורק אח"כ אני נזכרת בתשובות שיכלתי לענות. מבחינתי זה נראה שאני חסרת ביטחון כי אני מתפשרת אבל אני חושבת שאני באמת לא מבינה בזה. ובנוסף אני צריכה לעבוד על הביטחון העצמי. אתם יכולים לעזור לי בזה בבקשה??
תשובה: הי יקרה, מאד התרשמתי מהמשפט הראשון שכתבת. האבחנה שלך היא קריטית וחשובה ומעידה על מודעות עצמית גבוהה מאד. תדעי שההכרה בבעיה זה כבר חצי פיתרון ושיש לה ערך עצום. אני חושבת שהמפתח לכל מה ששאלת הוא הכבוד. בחורה עם ביטחון עצמי זוהי אחת שיש לה כבוד לעצמה. כבוד למחשבות שלה, כבוד לרצונות שלה, כבוד לבחירות שלה, כבוד לגוף שלה. איך עושים את זה? איך מכניסים למוח ולנשמה את כל הדברים שאת יודעת שהם נכונים, אבל ברגע האמת הם חומקים ומפנים את מקומם לתחושות של ביטול עצמי? ראשית יש להבין שבהחלט ניתן להשתפר ולחולל שינוי, אין ספק בכך. אדם לעמל יולד, ולמעשה כל החיים שלנו אנחנו משתפרים ומשתלמים. עם זאת צריך גם להבין שזהו תהליך ארוך הדורש עבודה מתמדת. על כן, אינך יכולה לצפות לשינוי מהיר ולהסתכל אך ורק על מבחן התוצאה, אלא עלייך לרצות בתהליך פנימי עמוק עם עצמך, שתוצאותיו יהיו ניכרות גם על החברה שסביבך. באופן הכי כללי הייתי אומרת שעלייך להתאמץ ולכבד את עצמך יותר. לשפר את האמונה שלך בכך שאת טובה, את ראויה, את אהובה. לזכור שכל מה שתגידי הוא נכון, ויש לו מקום, כמו שלדעות של אחרים יש מקום, ושלפעמים לדעת לשתוק זו מעלה גדולה. נסי לקבל את עצמך על כל תכונותייך. אין הרכב תכונות של אדם מושלם ולכן אין סיבה לשאוף לאמץ מכלול של תכונות מסויימות. עם התכונות והכשרונות שהעניק לך הקב"ה את יכולה להיות הבנאדם הכי טוב שיש. תשקיעי בהן. תחשבי איך לפתח את עצמך באמצעותן. בנוסף, אין כמו האמת. היי אמיתי וכנה עם עצמך. קשה שלא לסטות אחרי תופעות חברתיות, דעות של אחרים. אך עלייך לזכור מהן דעותיך, ולו לעצמך, עמוק בלב. באופן קצת יותר פרקטי, אני חושבת שבאמצעות ההחלטות שלנו בחיי היומיום אנו יכולים ליצור סביבה תומכת התורמת לתחושת הצלחה וביטחון. זה אומר למשל לעסוק בדברים שאת טובה בהם ומן הצד השני לא לשאוף להתבלט במקומות בהם את פחות חזקה. למשל, לבחור להשתתף בוועדות ובפעילויות בבית הספר בהם את יכולה להוציא את כישרונותייך אל הפועל, ולא לבחור בכאלו בהם עליך להתאמץ מאד בכדי להתיישר לרמה הכללית. בנוסף חשוב שתהיי בסביבה שנעימה לך, שמכבדת אותך, שאת מרגישה בה בנוח להיות איך שאת. יש חברות שמחלישות ומקטינות, ויש כאלו שבדיוק הפוך. וודאי שחברותייך הן חברות אמת - אלה שאת מרגישה לידן בנוח. שמגדילות את הערך שלך, ולא יורדות עליך כל הזמן, גם אם זה חצי בצחוק. עוד גורם שיכול לעזור זה ההופעה החיצונית. השתדלי להראות ולהתלבש בצורה שנוחה לך, שמתאימה לך, שמחמיאה, שיוצרת תחושה טובה. תסרוקת מעניינת, סיכה יפה, חולצה יפה. עזרים חיצוניים משפיעים ומסייעים לתחושת ביטחון. אמנם כיום ובגילך זה לא קל, אך עלייך לזכור להבין ולשנן שלא הפרסום, ולא היופי, ולא המקובלות בחברה הם אלו שמגדירים את האדם. אנו מאמינים, ובתוך תוכו כל אחד יודע, שבנאדם נבחן על פי המידות שלו, יחסו לעצמו ולאחרים. זה מה שקובע את גדולתו, ועל השאיפות להיות מכוונות למקומות האלה. קשה מאד לזכור זאת כל רגע, בחברה בה הזוהר תופס מקום מרכזי. כדאי אבל לכולנו להתאמץ. השתדלי מדי פעם לבדוק האם מה שאת עושה עולה בקנה אחד עם הרצון שלך. זה טוב לעזור לאחרים, להתגבר על העצלות ולהיות עם עין טובה. אך יש גבול כזה בו כבר רומסים את הרצון שלי בשביל לרצות משהו אחר. שם צריך לדעת לעצור. אני חושבת שמודעות, כפי שמופיעה בשאלתך, בהחלט עוזרת להגיד "לא" שאינו מלווה ברגשות אשם, אלא נובע מהקשבה לנפשך. באשר לוויכוחים ולדיבור שהעלת בשאלה, התפרסם בעבר מחקר בו החוקרים נתנו לשני אנשים שונים להגיד את אותם הדברים בדיוק, רק בטון שונה, ובדקו את מידת ההשפעה של הדברים. הם מצאו כי פחות משנה מה אומרים אלא יותר חשוב איך אומרים. מדהים. לא צריך להבין בהכל, זה ר שאין תשובה לכל דבר, וזו גדולה להגיד אני לא יודעת, במקום לנפח את השכל בגיבובי מילים. העיקר באמת זה הביטחון והאמונה במה שיוצא מהפה. בסוגריים אפשר לומר שזה עובד הפוך על הפוך. ככל שתהיי שלמה עם עצמך, ועם מכלול אישיותך, כך אנשים נוספים ירצו את קרבתך. הטוב מדבק. האושר מדבק. ה מדבק. ומנגד, אנשים שרק מחפשים איך להיות בעניינים, ומוכנים למכיר את נשמתם בשביל זה, לעולם יהיו בשוליים. כי מי ירצה להתחבר לאחד חסר דעה, שכל הזמן פועל על פי מה שמכתיבים לא אחרים. אחד כזה לא תורם, לא מעניין, לא מעשיר את המחשבה. לסיום, אני רוצה להפנות את תשומת ליבך לכך שאת וודאי לא חריגה בנוף. כל בנאדם מתיישר לפעמים עם החברה, מוציא מהפה דברים ללא כיסוי, חושש לעמוד בפני הבוס. נולדנו כאלה לא מושלמים, ואנו כל החיים מנסים להשתפר. זה בכלל לא שלילי. עודף אינדיווידואליזם וחוסר יכולות להסכים עם משהו אי פעם זה בטח לא השאיפה. בחיים הכל צריך איזון ובקרה. על כן, יש לפלס את דרך המלך בבגרות ובכבוד עצמי, באהבה לעצמך ולכלל, ובאמונה שלמה שהקב"ה הוא זה שנושא אותך על כפיו ומזמן לך אתגרים ומפגשים שונים המעצבים את אישיותך בדרך להגשמת ייעודך. עלי והצליחי, מוזמנת לפנות במייל, מעיין maayanet yahoo.com