LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: הנאה ממעשה של בן ארץ ישראל ביו"ט שני של גלויות: רציתי לשאול אם יהודי מחו"ל (שגר שם בקביעות) מגיע לביקור בני משפחתו בארץ. האם באסרו חג (שנחשב עבורו כחג ועבור יהודי א"י כחול) האם מותר לו לרדת במעלית למשל, שמי שמפעיל אותה הוא יהודי החי בארץ (העושה לצורך עצמו)? האם מותר לו ליהנות ממלאכת יהודי בארץ (כגון נסיעה ברכב) ביום טוב שלו? יישר כח ותזכו למצוות
תשובה: בעניין זה ישנן דעות שונות, להקל להחמיר. נראה שהדעה המרכזית בפוסקים היא שבן חו"ל שנמצא בארץ ישראל אסור לו לומר לבן ארץ ישראל לעשות עבורו מלאכה ביום טוב שני, אבל אם בן הארץ עושה את המלאכה מיוזמתו, מותר לבן חו"ל ליהנות מתוצאותיה. ואפילו אם בן הארץ לא עשה את המלאכה עבור עצמו אלא בכוונה עבור בן חו"ל, מותר לו ליהנות ממנה. ומותר גם לבן חו"ל לספר לבן הארץ את רצונו ללא הוראה מפורשת (כגון: "חשוך כאן ואי אפשר לקרוא"), ובן הארץ יבין מעצמו ויעשה את המלאכה עבורו. באופן ספציפי לגבי מעלית ומכונית, יש לשים לב לנקודות נוספות: לגבי מעלית: בשעת הכניסה למעלית יש להקפיד להיכנס לפני שהדלתות מתחילות להיסגר, כדי שלא לגרום לפתיחת הדלת. מי שמחמיר שלא להשתמש ב"מעלית שבת" (ומקפיד בכך אפילו ביום טוב שני), אינו יכול להשתמש במעלית על סמך היתר זה, משום שלדעה המחמירה ב"מעלית שבת" עצם השימוש במעלית אסור (משום שהוא משפיע על הזרם), גם אם היא הופעלה באופן אוטומטי או על ידי יהודי שמותר לו להפעילה. לגבי נסיעה במכונית: פתיחת הדלתות מדליקה בדרך כלל נורות, ולפיכך בן חו"ל לא יפתח את הדלתות בעצמו, אלא בן הארץ יפתח עבורו. וכמובן, ההיתר לנסיעה במכונית הוא רק בתוך העיר או בתחום שבת הסמוך לה, ולא ביציאה מחוץ לתחום. מקורות (לגבי השאלה העקרונית): שערי תשובה סימן תצ"ו אות ג' ד'. שו"ת אגרות משה אורח חיים חלק ג סימן עג, וחלק ד סימן קה. שולחן שלמה הל' יו"ט סימן תצ"ו, ג, אות יב,יב, והערה נג. שו"ת מנחת יצחק חלק ז סימן לד-לה. פסקי תשובות תצ"ו, כח. פניני הלכה מועדים ט', ט.
שאלה: תפילה במניין מפוקפק בקיבוץ: אני חוזר בתשובה מבית חילוני. כשאני ואשתי מתארחים אצל ההורים שלי בקיבוץ בשבת, אנחנו הולכים למניין שנראה לי מאוד בעייתי: 1. המניין מצומצם (לפעמים יש בדיוק עשרה, וקרה גם שלא היה מניין). 2. גם כשיש מניין, בערך 7-8 מתוכו הם שומרי תורה ומצוות, והשאר הם מחללי שבת בפרהסיה. 3. מדי פעם גם מעלים אותם בתור שליחי ציבור. 4. אני מניח שיש גם בעיות בכל הקשור לקריאה בתורה. אני יכול ללכת לבית כנסת אחר, אבל אז (1) יגדל הסיכוי שלא יהיה מניין בבית הכנסת הראשון, ו-(2) כנראה שאבא שלי לא יבוא לתפילה. האם הרב יכול לייעץ לי מה לעשות?
תשובה: לשואל, עצתי שתלך לתפילה בקיבוץ, לטובת אביך ולטובת המניין בקיבוץ. על פי דעה רווחת בפוסקים, מחלל שבת בפרהסיה שעושה בשבת מעשים שמראים על אמונה בסיסית (כגון עשיית קידוש, או הליכה לבית הכנסת והשתתפות כלשהי בתפילה, לא רק עמידה סטטית בשביל "לעשות טובה לדתיים") מצטרף למניין בשעת הדחק (עיין שו"ת מלמד להועיל ח"א סי' כט  אגרות משה או"ח ח"א סי' כג  יביע אומר ח"ט או"ח סי' קח אות לד, ובאריכות בהערה לילקוט יוסף סי' נה סעיף יא). ממילא בדיעבד ניתן גם להחשיבו כשליח ציבור (עיין 'פסקי תשובות' סי' נג הערה 59), אם כי עדיף, במידת האפשר, שיהיה שליח ציבור בתפילת ערבית (עיין שו"ע או"ח סי' נג ס"י) או גם בשחרית בחלקי התפילה שבהם הש"ץ אינו מוציא את הציבור ידי חובתו, כגון פסוקי דזמרה. לגבי קריאת התורה, צריך לתקן את בעל הקורא אם הוא טועה בניקוד המילים באופן שמשנה את משמעות המילה (לא כשהוא מחליף, למשל, שמן בשמן). אם היינו דנים רק מבחינתך הפרטית, או אולי אפילו התועלת לאביך שיבוא להתפלל, יתכן שהיה עדיף שתתפלל במניין רגיל. אך מה שעומד כאן על כף המאזניים הוא עצם קיומו של המניין. וכאן לא מדובר רק על הברירה של תפילה במניין או כיחידים. עצם קיומה של תפילת הציבור בקיבוץ הוא דבר חשוב מאין כמוהו. אני משער שהמניין לא הוקם בקלות, ואם חלילה יתפרק זו עלולה להיות "בכייה לדורות" בהיבט של חיי התורה בקיבוץ. חשובה גם השאלה כיצד יסתכלו אביך ושאר חברי הקיבוץ על העובדה שאתה נוטש אותם לטובת מקום אחר. מקור לנכונות לוויתור על הלכה פרטית לטובת תפילת הציבור מופיע בגמרא בברכות מז ע"ב: "מעשה ברבי אליעזר שנכנס לבית הכנסת ולא מצא עשרה, ושחרר עבדו והשלימו לעשרה. והאמר רב יהודה: כל המשחרר עבדו עובר בעשה, שנאמר: לעלם בהם תעבדו! - לדבר מצוה שאני. - מצוה הבאה בעבירה היא! - מצוה דרבים שאני". קל וחומר בנדון שלנו, שלא מדובר על עבירה חלילה אלא על תפילה במניין שכשרותו בדיעבד, ויש בהשתתפותך תרומה לביסוס המניין וחיי התורה בקיבוץ לטווח הארוך.
שאלה: קדיש מחדר אחר: לרב. האם מותר להגיד קדיש כאשר האומר נמצא בחדר לבד ודלת החדר פתוחה לחדר גדול ששם יש מנין אנשים, כלומר האומר נמצא בחדר קטן שיש בו פתח דלת לחדר הגדול?
תשובה: יש למניין כולו להיות יחד באותו חדר. שו''ע נה,יג. בשעת הדחק-אם רואים אלו את אלו, יכולים להצטרף למניין. משנ''ב נה,נז. כ''ש שיוכל האדם שבחדר הקטן להוציא את המניין שבחדר הגדול ידי חובת הקדיש אם רואים אחד את השני ובשעת הדחק. מקורות והרחבה שולחן ערוך אורח חיים הלכות ברכות השחר ושאר ברכות סימן נה,יג 'צריך שיהיו כל העשרה במקום אחד ושליח צבור עמהם' משנה ברורה סימן נה ס"ק מח כל העשרה - ואפילו אם אינן רואין אלו את אלו כיון שהם בבית אחד  אחרונים  אבל אם מקצתם בחדר זה ומקצתם בחדר אחר אינם מצטרפין אף על פי שהפתח פתוח ביניהם משום דאין שם פרצה והפתח גופא כמחיצה חשובה וה"ל שני בתים ואפילו כשאין דלת ביניהם כל שהם בשני רשויות ואין רואין זה את זה אין מצטרפין ויש מחמירין אפילו ברואין: א''כ לא מצטרפים שני החדרים יחד. פתח שאינו פרוץ חשוב כמחיצה וכרשות אחרת. אמנם זה מדבר כשאין מניין בשום מקום בפנ''ע ויש צורך לצרפם. אנו רוצים לברר על מקרה שיש מניין בחדר אחד. שולחן ערוך אורח חיים הלכות ברכות השחר ושאר ברכות סימן נה,טז-יז 'חצר קטנה שנפרצה במילואה לגדולה, דהיינו שנפרצה קטנה במקום חיבורה לגדולה ונפל כל אותו כותל שהיה מפסיק ביניהם, ובגדולה נשארו משארית כותל זה שנפל פסים (פי' מעט כותל ישר ושוה) מכאן ומכאן, הגדולה כמופלגת מן הקטנה, ואין הקטנה מופלגת מן הגדולה אלא הרי היא כקרן זוית שלה. היה שליח צבור בקטנה וצבור בגדולה, מוציאן ידי חובתן, שהוא נגרר אחריהם. אבל אם היה ש"צ בגדולה וצבור בקטנה, אינו מוציאן ידי חובתן, שאין הרוב נגרר אחר היחיד'. כלומר-כשהש''ץ בגדולה והמניין בקטנה-לא מוציאם י''ח. מוסיף המשנ''ב סע''ק נו 'ואפילו אם היה עשרה בקטנה אין הוא מוציאן ידי חובתן ואפילו האידנא דכולן בקיאין מ"מ אין לו לומר קדיש וקדושה שם כיון שבמקום שהוא עומד אין שם מנין'. במקרה ההפוך שהש''ץ בקטנה והמניין בגדולה-כן מוציאם י''ח כי נגרר אחריהם. לפי המשנ''ב לעיל  סע''ק נו  יוצא שכאן יכול לומר קדיש להוציאם י''ח. זה דומה למקרה שלנו  הש''ץ בחדר קטן והמניין בחדר גדול  רק בהבדל שהש''ץ נמצא בחצר קטנה שנפרצה לגדולה ואולי דווקא מפני זה הוא נגרר אחריהם. השאלה מה הדין במקרה שלנו שיש שני חדרים שלא נפרץ הפתח ביניהם אלא יש דלת רק שהיא פתוחה. האם גם אז הש''ץ מצטרף עמהם ומוציאם י''ח? לכאורה ראינו במשנ''ב נה,מח שדלת שלא נפרצה היא כמחיצה וא''כ א''א לומר קדיש.  גם אשי ישראל פ''טו סע''ק סב מציין הבדל בין חדרים לבין חצר קטנה וגדולה שנפרץ הפתח ביניהם. אמנם מצאנו משנה ברורה סימן נה ס"ק נז כתב הפמ"ג דההיא דסעיף י"ז וי"ח וי"ט מיירי בשאינן רואין זה את זה דברואין זה את זה אפילו בשני בתים ממש מצטרפין דומיא דזימון לקמן בסי' קצ"ה ויש מחמירין אפילו ברואין ובמקום הדחק אפשר שיש להקל: וכן במשנ''ב שם סע''ק נב מופיעה מח' זו. כלומר-כשרואים זא''ז יש מחלוקת אם אפשר לצרפם למניין והמשנ''ב מקל בעת הדחק. כ''ש שאפשר להקל לפחות בעת הדחק אצלנו שיש במקום אחד מניין גמור ורק לצרף את הש''ץ למניין שכבר קיים. בשורות טובות לעם ישראל ולירושלים.
שאלה: תפירה בסיכת ביטחון בשבת: לרב. האם מותר לסגור קרע בבגד בסיכות בטחון בשבת?
תשובה: חיבור שני חלקי בגד אסור משום תופר (או"ח סימן ש"מ). אך במקרה זה בגלל שאין רגילות לתפור כך ואין זו דרך תפירה, מותר לחבר את הבגד. וראוי להוריד את סיכת הביטחון במוצאי שבת כיוון שאחרי יממה אחת נחשב הדבר לתפירה של קיימא לחלק מהדעות. הרב שלמה בורנשטין
שאלה: הריגת נמלים: לרב. האם מותר לשפוך מים לכיור שיש נמלים? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "להתרגל להרוג נמלים"
תשובה: : לצורך שימוש ונקיון מותר לשטוף כיור גם כשהדבר הורג נמלים.
שאלה: תלמוד תורה לבעלי בתים: ראיתי בילקו"י הלכות מלמדים הלכה ו שכתב ".בעלי בתים שאין להם פנאי ללמוד יותר משעתיים שלוש ביום, לא ילמדו אלא דיני התורה הלכה למעשה.ואינם יוצאים כלל ידי חובת מצות תלמוד תורה בלימוד המשנה או הגמרא." האם עד כדי כך, שאדם כזה אפילו לא יוצא ידי חובת מצות תלמוד תורה בתורה שבעל פה? מה יעשה אדם כזה שחשקה נפשו ללמוד גמרא למרות שאין לו זמן ללמוד הלכות פסוקות? ילמד ויחשוב בליבו שהוא מבזבז ת'זמן שלו?
תשובה: ראוי לעודד זמן קצוב ללימוד הלכות כדי לא להכשל בשמירת המצוות. ואם אפשר להיות קבוע בשיעורי גמרא, דף יומי או לימוד אחר - תבוא עליו הברכה.
שאלה: איך להתנהג כשאשה מזמנת?: איך להתנהג כשמוזמנים לאותה משפחה ולא היה צפוי? ומה לגבי זימון? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "איך להתנהג כשאשה מקדשת"
תשובה: אם היא מקדשת בנעימה תלחש איתה את הקידוש בשקט, התנהג בנימוס.
שאלה: קריאת קומיקס בשבת: שמעתי שאסור לקרוא ספרי קומיקס בשבת משום שטרי הדיוטות, ולכאורה לא שייך בזה מחיקה ולא עובדין דחול - למה לאסור? מה עוד שלא היה את זה בזמן ח? ובכלל ספר קומיקס הגדרתו בלשון בני אדם כספר לכל דבר ועניין!
תשובה: פשט השו"ע שאכן אסור לקרוא קומיקס (או"ח ש"ז סעיפים ט"ו-ט"ז). גם כאשר לא שייך מחיקה, ח גזרו על כל הדברים הכתובים שמא יבוא לקרוא גם בשטרי הדיוטות. איסור זה כולל גם ספרים וגם מה שלא היה בזמן ח - כל דבר כתוב. אכן, כמה היתרים נאמרו בעניין: א. כמובן, שבכל דברי הקודש אין איסור כלל. לכן, אם הקומיקס הוא על סיפורי תנ"ך או כה עשו חכמינו, ואפילו סתם סיפורים המעוררים ליראת שמים - אין כל מניעה לקרוא אותם בשבת. ב. הרמ"א כתב שדבר הכתוב בלשון הקודש מותר לקרוא כיוון שאפשר ללמוד ממנו לשון הקודש. המחבר לא הביא היתר זה, לכן רק לאשכנזים היה מקום לסמוך על זה. אך נראה שאין לסמוך על היתר זה, שהרי היום ששפה זו מדוברת אצלנו, אין כמעט, אם בכלל, מה ללמוד מקריאה בעיתונים או ספרים, כך כתב הרב קרליץ. אבל לבני חו"ל שאינם בקיאים בלשון הקודש מותר. ג. יש פוסקים שכתבו שמותר לקרוא כאשר יש בדבר צורך הגוף, כגון לקרוא רכיבי מזון. וכן כאשר יצטער הרבה, או שצריך מנוחה ע"י קריאת עיתונים ובשבת זה הזמן שיש לו לכך. וכן מי שיתבטל ויבוא לידי שעמום ('שיגעון') וכד'. ד. כתב המג"א ע"פ שו"ע סימן ש"א (סעיף ב') שמותר לראות כל דבר שמתענג בו. לפי זה אפשר ללמד זכות על הקוראים בעיתונים וספרי חולין כשהם מתענגים בכך. וכך כתב בפניני הלכה. אך יש לדעת שהרבה פוסקים חלקו על המג"א. ה. ספרי חכמות כגון רפואה ומדעים השו"ע אסר ובמשנ"ב התיר. כל דבר שמצער, בין אם זה חדשות ובין אם זה דברי החורבן, וכן פרסומות כשמתעניין בקניה ודוחות כספיים - אין לקרוא אותם בשבת. הרב שלמה בורנשטין
שאלה: הכיוונים של הליכת לוט ואברהם: בפרשת לך לך אומר אברהם ללוט (בראשית יג ט): "אם השמאל ואימנה ואם הימין ואשמאילה" ומפרש אונקלוס: "אם את לצפונא ואנא לדרומא ואם את לדרומא ואנא לצפונא" ובפסוק י"א: "ויסע לוט מקדם ויפרדו איש מעל אחיו" ומפרש רש"י: מקדם - נסע מאצל אברהם (ממזרח) והלך לו למערבו של אברהם נמצא נוסע ממזרח למערב". ואם כן מדוע אונקלוס פרש מדרום לצפון או מצפון לדרום כאשר כתוב בתורה מקדם שפירושו מזרח? ישר כח ותזכו למצוות
תשובה: לשואל באותו הפרק שכנו אברהם ולוט על גב ההר "בין בית אל ובין העי" וסדום היתה למזרחם, ברור שאברהם לא הציע היפרדות לרוחות מזרח ומערב המחייבת אחד מהם לגור ום. מטעם זה פירש אונקלוס, שהצעת אברהם "אם השמאל ואימנה ואם הימין ואשמאילה" היתה מוגבלת לרוחות צפון ודרום בלבד, וההליכה מזרחה כלל לא הובאה בחשבון. למעשה, בעוד שאברהם קיוה שלוט יבחר את הצפון או את הדרום, נאמר: "ויסע לוט מקדם", כלומר לוט נסע למזרח, לסדום. נאמנה
שאלה: מה צריך לגנוז?: שלו 1. צריך לגנוז שירי שבת? 2. אם דברי הלכה והסבר של ההלכה (הסבר על הכשר לפסח) צריכים לגנוז?
תשובה: 1. זמירות שבת שיש בהם הלכות שבת, פסוק או שם ה', טעונים גניזה. זמירות שבת שיש בהם רק שבח לשבת בלבד אינם טעונים גניזה, אך אין להשליכם בבזיון. (מקור: גנזי הקודש פרק י' סעיף י"ח בשם הרב אלישיב זצ"ל) 2. מאכלים ומשקאות שיש עליהם כיתוב "כשר לפסח" "ללא חשש טבל" "קדוש בקדושת שביעית" "כשר לקידוש לדעת הבית יוסף" וכדו' אינם טעונים גניזה כיון שעיקר הכיתוב לא נעשה לשם קדושה ולימוד אלא כהודעה או כאזהרה כיצד יש להתנהג בהם. (גנזי הקודש פרק י"ב סעיף ד' הערה ז'). יום טוב
שאלה: הכשרת מעשנת בשר: אני הולך לאכול עם חברים מהעבודה אצל חבר שאני לא סומך עליו בכשרות. אנחנו מכינים אוכל במעשנת בשר. הוא שאל מה צריך לעשות כדי להכשיר - אין לו בעיה לעשות מה שאבקש. איזה דברים צריך לעשות? (עד כמה שאני יודע יש שם רשת כמו מנגל, וו שתולים עליו את הבשר וכמובן כלים כמו מזלגות וכו )
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה קשה להכשיר כי תחילה צריך לנקות היטב ואחר כך יש לעשות ליבון חמור שהברזל יאדים. הרב חגי בר גיורא
שאלה: תפילה ללא תפילין וטלית עקב אילוצים: אני יוצא מוקדם בבוקר לעבודה ובד"כ מתפלל במניין פועלים. אני תלוי בתחבורה ציבורית ולוקח לי המון זמן להגיע לעבודה, ובד"כ אני מתפלל במניין פועלים. עכשיו, בשבוע הזה יש לי בעיה: אני יוצא מהבית ב 6:05 ואפשר להניח תפילין ולהתעטף בטלית רק ב 5:55. מה שעשיתי היום זה הנחתי תפילין והתעטפתי בטלית, קראתי קריאת שמע וכשהגעתי לעיר עבודתי נכנסתי לביה"כ והתפללתי איתם במניין ללא טלית ותפילין כי זו טרחה גדולה בשבילי גם לסחוב את התפילין והטלית איתי. האם נהגתי נכון? יש לי רק את השבוע הזה ואז משבוע הבא כשיזיזו את השעון אני יוכל שוב להתפלל במניין פועלים.
תשובה: צריך לקחת את הטלית והתפילין למקום שהנך מתפלל שיהיה עליך בקריאת שמע ועמידה. התופעה תחזור בשנית בחודש טבת  שבט. ה' יצליח דרכך.
שאלה: כיצד להתמודד עם חרקים מפריעים בשבת?: בשבת בבוקר כאשר רציתי להכין את המרק על הפלטה, גיליתי שעכביש הולך על המצקת. שטפתי את המצקת ובאופן טבעי העכביש נשטף בניקוז של הכיור. האם עברתי עבירה? מה היה עלי לעשות במקרה זה שכן הייתי זקוק למצקת באופן מידי ולא הרגתי את העכביש בידים (ואולי הוא עדיין חי בניקוז?) ישר כח ותזכו למצוות
תשובה: אם אין זה ודאי שהעכביש ימות, אז מכיוון שאין הכוונה להרוג אותו אלא רק לסלקו, ואין זה ודאי שהוא ימות, זה לא מתכוון שאינו פסיק רישיה ולכן מותר. אך אם העכביש ודאי ימות, הואיל וזה פסיק רישיה, אסור. וצריך להוריד אותו בצורה אחרת מהמצקת. הרב שלמה בורנשטין
שאלה: התמכרות לפלאפונים ולמדיה: אשמח להתייעץ עם הרב בנושא שנראה לי מצוי ונפוץ בדור זה. גם לי וגם לבעלי יש סמרטפונים אשר משמשים אותנו לצרכי עבודה. האינטרנט חסום עם רימון. אך הבעיה היא שהמכשיר הנ"ל גורם לבעלי וגם לי לפעמים לאיזושהי התמכרות ובא על חשבון הזוגיות והילדים. אני משתדלת למעט את השימוש בו ככל שניתן כאשר אני נמצאת עם הילדים ועם בעלי. אך לבעלי הרבה יותר קשה, הוא עוסק בהרבה תחומים ציבוריים ומצוי בפורומים העוסקים בדברים חשובים ולכן נמצא זמן רב ביום עם המכשיר. עובדה זו מאד מפריעה לי, קשה לי לראות שהוא בלילה הולך לישון עם המכשיר, בבוקר קם למכשיר וכמובן במשך היום ואני מרגישה שהדבר משפיע לא טוב על הזוגיות שלנו וכן על הקשר עם הילדים. לפעמים אני שואלת את עצמי אם לכתוב משהו בפורום לתועלת הציבור יותר חשוב מלהגיע לתפילה בזמן וכו שוחחתי איתו על כך והוא הודה שאני צודקת וכן ניסה לשנות מה שיכול אך עדיין אינני רואה שינוי משמעותי. חשוב לי לציין שזה לא מתוך כוונה לא טובה אלא מטבעו של המכשיר שהוא מאד מושך. לא נעים לי כל הזמן להעיר ולבקר והוא ביקש שלא אעיר לו על כך אבל זה באמת מאד מפריע לי ואני רוצה לחזור לחיים הפשוטים האמיתיים והטהורים. אשמח אם יש לרב עצה מה אני יכולה לעשות בדרך חיובית וטובה כדי לשפר את המצב,
תשובה: אין לי עיצה. הדרך שיכולה לשפר זה קביעת כללים ומסגרות זמן שהמכשיר יוצא מחיינו. הדבר קשה אבל זו הדרך היחידה לשיפור. אני מבין שבעלך רוצה שלא תעירי לו תוך כדי שימוש. אבל כדי שלא תעירי לו הוא צריך לעמוד בכללים שתקבעו לא תוך כדי שימוש.
שאלה: עני המהפך בחררה בין מתווכים: מתווך טיפל בבלעדיות במכירת בית של פלוני. מתווך אחר יוצר קשר עם בעל הבית ומשכנעו שהוא יטפל בבלעדיות בבית עם סיום התקופה של הראשון. האם הדבר מותר או שיש בזה איסור משום עני המהפך בחררה כמבואר בשו"ע סי רלז סעיף ב כמו מלמד שאסור להציע עצמו לבעה"ב כשמעסיק מלמד אחר?
תשובה: תשובה: הדבר מותר. נימוק: כתב מהרש"ל (ס' לו), הובא ברעק"א כאן (רלז ב), שמאיסור זה של המלמד להשכיר עצמו לבעה"ב אחר משום עני המהפך בחררה, נלמד שדין זה הוא דווקא כשלא קבעו זמן או קבלנות, אבל עם קבעו לזמן מסוים, יכול לבוא קודם כלות הזמן ולהשכיר עצמו לאחר הזמן ההוא. וה"ה הכא, שהמתווך השני רשאי עכשיו להשכיר עצמו בבלעדיות לבעה"ב, עם תום התקופה של המתווך הראשון. ודין יורד לאומנות חברו נראה שגם לא שייך כאן, כיוון שאסורו הוא באדם מעיר אחרת ולא בבני אותה העיר או במשלם מיסים, (ע' שו"ע קנו) ויש לעיין, בימינו שהרגילות לעבוד בעיר אחרת בפרט בעסקים כאלו, נראה שלא שייך דין זה. ואע"פ שבדין מערופיא דהיינו בעל מלאכה שעוסק לבדו במלאכה לאדם מסוים במשך זמן, (רשב"א ג פג, שו"ע קנו ה בהג"ה) כתב הרמ"א שיש אוסרים לרדת לחיותו, גם בזה נראה שי"ל את חילוק המהרש"ל שדווקא אם רגיל ללכת אליו באופן תמידי בלא הסכם, אבל אם יש הסכם לזמן מסוים, גם האוסרים יודו שלא מיקרי יורד לחיותו, אא"כ אין עוד בעל מקצוע כזה כלל באותו אזור (מהרש"ל), שאז ודאי שסמכה דעתו עליו לזמן רב ולא רק לתקופת ההסכם. ועוד עיין חו"י (ס' מב הו"ד בפת"ש קנו ה), שמערופיא הכוונה שרגיל לעשות כן הרבה פעמים ועיקר חיותו מזה (לשונו: שזה יניקתו ומחייתו תדיר), וזה לא שייך במתווך שעוסק בזה להרבה אנשים יחד. (וע' בגר"א רלז ס"ק כח, שמדמה את המח' בדין מערופיא למח' בדין עני המהפך, שהאוסרים במערופיא (תוס') ס"ל כיון שיכול השני למצוא במקום אחר כסברתם בסיארא (ב"ב כא.), וגם הוי יורד לאומנותו, והמתירים (ר"י מגאש) ס"ל שדווקא כשפוסק חיותו לגמרי אסור משא"כ במערופיא שרק מפחית שכרו. ומערוה"ש נראה שסובר שהאוסרים מדמים מערופיא לעני המהפך, והמתירים סוברים שאין לדמותם.) ברכה והצלחה. הרב ש. ידידיה לוי
שאלה: מעשה הלינץ  בתושב הזר- אמש: אמש, בשל טעות בזיהוי, נפצע ונרצח באופן מחריד תושב זר חף מפשע. התושב הזר הותקף בצורה פראית ע"י ההמון בעודו שוכב במקום צבורי, שותת דם גוסס וחסר אונים. עדיין מזועזע מהמקרה, אבקש לשאול את הרב איך לדעתו יתכן שמעשה נורא כזה בא על ידינו, היכן טעינו ואיפה עלינו לערוך חשבון נפש?
תשובה: צריך להפעיל שיקול דעת. לא להתלהם.
שאלה: אבל שהכינו קידוש לכבודו בשבת: בבית הכנסת שלנו חוגגים 125 שנה. ארוע רב משתתפים בצפון אמריקה. כחלק מהסופ ש, בשבת בבוקר ישנם 4 אנשים שהקהילה מכבדת, בעבור עשרות שנים של מסירות לקהילה. אחד מהמכובדים (שלכבודו הקידוש) איבד את אחיו, ובשבת יהיה בתוך ימי השבעה. האם יוכל להשתתף בקידוש? ובשאר האירועים בשבת?
תשובה: אין אבלות בפרהסיא בשבת, ומכיון שהאירוע גם לכבודו, אם היעדרו יורגש מאוד זו אבלות בפרהסיא.
שאלה: ברכת השנים לשתי העונות: ו לרב מדוע חכמים תיקנו שתי "ברכת השנים" ברכנו לקיץ וברך עליני לחורף, הרי כל כך הרבה אנשים שוכחים לומר ואז חוזרים, או ששוכחים לחזור אפילו או לא יודעים שטעו וממילא נוצר מצב שאומרים הרבה ברכות לבטלה אם כן, למה לא תיקנו חכמים ברכה אחת שהיא ברכת השנים גם לקיץ וגם לחורף ובתוך הברכה הזו תהיה הקשת גשים "ותן טל ומטר לברכה, בזמנו"? וממילא כל השנה מתפללים על הגשמים ואז התפילה יותר מתקבלת מאשר להתחיל להתפלל לגשמים כשכבר התחיל זמן הגשמים ואז לחכות שהתפילה תתקבל? רב תודות לרב
תשובה: חכמים תקנו את נוסח הברכות כדי לבקש בצורה בהירה ומקיפה על כל דבר ודבר. קיימת מעלה לבקש על כל דבר בזמנו ולפרט את הבקשה - מה אנו חפצים ומה איננו מבקשים. בקשה מפורטת מראה גם על קירבה בין האדם לבוראו בכך שאין כל מחסום או מונע לבקש את מה שצריך, וכן אנו מראים בכך את הידיעה שבידי הקב"ה לעשות הכל ולעשות את בקשתינו על הצד הטוב ביותר עבורינו. הטעויות שיש בין בני אדם נובעות מחולשת האדם וחוסר ריכוז בתפילה. ועל כן אין זה נכון להימנע ממעלה חשובה של ברכה כתיקונה בגלל חולשה אלא יש להתחזק ולהתאמץ בתפילה וכדברי ח במסכת ברכות (דף לב ב): ארבעה צריכין חיזוק ואלו הן: תורה, ומעשים טובים, תפילה ודרך ארץ. יום טוב
שאלה: חזרה במוסף של שבת: לכבוד הרב (אם אפשר להפנות את השאלה לרב שמכיר לעומק את מנהגי מרוקו ואת פסקי הרב משאש זצ"ל), אני ממוצא ג רבאי, אבל אני מתפלל בבית כנסת מרוקאי. 1) בשבת בבוקר במוסף כשמגיעים בערך לשעה 10:30 - עושים חזרה מקוצרת. שמעתי מכמה מבוגרים בבית הכנסת שלנו, שבמרוקו היו עושים את זה לכתחילה. 2 טעמים שמעתי: א. היה מניין אחרי מניין ולכן היה צריך לקצר. ב. היה ספק אם יהיו עשרה עונים ולכן קיצרו. אני אמרתי שע"פ מה שאני יודע, החזרה של מוסף היא עיקר קדושת היום ולכן אין לקצר אלא במצב של דוחק - מה שאין בשבת, שלא ממהרים לשום מקום. שמעתי שהרב משאש אומר שגם אחרי שהתבטלו הטעמים האלו, יש להמשיך לומר חזרה מקוצרת. האם הרב משאש אכן אמר זאת? אם כן, מה הסיבה? למה לא לומר חזרה, עיקר קדושת היום? 2) שאלה שלא קשורה לראשונה - יש אדם מבוגר בבית הכנסת שיודע לקרוא אבל בכל זאת לא מתפלל אלא שומע הכל מהחזן וכשלא שומע את החזן(כגון ב ברוך שם כבוד וכו )אומר בחלש. ברור לי שלא להעיר לו אבל האם דבר כזה מותר עקרונית?
תשובה: 1. אצל אחינו יוצאי מרוקו ואלג'יר מקובל אצלם שלא עשו חזרה בתפילת מוסף ובתפילות נוספות. וכך כתבו הרב משאש זצ"ל בשו"ת שמש ומגן א,לז וכן הרב יוסף משאש זצ"ל בספרו מים חיים (א,מא) לחזק המנהג מפני התקלות של שיחות חולין, ואי כוונה בעניית אמן. וכך כתב הרב טולדנו זצ"ל בספרו דברי ואמת ח"ב. מהטעם השני שהזכרת. לעניות דעתי כיוון שכך נוהגים תפוצות ישראל ובמיוחד עם 9 יענו אמן אין בכך איסור וכך ראוי לנהוג. וכך ראיתי בתי כנסת רבים של יוצאי מרוקו נוהגים. אם לא ניתן לשנות הנח להם לישראל. 2. מותר עקרונית אם הוא מכוון לצאת ומכוונים להוציא אותו.
שאלה: מסופק אם דילג על ברכה בשמונה עשרה: התפללתי שמונה עשרה ופתאום ריחפתי ולא ידעתי האם קראתי ברכה, האם לחזור עליה או לדלג?
תשובה: לשואל, אם אתה מוצא את עצמך כעת מסוימת ואין לך סיבה של ממש לחשוב שאולי דילגת על ברכה, אלא זהו רק חשש, יש לסמוך על החזקה שאמרת את כל הברכות כסדרן, ועליך להמשיך מהנקודה שבה אתה נמצא כעת. כך נאמר בירושלמי בברכות פ"ב ה"ד: "נתפלל ומצא עצמו בשומע תפילה - חזקה כיוון" (הלכה דומה מופיעה בבבלי ברכות טז ע"א לגבי קריאת שמע, והראשונים שם, הרשב"א והמאירי, מביאים את הירושלמי). אך אם משום מה יש ספק ממשי האם אמרת ברכה מסוימת, והחזקה שאמרת את הברכות כסדרן אינה מתאימה לו (כגון שאינך יודע לאיזו ברכה הגעת כעת), יש לומר כסדרן את כל הברכות שעליהן יש ספק האם אמרת אותן. כך נאמר במקום אחר בירושלמי בברכות (פ"ה ה"ג): "טעה ואינו יודע איכן טעה - חוזר למקום הברור לו", כלומר, לברכה שברור לו שכבר אמרה, ואותה אינו אומר אלא אומר ממנה והלאה (עיין בספר ברכת ה' מאת הרב משה הלוי זצ"ל פרק ב סעיף טו, ובאריכות בתשובת הרב עובדיה יוסף זצ"ל המובאת בילקוט יוסף סי' קז סעיף ג). כמובן, המציאות המתוארת בשאלה היא עגומה וצריכה להביא לחשבון נפש, למרות שאנו רואים בדברי ח והפוסקים שהכירו מציאות כזו. מי שמרגיש שזה קורה לו מדי פעם צריך להשתדל יותר להתפלל מתוך סידור או למצוא פתרון אחר שירכז את תשומת לבו במה שהוא עומד ואומר לפני מלך מלכי המלכים הקב"ה.
שאלה: פסיכולוג רגיל או פסיכולוג  יהודי?: האם במצב כיום האם הרב חושב שראוי ונכון לשלוח אדם שצריך טיפול, לפסיכולוג שלמד במקומות כמו אוניברסיטאות, או שמא צריך לשלוח אותו למקום שלמד פסיכולוגיה יהודית כמו תורת הנפש של הרב גינזבורג וכדו?
תשובה: בכל נושא רפואי יש לפנות לבעלי מקצוע. בתחום רפואת הנפש אדם שומר מצוות יעדיף בעל מקצוע דתי שיבין טוב יותר לנפשו
שאלה: מי שהתחתן עם שתי נשים: אז אם איש אחד לוקח שני נשים האם הוא הוא גוזל את זיווגו של אדם אחר? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "שני זיווגים לאדם אחד "
תשובה: צריך לדעת שכל זיווג האדם הוא בהשגחה פרטית ואין נוגע במה שמוכן לחבירו. ואם אדם נשא כמה נשים- לא לקח משום איש את בת זוגו.
שאלה: אירוסין לפני האח הגדול: אני וחבר שלי דיברנו על חתונה. יש לו אח שגדול ממנו (לא בכור) ועדיין לא נשוי. האם עליו לבקש ממנו אישור כדי להתחתן לפניו?
תשובה: אין צורך לקבל אישור כי אדם חייב במצות נישואים בפני עצמו. רק כדי לרצות אותו שלא יצטער, יש לומר לו כי אין ספק שד' יזמן לו את בת זוגו בשעה הטובה ביותר.
שאלה: אוכל שהמכין לא נטל ידיים:. רציתי לדעת בעניין של אופה אשר לא שומר מצוות וסביר להניח שאינו נוטל ידיים בבוקר, יש בעיה לאכול את מה שהוא הכין? זה יכול להזיק בצורה כל שהיא? :)
תשובה: מותר לאכול את המאפים הללו, מכמה טעמים שהוזכרו בפוסקים. הטעמים העיקריים: א. העניין שלא לנגוע במאכלים ללא נטילת ידים מופיע כהדרכה לכתחילה, אך בדיעבד אם נגע במאכל אין הוא נאסר באכילה. ב. גם אם האופה אינו נוטל ידים כדין, מן הסתם הוא שוטף את ידיו בבוקר לפני העבודה, ודי בכך לעניין זה. מקורות: משנה ברורה ד', י"ד. שו"ת יביע אומר חלק ד, אורח חיים סימן א. ילקוט יוסף סימן ד', סעיף ל"ד. פסקי תשובות ד', י.
שאלה: לתבוע על נזק בתאונת דרכים: ו לפני כשנה משאית פגעה בדלת הרכב שלנו ועיקמה אותה. הנהג נמלט מהמקום. דרך המשטרה השגנו את פרטי בעל המשאית, וגיסי דיבר איתו טלפונית. הוא הודה במקרה בכלליות (להבנתי הוא לא היה הנהג), אך סירב להסתדר בינינו בת הנזק. גם שליחת מכתב אזהרה מעו"ד לא נענתה על ידו. הנזק נישום ע"י שמאי בסכום של כ-3000 ש"ח, וכך שילמנו למוסך. האם מותר לפנות לבית משפט לתביעות קטנות, לקבלת הסכום ששילמנו על התיקון?
תשובה: לצערנו יש אנשים שלא מוכנים לקחת אחריות על מעשיהם, והדבר מאוד מקומם וכואב, להלן סדר הדברים הראוי על פי תורתנו: יש לפנות לבית דין ממונות לבקש לתבוע אותו ושישלחו לו כתב תביעה. פעמים ודבר זה מקדם את העניינים ופעמים שלא. במידה ולא יגיע לדיון בבית הדין (ולא יסכים ליישב את התביעה בינכם גם ללא דיון) יש לבקש מבית הדין רשות לתבוע אותו בבית משפט לתביעות קטנות (במקרים מסוימים בית הדין גם מחשב מהו הסכום שניתן לתבוע אותו ). צריך לדעת שתביעה ממונית צריכה להיות על פי דין התורה (וכמובן על בסיס מנהגי וחוקי התנועה הנהוגים במדינה). אך אסור להוציא ממון מאדם שלא על פי דין התורה. (מקורות- שולחן ערוך חושן משפט סימן כ"ו)
שאלה: איסור להיות משועבד - גיוס לבנות: אני וחברותי כעת מקבלות את ההחלטות האם ללכת לצבא, או לשירות לאומי. אני תמיד ידעתי שאני אעשה שרות לאומי, אבל מספר חברות שמתכוונות ללכת לצבא הביאו לי פסיקות שמראות שמותר. לכל הטענות מצאתי רבנים המבססים את דבריהם על ההלכה, ומוכיחים שזה אסור,אבל לדבר אחד לא מצאתי ביסוס, ואשמח לעזרת הרב. אסור לבת להיות משועבדת ולהיות ללא יכולת לעזוב את הצבא. כמה שחיפשתי, לא מצאתי לכך ביסוס הילכתי, ומאוד אשמח לעזרת הרב. ובשורות טובות בעזרת ה.
תשובה: השאלה שצריכה להישאל האם במדינה העם היהודי כאשר יבוא המשיח יהיה מסגרת צבאית מעורבת. התשובה בוודאי שלא? האם אנחנו רוצים להתקדם לשם, או לקדם את המדינה לכוון תרבות המערב גרידא. הנקודה שהעלית אין בה משום בעיה הלכתית, אלא בעיה מעשית כאשר בת דתית לא מסתדרת בצבא לא ניתן לשנות כוון.
שאלה: יין לא כשר: בתוית של היין כתוב: יין אדום יבש. תוצרת איטליה. לא כשר השאלה נשאלה בהמשך לשאלה אישית
תשובה: אסור לתת יין לא כשר לישראל אחר ויש בזה איסור של שימת מכשול לפני חבירו. על כן אין להחזירו. כמו כן אין להשתמש בו לשום צורך אכילה או שתייה אחר כמו בישול וכדו'. אם יש בזריקתו הפסד משמעותי, אפשר למוכרו לגוי, אף שבדר"כ גם סתם יינם של גויים נאסר בהנאה כאן נראה שמותר מכיוון שלא ידוע בבירור שנעשה ע"י גויים עובדי עבודה זרה. לתת את היין כמתנה לגוי יהיה מותר רק אם מקבל מהגוי גם כן טובות הנאה בחזרה. על כל פנים, ודאי שאפשר לזורקו ואין בזה משום "בל תשחית" כיוון שעושה זאת בכדי להנצל מאיסור. הרב ערן אסולין