LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: התלבטות בעניין שידוך: השאלה שלי ארוכה, ייתכן ותהיה מעט מבולבלת, סליחה מראש. אני בחורה חרדית מבית לא חרדי, אלא דתי (כיפה סרוגה). למדתי בתיכון חרדי והמשכתי בסמינר.כעת, אני עומדת בפני פרק דיי לא מוכר.שנקרא "שידוכים".הבלבול אצלי למעשה הוא רב, מה שגיליתי רק לאחרונה, וגורם לי דיי הרבה תסכול, שכשהוא מאיים לעלות, אני פשוט מדחיקה אותו, או מכחישה, מה שזה לא יהיה.אני מודעת לזה, אני גם מודעת לזה שלא זו הדרך, אבל היות ואינני מצליחה להגדיר את הבעיה, ואולי לטפל בה, מה שאני רגילה לעשות בעצמי, לעצמי,אני נותרת בברירת המחדל הזו. ובכן.לא קל להיות חרדית במשפחה דתית,ובסביבה חילונית,כשאת באמת רוצה להיות היהודיה הכי טובה בעולם, ואת מרגישה שגם אצל החרדים-הכל מבולבל.ואם יש את החרדיים האמיתיים, הרציניים, את פשוט לא מתחברת לזה, כי לא גדלת כך.אבל אולי לא זו הנקודה בה רציתי לגעת, למרות שגם זה מאוד מטריד אותי. ובכן.לפני כחמישה חודשים- הציעו לי דרך חברים להכיר בחור אמריקאי.הסכמתי לנסות להכיר אותו,מה שהייתי בטוחה זה שהוא כמובן בחור חרדי.בדיעבד הסתבר שהוא חוזר בתשובה, אבל זה קרה רק אחרי ששוחחתי איתו פעם אחת טלפונית.למען האמת,גם בשיחה הזו לא רציתי, עם כל הבורות שלי בנושא,ידעתי שזה לא מקובל.אבל אבא שלי ממש רצה שאדבר איתו.אז דברתי איתו,תארתי לעצמי שבסוף השיחה פשוט אענה את התשובה השלילית של "לא מתאים",וזהו. אבל הבחור דבר לעניין, ושמעתי עליו שהוא בחור מצויין.מה שגורם לי לחשוב מליון פעם הם שני הנתונים הבאים: הבחור אינו בחור ישיבה, הוא לומד לתואר, ועתיד לסיים בע"ה עוד כמה חודשים. שנית, הבחור חוזר בתשובה. בשיחת הטלפון השניה, על אף שזה לא מקובל.הסברתי לו ששנינו אנשים בוגרים, ובמקום להעביר מסר דרך צד שלישי,אני אומרת לו בכנות שאין טעם, ואין שום צורך שנשוחח, הרי הוא בחו"ל, ואני פה.וכשהוא יגיע לארץ.(נראה כבר מה יהיה בע"ה.)הוא הסכים איתי, ובזה תמה לה ההיכרות בינינו.(כך חשבתי.)למעשה, מי שהכיר בינינו,שהוא משפחה של החברים שלנו-הגיעו לגור בארץ.וכאן נודע לי,שהבחור בעצם לא שכח אותי.הם לא הפסיקו לדבר על זה שהצבתי לו סטנדרטים שהוא לא יורד מהם, ושהוא אמר שהוא חייב לפגוש אותי.ושהוא ממש לא יכול לחשוב על אף אחת אחרת.וכל מי שניסו להציע לו.(ואני שוחחתי איתו רק פעמיים!שיחות של הכי הרבה 20 דק ) וזה צבט לי בלב.אוהו צבט לי בלב. השאלה היא.האם בכל זאת כן להיענות לפגישה איתו, כשהוא יגיע.האם לבקש שלא יזכירו אותו.?האם אני צריכה לוותר על העקרון הזה שאין לו רקע ישיבתי, למרות שהוא באמת בחור תמים וצדיק, ולומד מתי שיכול.?אני לא יודעת מה עדיף.כאן,ולא רק בתור הדוגמא הספציפית הזו,אלא בכלל,ארצה לדעת תשובה.על מה עליי לוותר?על מה לא?מה הלאה.?אני מרגישה כל כך מסובכת.שזה מדהים.עד לפני שנה.הכל הלך חלק, הייתי מתמודדת יפה מאוד, פתאום הרגשתי שגם לי יש בעיות, מה שמתסכל אותי הכי הרבה.אני אבין אם לא תהיה לרב תשובה בשבילי. בכל אופן, אפעפ" שאינני יודעת אם אוכל לבקש, אבקש בכל לשון של בקשה,שלא לפרסם את שאלתי, אם אתם רואים צורך לפרסם חלק ממנה למען טובת הכלל-לו יהי כן, אך בגדול, אבקש שלא. לכם! תבורכו!. רק מלכתוב.הוקל לי מעט (ואולי הסתבך. )
תשובה: לא כולם חייבים ללמוד בישיבה. העיקר זה היראת שמים של האדם המידות הטובות וקביעות עיתים לתורה. באדם שחוזר בתשובה יש לבחון עד כמה הוא אישיות שכבר יציבה בדרך חייה. חוזר בתשובה יש לו מעלה של ענווה והתלהבות מן הקודש. יש לו חיסרון שאין לו גירסא דינקותא. את צריכה לבחון כיצד זה בא לידי ביטוי בבחור הזה. בכל אופן אם היה לך נעים בשיחה והרגשת שיתכן שיש כאן פוטנציאל הייתי מציע לך להיפגש ולבדוק האם יש התאמה ואהבה בסיסית.
שאלה: ת מע"מ שלא נגבה: בהזמנת מוצרים מחו"ל (מעל 50 ) בדר"כ משלמים את המע"מ בקבלת החבילה בסניף הדואר. חבר הזמין עבורי חבילה ובסניף הדואר לא גבו ממנו את ת המע"מ, בגלל טעות בסניף או בגלל שלא היה על החבילה סימון ברור של שוויה. האם אני מחוייב לנסות ליצור קשר עם משרדי המע"מ ולהתעקש לשלם את הת או שלא. אם זה משמעותי מדובר על בערך 300 שקלים. שאלה דומה על קניה באילת. קראתי פעם שאמנם באילת לא גובים מע"מ אבל מי שמכניס את המוצרים לתחומי שאר הארץ מחוייב בת מיותר לציין שחוק זה לא נאכף כלל וכלל. האם מותר לקנות באילת ללא מע"מ? תוספת לשאלה הראשונה: שלחתי ביום שישי שאלה על חבילה שהגיעה מחו"ל ולא גבו עליה מע"מ בסניף הדואר כמקובל. ציינתי שם שכנראה מדובר בטעות של סניף הדואר או בגלל שלא צוין שווי החבילה. לא קבלתי עדיין תשובה אך חלה התפתחות שאולי תשפיע על התשובה. היום התעדכנתי מחברי שקיבל את החבילה (הוא היה נמען המשלוח ושילם עבורי). שהוא קיבל בדואר שובר חתום עם פטור ממיסים, ומצוין שם תכולת החבילה (בצורה די מדויקת) עם שווי החבילה. איני יודע למה קבלתי את הפטור הזה. ע"פ מה שאני יודע זה לא מקובל. האם זה פותר את הבעיה?
תשובה: א. דינא דמלכותא דינא, אולם אם טעו אינך מחוייב לרדוף אחריהם כדי לנסות לשלם מה שהיו עלולים לחייב אותך, וגם אין להם ציפייה כזו ממך. ב. דינא דמלכותא נוהג רק על חוק שרואים שהמלכות נוהגת לאכוף ובני המדינה נוהגים לקיים. אך חוק שאמנם קיים באופן רישמי אך לא המלכות לא נוהגת לאכוף ובני המדינה לא נוהגים לשומרו הוא חוק פרוץ שעליו לא נאמר דינא דמלכותא דינא. הרב חננאל פאטשינו
שאלה: התאמצות יתר שתמנע חילול שבת?: בני התרגל לאכול מבקבוקים בפגיה ולכן מההתחלה שאבתי ולא הנקתי. מעולם לא היה לי מספיק חלב והיום שבני בבית ואני מטפלת בו יומם וליל, אין לי זמן וכוחות לשאוב יותר מבוקר וערב ויש לי מעט מאוד חלב. בגלל שבני היה פג, החלב אם שיש בו נוגדנים למחלות, חשוב לו מאוד- כל טיפה חשובה. קיבלתי היתר לשאוב לו בשבת וכן לא לצום בט באב. בעלי טוען שאני אמורה לשאוב כמה שיותר פעמים ביום כדי שאגדיל את כמות החלב ואגיע למצב שבו לא אצטרך לשאוב בשבת, כי אוכל לשאוב לפני שבת לכל השבת, וכדי שאוכל לצום בצומות וזה לא יאיים על כמות החלב. בקושי יש לי זמן לעצמי ואני צריכה את הזמן הזה לבריאות הנפשית שלי. האם באמת אני מחללת שבת או צום בגרמא בכך שאני לא שואבת יותר ומגדילה את הכמות? גם ככה, צריך להמשיך לשאוב בשבת אפילו כשיש כמות גדולה, כדי שזה לא יירד, וכן בצומות.
תשובה: היות ויש לך תינוק, מוטלת עליך החובה ומצווה לתת לו את מזונו ואין תחליף לחלב אם. ואת צריכה לעשות את זה אפילו זה כרוך לשאוב בשבת. תעשי הכל כדי לאפשר לתינוק לשתות חלב אם.
שאלה: ברכת הבית בלשון שלילה?: שאל אותי חבר אם יש בעיה בנוסח הנפוץ בברכת הבית שכתוב בלשון שלילה: "בזה הבית לא יבוא צער. לא יבוא. לא יבוא וכו " ולא כתוב בלשון חיובית?
תשובה: אין בעיה בלשון ברכת הבית, אולם ההערה נכונה וראוי באמת את הבית למלא בתוכן חיובי, ולא רק להמנע מתוכן שלילי. ותוכן זה צריך לא מספיק שיהיה תלוי על הקיר, אלא בלבבות של האנשים שחיים בבית.
שאלה: הנחת התפילין בכיסם: כיצד עלי להניח את התפילין של יד ושל ראש בכיסם לאחר קיפולם, כאשר פתח הכיס פונה כלפי?
תשובה: לגבי חליצת התפילין כתב השולחן-ערוך: "ויניח בתיק (את) של ראש ועליו של יד, כדי שכשיבוא להניחם יפגע בשל יד תחילה". הבעיה הנדונה בדברי השו"ע היא סוגיית "אין מעבירין על המצוות". כידוע, בשעת הנחת תפילין אנו מניחים את תפילה של יד ראשונה, ואח"כ את תפילה של ראש. לכן, יש לדאוג לכך שהיד תיגע תחילה בתפילין של יד, מפני שאם היד תיגע תחילה בתפילין של ראש, נאלץ להניח אותה במקומה ולחזור לקחת את התפילין של יד, ויש בזה בזיון לתפילין של ראש. השולחן-ערוך מציע כפתרון, להניח את התפילה של יד קצת מעל תפילה של ראש, ובזה היד תיגע קודם בתפילה של יד. פתרון זה הוא טוב למי שיש לו תפידנית, אולם למי שאצלו התפילין מונחות זו בצד זו כותב ה'משנה ברורה' שיניח את התפילין של יד בצד ימין, וכך ידע לשלוח את ידו ראשונה לתפילין של יד. (מקורות: שו"ע או"ח סי' כח, ב, ובמשנ"ב ס"ק ז) הרב אלחנן לוין
שאלה: בר מצווה בעשרת ימי תשובה: האם אפשר לערוך מסיבת בר-מצווה בעשרת ימי תשובה, ואם הוזמנתי - האם יש בעיה להשתתף?
תשובה: ימים אלו שבין ראש-השנה ליום הכיפורים הם אינם ימי אבל, אלא ימי תשובה, ומסיבה זו מותר לערוך מסיבת בר-מצווה בימים אלו. אולם דוקא מפני שאלו ימי תשובה, אם את זו שמארגנת את בר-המצווה, יש לדאוג שמסיבה זו תהיה מסיבה המרבה יראת שמים וקשר לתורה ולמצוות, לא רק של חתן בר המצווה אלא של כל הנוכחים. שמסיבה זו תהיה בצורה מכובדת, תורנית וצנועה, ושהעיקר בה יהיה חיזוק של קיום המצוות ולימוד התורה. אם את מוזמנת למסיבה כזאת, אין איסור ללכת, אולם גם כאן יש לשקול היטב האם זו תהיה מסיבה המרבה זכויות בימים נוראים אלו או שמא מסיבה זו דוקא תרבה עבירות ל"ע. כללו של דבר: ימים אלו הם ימי תשובה וקירבה לה', ויש לדאוג שהם אכן יושמו בצורה כזאת. (מקורות: שו"ת יחווה דעת ח"א סי' מח) הרב אלחנן לוין
שאלה: וידאו של חתונה: התחתנו ברוך ה לפני מספר חודשים. החתונה היתה עם הפרדה בריקודים עם צילומי וידאו לנשים ולגברים בנפרד, המשפחות שלנו הם חילוניות, השאלה היא האם אפשר לתת להורים העתק של דיסק החתונה (וידאו) של הנשים הכולל ריקודי נשים (רובן לא צנועות)? נוכל לבקש שלא יראו את הדיסק של הנשים לגברים, אבל אנחנו לא יכולים לסמוך עליהם שבאמת לא יראו מיכוון שאינם מבינים את החומרה שבדבר או שעדיף שנשאיר את דיסק הנשים אצלנו ונראה רק לנשים, וההורים יקבלו רק את הדיסק של הגברים?
תשובה: זה כבר לא בעיה שלכם, לא נראה לי שאתם אחראים עד כדי כך, שהם יעשו עם זה מה שהם רוצים.
שאלה: כסף שאספתי מתלמידיי: א. השנה עבדתי כמחנכת של כיתה ד בבית ספר יסודי. בתחילת שנה ערכו כמה כיתות יחד סדר לקראת ראש השנה, וכל תלמיד שילם עבורו 5 שקלים. אחד התלמידים בכיתתי הביא את ה-5 שקלים, מס ימים לאחר הסדר שערכנו. הכסף נמצא עדיין אצלי - ואיני יודעת האם מותר לי להשתמש בו לצרכי הכיתה, או להמתין שיעשו סדר נוסף עם כיתות אחרות ואז להוסיף אותו (ייתכן שחלק מהתלמידים שהשתתפו ר ושילמו כבר עזבו את בית הספר). מה דעת הרב? ב. לקראת חנוכה ערכנו בכיתה מסיבת חנוכה וקניתי מכספי ההורים כוסיות ופתיליות להכנת נרות. ילד אחד לא הגיע ולכן לא השתתף ונשארה אצלי כוסית אחת שלו ועוד כמות של פתיליות. מה לעשות עם מה שנשאר? ג. לקראת סוף השנה אספתי מתלמידי הכיתה כסף ובו קניתי חומרים להכנת כדורי שוקולד יחד עם התלמידים. מהחומרים נשארו לי כחצי חבילת קוקוס וחצי חבילת קקאו. מה לעשות עם מה שנשאר?
תשובה: כלל הדברים: כסף שניתן לפעילות כיתתית או בית סיפרית נהוג לומר שההורים נתנו אותו לטובת כלל הפעילויות שנעשות לתלמידים ונראה שמותר לקחת עודפי כספים מפעילות אחת לפעילות אחרת. ילד שלא הגיע לפעילות ניתן להשתמש בכספו לפעילות אחרת של כיתה גם מכח הדברים שאמרנו לעיל וכן מסיבה נוספת שההורים לא דרשו אותו בחזרה וממילא הרי הם מוחלים על כספם. וכן בשאריות אוכל ניתן להשתמש לטובת התלמידים בהזדמנות אחרת ואם אי אפשר אזי ניתן להשתמש בו גם באופן אישי. הרב יהודה אודסר
שאלה: ניקיון בט  באב לאחר חצות: האם מותר לנקות את הבית ניקיון יסודי ביום ט באב לאחר חצות היום?
תשובה: מובא בשולחן-ערוך שאין לעשות מלאכה בתשעה באב עד חצות היום. ומביא הברכי-יוסף (סי' תקנט), שיש מסורת שבתשעה באב בחצות היום נולד המשיח, ולכן אין למחות ביד הנשים המנקות את הבית לאחר חצות, מפני שזה חלק מהאמונה בגאולה. אולם יש פוסקים המחמירים בזה וסוברים שאין לעשות מלאכה אף אחר חצות, מפני שיש בזה הסחת דעת מן האבלות. לכן נראה, שאם אין צורך גדול בכך, אין לנקות את הבית אף לאחר חצות היום. (מקורות: שו"ע או"ח סי' תקנד, פסקי תשובות אות כ, כא) הרב אלחנן לוין תשובת הרב דוד חי הכהן
שאלה: כשרות בשר בסורינאם: אני מתגורר בסורינאם שבדרום אמריקה. בדקתי, ולא ניתן להשיג בשר או עוף כשרים. בסורינאם ישנה קהילה יהודית ענפה והחברים בה קיבלו היתר מרב אורתודוכסי בהולנד לאכול בשר של מוסלמים המכונה בשם "אלל". בקשתי לוודא, האם ישנם נסיבות מקלות למתגוררים במדינה בה לא ניתן להשיג בשר ועוף כשרים, והאם מותר לאכול בשר זה או שמא עלי להימנע מאכילת בשר?
תשובה: כנראה הייתה אי הבנה. המוסלמים אוכלים רק בשר "חלל" דהיינו בשר שנשחט. ולכן הם סומכים על כשרות יהודית. אולם לנו אסור לאכול משחיטתם. רק בשר שנשחט ונבדק כהלכה ע"י שוחטים יהודים יראיע שמים בפיקוח רבני מוסמך כשר לאכילה. במקום שאין להשיג בשר כשר כהלכה לא אוכלים בשר בכלל אלא רק דגים (כשרים שיש להם סנפיר וקשקשת) או שמביאים בשר קפוא כשר ממקום אחר.
שאלה: טבילת מכונת פסטה - איך?: קניתי מכונת פסטה ורשום בהערות שאסור לשטוף אותו במים כי זה יכול לגרום לחלודה. עשיתי חיפוש ומצאתי שכל סוגי מכונות הפסטה אומרים אותו דבר - לנקות אותה במגבת, מברשת עם שמן. אז איך אפשר לטבול את המכונה אם אסור שיגעו בה מים?
תשובה: אם אי אפשר לטבול אותה אפשר לקחת אותה לטכנאי יהודי שיפרק אותה פירוק של מומחה וירכיב אותה מחדש.
שאלה: צלית כבד במחבת מיוחד: ישנן כיום מחבתות שבנויות משני חלקים: חלק ראשון בסיס לאגירת נוזלים, שמרכזו פתוח לחימום הלהבה את החלק השני, חלק שני שמורכב מעל החלק הראשון צורתו קמורה בצורת כיפה כשבחלקה הנמוך של הכיפה ישנם חורים ליציאת הנוזלים וירידתם לחלק הבסיס. למחבת זו יש שם אך איני יודע מהו. האם מותר לצלות עליה כבד ולאוכלו? אציין שאני נוהג ע"פ מסורת תימן.
תשובה: כן, במחבת זה יש מספיק עוצמת אש שיכולה לשאוב את הדם ויש לה תחתית ע"מ לקלוט את הדם לאחר יציאתו מהכבד.
שאלה: מתי היה החורבן?: חורבן בית שני האם היה בשנת 70 לספירה, אם כן למה מופיע בספרים כי יש להפחית 68 שנים מהיום, האם יש בכך מחלוקת? האם היום אנו 1940 שנה לחורבן הבית או 1938 שנים לחורבן הבית?
תשובה: שלוך לך, ישנם שתי מסורות בעניין חורבן הבית הספרדים מונים את החורבן משנת 68 למנינם - וסימך: חיים   68., כלומר, ללא בית מקדש אין לנו חיים. האשכנזים מונים משנת 70 למנינם וסימך: בחיים   70 יתן ה' ונזכה לבנינו במהרה.
שאלה: ברכת המזון בט  באב למי שלא צם: בגלל בעיות רפואיות אני לא צם בט באב, אבל אוכל פחות ממה שאני אוכל ביום יום. רציתי לשאול אם אני אוכל לחם, האם בט באב מברכים ברכת המזון?
תשובה: ברכת המזון היא מן התורה והיא הודאה ושבח לה' על הארץ ועל המזון, ועל-כן מי שצריך לאכול בתשעה באב מסיבות בריאותיות, מברך כרגיל ברכת המזון. ונראה שביום זה צריך לכוון יותר זו, שכן אכילה ושתיה היא אחד הגורמים לשיכחת ה' ולחורבן, כמו שאומרת התורה: "וישמן ישורון-ויבעט" (שירת האזינו, ואחר-כך מרומז שם על החורבן), ולכן ביום זה של החורבן יש להתחזק יותר באמונה שה' הוא הזן והמפרנס. הרב אלחנן לוין
שאלה: היום יותר גרוע מלפני החורבן?: האם המצב כיום מוגדר יותר גרוע מאז שהיה בזמן ביהמ"ק הראשון, היום מוגדר שיש "שפיכות דמים" "גילוי עריות" "ע"ז", איך בודקים אם יש את שלוש העברות האלה בדור, ע"פ רוב עם ישראל, ע"פ איזו דרך? ומה מוגדר כ"שפיכות דמים", "עבודה זרה" ו"גילוי עריות", גם בכללי וגם לענין יהרג ואל יעבור?
תשובה: ודאי שמצבנו היום טוב בהרבה ממה שהיה ערב חורבן הבית הראשון. וברוך ה' אנחנו, כלומר, עם ישראל, התקדם הרבה מאז, ואגב, גם העולם שמסביבנו התקדם הרבה בזכותנו. ודאי שהיום אין שפיכות דמים כמו שהייתה בימי הבית הראשון. אז הרצח היה חלק מדרך השלטון, ועל מנשה המלך מסופר בתנ"ך שמילא את ירושלים דם נקיים, ואין זו דוגמה יחידה. נכון שגם היו יש רוצחים, לצערינו, אבל השלטון, כנציגה של החברה, מנסה לבער את הנגע הזה, והחברה בכללותה כבר מבינה שאסור ליטול חיי אדם בגלל כסף או זוטות אחרות. גם העבודה זרה נעלמה כמעט לחלוטין. אומנם לא כולם עובדים את ה' - אבל ברוך השם, הם גם לא עובדים אלוהים אחרים. ומצד האמת, רוב רובם של החילונים היום הם כתינוקות שנשבו לבין הגויים, שכל מעשיהם הם בשוגג גמור. וודאי שאין לעשות את השוגג של היום כחמור מן המזיד של סוף בית ראשון. הגלות הארוכה והארורה צירפה אותנו עד שכיום רוב המגרעות הקשות שהיו בנו בתקופת הבית כבר לא קיימות, ומה שאנו רואים היום הוא ספיחים של הגלות, שגרמה לחלק מן העם להתרחק מעבודת ה'. אבל כשם שהגלות הפיזית הולכת ומסתיימת והעם ישראל חוזר לארצו, כך גם הגלות הרוחנית תלך ותדעך, ועם ישראל ישוב אל צור מחצבתו.
שאלה: הצום החדש לחורבן גוש קטיף: קראתי היום באתרים שונים כי ח באלול נקבע כצום לזכר יישובי גוש קטיף, ולציון החורבן. על פי זכרוני, היום בו יצאו חיילי צה"ל האחרונים מהגוש, והיום שבו נשרפו בתי הכנסת הוא ט באלול. האם לא כדאי לקבוע את יום הצום והזיכרון ביום זה?
תשובה: מה שידוע לי שהתחשבו בזה ואולי בגלל ההכנות קבעו את זה באותו היום.
שאלה: נעלי עור בצומות החמורים לנכה: יש לי נכות שגורמת לי לעקם את הרגליים, כדי לשפר את הליכתי, יש לי נעליים אורטופדיות (מעור). ללא הנעלים, אני לא יכול ליישר את הרגלים, והדבר מקשה עלי מאד. אבי, רופא במקצועו, טוען שאין לי בעיה ללכת עם נעליים אלה בצומות החמורים. האם הוא צודק? האם ניתן לרופאים להכריע בדברים שאינם פיקוח נפש, וגם אם כן, הרי שכאן זה אפילו לא פיקוח רגל, כי מדובר בהליכה שקשה לי איתה, אך היא לא תגרום נזק חמור לרגל?
תשובה: יש דין של הולך בבוץ או במקומות עם זכוכיות או שאר מזיקים שמותר לו לנעול שם נעלים רגילות כדי למנוע נזק, כי כל מה שאסור זה תענוג ולמנוע סבל מותר, ולכן יהיה מותר ללכת עם הנעלים האלה, ואם זה סתם יותר נוחיות אז במקרה כזה יהיה אסור. הרופאים במקרה כזה אינם קובעים הלכה אלא את העובדות ומהנתון הזה הרבנים קובעים את ההלכה.
שאלה: פיסול קרמי: כתחביב אני יוצר מיניאטורות חומר המתארות דמויות שונות מעולם המעשה. הדמויות מרוקנות ולבושות חלק מהגוף בנוי כבגד כך שגם הראש, חלקו נוצר ככובע או כיסוי אחר. האם הריקון או ה"לבוש", המשמש כחלק מתהליך היצירה, נחשבים כפוגם? האם אכן יש הכרח לפגום את הדמות? האם יש הבדל הלכתי בין הנ"ל לבובות הנמצאות כמעט בכל בית ולרוב מציגות גוף שלם?
תשובה: מסתבר שצריך בגוף עצמו ולא מספיק בכובע לדוגמא חלק מהאוזן אל תעשה או אצבע אחת.
שאלה: הלכות אבילות: גיסי נהרג במלחמת לבנון (אח אשתי) ובעקבות לימוד של הלכות אבילות עלתה לנו שאלה. נאמר כל הבוכה על המת יותר מדי על מת אחר הוא בוכה. כמו כן ח הגדירו זמנים המיועדים לבכי ולהספד. נהוג שביום השנה עולים לקבר ומדברים בשבחו של המת, לפי ההלכה נראה שזה אסור (מדין הספד). כמו כן כל אזכור של המת אסור, כמו למשל לשבת עם המשפחה ולספר חוויות וזכרונות עם המת. בכלל, אסור לדבר עליו כלל. ועוד, בהרבה מקרים מוציאים ספר זכרון וגם רבנים מוסיפים לו דברי תורה. לפי האמור לעיל כל התעסקות של כתיבת ספר זכרון היא אסורה. האם הבנתנו נכונה? האם אכן אסור לדבר במת לאחר ימי האבילות? אם כן מה ראוי לומר ביום השנה? וכן, כיצד ראוי להיות הזכרון של המת בכלל?
תשובה: אין איסור להזכיר את המת, בפרט בימי זיכרון. האיסור הוא להתאבל בצורה מוגזמת, כגון אלו המבקרים קברים לעתים קרובות.
שאלה: לספר על ההריון: אני בשבועות הראשונים שלי להריון ואני החלטתי לא לספר לאף אחד עד החודש השלישי. כבר באותו יום שידעתי סיפרנו אני ובעלי לאמו ולאביו למחרת (אנחנו גרים אצלהם). השבוע היה לנו ויכוח שהוא רוצה כבר לספר ואני לא מוכנה בשום אופן וזה גרם למריבה קטנה מה לעשות? מפחיד אותי כל העין הרעה שיש ועוד מעבר לזה שמה שסמוי מן העין יש בו ברכה.
תשובה: ראשית אין זה סיבה למריבה אפילו קטנה, אלא לדיון מה עדיף. את צודקת שכן אמרו חכמים אין הברכה שורה אלא בדבר הסמוי מין העין. ולמה לספר לאחרים אלא אם כן יש צורך לספר להוריך שלא יפגעו שלא סיפרתם להם או לספר למי שידיעתו תביא תועלת, כגון: שישמח ויתפלל או יעזור אם יש צורך בעזרתו. אך אם אין סיבה לספר עדיף שלא לספר.
שאלה: להאכיל בשר וחלב לבהמה וחיה: האם מותר לתת לבהמה כל שהיא (לדוגמא:חתול, כלב וכו ) בשר וחלב ביחד?
תשובה: בשר וחלב הינו איסור חמור עד שאסור אפילו להנות ממנו. כך שאין לתת אותם לבעלי חיים שלך מפני שאז אתה נהנה מהמזונות שאתה חוסך. לגבי בעלי חיים שאינם שלך ישנה מחלוקת באחרונים כך שהמיקל יש לו על מי לסמוך והמחמיר תבוא עליו ברכה. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: הדרכה בתנועת נוער חילונית: אני בת 15,לומדת באולפנא, גרה במושב חילוני לגמרי. רציתי להדריך בסניף של המושב "תנועת בני המושבים" כדי להשפיע עליהם מבחינה דתית. חלק אומרים לי שזו מצווה וחלק אומרים שיש עם זה בעיה, מבחינת הזדהות עם התנועה עצם זה שאני מדריכה מטעמה וכן את רוב התכנים הם קובעים לי ואני מתכננת להשחיל בין לבין מסרים יהודיים אמיתיים. אשמח אם תתנו לי תשובה ברורה.
תשובה: אני נוטה לומר לך להמנע מלהדריך אף שיש בזה גם צד חיובי כפי שכתבת אך קשר מתמשך עם המדריכים האחרים שאינם דתיים יכול להביא לתוצאות לא טובות ועל כן לא כדאי לקחת סיכון אפילו קטן.
שאלה: לטייל בחו"ל במסגרת יציאה בהיתר: האם מותר לטייל בחו"ל, במסגרת נסיעה שהיא לצורך פרנסה (אף אם היא רק להרווחא), בצורה כזו שהנסיעה לא תתארך יתר על הצורך, זאת אומרת, אם העבודה היא ארבעה ימים ומטייל רק בימים אלו (טיול, הכוונה אצלי זה לראות אתרים ונופים וכד )? אם אפשר בבקשה מקור לדבר כי לא מצאתי מקור לכך.
תשובה: אם היציאה לחו"ל הייתה בהיתר הלכתי אז איני רואה כל בעיה שלנסיעה זו תתלווה גם הנאה מהנופים וכדו'.
שאלה: קשירת הציצית בפתיל הארוך: האם אני חייב לקשור את הציצית רק בפתיל הארוך או שאפשר לסרוגין בכל פתיל שארצה? זה למקרה שאין לי פתיל ארוך.
תשובה: במקרה שאין פתיל ארוך אפשר לכרוך לסרוגין בפתילים אחרים, ואין חובה שכל הכריכות יעשו על ידי אותו הפתיל.(משנה ברורה סימן יא סעיף קטן כב) הרב יאיר וסרטיל
שאלה: כרטיס הנחה- גזל?: ברשותי כרטיס הנחה קבוע (של 10 ) בקניה ממחלקה מסויימת בחנות. יוצא לי לקנות שם בתדירות די גבוהה ובכל פעם שאני מציגה את הכרטיס ומקבלת את ההנחה (בין 5 ל-10 ש"ח כל פעם) מתעוררת בי השאלה האם אין זה משום גזל? אני מניחה כי הכרטיס מחולק למי שצורך ממוצרים אלו בתדירות גבוהה, על מנת למשוך אותו לקנות דווקא בחנות זאת, אך אני הולכת אליהם לאו דווקא בגלל ההנחה אלא בגלל המבחר שיש בה. האם מותר להשתמש בכרטיס זה?
תשובה: למערכת של מבצעים והנחות, בעיקר בחניות ורשתות גדולות, ישנם רווחים ישירים ונילווים חוץ מעצם הקניה הנוכחית. (כגון, שתספרי לחברותיך שאת מרוצה מהמוצר שקנית בחנות זו וכו'.) לכן על פי דבריך נראה שאין כל חשש להשתמש בכרטיס ההנחה שבעלי החנות נתנו לך. הרב יהודה אודסר
שאלה: סיכום הגמרא בלימוד בקיאות: א. ברצוני לסכם את מה שאני לומד כאשר אני לומד גמרא בקיאות. שאלתי היא, כיצד יש לסכם, וכן מה יש להכליל ומה להשמיט? ב. ובכלל, מה צריך לזכור מהמגמרא בלימוד הבקיאות?
תשובה: זו שאלה כללית, בעיקרון צריך לזכור את כל הקושיות והתירוצים והמהלכים על בוריים לכתחילה. אם קשה לו אז לזכור כמה שיותר את הרעיון והעקרונות. צריך לדעת את עיקרי השיטות והדעות שהגמרא מוסיפה על המשנה אבל את כל הפרטים הממדוייקים זה רק לאנשים גאונים.
שאלה: גר שפרק עול מצוות: כבוד הרב, אנחנו משפחה של שליחים בארצות הברית ובשנתיים האחרונות ליווינו בחור, בן לאב יהודי ואם שעברה גיור קונסרבטיבי, בתהליך הגיור האורתודוקסי שלו. במהלך השנתיים הקפיד על קלה כבחמורה, שמר כשרות, הקפיד תמיד ללכת עם כיפה וציצית, לשון הרע, שעטנז, להניח תפילין ובכל שבת שמר שבת עם חילול שבת אחד כדי שלא ישמור שבת. חמישה ימים לאחר הגיור הוא הוריד את הכיפה והציצית, הפסיק להניח תפילין, הפסיק לאכול כשר כבר, הלך למסעדות לא כשרות ואכל בשר טרף והפסיק לשמור שבת החל מהשבת השניה לאחר הגיור, התגלח בסכין, אסף את כל ספרי היהדות שלו לשקית והחליט לתרום אותם כי הוא לא רוצה להיזכר בזה. כמו כן, הוא עזב את בית הספר היהודי הדתי ונרשם לבית ספר פרטי של גויים. בשבילנו זה שוק עצום כי הוא נחשב להכי דתי והכי משפיע על חבריו. הוא טוען שכשעבר את תהליך הגיור לא דמיין לעצמו שזה יקרה ומה שקרה זה שכמה ימים לאחר הגיור הוא התעורר והתחיל להתמלא בספקות לגבי האמונה ואמיתותה. הוא כועס על ה שלא מגן על כל האנשים מדברים רעים כמו אונס ומוות והוא לא מבין איך ה נתן לשואה לקרות ולא שמע לתפילות של אנשים שהתחננו על נפשם לעזרה מה ועכשיו הוא עובר "תהליך רוחני של חיפוש" והוא אוהב את ה ובטוח שה אוהב אותו. 1. האם יכול להיות, והאם זה קרה אי פעם שבן אדם בזמן הטבילה קיבל עול מצוות באמת ובתמים ובערך חמישה ימים לאחר מכן התפקר לגמרי? 2. האם הגיור הזה תקף? 3. האם יש צורך ליידע את בית הדין שגייר אותו בהתנהגות שלו כרגע? 4. האם אנחנו צריכים לשמור איתו על קשר? 5. האם הוא יהודי בכלל?
תשובה: אכן נראה מוזר שתוך כמה ימים שינה את דעתו. גיורו מפוקפק מאוד. אולם כדאי שבי"ד מוסמך יחקור אותו ויחליט מהו.
שאלה: תפילה לפני הדלקת נרות שבת: האם מישהו יוכל להעביר לי את הנוסח שהאישה אומרת לפני ברכת הדלקת נרות שבת?
תשובה: תפלה לפני הדלקת נר שבת ויום טוב: אני (פלונית בת פלונית) מנדרת את המטבעות הללו לקפת רבי מאיר בעל הנס. לכבוד אבותינו הקדושים אברהם יצחק ויעקב ואמותינו שרה רבקה רחל ולאה. ולנשמת רבי מאיר בעל הנס. זכותם תעמד לנו ולכל ישראל שתתקבל תפלתי לפני השם יתברך אלקא דמאיר ענני ותברך אותי. את בעלי ואת בני ובנותי. בבריאות וחזוק הגוף בתורה וביראת שמים. ותשפיע עלינו שפע חיים טובים ושלום ופרנסה טובה והצלחה ואריכת ימים ושנים ותשמרנו מכל מיני מחלות ומקרים רעים רח"ל. ושלח רפואה שלמה לכל חולי עמך ישראל (ובפרט לחולה פב"פ) ונזכה לישועות ולראות בנחמת ציון וירושלים ובבנין בית המקדש במהרה בימינו אמן: יהיו לרצון אמרי פי והגיון לבי לפניך. יהוה צורי וגואלי. ואני תפלתי לך יהוה עת רצון אלהים ברב חסדך ענני באמת ישעך: תפלה לאשה אחר הדלקת הנרות: יהי רצון מלפניך יהוה אלהי ואלהי אבותי. שתחונן אותי (ואת אישי ואת בני ואת אבי ואת אמי) ואת כל קרובי. ותתן לנו ולכל ישראל חיים טובים וארכים. ותזכרנו בזכרון טובה וברכה. ותפקדנו בפקדת ישועה ורחמים ותברכנו ברכות גדולות. ותשלים בתינו. ותשכן שכינתך בינינו. וזכני לגדל בנים ובני בנים חכמים ונבונים. אוהבי יי. יראי אלהים. אנשי אמת. זרע קדש ביי. דבקים ומאירים את העולם בתורה ובמעשים טובים ובכל מלאכת עבודת הבורא. אנא שמע את תחנתי בעת הזאת. בזכות שרה ורבקה ורחל ולאה אמותינו. והאר נרנו שלא יכבה לעולם ועד והאר פניך ונושעה. אמן: הרב יאיר וסרטיל
שאלה: מוט של מתח לצרכי כושר מעל המזוזה: יש לי שאלה הלכתית,האם מותר לתלות מוט של מתח (לצרכי כושר)ממשקוף הדלת לצדה השני מעל המזוזה,אם אין בזה אולי בזיון ח"ו למזוזה או כיו"ב. ו בעזרת ה.
תשובה: נראה לי שבגלל שזהו שימוש מקובל, והוא שימוש שאין בו שום פסול של צניעות וכד', אין איסור לשים את המוט מעל המזוזה.
שאלה: שמיטה במקלות קינמון: האם יש בעיה של קדושת שביעית, בשימוש במקלות קינמון עבור יצירות והפעלות לילדים?
תשובה: למיטב ידיעתי אין מקלות קנמון תוצרת הארץ, ועל כן אין בהם קדושת שביעית. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: גר צדק: האם גר צדק יכול להשלים מנין?
תשובה: אם השלים את כל תהליך הגיור כדת וכדין הרי הוא יהודי לחלוטין, וודאי שיכול להצטרף למנין. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: חתונת חבר נוצרי בחו"ל בשבת: אני יהודי ספרדי (כלומר עוקב אחרי מנהג ספרד ועדות המזרח)- ואודה על עצתכם. אני מתכנן נסיעה לחו"ל בקרוב - עבור עבודה בעיקר וגם ביקור. בין היתר, חברי הטוב מאוד שהוא נוצרי מתחתן ומבקש להזמיני לחתונתו. החתונה תתקיים בשבת. אציין כי הבחור אינו קתולי (יש דיעות כזכור פיהם פסיקת הרמב"ם בדבר ע"ז הייתה בנושא כנסיות קתוליות, ולכן לדוגמא - כניסא למסגד מותרת). 1. האם ניתן לשהות בחצר כנסיה? במידה ולא נערך שם טקס - ואין חס וחלילה איקונין כלשהם. 2. במידה והטקס מתקיים באולם - האם יש צורך לעזוב החדר בזמן שנכנס כומר וכו? אציין שהבחור עצמו אינו מגדיר עצמו אפילו כנוצרי דתי - ויש עניין דרך ארץ. האם יש הדרכות כלליות? מכיוון שהנ"ל נערך בשבת ואינני סומך על העירוב (קל וחומר כשאיני בטוח שיש עירוב בחלק הנ"ל של ארה"ב) - אציין, כי כוונתי ללכת ולהזהר מטלטול בכדי להשתתף בשמחתו של חברי. אודה על עצתכם או הדרכות לגבי השיקולים אותם כדאי לשקול.
תשובה: בכל מקרה אני מציע שלא להיות שותף לגוף הטכס. גם שאריות של עבודה זרה או עבודת שיתוף מספיקות בכדי שלא להיות שותף בטכס נוצרי.
שאלה: הצלחה במבחן נהיגה: האם יש סגולות להצלחה במבחן נהיגה ומהם?
תשובה: בנהיגה לא סומכים על סגולות אלא על זהירותו של הנהג. זהירות בנהיגה היא מצווה של תורה ומי שמתכוון לקיים מצוות ודאי מן שמיא גם מסייעים לו. בהצלחה במבחן.
שאלה: פיסלון בע"ח לנוי: האם מותר לקנות שולחן סלון שבסיסו בצורת בע"ח (צבי וכדו )?
תשובה: אני לא חושב שיש בזה בעיה.