LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: לשמוע לאב למרות סיכסוך ההורים: עדיין לשמוע לאב גם אם זה יגרום סיכסוך בין ההורים? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "מי קודם? אבא או אמא"
תשובה: : אם מדובר בדאגה לאב כגון להגיש לו אוכל או להקדים את האמא כאן האב קודם. אולם אם מדובר על שמיעה בקולו בנוגע למה עלייך לעשות בחיים הענין מורכב יותר. אם את לא רוצה לעשות את מה שאבא מצווה אותך משום שזה פוגע באמא אז יתכן שאת יכולה להמנע מלשמוע בקולו ולהחליט כפי מה שראוי. בדרך כלל אנו שומעים להורים גם כהם אומרים לנו מה לעשות אם אין סיבה משמעותית להמנע מלשמוע להם. הרי אם לא נשמע להם זה יצער אותם. אולם אם יש סיבה משמעותית שלא לעשות כפי מה שמורים ההורים יש דעות שלא צריך לשמוע להורים. במקום שמעשה שלך עלול לפגוע במישהו גם אם אימך אזי אינך חייבת לעשות כפי מה שאומרים לך לעשות. אולם כדאי להתייעץ ולהבין כיצד עלייך לפעול כדי שלא תיכנסי למריבה שישנה בין ההורים דבר שלא נכון מבחינתך לעשות. ילד צריך להמנע מלקחת צד בויכוחים שיש בין ההורים. זו הדרך המומלצת.
שאלה: הסכמת הדיירים כשהם רכשו את הדירה לפני החוק: כיצד אפשר לומר שהדיירים מסיכימים והרי הם רכשו את הדירה לפני שהחוק הזה חוקק? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "פינוי בינוי ע"פ ההלכה"
תשובה: בדרך כלל הקונה דירה אינו יודע את החוק לפרטיו,אלא הוא יודע באופן כללי שאנשים מתנהלים עפ"י החוק, ובקניית הדירה הוא מקבל עליו התנהלות זו. לכן נראה שאין הבדל בין חוק שכבר נחקק לבין חוק שיחוקק בעתיד הרב יעקב גרוס.
שאלה: העברת אילן מעציץ נקוב לקרקע - המשך: אך ראיתי ב"התורה והארץ" ח"ה, 46 הערה 13, פסקי הגרמ"א, שלא צריך. האם ננקוט כבתראי? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "העברת אילן מעציץ נקוב לקרקע"
תשובה: וברכת ד' לא. מה שהתיר רק בהעברה ולא בקבוע. הערות הם סברות שלא נפסקו להלכה, ואילו בחוזר כתב להלכה. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: להשכיר בית ללא מזוזה: הרי זה סכנה לגור בבית בלי מזוזה, האם מותר להשכיר בית מסוכן? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "להשכיר לחילוני שלא רוצה במזוזה"
תשובה: המצוה חלה על השוכר, זו אחריותו.
שאלה: מועד קיום אזכרה לנפטר: מועד אזכרה (11 חודשים) לאימי נופל בי"ב באלול (יום א ) ונמסר לאבי שיש להקדים את המועד ליום חמישי ט באלול שכן לא נהוג לאחר את המועד. אני במצוקה כיון שלא אוכל להיות בארץ בתאריך המדובר וביקשתי לבדוק האם ניתן לאחר ביומיים את המועד וברצוני להבין מה מקור ההלכה שנהוג להקדים? אודה לתשובתכם. מראש,
תשובה: 1. נהוג להקדים אזכרה הנופלת בשבת. ביום א' לעשות ביום א' עליה לקבר ואחר כך מנחה ברכות ערבית. 2. איני מבין מדוע להקדים כאשר נוח לעשות בזמן.
שאלה: ריבית בעליית מע"מ: אם הקונה שילם לפני עליית המע"מ, אך הסחורה תגיע רק אחרי העלייה, האם יש חשש איסור? מחד הקונה יקבל חפץ בשווי יותר ממה ששילם, מאידך המוכר לא הרוויח, וגם הלוקח היה מעדיף לקבל את החפץ מיד בת?
תשובה: לא הייתה כאן הלוואה ולא כוונה להרוויח, נוצר מצב לא צפוי. לענ"ד, אין בכך משום רבית.
שאלה: תיקון רצועת שעון יד בשבת: רצועת שעון היד שלי נתלשה מהקפיץ שמחבר אותה לשעון. האם מותר לתקן את הרצועה בשבת על ידי החזרת הקפיץ למקומו? אשמח למקור.
תשובה: אסור להחזיר את הרצועה ע"י החזרת הקפיץ למקומו. הרחבה לתשובה: המציאות היא, שרצועת השעון מחוברת לשעון ע"י קפיץ התקוע בתוך גוף השעון. השאלה היא, האם כאשר הקפיץ השתחרר ממקומו יהיה מותר להחזיר אותו למקומו יחד עם רצועת השעון בה הוא מושחל. באופן עקרוני הכלל הוא שאין לאסור פעולות תיקון בכלי משום מלאכת "בונה" בכלים ניידים (אלא רק בקרקע, או בכלים המחוברים לה), כיוון ש"אין בניין וסתירה בכלים" (מסכת ביצה, דף כב עמוד א). אלא שבמסכת שבת (דף מז עמוד ב) למדנו שפעולת של תקיעה בחוזק אסורה גם בכלים: "מלבנות המטה וכרעות המטה. לא יתקע, ואם תקע חייב חטאת ( איסור מהתורה)". וכן פסק מרן השולחן ערוך (אורח חיים, סימן שיג, סעיף ו). נחלקו הראשונים מהו האיסור בתקיעה: 1. לדעת רש"י (מסכת שבת דף קכב עמוד ב, דיבור המתחיל "גזירה שמא יתקע"), הפעולה אסורה משום שהיא בכלל אב מלאכה אחר-"מכה בפטיש". 2. לדעת הר"ן (דף מז מדפי הרי"ף, עמוד א, דיבור המתחיל "תנו רבנן"), כיוון שהתקיעה בחוזק מוגדרת כ"מעשה אומן"   על כן בפעולה כזו יש לחייב משום מלאכת "בונה" אף בכלים. נחלקו שם האחרונים גבי פעולת הברגה: לדעת הט"ז (סעיף-קטן ז), התקיעה האסורה היא רק כאשר תוקע על ידי מסמרות ויתדות, אך כאשר מבריג שני חלקים זה בזה   אין בכך איסור תורה של תקיעה אלא איסור מדברי חכמים בלבד. אך מדברי המגן אברהם (סעיף-קטן יב) נראה שאין לחלק בזה, כיוון שסוף-סוף ההברגה קובעת את הדבר בחוזק ואף היא אסורה מן התורה. גבי החזרת הקפיץ לשעון   יש מקום לדון האם היא דומה יותר לפעולת תקיעה האסורה מן התורה לדברי הכול או לדמותה דווקא לפעולת הברגה שיש הסוברים שאסורה רק מדברי סופרים. על כל פנים, וודאי שיש בכך איסור גמור. הרב עודד מילר
שאלה: ברכה על בורגול עם עדשים סופר סת"ם: לכבוד הרב שליט"א א. בשלתי בורגול עם עדשים ושבולת שועל ולא נימוחו ממש שלמים, מה הברכה עליהם ומה הכלל במקרים אלה? ב. סופר שכותב ס"ת, האם חייב לטבול במקווה כל פעם שכותב את כתב החול ואת שם השם? לגבי סעיף א אם אפשר תשובה מהרה כי אשתי מבוגרת ואוכל את זה בבקר. בברכת התורה רבותי.
תשובה: וברכת ד' א. אם זה לא דביק אלא כל גרגיר עומד בפני עצמו יש לברך עליו אדמה. (מצטער שהשאלה הגיע אלי באיחור). ב. חובת הטבילה לסופר לא הוזכרה בהלכה. אלא זה גדרי הדור ותוספת קדושה. בקסת הסופר האריך לבאר מדוע יש לטבול קודם כתיבת השם. בכל אופן נהגו רבים לטבול לפני השמות, ויש סופרים שמניחים את השם ולא כותבים (בספר תורה) ולאחר שטובלים כותבים את כל שמות הקודש. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: שיעור בנושאי צניעות לנשים: אני גרה בישוב שבו קהילה דתית גדולה ובעוד יומיים יתקיים שיעור לנשים בנושא מיניות. שאלתי האם זה צנוע? המרצה הוא מטפל זוגי לדתיים אך תחושתי היא שאין זה צנוע לעסוק בנושא זה בפורום גדול גם אם הוא מורכב רק מנשים.
תשובה: זאת שאלה טובה לרב המקומי, יש חשיבות גדולה לעלות את הנושא החשוב של יחסי בינו לבינה במסגרת הנכונה.
שאלה: החזר הלוואה שנתתי לבעלי: בעלי עובד עצמאי בבית דפוס - לפני מספר שנים עשיתי עבורו הלוואה של 45,000 ש"ח צמוד לפריים כדי לתת לשותף ועשיתי איתו הסכם בע"פ שאני עושה לו הלוואה בתנאי שהוא יחזיר אותה והסכים - אמר לי - מה את לא מאמינה לי, לבסוף לא החזיר את ההלוואה ואני שילמתי אותה במשך 4 שנים ממשכורתי. היום אנו פרודים כ-3 שנים בגלל היותו אלכוהולוסיט והוא תבע אותי על חצי רכוש בבית משפט לענייני משפחה שקבעו לי לתת לו חצי מהכל. שאלתי - האם הוא חייב להחזיר את ההלוואה שנתתי לו בזמנו, ואם אני יכולה לתבוע את זה בבית דין תורה?
תשובה: א. ייתכן והוא חייב להשיב לך את הכספים שלווית עבורו, הדבר תלוי במספר נתונים כגון הקשר הממוני ביניכם בזמן שהחזרת את החוב עבורו, ב. אכן את יכולה לתבוע את הכסף בבית דין תורה. הרב מרדכי גרוס.
שאלה: תפילת הדרך במטוס: האם דעת הרב, שאומרים תפילת הדרך בנסיעה במטוס?
תשובה: מיד כשיוצאים את העיר בדרך לשדה התעופה יש לברך את תפילת הדרך.
שאלה: לבקש מספרדי לשים אוכל עם נוזל: האם מותר לבקש ממישהו ספרדי שנוהג לשים אוכל עם נוזל על הפלטה בשבת שישים אוכל על הפלטה (במידה והוא גם משתתף בארוחה)? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "לאכול מרק אצל תימנים בשבת"
תשובה: היות ולעצמו זה אסור, אסור לו להגיד למישהו לעשות כך. אם הוא עשה, בדיעבד זה יהיה מותר, אך אין להגיד לו לעשות זאת.
שאלה: איך אנחנו יודעים למי אנחנו מכוונים בתפילה?: בתפילות, ובשמונה עשרה במיוחד אנחנו מתייחסים לקב"ה בלשון "אתה".איך אנחנו יודעים למי בדיוק אנחנו מכוונים בתפילה? איך אנחנו יודעים שאיננו מכוונים ל"אלוקים אחרים"? הלא אין דמות לפנינו (כמו שיש כאשר אנחנו מדברים עם אדם). איננו יודעים את השם המפורש כדי לכוון אליו. אין לנו "כתובת" (בכיוון מזרח הכללי יש גם אלילים,בהודו, למשל). אי אפשר לומר שאין "אלוקים אחרים" אז לא ניתן לכוון אליהם כי אז לא היה יכול להיות קיים איסור של ע"ז שהרי אין בה ממש!
תשובה: : צודק אתה במחשבותיך שאנו לא מתפללים אל מי שיש לו ח"ו דמות או צמצום. אנו מתפללים לישות שהיא מקור כל החיות שקיימת בהוויה. שם הוייה הוא השם שהכי מחבר אותנו לכך שאנו מתפללים אל מי שנגלה אלינו כמקור כל ההוויה. ודאי שאין מקומו מוגדר במזרח או בשמים. כבודו מלא עולם. כל הוויה יש לה מקור עליון ואל המקור של כל הוויה אנו פונים.
שאלה: ברכה על פריכיות אורז, פופ קורן וחיטה תפוחה: 1. מה מברכים על פריכיות אורז? 2. מה מברכים על פופקורן? 3. מה מברכים על חיטה תפוחה?
תשובה: וברכת ד' 1. אדמה, מי שמברך מזונות או שהכל ג"כ יוצא ידי חובה. 2. אדמה. 3. אדמה. אלא א"כ עושים ממנה עיסה מדובקת. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: צדקה למי שפשט את רגל: אדם ששלח צ ק לצדקה והצ ק חזר כי אין כסף בבנק, ואכן אותו אדם פשט את הרגל. האם הוא חייב לתת צדקה זו מדין נדר? האם הוא צריך לקחת הלוואה למטרה זו?
תשובה: אכן זהו נדר. אך הוא יכול לשאול על הנדר בפני שלושה שאחד מהם בקי בהלכות נדרים. הפתח יהיה מצבו הכלכלי.
שאלה: התרת נדרים על ציצית: יש לי עכשיו ציצית בגודל 6 שהיא לפי מידות החזו"א וחם לי ואני רוצה להחליף לגודל 5 שהוא יותר קטן ממידות החזו"א, האם אני צריך לעשות התרת נדרים? אני ישן עם ציצית בלילה ואם אני רוצה להפסיק לישון איתה בלילה, האם אני צריך לעשות התרת נדרים? בתומ"ר
תשובה: גודל הציצית הוא אמה על אמה לפי מידות שהיו בעם ישראל מאז ומתמיד, מה שנקרא היום הרב חיים נאה, לאשכנזים וספרדים כאחד וכך היה מנהג ירושלים. ואין ללכת לפי מידה אחרת בין להקל ובין להחמיר. ככלל, אם נהגת שחשבת שזה דין, לדוגמא: לישון בלילה עם ציצית, אין צורך בהתרת נדרים. ואם נהגת למרות שידעת שזו חומרה, תעשה התרת נדרים.
שאלה: אמן לאחר ברכות התורה: בברכות התורה, בברכת "אשר קדשנו. על דברי תורה" יש המשך והערב נא וכו. האם עונים אמן אחר "על דברי תורה", או רק לאחר "המלמד תורה לעמו ישראל"?
תשובה: רוב האחרונים מצדדים שלא לענות אמן. מז,יב
שאלה: נטילת ידיים לאחר נגיעה ברצפה: האם לאחר נגיעה ברצפה מרוצפת צריך ליטול ידיים לפני לימוד או נגיעה בספרי קודש?
תשובה: כן.
שאלה: בית הכנסת: 1. בשכונה שיש בה מספר בתי כנסת קטנים, האם ניתן לאחדם ולבטל את כולם, ולבנות בית כנסת אחד גדול? 2. מה עדיף לתרום לעילוי נשמת הנפטר, ספר תורה או ספרים שימושיים החסרים בבית הכנסת? 3. האם ראוי לרב להתכופף ולהרים לכלוך מתחת לשולחן בבית הכנסת משום כבוד המקום, או שחייב לשמור על כבודו? 4. מזוזה שנפלה בשבת בבית הכנסת, האם מותר להרימה או שאסור משום מוקצה?
תשובה: 1. אם יסכימו כולם לקבוע מנהג אחד וסמכות אחת בוודאי שעדיף כי ברוב עם הדרת מלך. אבל אם לא יסתדרו עדיף שיישארו במקומם. 2. המנהג לכתוב ספר תורה למי שנפטר ללא בנים. אך אם זכה לבנים טוב לתת לזכרו את הנדרש לבית הכנסת ספרים ספסלים תיבה וכדו'. 3. בוודאי שכן כבוד הבית כנסת, גדול מכבודו של כל אחד. 4. מזוזה איננה מוקצה וככל כתבי הקודש יש חובה להרימה ולהצילה מבזיון.
שאלה: ישוב הארץ בעבר הירדן המזרחי: מבחינה עקרונית, האם אדם שיכול לכבוש את עבר הירדן המזרחי מקיים מצות שלא נעזבנה ביד זולתנו מן האומות ולא להשארה שממה ועם ישראל מתנגד (לא כיון שזה מזיק אלא סתם ואם זה מזיק עד כמה?) כיון שאפילו עם ישראל מתנגד ובעצם כנסת ישראל רוצה בכך?
תשובה: כן, עבר הירדן שייכת לארץ ישראל. אמנם מעלת קדושתה איננה כמו ארץ ישראל המערבית. גם בארץ ישראל המערבית יש דרגות. יש משנה במסכת כלים שעשר דרגות יש בקדושת ארץ ישראל. לו יצוייר שעבר הירדן היה בידינו, יהודים שהיו הולכים לגור שם היו מקיימים מצוות יישוב הארץ. גם בני גד ובני ראובן שגרו שם גרו בא"י ולא בחו"ל.
שאלה: הכנסת גופת מת בבית הכנסת לפני הקבורה: שמעתי שיש מנהג להכניס גופת מת בבית הכנסת לפני הקבורה. האם הוא מנהג מבוסס? אשמח לקבל מקור.
תשובה: עיין בחכמת אדם קנ"ה סעיף י"ח שכתב מנהג זה בחכם וגאון אבל לא באנשים בינוניים.
שאלה: ערלה בעלים של צמח הצבר - המשך: האם לפי הגר"מ אליהו שמחייב עלי דפנה בערלה התורה והארץ,ה,45, יחייב גם בעלי צבר? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "ערלה בעלים של צמח הצבר"
תשובה: וברכת ד' אין הכרח הלכתי. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: קבלת התורה לאחר חודשיים: לרב מדוע רק אחרי חודשיים לצאת ישראל ממצרים הם קיבלו את התורה ולא מיד?
תשובה: לשואל ארבעים ותשעה ימים עברו מאז יצאו ישראל ממצרים באותות ובמופתים ועד מתן תורה. שאלתך הטובה, מדוע לא קיבלו את התורה מיד עם צאתם ממצרים, בולטת יותר למקרא הפסוק "בהוציאך את העם ממצרים תעבדון את האלקים על ההר הזה" (שמות ג, יב). הטעם לכך שנדרשו ארבעים ותשעה ימים הכנה לקראת מתן תורה מבואר בדברי הזוהר חדש, והדברים מובאים בספר התודעה (עמ' ריז). בצורה רחבה ובהירה יותר מבואר הדבר בספר "דורש לציון" (דרשות מיסדי הישוב בארץ הקודש מבית מדרשו של הגר"א (עמ' ע), זו לשונו: "בתורת הקבלה מבואר כי בני ישראל במצרים היו שקועים כבר במ"ט שערי טומאה, ובאותו לילה שיצאו ממצרים היו עלולים ליפול לשער הנו"ן של הטומאה, היינו הדרגה היותר תחתונה של הטומאה, לכן מיהר הקב"ה להוציאם ממצרים בחפזון רב. ובאותם מ"ט הימים, מיום צאתם ממצרים עד יום מתן תורה, יצאו בכל יום משער טומאה אחד ונכנסו לשער קדושה אחד, עד השער המ"ט של הקדושה, שהוא דרגת מלאכי השרת, ועד יום מתן תורה שהוא השער הנו"ן של הקדושה. וכל זה היה כדי להתעלות בקדושה דרגה אחר דרגה, למען קבל את התורה ברום קדושתה". נאמנה
שאלה: להעביר מאש לאש בשבת: האם בשבת מותר להעביר מאש לאש?
תשובה: לא. רק ביום טוב יש היתר להעביר אש כשם שמותר לבשל. בשבת אסור.
שאלה: אלוקים יצר את האדם בדמותו: אלוקים יצר את האדם בדמותו - גם בתכונות השליליות?
תשובה: ב"ה לך. שמחתי לקרוא את שאלתך היפה, שאלה המראה על חשיבה מעמיקה, ועל רצון האמיתי לדעת, להבין ולהתקדם. קודם שאענה אברך אותך שתזכי להמשיך וללמוד, להמשיך ולהתבונן, ותזכי לתשובות שיהנו אות ויתנו לך המון. ה' יתברך הוא השלמות הגדולה ביותר, והוא כולו טוב שלם, אין בו כל חסרון וכל רע. הוא יתברך ברא אותנו בצלמו ובדמותו, ואכן יש בנו המון המון טוב. יחד עם זאת, בניגוד אליו יתברך, יש בנו גם כן רע, רע שאנו צריכים להתמודד איתו, להתגבר עליו, ולחזור למה שאנו אמורים להיות. אחת השאלות הגדולות ששאלו רבים מגדולי ישראל היא, איך יכול להיות שמה' יתברך שהוא רק טוב, יצאנו אנו שיש בנו רע? והרבה תשובות נכתבו על העניין (כמובן, שבמסגרת תשובה כזו או אחרת דרך האינטרנט, לא אוכל להקיף את העניין, שהוא דורש לימוד מסודר ובנוי, ואוכל רק להמליץ לך להתחבר למסגרת של לימוד, מסגרת שבה תוכלי לברר את הדברים ביתר עמקות והיקף). אחת התשובות החשובות מקורה בפסוק מפורש שאומר "אחת דיבר אלוקים שתים זו שמעתי" (תהילים סב, יב), שמשמעותו שלמרות שה' יתברך כולו טוב, הוא יתברך הגדול, מסוגל להכיל את הניגודים, את הדברים באיזון הנכון, ואצלו הכל מתוקן. אצלנו, הקטנים, הדברים מופיעים באופן מצומצם, ואז יוצא מכך גם דברים רעים. לדוגמא, מידת האכזריות, היא מידה רעה מאוד, והיא נובעת מהמקור של הקשיחות. קשיחות יש בה מעלה גדולה מאוד, שאדם רחמן יותר מידי, עלול להזיק, כגון אדם שירחם יותר מידי על בנו הקטן, לא יתן לו ללמוד ללכת, כי לא ירשה לעצמו שהילד הקטן יפול, ובלי ליפול לא לומדים ללכת, ועוד. הדברים הרעים נובעים מקטנות שלנו, ומכך שאנו לא יודעים להוביל את הכוחות שלנו שיופיעו באיזון הנכון. כמובן שזו רק דוגמא, ואפשר לתת המון דוגמאות לכך, וכמובן שעוד תשובות, אך לא אוכל להאריך. אשמח לעזור ולכוון, לענות ולהסביר, ככל שאוכל. תרגישי חופשיה לשאול ולבקש, ואשמח לעזור. הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: לגלוש באינטרנט בשבת: האם מותר לגלוש באינטרנט בשבת בלי פעולות כיבוי והדלקה?
תשובה: ב"ה לך. שמחתי לקבל את שאלתך, ואשתדל לענות עליה באופן ברור ואם עדיין הדברים לא מספיק ברורים, אשמח להסביר יותר. לפי ההלכה, אסור לעשות בשבת שינויים בחשמל, ולכן אסור להתעסק עם מחשבים בשבת. כל דבר במחשב גורם לשינוי ומפעיל עוד דברים שונים בחשמל, ולכן אין היתר לעשות זאת בשבת. אני יודע שלא קל לקבל תשובה כזו, ולכן חשוב לי מאוד לנסות גם לעזור באופן נוסף. אחת הסיבות שאנשים משתמשים באינטרנט היא צורך בדברים שהאינטרנט מספק. לפעמים מילוי של זמן פנוי, לפעמים אפשרויות שונות שנחשפות לפני האדם. במיוחד כאשר אדם חוזר בתשובה, אך לא רק, כל עוד האדם לא פתר לעצמו את הצורך שלו באינטרנט, הוא מרגיש בשבת קושי עם האיסור הזה. לכן חשוב מאוד שכל אחד ישב עם עצמו, יחשוב מה הוא מחפש מהאינטרנט, ולאחר מיכן יחפש פתרונות אחרים, המתאימים לשבת, שבהם הוא יזכה להשלים את החסר בנפש לו או שלה. כשאדם יודע ומצליח לחיות באמת את העונג של השבת, האינטרנט לא חסר לו כלל וכלל, אלא הוא מלא שמחה ועונג. שתהיה לך שבת שבת של עונג ושל שמחה. הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: מעשה שאסור לאחד ומותר לאחר: הרב אמר שאם לאותו אדם המעשה אסור, אזי אסור לו לבקש מאחר שלו מותר לעשות זאת עבורו. אבל רק ההלכה הקודמת לא מזמן אמרה שאדם אשכנזי נניח שאוכל מרק נניח אצל בני עדות המזרח, מותר לו. מפני שלאותו אדם מותר לשים אוכל נוזלי וקר על הפלטה. אז למרות שלאשכנזי אסור, הוא יכול לאכול מזה כי אותו תמני עשה זאת בהיתר. אז התבלבלתי לגמרי. למה אסור לו לבקש ממנו לעשות מעשה שלו מותר אם למבקש זה אסור? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "לפני עיוור בדברים המותרים"
תשובה: מותר לאכול מרק שספרדי שם על הפלטה מדעתו, אבל לאשכנזי אין לומר לו להניח את המרק על הפלטה.
שאלה: שהחיינו על אבטיח: האם מברכים על אבטיח שהחיינו?
תשובה: וברכת ד' בני אשכנז פקפקו בברכת שהחיינו על ירקות. אבל נראה שאם יש שמחה לאחר זמן שלא נאכל אפשר לברך שהחיינו. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון האם מברכים שהחיינו על תות ועל בננה?
שאלה: ת על עבודה חלקית: אשה הזמינה שלשה נערים לעבוד ולסדר לה את הגינה אך רק לנער אחד אמרה את פרטי העבודה ומה בדיוק לעשות. אותו נער כנראה לא הבין מהאשה בדיוק מה לעשות וגרם לכך שהעבודה לא בוצע בדיוק כמו שרצתה. כשראתה האשה את העבודה החליטה כי היא משלמת על העבודה רק לנער אחד (אותו אחד שדבר איתה) כי רק שליש מהעבודה בוצע ושני הנערים הנותרים לא קבלו ת האם צריכה האשה לשלם גם לשני הנערים הנותרים?
תשובה: שאלה כזאת מורכבת מהרבה צדדים של טענות. לכן אי אפשר לענות תשובה הלכתית על מקרה כזה באינטרנט, ללא שמיעת כל הצדדים וטענותיהם: א. האישה שהזמינה את העבודה. ב. הנער שאיתו דיברה. ג. שני הנערים הנוספים. אמנם אם תענה על השאלות הבאות אולי אוכל לתת קווי עקרונות הלכתיים למקרה שלך. א. מה חשבה האישה כשהיא דיברה עם הנער האחד, שהוא יעשה את כל העבודה או שהוא יביא עוד חברים שיעשו איתו את העבודה והוא יהיה אחראי עליהם? ב. מה חשבו שני הנערים, האם הם חשבו שהאישה הזמינה אותם לעבודה או שהחבר שלהם מזמין אותם לעבודה שהוא קיבל? ג. מדוע האישה לא רצתה שהנערים ישלימו את העבודה ואז היא תשלם להם את הסכום המלא? ד. האם הנערים רצו להמשיך את העבודה? אמרו לה משהו בנושא?
שאלה: סדר העברת התורה ממשה לשאר העם: לרב אחרי שמשה שומע את התנאים להיות עם סגולה שה מעביר לו הוא מעביר את הדברים לזקני ישראל ותפקיד הזקנים להעביר לעם? 1- למה משה מעביר את הדברים רק לזקני ישראל, הרי אילו דברים חשובים מדוע צריך להעביר לזקני ישראל והם לשאר העם? 2- למה זקני ישראל צריכים להעביר לעם? מה היה תפקידם? למה לא השופטים אשר מינה משה בעצת יתרו?
תשובה: לשואל לשאלתך מדוע משה העביר את דבר ה' תחילה לזקני ישראל נדרש אור החיים הק' (שמות יט, ז), וזו לשונו: "הנה נתחכם משה רבינו עליו ה בשליחותו לעשותה בהתבוננות, כי ירא ופחד לבבו דלמא תארע תקלה בדבר שהוא תכלית הכל ועיקר העולם, וכבר אחזו חבלים לארץ שמא חס ו לא יקבלו ישראל את התורה, ונתחכם עליו ה ולא דיבר לכללות העם עד שקרא לזקנים והושיבם לפניו וכל ישראל יחד שומעים דברי משה אלא שהקביל הדברים לפני הזקנים, והועיל בזה כדי שלא יתחילו להשיב למשה אלא הזקנים ולא כללות העם, כי חש דלמא חס ו יענו מהעם תשובה שלא כהוגן מה שאין כן הזקנים מובטח הוא בהם שתשובתם תהיה כהוגן ואחר שישיבו הזקנים כהוגן העם יטו אחריהם, ולו יהיה כי יקהו שיניהם חס ו כל זקן וזקן ידבר לבני משפחתו. ואולי כי בני אל חי נודעה להם התחכמות משה כי חש למיאון חס ו והוציאו עצמם מהחשד ולא הניחו לזקנים להשיב תחלה וענו כל העם יחדו 'כל אשר דבר ה' נעשה' מדעתנו השלמה וברצוננו הפשוט ולא קדמה תשובת הזקנים לתשובת כל עם ה', והנה הראו בני ישראל עוצם אחדותם והשוואת רצונם באלהינו כי שישים רבוא אמרו בהשוואה דיבור אחד כאומרו יחדו ולא נתאחר אחד מהם ולא קדם אחד לחברו ולא שינה אחד מהם להשיב בנוסח אחר - אשרי עולם שאומה זו בתוכו!". על תפקידם של הזקנים איננו יודעים הרבה, אם כי מהאיזכורים המעטים שלהם בתורה נראה שעיקר תפקידם היה העברת התורה ולא במשפט. לעומתם, השופטים שמינה משה לפי עצת יתרו, תפקידם התרכז במשפט. נאמנה
שאלה: עציץ גדול נחשב נקוב?: מכיוון שמדובר בדיני דאוריתא ממש למעשה רציתי להיות בטוח. האם עציץ בלי שום חור ממתכת או פלסטיק שגודלו מעל 330 ליטר דינו כנקוב? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "עציץ גדול נחשב כמחובר לקרקע?"
תשובה: וברכת ד' עוד לא נוצר כלי כזה וגם לא יווצר, עציץ בלא נקב ירקיבו השרשים. באופן תאורטי זה נכון. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: אמרה המיוחסת לרב קוק זצ ל אך לא מצאתי מקורה: האמרה היא: צריך שכל איש ידע ויבין שבתוך תוכו דולק נר ואין נרו שלו כנר חברו. ואין איש שאין לו נר. וצריך שכל איש ידע ויבין שעליו לעמול ולגלות את אור הנר ברבים, ולהדליקו לאבוקה גדולה ולהאיר את העולם כולו. הבנתי שהאמרה רק מיוחסת לרב. האם יש מקור לאמרה זו? ואם לא, על סמך מה ייחסוה לרב? ויום טוב
תשובה: : לא מכיר משפט זה של הרב. אולם מצאתי רעיון דומה בדבריו: אורות האמונה   האמונה החיה - האמונה הגדולה   עמוד 137   ב ב יראה יתירה פוגמת היא את האמונה, מפני שאיננו מאמין בעבורה בעצמו ובשכלו, וממעט את ההכרה של הניצוץ האלהי שבנשמתו, ומפני כך באים הרהורים רעים לצערו. והצדיק מכיר את הסבה היסודית לצרה זו, וחוזר בתשובה מיראה היתירה, ומקיים אל תירא אברם, שאומרים למי שהוא ירא שמים בכל כחו, והולך במדרגה אחר מדרגה, עד אשר עין בעין יראה את אור אל אמת המאיר בשכלו ובכל נטיות נפשו, ואור נשמתו הולך ומוסיף, וכל פועלי און סרים ממנו, והאמונה הטהורה בקדושת הניצוץ האלהי שבעצמו משתלהבת לאבוקה גדולה, ומתחברת עם אור האמונה הגדולה, וצדיק באמונתו יחיה, גוי צדיק שומר אמונים.
שאלה: נדרתי שלא אלך לחתונת אחותי: לפני מספר חודשים אני ואחותי שמתחתנת התווכחנו ולא דיברנו. בשעת הכעס אמרתי אני נודרת נדר שאני לא הולכת לחתונה. לאחר מכן השלמנו והיום אני יד ימינה באירגון החתונה, מה עלי לעשות כדי לבטל את הנדר?
תשובה: עשית מעשה חמור ביותר. תקבלי על עצמך לא לנדור על שום דבר בשום פעם. ותעשי התרת נדרים.
שאלה: מדיח כלים בשבת: הרב כתב בספרו דבר חברון תשובה בנוגע להפעלת מדיח כלים על ידי שעון שבת (או"ח, סי רל"א). בתשובתו לא התייחס הרב לשאלת ההשלכה של סגירת המעגל החשמלי בזמן סגירת המדיח, ולא ראיתי שבדבריו יש דרישה הלכתית להתקן שעוקף את המנגנון הזה, כדי להתיר את השימוש בשעון שבת (הרב הביא שם שתי הסתייגויות אחרות, אך לא התייחס למעקף החשמלי הנ"ל). שאלתי - האם אכן לדעת הרב אין צורך במעקף שכזה, ומותר להשתמש במדיח בעזרת שעון שבת אם מתקיימים התנאים האחרים שהופיעו בתשובה?
תשובה: א. הרב שלמה זלמן כתב שבסגירת מעגל חשמלי לא שייך מלאכת בונה. ב. זה אפילו פחות מגרמא. זה כמו שאדם מכוון שעון שבת, ובשבת השעון שבת מדליק אור. כמו ששם מותר, כך פה מותר. (האדם לא סוגר מעגל מיד אלא לאחר זמן שעון השבת מדליק את המדיח והמעגל סגור).
שאלה: הזכרת ההבטחה ליהושע בן נון: בס ד מדוע היה כלב צריך להזכיר ליהושע מה שהבטיח ה, וכי יש ספק שה יקיים דברו?
תשובה: לשואל בספר "דעת סופרים" (יהושע יד, ו) מבואר שתזכורת זו לא נועדה עבור יהושע ובוודאי לא עבור ה' יתברך. מטרתו של כלב היתה לפרסם את דבר ה'. ממו"ר הרב איתן שנדורפי שליט"א שמעתי, שכיון שכלב היה נשוי למרים, יתכן שכוונתו לומר: אל תחשבו שקיבלתי את חברון בגלל קרבת משפחה או קשרים כלשהם - הסיבה היא השבועה. נאמנה
שאלה: תעודת כשרות שהוסרה לאולם אירועים: בשעה טובה ומוצלחת בע"ה בני הגיע לגיל מצות ואנו מתכננים לו אירוע גדול ככל שביכולתנו. בשבוע שעבר מצאתי גן אירועים מקסים ביופיו וכמעט שסגרתי תאריך. לפני שהחלטנו אני בעלי לסגור תאריך התברר לנו שתעודת הכשרות הוסרה כמספר חודשים קודם לכן בגלל סיבות הקשורות להתנגדות אוכלוסיית המקום שבבעלותו גן האירועים. מפני שאנו משפחה שומרי מצות דבר שכזה לא מתקבל על הדעת. שאלתי היא, האם ישנה אפשרות להכשיר את גן האירועים בצורה כזו או אחרת לאירוע הפרטי שלי? הרי המקום היה כשר לחלוטין עם תעודת כשרות תקינה חודשים מספר לפני כן.
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה גם אם אפשר להכשיר, אין להכשיר מקום לאירוע אחד כי אנשים יכולים לטעות שחזרה כשרות למקום וכן אין להחליש את הרבנות המקומית שהורידה את הכשרות. ומזל טוב, הרב חגי בר גיורא
שאלה: שבירת מצלמה תוך כדי ריקוד: בזמן ריקוד באירוע, הרמתי את אחד האורחים ורקדתי איתו ובלי כוונה הוא נתן מכה למצלמה של הצלם שהיה בסמוך ונגרם נזק למצלמה. האם מישהו מאיתנו חייב בת הנזק?
תשובה: אם הרוקדים רקדו באופן שמקובל, הם פטורים כיון שהצלם הזיק עצמו בזה שהניח את המצלמה במקום שהיא יכולה להינזק, ואלו הרוקדים נהגו כשורה. אך אם הרוקדים עשו ריקוד משונה שחרג מהאופן המקובל והצפוי, הם חייבים לשלם על הנזק. הת בין הרוקדים תלוי באופן הנזק, אם הרוקד התחתון הסיט את גופו באופן שהסיט את העליון כך שהזיק המצלמה, התחתון חייב. אך אם העליון הוא שהסיט גופו שלא מחמת התחתון העליון חייב. (אלא שאם יש לצלם ביטוח על ציוד הצילום כך שאינו מפסיד מהנזק, אפשר שהם פטורים) פירוט הדבר: א. אדם שמתנהג באופן המקובל, כך שנדרש מאחרים להיזהר, פטור על נזקים שיארעו לאחר עקב מה שלא נזהר מלהינזק, זאת למדנו מדין הרץ בערב שבת ואחר ניזוק, שהוא פטור, כיון שהרגילות היא לרוץ בערב שבת. ב. אם הרוקדים עשו מעשה לא מקובל, הרי הם פשעו בדבר והם חייבים. ג. כשרקדו באופן לא מקובל וחייבים, באופן שהתחתון הסיט את העליון ללא שותפות שלו בהסטה זו, התחתון חייב ונחשב שהתחתון הזיק בגופו, למדנו זאת מתשובת הרא"ש כלל קא סימן ה. אודות חתן שיצא מחופתו רכוב על פרד, ובא אחריו אחד בסוסו ופגע בפרד שהחתן רוכב עליו והכהו והפסיד פרד החתן ורצה השואל לפטור אותו מצד שהוא רגל ברה"ר, והסיק שם הרא"ש "ונמצא שפושע בו ומזיק בגופו הוא כיון שרוכב על הבהמה ומזיק בגוף הבהמה או באוכף שעלה" ד. באם העליון הוא שהסיט עצמו להזיק, נמצא שאין התחתון שותף לנזק, והעליון חייב. ה. היה מקום לדון לפטור את הרוקדים מטעם נוסף והוא מצד שהזיקו תוך כדי שמחה, וכדברי המרדכי (סוכה תשמג) האגודה (סוכה מא) ותרומת הדשן (סימן קי). אלא שלא נראה כן וכפי שנבאר: הראשונים עוסקים במקום שנהגו להזיק תוך כדי שמחה וכלשון המרדכי שם "ויש ללמוד לאותם הבחורים הרוכבים לקראת חתן וכלה ונלחמים זה עם זה וקורע איש בגדי חברו או קלקלו שהן פטורין הואיל ונהגו כן מחמת שמחת חתן וכלה" את אופי המנהג לעשות מעשים שקרובים להזיק אפשר ללמוד גם מדברי תוה"ד המוזכרים גם ברמ"א סוף סימן שעח: "מ"מ אם נראה לבית דין לעשות סייג וגדר הרשות בידם" כלומר המנהג היה קרוב לפשיעה בנזק כך שיש מקום לגדור הדבר, ואלו בימינו אין המשמחים חתן וכלה נוהגים להילחם זה עם זה ולעשות מעשים שקרוב שיזיקו. גם אם ננקוט שנוהגים כן היום, המנהג הוא לפטור את השמחים בחתונה, אך הגורמים שאינם רוקדים ושמחים, כגון הצלם ובעל האולם, אינם מוחלים על נזק שיזיקו אותם. (מצינו שיש מקומות שאינם נוהגים כן, שהנה הב"ח בסוף סימן שעח, הקשה למה הרא"ש בתשובתו המופיעה בשו"ע מחייב את המזיק לפרד החתן, הלא הדבר נעשה תוך כדי שמחה? ותרץ שבמקום הרא"ש לא נהגו לפטור המזיק תוך כדי שמחה, ועיין בכנסת הגדולה שתירץ באופן אחר שבמקרה של הרא"ש הנזק לא נעשה תוך כדי ביטוי השמחה). הרב מרדכי גרוס
שאלה: מי שלוקח סמים כעד לחופה: בקשו לקחת עד שמדי פעם הוא לוקח סמים הוא נחשב ירא שמים, האם פסול לעדות כי נחשב מאבד עצמו לדעת?
תשובה: אומנם סמים מסוכנים יותר אך הבעיה היא גם במי שנוהג במהירות מופרזת, מי שנוהג באופנוע, מי שמעשן או שותה אלכוהול או חוצה שלא במעבר חציה ועוד. האם כל אלו פסולים לעדות?