LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: דרך הלימוד המשך: להלן שאלה ששאלתי ותשובה שקיבלתי מהרב זלמן מלמד שאלה: מצאתי הרבה מאוד מקורות מגדולי ישראל בדורות שונים, שמתנגדים ותוקפים בחריפות את שיטת הלימוד בפלפול, ובפרט כאשר מאריכים בו, ולא רק פלפול של כל אחד, אלא אפילו פלפול כמו לימוד פשוט של תוס, הארחות צדיקים תוקף את אלו שלומדים אותו "קודם שידע צורת התלמוד ( הש"ס.ד)". המהר"ל (נתיב התורה פט"ו בסוף) אפילו תוקף את פסיקת ההלכה מתוך השו"ע, והוא מעדיף פסיקה מתוך המשנה שהיא המקור לגמרא ולהלכה. כל הספרים שמצאתי, וראיתי שיש עוד הרבה מקורות מלבד אלה שאציין לקמן, כולם מדברים בסגנון אחד, והעולה מכולם הוא שצריך ללמוד ראשית את כל התנ"ך, אחר כך את המשנה, ורק אחר כך את הגמרא, וכך להתקדם לאט לאט. וכולם מדגישים את חשיבות החזרה, שלא להתקדם לפני שעושים הרבה חזרות על החומר הראשון, וכן להמשיך לחזור עליו במשך כל זמן ההתקדמות וכל החיים. מה שכתבתי הוא רק קמצוץ מההתקפות החריפות שנכתבו ע"י גדולי ישראל, וביניהם גם המהר"ל והשל"ה שממש הכו על חטא בדבריהם, מה שאומר שייתכן שדרך הלימוד שהם מסרו לתלמידיהם ותלמידיהם לתלמידיהם - היתה משובשת.: המהר"ל: "כי גם אני החלתי כמוהם ויותר מהם" השל"ה: "חבל על דאבדין שהוצאתי רוב ימי בחילוקים גדולים ונפלאים חטאתי עויתי פשעתי על כן באתי להזהיר הדורות הבאים ובזה יתהפכו זדונותי לזכויות. יאמרו נא יראי ה ויפרסמו כל הנ"ל בקרב כל ישראל לזכות את הרבים" אציין את רוב המקורות שהיו לנגד עיני, להראות עד כמה שכל מה שאמרתי נתמך בהם: 1. מסכת סופרים פט"ו הלכות ו-ט. 2. ארחות צדיקים שער התורה. 3. אבן שלמה להגר"א פרק ח סעיפים א-ב, והערות א -ב. 4. הקדמת בני הגר"א לביאורו על השו"ע. 5. של"ה מסכת שבועות דף ל ע"ב. 6. הקדמת התוי"ט לביאורו על הרא"ש - במסכת ברכות ומסכת בבא קמא. 7. מהר"ל גור אריה ספר דברים על הפסוק ושיננתם 8. מהר"ל נתיב התורה פ"ה ופט"ו בסוף. 9. מהר"ל דרך חיים סוף פ"ו משנה ז ד"ה אמר יהודה בן בצלאל. 10. ספר ראש הגבעה לתלמיד הגר"א. רציתי לשאול, מה כל זה אומר לגבי הלימוד בישיבות היום, והאם צריך לשנות את שיטת הלימוד, עד כמה שאני מבין מדובר בשינוי משמעותי?
תשובה: אתה בודאי מניח שכל מקורות אלו שהזכרת ידועים היטב לגדולי התורה וראשי הישיבות בדורינו ובדור הקודם. ואם הם מלמדים ומדריכים ללמוד בדרך שלומדים היום יש להניח שהם בחנו מה הדרך הנכונה ללמד את בני דורינו ואפשר לסמוך עליהם. ולא צריך לחפש הדרכות אחרות כי אין לך אלא שופט שבימיך. רק גדולי הדור יודעים מה מתאים לקחת מהדרכת הדורות הקודמים ויש הרבה הדרכות, והדרכות שונות. ע"כ. ואני ממשיך לשאול. מי אומר שכל המקורות היו לנגד עיניהם של כל גדולי הדורות. האם כל גדולי הדורות עברו על כל הספרים בעולם? ולמדו כל מאמר נידח בשל"ה? הרי גם המהר"ל כותב שאילו היה רואה את דברי הארחות צדיקים היה ניצל מדרך הלימוד המוטעית שהוא נהג בה בעצמו, לפי דבריו. וגם אילו ראו, מי שאומר שהתעמקו בזה. ואולי הם סברו שגדולי הדורות שמסרו להם את דרך הלימוד בודאי לא טעו, והם לא ידעו שגדולי הדורות שמסרו להם טעו גם הם. הרי זה בדיוק מה שאמרתי בשאלתי הראשונה, שהשל"ה והמהר"ל מכים בדבריהם על חטא, מה שאומר שהם מסרו לתלמידיהם דרך מוטעית. תשובה: כל תלמיד חכם המורה דרך בלימוד בודק היטב ומברר מה דעת התורה וחכמי התורה איך נכון ללמוד. ואפשר לסמוך על גדולי התורה כמו שכתבתי לך אין ספק שגדולי התורה מכירים את הדעות של החכמים שאתה ציינת.
שאלה: מחזמר בתנועת נוער: אני קומונרית בסניף בני עקיבא מעורב. ברצוננו להעלות מחזמר בהשתתפות חניכי הסניף בו יעלו שירים וריקודים ע"י החניכים בשבטים הקטנים (כיתות ד - ו ) והצגה ע"י השבטים הגדולים (כיתות ז - ט ). האם מותר להעלות משהו כזה כאשר השירים, הריקודים וההצגה מועלים ע"י בנים ובנות והצופים הינם ההורים ובוגרי הסניף?
תשובה: יש לפנות לת"ח מקומי המכיר היטב את תנאי המקום וצרכיו.
שאלה: סדר עדיפיות במתן מעשר : רציתי לדעת מהו סדר עדיפויות במתן מעשר. הורי שיחיו עוסקים בחסד ומתן אוכל לנזקקים בעיר (לא שלנו), במשפחתי יש אברך ללא ילדים וכן בן משפחה אחר עם 6 ילדים שרק הוא עובד. בנוסף אנו גרים ביש"ע בישוב קצה אשר בו ישיבה עם קשים כלכליים. למי לתרום קודם?
תשובה: מוזכר בהלכה ש"מבשרך לא תתעלם" ויש קדימות לקרובי משפחה, לתת להם צדקה ולזון אותם קודם. הש"ך בהלכות צדקה מביא, שאיש שיש לו אשה גרושה שמצבה הכלכלי קשה, יש עליו מצוה גם מצד "מבשרך לא תתעלם", לזון את גרושתו. כמובן שצריך שלא יהיה קשר ישיר ביניהם, כי אדם שגירש את אישתו לא צריך לשמור איתה על קשר, אבל על ידי אחר כן ישלח. וודאי שלא צריך לתת את כל הצדקה שלו רק לקרובי משפחה, אלא חלק נותנים לקרובי משפחה וחלק נותנים למוסדות תורה, כי חשוב מאוד לתמוך בבני תורה. תיתן 50  לקרובי המשפחה שלך, ואת ה-50  היתרים תיתן למוסדות תורה. היות ומוסד התורה נמצא באותו יישוב, יש לנו גם כן כלל, "עניי עירך קודמים לעניי עיר אחרת". יש העדפה לתת למוסד שנמצא בקרבתו.
שאלה: פורים בירושלים: אני תושבת השפלה בעיר לא מוקפת ומעוניינת להיות בשבת בירושלים. האם בשבת אני מתחייבת במצוות החג, ואם כן איך אני יוצאת ידי חובה שהרי זה שושן פורים משולש?
תשובה: את עיקר הפורים את עושה ביום שישי. להרבה שיטות, התאריך הקובע להכיל על האדם דיו מוקף, היכן שנמצא ביום ט"ו בבוקר. היות ואת ביום ט"ו בבוקר תהיי בירושלים, חלים עליך מספק כל דיני ירושלים. ה"מאירי" כותב, בחידושיו למסכת מגילה, שאדם פרזי שקיים מצוות פורים ביום י"ד, ובא לאחר מכן לעיר מוקפת חומה לא מתחייב עוד הפעם, אך יש ראשונים אחרים שחולקים על המאירי. ולכן, את מספק חייבת פעם שניה. השנה, למעשה, תצטרכי להגיד בשבת "על הניסים" בברכת המזון, מקרא מגילה כבר יצאת ביום שישי בעירך (גם תושבי ירושלים קוראים ביום שישי), וביום ראשון תאכלי סעודת פורים עוד הפעם לחומרא (מן הסתם לא תצומי, וכשתאכלי תכווני לסעודת פורים). וכמו כן, לחומרא תשלחי גם משלוח מנות אחד ביום ראשון. אין שום בעיה שתחזרי במוצאי שבת, אך את המשלוח מנות תשאירי בירושלים, ותבקשי ממשהו שיתן בשליחותך למישהו בירושלים (שהוא מחוייב).
שאלה: ברכת היין בקידוש של "פורס מפה": הרב אליעזר מלמד שליט"א בשיעור ששמעתי פה באתר, אמר שבסעודת פורים ביום ששי, אם פורס מפה ומקדש את השבת, אין לברך על היין, כיוון שכבר ברך בסעודה. אם בשבת רגילה אדם שכבר קידש, ובתוך כך ברך על היין, מתבקש לקדש עוד פעם כדי להוציא אחר ידי חובתו, למיטב זיכרוני הוא אמור לברך גם על היין, אפילו שמבחינתו אינו חייב בברכת הנהנין, כי הברכה נחשבת חלק מהקידוש, וכברכת המצוות. האם אני טועה בזה, ואם לא, למה שהדין בפורים ישתנה?
תשובה: אתה צודק, שברכת "הגפן" נחשבת כחלק מהקידוש ולכן אדם המוציא ידי אחרים בקידוש יברך להם "בורא פרי הגפן" אף שהוא כבר ברך. אבל כל זה בתנאי שהם עדיין לא ברכו "בורא פרי הגפן" (ובדרך כלל הם לא ברכו שהרי הם לפני קידוש), אם גם הוא וגם הם כבר ברכו "בורא פרי הגפן" לא יברך להם בקידוש ברכה זו (עיין שמירת שבת כהלכתה פרק נא סעיף יט). בפורים (פורס מפה) מדובר, בדרך כלל, שכולם כבר ברכו על היין בתחילת הסעודה אבל אם יש מישהו שלא ברך או אשה שלא שותה יש לברך גם בורא פרי הגפן (אם הם רוצים לשתות מהיין של הקידוש).
שאלה: כשרות אומגה 3 לתינוקת: האם מותר או אפשר להקל בויטמינים אומגה 3 או אלספה סירופ, למרות שאין עליו הכשר, לבתי בת שנה ותשעה חודשים שאינה אוכלת ואין לה תאבון ונורא חלשה?
תשובה: לפי תיאורך היא חולה. אם אין תחליף - מותר.
שאלה: מראה בחדר שינה: אחותי שברה מראה והדביקה אותה על הקיר כביכול באופן "אומנותי" האם זה מותר, והאם מותר לשים מראה בחדר שינה לרווקה?
תשובה: אין איסור בתליית מראה בחדר. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: מעיל מעל הטלית: האם מותר ללבוש מעיל מעל הציצית בתפילת שחרית בימי חורף מפני הקור?
תשובה: מותר! אולם נראה, לענ"ד, כי לכתחילה מכובד יותר ללבוש את המעיל מתחת לטלית. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: אמירת קדיש ע"י סבא: בני נפטר ואני אומר עליו קדיש מדי יום ביומו. האם הסבא מנוע מלאמר קדיש על נכדו, האם חייב?
תשובה: אני מבין מהשאלה שהכוונה היא לומר קדיש על נכד שנפטר, בנוסף לאביו. אין שום איסור לאדם שאין לו אב ואם לומר קדיש, אלא אדרבה הדבר מוסיף זכויות לנפטר. אולם אם הדבר גורם לקפידה בין בני המשפחה יתכן ועדיף להמנע או לומר בצניעות. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: תזונה ויהדות: יש מחקר מקיף ביותר. נראה לי שהוא הכי גדול בנושא תזונה. ותוצאותיו הם שחלבון מן החי מזיק מאד. איך כזה דבר מסתדר עם זה שהתורה התירה לנו לאכול בשר, חלב, ביצים וכדו בעוד שזה מזיק לנו, למה בתורה לא מוזכר שמאכלים אלו רעים?
תשובה: התורה עוסקת בתחום תיקון המידות וההשקפה של האדם. אם כי אנחנו מאמינים שמה שהתורה כותבת זה גם לטובתו של אדם, אך התורה לא עוסקת בצד הרפואי, התורה לא כותבת בדיוק את הרכב המזון, מה אדם יאכל ומה לא יאכל, זה תלוי בדעת חכמי הרפואה שבאותו דור. התורה אסרה בשר בחלב בגלל סיבות רוחניות, אסרה זריעת כלאיים בגלל סיבות אחרות, אסרה לבישת כלאיים בגלל סיבות אחרות, לא בגלל הנזק שיוצא מזה. כמו שנקרא בפרשת שמיני מאכלות אסורות, הרמב"ן מדבר על כך וכן האברבנאל, האם נאסרו מצד שהם מזיקים או מצד סיבות עמוקות יותר. ואכן, יש שרוצים לומר שזה ממש מזיק. ולפי שיטתם אתה שואל איך התורה התירה אכילת בשר, ואולי צריך לומר שבמשך כל הדורות זה לא הזיק והיום זה מזיק. על כמה דברים אומרים חכמי התוספות שנשתנו הטבעים. בדורות הקודמים היה סכנה לאכול בשר עם דגים יחד, אבל לפני מאה שנה כתבו גדולי הפוסקים ששמעו מהרופאים שהטבע נשתנה, והיום זה לא מזיק. בנוגע למחקרים, נכון שהרופאים הטבעונים אומרים כך. אני לא חושב שזה דעת כל חכמי הרופאים, כל דבר שאדם אוכל במידה, אם זה עניין בריאותי, אז כל אחד יאכל מה שבא לו. הרבה פעמים היו מחקרים רפואיים שאמרו כך, ואחר כמה שנים סתרו את ההנחה הזו. אם באמת זה חד משמעי שזה כך, על האדם לבחור בעצמו שלא לאכול את זה. כל מה שהתורה התירה אכילת בשר זה לא דבר אידאלי. ח אומרים שעד ימי נח, נאסר להם אכילת בשר. היות ובעלי חיים ניצולו בזכותו של נח, הרב קוק זצ"ל כותב שזהו המס שבעלי החיים מעלים לאדם כדי שיתחזק עד שיעלה לדרגה כזו ויכיר את זכותם של בעלי החיים. ולעתיד לבוא, לא ישחטו בשר תאוה לאכול בשר. מה שהתורה מנעה לעתיד לבוא את אכילת הבשר, זה לא בגלל שזה מזיק לאדם, אלא משום הרחמנות על בעלי החיים. היום אי אפשר לצוות על זה, כי אנשים חושבים שזה מגיע לו. ולעתיד לבוא המצב יחזור כמו אצל אדם הראשון, שלא שחטו בעל חי כלל. יש ספר של הרב קוק שנקרא "חזון הצמחונות", שמבחינה רעיונית הצימחונים צודקים, אך עדיין לא הגיע הזמן להפעיל את זה בשטח. מי שהיום לא ישחט בשר משום שהוא מרחם עליו, אומרים לו קודם כל תרחם על בני האדם ואחר כך תרחם על בעלי החיים. אני זוכר בזמן שהסובייטים לפני למעלה מחמשים שנה שלחו "ספוטניק" ובו כלבה, אגודת "צער בעלי חיים"באנגליה הקימה צעקה איך שלחו כלבה באויר לשם נסיונות. אך כשהבריטים הטביעו אוניות מעפילים בחיפה, לא שמענו שאגודת "צער בעלי חיים" הקימה על כך צעקה.
שאלה: עלייה לבית עלמין בפורים ושושן פורים: האם מותר לעלות לבית עלמין ביום הזכרון שחל בפורים או בשושן פורים?
תשובה: נוהגים שלא לעלות לבתי העלמין ביום השנה שחל בפורים ושושן פורים, אלא לדחות לאחריהם. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: תוספת שבת מחצות היום: האם אדם יכול לקבל על עצמו תוספת שבת החל מחצות יום שישי, ומה הדין לגבי איסורי שבת מאותו רגע? אם הוא רוצה לחזור בו האם הוא יכול? אם אפשר לקבל גם מקורות בשותי"ם להרחבת העיון בנושא.
תשובה: אדם יכול לקבל על עצמו שבת מפלג המנחה ואילך, ולא קודם לכן. (את זמן פלג המנחה ניתן למצוא באתר זה ב'זמני היום'). כשמקבל שבת אזי חייב בכל דיני שבת, ואינו יכול לחזור בו בשום אופן. עי' בשו"ע סי' רס"א סע' ב' ובנושאי הכלים שם. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: תחילת צום תענית אסתר: אני יוצא מניו יורק ביום רביעי בלילה 19:30 ונוחת בארץ הקודש בשעה 12 של יום חמישי. מתי עלי להתחיל לצום תענית אסתר?
תשובה: כשמתחיל להיות אור של יום חמישי, היכן שאתה נמצא (יכול להיות כשעתיים אחר הזמן בארץ), תתחיל את הצום שלך. אצלך, הצום יהיה יותר קצר.
שאלה: אבל וסעודת פורים: האם לאבל מותר לעשות סעודת פורים בביתו ולהזמין עוד משפחה או שתיים?
תשובה: להזמין משפחה אחת, אינני חושב שיש בעיה. אבל בשתי משפחות יש יותר מתכונת של שמחה. אבל באמת חייב בסעודה, אבל להזמין אנשים מבחוץ יש בעיה.
שאלה: פסול כהן איטר בבית המקדש: אנחנו משפחה של כהנים ובני שואל, מה פסול יש בכהן שמאלי שאסור בעבודת המקדש, מה יעשה כשבית המקדש יבנה במהרה בימינו?
תשובה: יש על זה גמרא במסכת זבחים, ח למדו כמו שכתוב אצל מצורע שעבודה צריכה להיות בימין. כהן שמאלי הוא אנוס, זה כמו בעל מום שפסול לעבודה. אך קדושת כהונה עליו ולא חלילה שנפגם מקדושת הכהונה, ומותר באכילת קדשים וכל ההשלכות הנוגעות לזה.
שאלה: משלוח מנות ומתנות לאביונים בצורה מרוכזת: השנה ארגנו בישוב שלנו משלוח מנות מרוכז, וכך זה עובד: כל משפחה מגישה רשימת שמות של המשפחות שלה היא רוצה לשלוח משלוח מנות ומשלמת בהתאם למספר המשפחות שרשמה. ביום פורים בבוקר המארגנים נותנים לכל משפחה בקהילה משלוח מנות אחד ולו מצורפת רשימת המשפחות אשר רשמה את אותה משפחה ברשימה הראשונית. הכסף שנותר מחולק בבוקר פורים למתנות לאביונים. השיטה הזאת כבר עובדת במספר מקומות ובכל מקום ישנו פסק שונה. האם יוצאים ידי חובת משלוח מנות? האם יוצאים ידי חובת מתנות לאביונים?
תשובה: אם יש רב במקום נא לפנות אליו. בעקרון מתנות לאביוניים יכולות להיות אנונימיות. משלוח מנות צריך להיות אישי מאיש לרעהו, אין צורך שאדם יבוא אישית עם משלוח המנות לחברו העיקר שתישמר הזהות האישית.
שאלה: גדר לשון הרע ורכילות בין בני זוג: הרב אליקים לבנון שליט"א רשם באחד מתשובותיו בעניין זוגיות "למשל, אמירה כמו: "אמא שלי ממש לא מתנהגת יפה. היא מרגישה את עצמה כמפקד עליון ושליט על הבית שלנו, וזה ממש לא ר". אמירה זו, כמובן, שלא בפני החמות אלא בין בני הזוג.".שאלתי היא-לא לעצם העניין במאמר,אלא לעניין לשון הרע ורכילות. בכל ימי נישואיי ובעצם ממש עד עתה, אני מתלבט מאוד בכל ענייני לשון הרע ביני ובין אשתי, מה מותר לי לשמוע מתוך סיפוריה הרבים, באיזו צורה מותר לי להגיב עליהם ובאיזו לא, איפה עובר הגבול? זה ממש חשוב וקשה לי-משום שממש חשוב לי להקשיב לאשתי להזדהות איתה ולחזק אותה,אך מצד שני עניין לשון הרע ממש ממש חשוב לי! אציין שמאז חתונתנו אשתי ממש השתפרה ומשתדלת יותר ויותר להקפיד על ענייני לשון הרע (וזה לא כ"כ פשוט בהתייחס למציאות שבה חייתה לפני נישואינו). אשמח אם התשובה תהיה קצת מפורטת במדת האפשר. אודה מקרב לב לתשובה! יישר כחכם לאורייתא!!!!
תשובה: אוכל לענות לך בקיצור, אין לי עתה פנאי לענות בהרחבה. אנו יודעים שלשון הרע לתועלת מותר. על פי זה חידש החפץ חיים שגם מצב נפשי של אישה אשר לצורך הנפשי שלה היא צריכה להתחלק במידע עם בעלה נחשב כצורך ותועלת וכדברי ח דאגה בלב איש ישיחנה. ולכן התיר לאישה לספר לבעלה על דברים שמציקים לה למרות שיש בדבריה גם דברים שאינם טובים. אולם היתר זה אין להרחיב אותו לסתם סיפורים. מדובר רק על דברים שנוגעים לאישה ויכולים להציק לה. במקרים אלו עצם הסיפור יכול להרגיע את האדם וזה מוגדר כלשון הרע לתועלת. וסליחה על הקיצור.
שאלה: מעשר או עזרה לילדים מה קודם: אני מקורב מאוד לישיבה מסוימת שזקוקה לכל אגורה שחוקה אך מצד שני ילדיי שלי אף הם זקוקים לעזרה כספית, האם אני צריך לבטל ולהפסיק את המעשרות שאני נותן לישיבה ולהעביר סכום זה לילדי או חלקו לכאן וחלקו לשם או מה הכי כדאי וראוי לעשות?
תשובה: תחלק את המעשר, חצי לבני המשפחה וחצי לאותה ישיבה שנתת עד כה.
שאלה: טבילה במקווה: אני חוזר בתשובה ולאחרונה אני חש צורך לטבול במקווה ונודע לי שאפשר לטבול איכשהו במקלחת בבית. האם זה אפשרי לטבול בדוש במקלחת בבית, אם כן איך, ומה הדינים וההכנות לכך, ואיך עליי להתנהג בזמן הטבילה במקלחת כביכול?
תשובה: ישנה מעלה מסוימת ברחיצה בבית באופן שנשפך על האדם תשעה קבין של מים (כשלוש עשרה וחצי ליטר) בבת אחת. וזאת כשאין על האדם חציצה. אולם רחיצה זו אינה במעלה לחלוטין כטבילה במקווה עצמו, ובשום אופן לא מועילה לטבילת נשים החייבות לטבול דוקא במקווה כשר. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: מגעים מינים בין בנות: 1. האם משכב נקבה הוא עבירה מן התורה, אם זו עבירה איפה אני יכולה לראות את זה בכתב? 2. האם יש עבירת צניעות כשבחורה רואה גוף של בחורה אחרת?
תשובה: 1. האיסור אינו מהתורה אלא מוגדר כאיסור מדברי חכמים משום פריצות. המקור לכך הוא בתלמוד (יבמות עו א): "אמר רב הונא: נשים המסוללות זו בזו פסולות לכהונה, ואפילו לרבי אלעזר דאמר פנוי הבא על הפנויה שלא לשם אישות עשאה זונה הני מילי איש אבל אשה פריצותא בעלמא. מסביר שם המאירי: "נשים המסוללות זו בזו - רצה לומר, שבאות זו על זו אפילו פלטו זו בזו אפילו היו חייבי כריתות זו בזו אינן נעשות זונות בכך ליפסל לכהונה שאין ענינם אלא פריצות בעלמא ולשון מסוללות כאדם שדורך במסלה ואינו בוקע בעפרה כלום. ועיין ברמב"ם שמשמע שאסור רק מדברי חכמים ולכן לא לוקין ע"כ. (הלכות איסורי ביאה, פרק כא הלכה ח): "נשים המסוללות זו בזו אסור, וממעשה מצרים הוא שהוזהרנו עליו שנאמר כמעשה ארץ מצרים לא תעשו. אמרו חכמים מה היו עושים איש נושא איש ואשה נושא אשה ואשה נשאת לשני אנשים אע"פ שמעשה זה אסור אין מלקין עליו שאין לו לאו מיוחד והרי אין שם ביאה כלל לפיכך אין נאסרות לכהונה משום זנות ולא תיאסר אשה על בעלה בזה שאין כאן זנות וראוי להכותן מכת מרדות הואיל ועשו איסור ויש לאיש להקפיד על אשתו מדבר זה ומונע הנשים הידועות בכך מלהכנס לה ומלצאת היא אליהן." אולם כתב בספר קרית ספר על הרמב"ם שלדעתו יש בכך איסור מהתורה (הלכה ח): "נשים המסוללות זו בזו אסור וממעשה מצרים הוא שהוזהרנו עליו דכתיב כמעשה ארץ מצרים אשה היתה נושאה אשה ואין מלקין על זה שאין לו לאו מיוחד, ומכל מקום נראה דאיסורא הוי מדאוריתא כיון דהוי בכלל מעשה מצרים וכתיב כמעשה ארץ מצרים לא תעשו אלא דלענין מלקות הא דלא לקי משום דלא מיחד ליה לאו בפני עצמו להא מילתא וכן משמע לשון הרב ". וכך הביא בספר בניהו בן יהוידע לבן איש חי: "ובטור אבן העזר סי' ך' כתב נשים המסוללות זו בזו, פירוש מתחברות זו בזו דרך תשמיש אסור, וזה מעשה ארץ מצרים שהוזהרנו עליו, שנאמר  ויקרא י"ז ג'  כמעשה ארץ מצרים אשר ישבתם בה לא תעשו, ואמרו ח  בספרא, מה היו עושים איש נושא איש ואשה נושאת אשה, ואשה נסית לשני אנשים ע"ש, וכן פסק בשולחן ערוך שם סעי' ב', ונראה דאיכא איסורא בזה משום השחתת זרע, דכל כהאי גונא יצא הזרע שלהם חוצה, אך יש בה עוד איסור לאו משום מעשה ארץ מצרים לא תעשו, כי איסור השחתת הזרע אינו מפורש בתורה באיסור לאו אלא רק למדו זה מן מיתת ער ועונן, ודוק". 2. לגבי גדרי צניעות אצל נשים לעיין באו"ח לענין דין ק"ש. העולה שם שאין איסור מהתורה כל עוד שלא רואים את הערווה. אולם ודאי שיש מידת צניעות שבה יש מדרגות רבות וכל אחד צריך להתאים את המדרגה המתאימה לו.
שאלה: רוחות רפאים ושדים: לאחרונה אני שומעת ומתענינת בעניני רוחות רפאים. רציתי לשאול עד כמה אני יכולה להאמין בזה והאם הם יכולים להזיק? דבר נוסף. יש לי חדר דיי גדול ואני רואה דמויות עם צל על הקיר. השאלה היא האם זה מצביעת החדר או שיש ממה לחשוש?
תשובה: את לא צריכה לעסוק בדברים אלו ההתעסקות בזה מזיקה לנפש ומתפתחים דמיונות חולניים לא בריאים. מה שאת רואה בחדר זה מצביעת החדר ואין לך ממה לחשוש. רק עליך להתרחק ולא לעסוק ברוחות ודמיונות והבלים.
שאלה: איסור עגילים נוספים: האם יש הגבלה למספר העגילים שבחורה יכולה ללבוש?
תשובה: אינני חושב שיש לזה התייחסות בהלכה. בחורה צריכה להיות נאה, והיא יכולה להתייעץ עם חברותיה על כך. כמובן, שאם תכסה את כל פניה בעגילים, זה יראה משהו משונה.
שאלה: אוכל של סבתא: סבתא שלי היא אישה מסורתית השומרת על כשרות. לאחרונה עלו לי כמה שאלות בנוגע לאכילה אצלה: 1. בתבשילים רבים ישנם עלים (כגון: פטרוזיליה, שמיר ועוד.) אך אני בכלל לא בטוחה שהיא משרה אותם. ממה שניסיתי לברר אמרו לי שהיא שופכת עליהם מים חמים (אני לא יודעת אם זה נכון). האם מותר לי לאכול אצלה למרות זאת, האם יש מקום להתיר כשהעלים עברו בישול ולא אוכלים אותם חיים? 2. אנחנו נמצאים בשנת שמיטה והירקות שהיא קונה הם מהשוק ללא תעודה של היתר מכירה אוצר בית דין וכו. מה לעשות? האם בכלל כדאי לנסות להתחמק מלאכול אצלה ולאכול רק דברים שאני בטוחה שאין בהם בעיה? אני רוצה לציין שאין לי אפשרות להגיד לה שתשנה את מקום בקניות שלה או את הדרך בה היא מטפלת בעלים.
תשובה: ועשית כחכמתך לשמור על כשרות מבלי לפגוע בה, בין היתר תציעי לה עזרה בקניית ירקות ובישולם.
שאלה: נגיעה לא של חיבה: ראיתי שהרב ענה לשואל בתשובה: "איסור נגיעה יש כאשר הנגיעה היא של חיבה לבת בהיותה בת", ואם אני לא מרגישה חיבה לבן הספציפי הזה כבן שאני נותנת לו איזה טפיחה על הגב או משהו האם זה אסור?
תשובה: כיוון שרגשות הלב אינם מבוררות לכן אין בת רשאית לתת טפיחה לבן גם בלי הרגשת חיבה. ורק כאשר ברור שאין הנגיעה נגיעה של חיבה ויש צורך לתת יד משום אי נעימות, כגון: נער לאשה מבוגרת מאד או להפך, אזי אין בזה איסור.
שאלה: הרב חטאתי לה : הרב חטאתי ולקחתי לי חברה, ולצערי היא ואני נפרדנו מכל מינה סיבות ועכשיו אני בדיכאון, מה לעשות?
תשובה: למה אתה בדיכאון עליך לשמוח שאתה מתקן את מעשיך ומצטער על העבר ומשתדל להתנהג מכאן ואילך על פי התורה ווכיון שאתה עכשו ר אתה יכול להיות בשמחה וצריך להיות בשמחה.
שאלה: גפת זיתי שביעית: האם ניתן להשתמש בגפת שביעית לדישון לאחר השמיטה?
תשובה: גפת בימינו איננה עומדת לאכילת בהמה, ועל כן אפשר יהא לדשן בה לאחר השביעית, שהרי אין בה קדושת שביעית. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: שווי מחצית השקל: אנא הבהרות לגבי שווי מחצית השקל נכון לשנת תשס"ח. אינני מצליחה למצוא תשובה אחידה.
תשובה: האשכנזים נוהגים לתת שלוש מטבעות של חצי שקל. ויש נוהגים (וכן עושים הספרדים) לתת עשרה גרם כסף שהוא שווה למחצית השקל המקראי. עשרה גרם כסף תלוי בשווי הכסף ביום הנתינה ולכן הוא משתנה בכל יום. נכון להיום ערכו כ-30 שקלים.
שאלה: ספרים בנושא אסטרולוגיה: ברשותי ספר שמנתח את האופי של המזלות האסטרולוגיים השונים. כמו כן הספר מנתח את מהלך ההיסטוריה מזוית אסטרולוגית. הספר אינו מספק תחזיות אסטרולוגיות עתידיות ועניינו בעבר בלבד. האם מותר לי להחזיק ולעיין בספר?
תשובה: אם הספר מנתח את העבר, אך את לא קובעת מהלכים על פי זה, איניני חושב שיש בעיה. לקבוע מהלכים על סמך נושאים מיסטיים, זה לא דרכה של תורה.
שאלה: ספרים תורניים שנכתבו ע"י אנשים לא ראויים: בתמימותי הרבה קניתי בעבר שלושה ספרים שחשבתי שנכתבו ע"י אנשים ראויים. לצערי הרב, אחרי זמן מה התבדתי. שני הספרים הראשונים הינם "ספק ו"ודאי" מאת מרדכי גפני. לאחר זמן מה נודע לי טבעו של גפני והשערוריות השונות שנקשרו בשמו. הספר השלישי הוא ספר של אדמיאל קוסמן, שמנתח את אגדות ח. לאחר זמן מה נודע לי כי מדובר באדם שזנח את האורתודקסיה הדתית לטובת הזרם הרפורמי. ברצוני לשאול את כבוד הרב מה לעשות עם הספרים?
תשובה: אני לא מכיר את הספרים הללו, אבל אם את רואה שאת הספרים כתבו אנשים לא הגונים, צריך לבער אותם מהבית. אם יש שם דברי אפיקורסות ממש, תשרפי אותם, ואם לא תגנזי אותם (אם יש ציטוטים וכו' מהמקורות).
שאלה: קניית חמץ לפני פסח לצורך אחר הפסח: אני אמור לטוס לחו"ל באיסרו חג פסח. מכיוון שלא אספיק לקנות בארץ דברי מאכל המכילים חמץ ובמקום אליו אני נוסע יש חשש גדול שאתקשה למצוא אוכל כשר, האם מותר לי לקנות אוכל שמכיל קמח חיטה, כגון: שקיות להכנת מרקים או פסטה (לא לחם) לפני החג, לארוז את הכל בקופסא ולמכור במכירת החמץ ולאחר החג אוכל להשתמש במוצרים?
תשובה: מכירת חמץ לגוי מתוך מטרה שהחמץ יישאר ברשותך היא הערמה גלויה ואין להמליץ עליה. בשעת דחק גדולה אתה יכול להסתמך על מכירה כזו בתנאי שלא תקנה חמץ גמור, כגון, לחם וכדו' אלא רק קמח וכדו' אך היום יש תחליפים טובים ללחם, כגון: אורז, קינואה, תירס וכד'.
שאלה: אבלות לגר: האם גר או גיורת יכולים לשבת שבעה על הוריהם?
תשובה: מצד הדין לא שייך, אך אם בכל זאת מרגישים שינהגו משהו להבליט איזשהו צער, אך לא שייך שינהגו מנהגי אבילות.
שאלה: פעילות בבית ספר : בבית הספר שלי (בית ספר חילוני) מתקיימת ביום חמישי פעילות לפורים עם מתנפחים תחפושות והכל. האם מותר להגיע לשם או שאסור משום תענית אסתר? האם ילד בן 12 צריך להתענות?
תשובה: 1. אין איסור שמחה בתענית אסתר, זו לא תענית של אבל כמו יתר התעניות, אם כי כבכל תענית צבור יש להרבות בתפילה ובהתנהגות ראויה. 2. מדין חינוך ראוי לילד בן 12 לצום אך אם הוא מרגיש לא טוב מותר להפסיק. תענית זו אינה חמורה כיתר התעניות כי היא לא הוזכרה ע"י זכריה יחד עם יתר התעניות.
שאלה: להקיא בכוונה: האם מותר להקיא בכוונה?
תשובה: אם ההקאה נעשית לצורך רפואי או על מנת להרגיש יותר טוב וכדומה, אין איסור בדבר. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: תפילה לבריאות הנפש : האם יש תפילה, מצווה לבריאות הנפש?
תשובה: וודאי שאדם צריך להיות בריא, כמו שאדם צריך להיות בריא בגופו הוא גם צריך להיות בריא בנפשו. בשבת אנחנו אומרים "ישלח להם רפואה שלימה מן השמים, רפואת הנפש ורפואת הגוף". אדם שאינו מאוזן, זה גם כן חולי. לפעמים את רפואת הנפש יותר קשה לרפא מרפואת הגוף.
שאלה: משחק כדורגל שהיה בשבת: אם יש משחק כדורגל בשבת ושידרו אותו בטלוויזיה לאחר שבת מותר לי לצפות בו?
תשובה: יתכן כי מעיקר הדין ניתן להתיר, אולם היות ופה כל המעשה שבת נעשה במזיד ובצורה קבועה, והיות ונעשה בשבילך (ולצופים כמותך) שאם היו נמנעים מלצפות בזה היה נמנע החילול שבת נראה שאין לצפות במשחקים אלו. וככלל כדאי להתרגל לצפות ולהנות מדברים שנעשים בהיתר ולא להזדקק להנאות המתקיימות באיסורים. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: תל אביבי שרוצה לקרוא המגילה בי-ם: בעקבות פורים המשולש, האם מותר לאחד שהוא לא ירושלמי, לקרוא את המגילה ביום חמישי בירושלים?
תשובה: כן.
שאלה: מתנות לאביונים לבתי: יש בידי כסף שמיועד למתנות לאביונים. האם מותר לתת לבתי הנשואה שנמצאת בשלב לימודים ובעלה אברך ודחוקים בכסף?
תשובה: מבשרך אל תתעלם. קרובי משפחה קודמים, אולם מן הראוי לתת גם לאחרים.
שאלה: היחס לעם ישראל: התחבטתי בשאלה לאחרונה ורציתי לדעת, מדוע כשהעם עושה טוב אז אנחנו אומרים עם ישראל בגדלותו וכו וכו, אך כאשר העם מראה את הצד ה"לא יפה", כשהדברים לא טובים, אנו מאשימים רק את תרבות המערב וכו, האם לעם אין אשמה כלשהי? מקווה שבעזה"י תובהר לי נקודה זו.
תשובה: ודאי שאנו לוקחים אחריות לכל מה שאנו עושים בין לדברים הטובים שאנו עושים ובין לדברים הרעים. אם תרבות המערב היא שלילית אזי הנכונות שלנו להיות מושפעים ממנה היא באחריותנו ואנו לא יכולים להיפטר מאחריות בהטלת האחריות על האחרים. אולם בכל אופן כשאנו שואלים את עצמנו כל מעשה שאנו עושים מאיזה מקום בנפש זה בא. יש מעשים שאנו עושים וזה בא ממקום יותר פנימי שבנו. ויש מעשים שאנו עושים והם לא באים ממקום עמוק שבאישיות שלנו אלא רק מהתפתות רגעית לדברים חיצוניים. יש גם לפעמים מעשים שאדם עושה אולם הוא לא עושה אותם בבחירתו החופשית אלא כתוצאה מהשפעה שבאה אליו היותו בסביבה מוגדרת. על כך יש בירורים אצל גדולי החכמים ובמיוחד בספרי המהר"ל מפראג שבהם הוא מבאר שבעם ישראל המצוות באות ממקום עמוק ופנימי שבאישיותם. ואילו החטאים באים ממקום חיצוני יותר. במקומות אחרים המהר"ל מבאר שהנפילות של עם ישראל לא נובעות מרצונות נמוכים אלא הם באות מהרצון להגיע למקומות טובים אולם בדרך יש פאנצ'ר. גם בדברי הרב קוק אנו מוצאים הסברים בהם הוא מבאר על פי מקורות פנימיים שהחטאים של עם ישראל בדור האחרון הינם חטאים רק ברובדים החיצוניים שלנו ולא באים ממקום פנימי בנפש. למרות הגדרות אלו אין הכוונה שאין אנו מחוייבים לתקן את הקילקולים שיש לנו. גם אם הקילקולים הם הרובדים החיצוניים הקב"ה חפץ שנהיה צדיקים בין ברובדים הפנימיים ובין ברובדים החיצוניים.
שאלה: שמיעת קידוש על ידי קטן: אני חוזרת בתשובה ובבית הורי בשבתות נוהגים שאחי הקטן בן ה-10 מברך ומקדש בארוחת ערב שבת. האם זה מספיק שאני שומעת אותו או שמא אני צריכה לעשות קידוש בנפרד?
תשובה: קטן אינו יכול להוציא ידי חובה אותך בקידוש ליל שבת. לכן את צריכה לקדש בעצמך. אולם אם הדבר לא ניתן, אזי הפתרון הוא שתתפללי ערבית קודם לכן, ובקידוש שלאחר התפילה אחיך יכוון להוציא אותך ידי חובה ותוכלי לצאת ידי חובה בקידוש שלו (אולם כאמור לכתחילה עדיף שאת תקדשי בעצמך). הרב שמואל הולשטיין