LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: "לא יבזבז יותר מחומש": נאמר שאסור לבזבז יותר מחומש במצוות הצדקה. אך איך נמדד החומש. לכאורה מדובר בחמישית מהנכסים ברגע נתון. אם למשל יש לי בבנק 100 אלף ש"ח, בכל חודש ההכנסה שלי היא 10 אלף ש"ח, האם מותר לי לתרום לצדקה 5 אלף ש"ח כל חודש? (נניח שלמשפחתי אני צריך 4 אלף ש"ח בחודש, כך שבכל מקרה נשאר לי אלף ש"ח לחסכון). אמנם מדובר ב50 מההכנסה אבל הוא לא מגיע אף פעם לחמישית מנכסיי?
תשובה: בגמ' כתובות (נ.) מובא שאחד מתקנות שהתקינו באושא היא שאסור לאדם לבזבז מנכסיו יותר מחומש כלומר אדם שחפץ לתת צדקה מותר לו לתת עד 20   מנכסיו, ע"מ שלא יהיה בסופו דל דבר הוא עצמו עני ויפול על הציבור.
שאלה: כפייה על הצדקה היום?: מה הדין אם מישהו לא נותן צדקה בכלל או מעט צדקה, האם בימינו צריך לכפות אותו לתת?
תשובה: אם יש ביכולתו לתת ואינו נותן, כופין אותו ממש (אע"פ שיש מבעלי התוספות שאומרים שרק כופין אותו בדיבורים).
שאלה: עקירת עץ המוציא פירות נגועים: יש לי עץ אפרסק גדול מאוד בחצר הבית. במשך שנים הוא מוציא פירות, אולם בגלל ריבוי המזיקים, הפירות לא ראויים לאכילה כלל. ברצוננו לעקור לגרום למותו של העץ, על מנת שנוכל ליטוע עץ אחר, בעל רמת נגיעות פחותה. מהן האפשרויות העומדות בפנינו, טרם בוא שנת השמיטה? לא ניתן לעקור את העץ עם גוש, או שורשים בגלל מיקומו בגינה, וגודלו. האם ניתן לגזום את הגזע לגובה הקרקע ולגרום למותו?
תשובה: אם העקירה היא לצורך עץ פרי אחר אפשר לעקור את העץ סרק הנ"ל שאינו מניב פרי, ועל כן אפשר לעקור ולטעת עץ אחר במקומו. אתם יכולים לקנות שתילים במשתלות (צריך שתהיינה מפוקחות לעניין ערלה וכלאים), במקרה של עציץ עם גוש אפשר לשתול עד ערב ר"ה ובלבד שלא יתפורר הגוש. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: אופי יום השבת כיום מנוחה: מה דעת הרב ביחס לתוכניתו של ח"כ אורלב ביחס ליום השבת, ח"כ אורלב טוען כי תוכניתו זוכה לתמיכתם של "בכירי רבני הציונות הדתית". האם הדבר נכון?
תשובה: דעתי האישית היא להיאבק בסחף הנורא של המסחר בשבת ע"י העדפה מתקנת של קנית תוצרת של שומרי שבת. לחץ כלכלי ציבורי מקיף ומסיבי יעיל יותר מחוקים שייעקפו ולא ייאכפו ע"י מערכת המשפט המוכרת לכולנו. מי שסבור שבכל זאת החוק יועיל חייב להימנע מאמירה שבה תעשה פשרה לפיה תמורת הסכמה לאיסור המסחר יותר חלילה משהו אחר. לצערי העמוק, באמצעות דרמטיזציה תקשורתית (לא כך מביאים חוק לכנסת!) הוצעו הדברים בכל זאת כפשרה כביכול וכאילו הרבנים מסכימים לכל המהלך. להד"ם!
שאלה: מסגדים בארץ ישראל: שמעתי כי רב אחד התבטא כי אין לו בעיה שיבנו מסגדים בארץ ישראל, אולי מכיוון שזה לא ע"ז ממש, האם באמת זה כך, או שזהו דבר רע, אך כרגע אין לנו כ"כ מה לעשות בעניין?
תשובה: אמנם נכון שזה לא ע"ז, ואין בעיה הלכתית להפוך מסגד לבית כנסת. אך אנו לא צריכים להרבות מסגדים בארץ, כיון שזה כפירה בתורת משה, ובטח אין לנו עניין לעודדם לכך. כפי שפסקו הריטב"א והרידב"ז לגבי אדם שמכריחים אותו להתאסלם ש"יהרג ואל יעבור", כי זה כפירה בתורת משה. וכן פסק ה"חזון-איש" בעניין "לא תחונם", שגם למאמין באיסלם יש איסור, אע"פ ששזה לא ע"ז, כיון שזו כפירה בתורת משה.
שאלה: הפקרת פירות שביעית: בהמשך לתשובת הרב כי יש להפקיר את פירות הגינה הפרטית לציבור, רציתי לשאול כיצד בדיוק זה נעשה: אם אפקיר את כל הפירות לקטיף או אניח אותם בחוץ, יש להניח שלא אראה להם זכר כעבור מספר דקות. האם ההפקר צריך להיות בכל הכמות, האם אני צריך לחכות עד ש - X אנשים יהנו מהם, או פרק זמן מסוים? בעצם יווצר מצב שאהיה היחיד שלא יהנה מהם.
תשובה: ההפקר צריך שיהא לכל, וכ"א יכול לבוא ולקחת מזון ג' סעודות ואפשר להקל לקחת מזון שבועי. אינך צריך להניח בחוץ ואדרבא עדיף שכל אחד יקטוף לעצמו. (אין הגבלת אנשים הנהנים אלא הכל יכולים להנות, כמו כן אין הגבלת זמן אלא כל זמן שיש פירות אכילים צריך שהשדה יהא הפקר). מן הראוי לתלות שלט על הגינה שהפירות הם הפקר. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: כל הכהנים טמאים בעיר?: בישיבת אורות אביב נשאלה שאלה, אנחנו לומדים עתה אבלות ומדוע מערכת הביוב לא הופכת את כל הבתים להיות אוהל אחד וממילא כל הכוהנים טמאים, שהרי בשו"ת חת"ס יו"ד שמ כתב להחמיר בכך משום שזה דאו, האם ניתן לומר שהמים באסלה חוצצים מהטומאה, לכאורה מים זה דבר שמקבל טומאה ולכן אינו יכול לחצוץ?
תשובה: גם אם הנחתכם נכונה שיש פותח טפח לאורך כל מערכת הביוב, אין כל הבתים נחשבים לבית אחד לענין טומאת כהן, שכן בדרך כלל האסלה עצמה סגורה, והשירותים גם הם בדרך כלל סגורים, וגם אם הם פתוחים, המים חוצצים בפני הטומאה, אע"פ שמים אינם מקבלים טומאה, מ"מ מים המחוברים בקרקע אינם מקבלים טומאה, והמים שבאסלה נחשבים למים מחוברים בקרקע.
שאלה: אפיית חלה לשבת: השו"ע כותב שיש עניין מיוחד באפיית חלות לשבת. סיבה אחת היא לשם מצוות עונג שבת, וסיבה שנייה היא כדי שהאשה שכבתה חלתו של עולם תפריש חלה בערב שבת שזה היה זמן החטא. (אני מקווה שהבנתי נכון את שני הטעמים). אצלינו בבית משתדלים לסיים את ההכנות כמה שיותר מוקדם, בד"כ לפני חצות. האם לפי הטעם השני של תיקון חטא האשה זה עדיין נחשב? מה יהיה אם אופים את החלות ביום חמישי?
תשובה: לא שמענו שהפרשת החלה תיעשה דווקא אחה"צ, כל היום מתאים לכך, אם אופים ביום ה' אפשר להפריש את החלה בליל שישי ואם אי אפשר, עצתי לשרוף את החלה ביום שישי דבר זה ייחשב לתיקון החטא ביום שישי.
שאלה: הפסק בחלוקת החלות?: בשבת כשיש הרבה אנשים שנוטלים ידיים, ואח"כ מברך אחד המוציא ומחלק לכולם: 1. האם יש בעיה של הפסק לאלה שנטלו ראשונים, שהרי לפעמים הם מחכים דקה ואפילו יותר בין הנטילה לברכת המוציא? 2. האם אין בעיה של הפסק בחלוקת הלחם, שהרי לוקח הרבה זמן מאז שהבוצע ברך וכלם ענו אמן עד שבאמת כולם מקבלים את החלה, והאם יש גדרים מדוייקים מה זמן ההפסק המותר לשתי השאלות הנ"ל? 3. האם בזמן ההמתנה בין ברכת המוציא עד שמקבלים את החלה מותר לזמזם שיר או לרמוז דברים שונים?
תשובה: גם בנטילת ידיים וגם בחלוקת הלחם לכתחילה אין להפסיק. אך אם מתעכבים לצורך האנשים האחרים ו"שומרים" את הידיים (אחר הנטילה), זה לא פוגם. בחלוקת הלחם אפשר להציע שאם זו חלה קלועה, יכול לחלק בידיים, ולא להתעכב לחיתוך בסכין, או למצוא טכניקה יותר מהירה לחיתוך הלחם. אין לדבר בין הברכה לאכילה,ועדיף גם לא לזמזם, אך לרמוז מותר.
שאלה: פירוש "מתוק מדבש" לזוהר: רציתי לשמוע מה דעת הרב, על פירושי הזהר, ובעיקר על הפירוש החדש המתפרסם חדשים לבקרים בבתי הכנסת "מתוק מדבש" של הרב דניאל פריש. האם ראוי ללמוד בו, וכיצד להתייחס אליו? כמו-כן כשאני בא לקנות זהר עם פירוש, מה עלי להעדיף, פירוש הסולם הישן עם ההסכמות של גדולי הדור, או פירוש חדש יחסית אך ברור יותר כמו "מתוק מדבש" שלא פורסמו עליו הסכמות?
תשובה: כאשר יש לנו ספק מחוסר ידיעה על מעלת ספר מסוים אנחנו סומכים על נבוני דבר שנתנו הסכמה לספר. אם אין הסכמה לספר אז אם הספר עוסק ברמה שאנו מסוגלים בעצמנו אם גדלנו בתורה להחליט נוכל לסמוך על עצמנו ואם לאו לא כדאי לקרוא. לכן כדאי לראות אם יש הסכמות מגדולים ידועים ולסמוך עליהם.
שאלה: יציאה לחו"ל לשמח חתן וכלה: יש לי חבר בחו"ל שמתחתן ומאוד מבקש שאגיע, האם מותר לצורך זה לצאת מהארץ והאם יש דרך לתקן את ה"קילקול" של היציאה?
תשובה: אם חשוב מאוד שתהיה שם והחתן ישמח בזה, כיון שיש חשיבות גדולה לשמח חתן וכלה זהו דבר מצווה. אנו פוסקים כאותם הראשונים שמותר לצאת מארץ ישראל לחו"ל לצורך דבר מצווה. כמו כן, היות וזה לדבר מצווה זה לא נקרא "קלקול". אמנם, יש שאומרים שרק ל-4 דברים מותר לצאת: ללמוד תורה, לישא אישה ולהציל מהנוכרים או לצורך פרנסה (יצואן  יבואן), אבל למצוות אחרות לא. אך אנו לא פוסקים כמותם.
שאלה: עץ פרי שלא נותן פרי: ישנו עץ בחצר הורי ששתלנו לפני 19 שנה בערך, במשך כל השנים העץ לא נתן פרי ורק צמח וצמח לגובה, ברצוננו לעקור אותו משורשו כיוון שאין בו תועלת והוא מאוד מלכלך את החצר, האם הדבר מותר?
תשובה: וברכת ד' עץ שאין בו תועלת יש מתירים לעוקרו מכיוון שהוא כעץ סרק, ויש שלא התירו אלא כשיש צורך בעקירה כגון לטעת שם עץ אחר או לעשות מהעץ קרשים וכדו' על כן אם יש צורך למקום העץ בודאי מותר, ואם אין צורך יש שמקילים, ואפשר לסמוך עליהם. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: ברכת מצה לאחר פסח: מה מברכים על מצה לאחר פסח ע"פ מנהג הספרדים המוציא או מזונות?.
תשובה: בורא מיני מזונות.
שאלה: כל אחד צריך גביע?: האם בקידוש בערב שבת כל אחד מהמשפחה צריך שיהיה לו כוס קידוש לפניו, והאם יש בכך הידור, ואם כן מדוע? וכן כמה המקדש צריך לשתות בקידוש, והאם חובה לשתות רוב כוס, ומה עושים במעט יין שנשאר בכוס?
תשובה: מעיקר הדין המקדש עצמו מוציא את כולם (וכך צריך לנהוג, שאחד יברך ויוציא את כולם), גם אם לא שתו. לכתחילה נותנין לכל אחד לשתות, אך לא צריך כוס לכל אחד ואחד. בעניין שתיית היין, לכתחילה המקדש צריך לשתות "מלוא לוגמיו" (בערך 46cc). ישנם דיעות נוספות, יש אומרים שאם אחד המאנשים היוצאים ידי חובה הקידוש, שותה "מלוא לוגמיו", זה ר. ויש אומרים (ריטב"א) שגם אם כמה מהאנשים היוצאים ידי חובה שתו יחד "מלוא לוגמיו" מצטרפים. אך לכתחילה, המקדש צריך לשתות מלוא לוגמיו. אמנם לעניין ברכה אחרונה, מתחייבים רק אם שתה רביעית.
שאלה: מהו עולם התוהו: השתתפתי בשיעור אתמול, והרב דיבר על עולם התוהו, כביכול מי שנמצא שם לא יודע שהוא שם, ואני נורא חרד מזה, כי איך הרב יכול לקחת אחריות ולהגיד כזה דבר ביודעו שאפילו הוא לא יודע אם הוא נמצא שם, אני סך הכל רוצה לברר, לטובתי האישית, כי זה גרם לי לפחד משונה שאוחז בי. א. למה הקב"ה נותן לאדם עונש כזה נוראי, אני ממש מתחיל להרגיש שטוב לו לאדם משלא נברא כלל, להתבטל מהמציאות זה עדיף מאשר מלאכי חבלה בלבוש של הקרובים אלייך יסתובבו סביבך. ב. איך ניתן לדעת בכלל איפה זה נמצא, איך רבנים גדולים יודעים איפה זה?
תשובה: אין לנו: לך ולי עסק בנסתרות. במקום שנתעסק במה שנמצא מאחרי הפרגוד ובמה שהקב"ה עסוק בו בו נתרכז במה שמוטל עלינו. לדעתי השיחה ששמעת קילקלה את היחס שלך לבורא עולם. הקב"ה מקור הטוב. יוצא מהקב"ה רק טוב. גם כשהקב"ה מחליט שאדם צריך לקבל עונש יסורין או דבר אחר הוא עושה זאת כאבא שנותן סטירה לבנו. גם העונש שיוצא מהקב"ה ניתן בצורה שזה יהיה לטובתינו ולא לרעתינו. אולם עיקר מה שיוצא מהקב"ה זה טוב ללא גבול. מידה טובה מרובה ממידת פורענות. אנו נהיה שותפים עם הקב"ה בעשיית טוב חסד ומעשים טובים. זאת משימתינו להידבק במידות הרחמים של הקב"ה. נכון שיש לקב"ה מידת הדין. אנו נדבק במידת הדין בכך שאנו נהיה קשובים למוסר הכליות שיש בתוכנו ולא ניתן להיות שלווים ומקבלים בהבנה עוולות מוסריות. אנו עסוקים בהדבקות במידותיו של הקב"ה. נשאיר לקב"ה להתעסק במה שהוא עושה. אתה נמצא כאן בעולם הזה שהוא עולם התיקון. תלמד מסילת ישרים ותסיח דעתך מעולם התוהו או מעולמות אחרים שמסיטים אותך מהמשימה העיקירת שלך בעולם הזה להיות טוב יותר עם מידות ומעשים טובים יותר. גם זה פטנט של יצר הרע שעובד שעות נוספות. הוא כנראה רואה שאותך הוא לא יכול לבלבל עם העבירות הרגילות כגון עריות תאוות וכו' אז הוא בא אליך בתחפושת בכך שהוא מעלה לך דמיונות על עולם התוהו ועוד דברים שאין בהם שום בשורה ותיקון. הוא ישמח מאד אם תמשיך לדמיין דמיונות על עולם תהו וכד'. הקב"ה ישמח עם תלמד מסילת ישרים ותוסיף עוד טוב ועוד קידוש ה' בעולם.
שאלה: פעילויות מעורבות לרווקים: אנו מתלבטות כיצד לאזן בין הרצון להכיר בחורים לרצון לשמור על הלכות צניעות, האם יש בעיה: בארוחות שבת מעורבות, בטיולים מעורבים, או טיול לזוג שנפגש לצרכי שידוכין?
תשובה: בהלכות אלו קשה לקבוע גדרים ברורים, אך ודאי שצריך להקפיד על ייחוד וכמובן על נגיעה. בנוגע לארוחות, יש להקפיד לא לשבת ממש יחד (כמו שנוהגים בחתונות).
שאלה: נשאר לי שמש מהציצית: קשרתי טלית בתוך ידיעה שישאר לי מהשמש(תכלת) מספיק אורך לחתוך ולקשור בעוד ציצית. א. האם יש בעיה לעשות זאת? ב. האם מותר לעשות זאת גם לאחר שהלכתי עם הטלית? ג. קניתי את הפתילים מתוך ידיעה שהם יהיו מספיק ארוכים לפעולה זאת, אמנם אחד הפתילים קטן מכל השאר בצורה משמעותית (בין 15ל-20 סנטימטר) ודבר זה מונע ממני לבצע את מה שתכננתי באחד מהכנפות. האם יש כאן מקח טעות ועליהם לפצות אותי?
תשובה: א ב. אין בעיה לעשות זאת גם אחרי שקשרת והשתמשת את הטלית. אין שיעור לאורך החוטים ולכן אין בזה בעיה של "תעשה ולא מין העשוי". ג. כיון שזה כשר, אלא רק פחות מהודר, קשה לטעון שיש כאן מקח טעות, אלא אם כן ביקשת במפורש שזה יהיה מהדרין מין המהדרין, שיהיה נוי ויפה, אבל לכתחילה אתה יכול לדרוש פיצוי.
שאלה: פאזל לשם תמונה בשבת: הבנתי מתוך שאלות קודמות כי מותר להרכיב פאזל בשבת היות וזה לא בר קיימא. האם ההלכה דומה במקרה והמטרה בסוף הפאזל היא לקבוע את התמונה שנוצרה בקיר? הרי זה הופך למעין בר קיימא.
תשובה: במקרה כזה, יש להימנע מלהרכיב פאזל כזה בשבת.
שאלה: מהו חזון חלקיה?: לפני מספר ימים קראתי ספר המספר על חזון חלקיה אשר מדבר על אחדות ישראל 100 דורות מדור חלקיה ופירוד עד אז כעונש על אי לימוד תורה ונטישת דרכי השם. החומש שתואר בספר מספר על כתבים המתארים את שושלת חלקיה ואת החזון מימי חלקיה ועד ימנו אנו. ניסיתי לברר בדרכים רבות אך ללא הועיל ולכן נאלצתי להטריח את כבודו. אשמח אם תענה לי כי סיפור אמיתי הוא או בדיית המחבר?
תשובה: כנראה שהשערתך האחרונה היא הנכונה.
שאלה: גמילה מחיתולים וצניעות: בתי בת השנתיים וחצי נגמלת מחיתולים בתקופה זו. היא מגלה עניין בגופה ושואלת לשמות האיברים. איך ניתן בצניעות להסביר לה מה השמות, מתוך כוונה שלא תחזור עליהם יותר מדיי פעמים ומתוך דאגה, שבשלב הנישואים (בע"ה), לא תרתע עקב ההקשר?
תשובה: אין צורך לתת שמות לאיברים הצנועים. לילדה קטנה וגם לא ליותר גדולה.
שאלה: שליח ציבור עם כיפה קטנה: מה צריך להיות גודלה של הכיפה, נער עם כיפה קטנטונת מאוד ניגש לפני התיבה למורת רוחם של כמה מתפללים. האם יש למונעו מלהתפלל לפני התיבה, בגלל שאין ראשו מכוסה?
תשובה: אמנם כיסוי ראש אינו דין תורה, אלא זה מנהג שנהגו, אך הוא נקבע בהלכה בשולחן ערוך אורח חיים סימן ב' סעיף ו', ובסימן צ"א סעיף ג' ועיין שם במפרשים. אמנם, בשולחן ערוך ומפרשיו לא נזכר מהו השעור של כיסוי הראש, ונראה שבזה קיים הכלל של "רובו ככולו", וכיפה שמכסה את רוב הראש יש לזה גדר של כיסוי ראש. לאמור, כיפה שקוטרה 15 ס"מ זו מידה מינימלית של כיסוי הראש. וכאשר הראש גדול או השערות מרובות, הכיפה צריכה להיות גדולה בהתאם. ומידה בינונית היא 18 ס"מ ויותר. לאמור, ההולך בכיפה שאינה מכסה את רוב הראש, אין זה נחשב כיסוי ראש ובשעת התפילה והברכות וכן בשעת הלימוד, יש להקפיד שהראש יהיה מכוסה. וכמובן שליח ציבור צריך שראשו יהיה מכוסה. מידת חסידות שלא לשהות בלי כיסוי ראש אפילו פחות מזמן מהלך ד' אמות. בן ישיבה ראוי שיקפיד במיוחד על כיסוי ראש לכל הדעות, שכן אמרו ח שכיסוי ראש מחזק את יראת השמים, וכל בן ישיבה הלא חפץ בזה מאוד. עיין בהלכות אלו בשולחן ערוך הנ"ל. כיסוי ראש הוא גם סמל שמבטא שייכות להשקפת עולם, ובן ישיבה שקשור לישיבה מזדהה עם דרכה בדרך כלל, אם אינו סובל מחוסר ביטחון ירצה להראות שהוא שייך לישיבה ויכסה את ראשו בכיפה בגודל שמבטא שהוא שלם עם דרכה של הישיבה. לתשובת הרב דב ליאור לחץ כאן. לתשובת הרב דוד חי הכהן לחץ כאן. לתשובת הרב יעקב אריאל לחץ כאן.
שאלה: להוסיף דלק לגנרטור בשבת: בהילולה במירון מפעילים בשבת גנרטור בשביל חשמל למקרר ולתאורה, אם באמצע השבת יש חשש שיגמר הדלק ויתקלקל הכל, האם מותר להוסיף דלק בזמן שהוא עובד לפני שיגמר, מחשש שיתקלקלו המכשירים?
תשובה: ודאי שלא, כיון שמדובר כאן לצורך ממון ולא לצורך פיקוח נפש.
שאלה: פסוקים ו"קול באישה" : ראיתי שיש בתנ"ך פסוקים המראים כי אבותינו שמעו שירת נשים, כגון, "ותען להם, מרים: שירו ליהוה כי-גאה גאה, סוס ורכבו רמה בים", חשבתי שכאשר מדובר על ערבוב בין שני המינים יש לרשום "להם", וכאשר מדובר אך ורק על אוכלוסיית הנשים, יש לרשום "להן", למה התכוון המשורר כאן כאשר כתב "להם"? וכן "ותשר דבורה, וברק בן-אבינעם, ס ביום ההוא, ר לאמר. ס ", הרי כתוב ששרו יחד, וכן שמעתו של שאול, "ויהי בבואם, בשוב דוד מהכות את-הפלשתי, ותצאנה הנשים מכל-ערי ישראל לשור (לשיר) והמחלות, לקראת שאול המלך--בתפים בשמחה, ובשלשים. ותענינה הנשים המשחקות, ותאמרן: הכה שאול באלפו, ודוד ברבבתיו". וכן ברזילי הגלעדי הנחשב כצדיק, עליו נכתב "בן-שמנים שנה אנכי היום האדע בין-טוב לרע, אם-יטעם עבדך את-אשר אכל ואת-אשר אשתה, אם-אשמע עוד, בקול שרים ושרות ולמה יהיה עבדך עוד למשא, אל-אדני המלך". הרי לפנינו הוכחות ברורות מהתנ"ך ששירת נשים הייתה דבר שכיח (ועוד ע"י נשים צדקניות)! ומתחזקת השאלה בכך שידוע שהגמרא דורשת כל אות ואות בתורה (ובכל התנ"ך) אז איך הגיעו למסקנה כזאת ש"קול באשה ערווה", אל מול פסוקים כדוגמת מה שהביא המגיב המצביעים מפורשות על עניין זה?
תשובה: אין ראיה משירת מרים שנשים שרו ליד גברים, והשימוש במילה להם בלשון זכר אין בו ראיה, כי פעמים רבות מדברים על נשים בלשון זכר. ושירת דבורה אין שום הכרח שהיתה זו שירה עם נגינה, יכול להיות שהיתה שירה פיוטית אך לא זמר. וכן לכבוד שאול יכול להיות ששרו בקול אחד שאמרו מילים מסוימות בלי הבלטה אישית וליוו אותם בכלי נגינה. ובכלל כלל גדול בידינו שבעניני הלכה מסורת ח נאמנה עלינו יותר מפרשנות מילולית כמו בעין תחת עין, ובודאי ממקרים חריגים שאפילו אם היו, אולי לא לא נעשו ברצון חכמי ישראל.
שאלה: הבדל בין כנפות הציצית: האם מותר שלשלוש כנפות של ציצית יהיה קשר "ט"ל קשרים" ולכנף אחת "הוי"ה קשרים", כלומר חלק כספרדים וחלק כאשכנזים?
תשובה: אלו ואלו דברי אלוקים חיים, אך בכל זאת ראוי לשמור על אחידות בין הכנפות לפחות באותו בגד.
שאלה: צוצלת הוא עוף טהור : עוף הדומה ליונה בעל שם עברי "צוצלת" נראה חום ומעט יותר רזה מיונה, האם הוא עוף טהור?
תשובה: שאלה זו תלויה במנהגי העדות. לפי מנהג אשכנז, אוכלים רק אם יש מסורת בעדה שאוכלים עוף זה, ולכן מותר לאכול עוף זה רק אם יש מסורת שנהגו לאכול אותו בדורות הקודמים. לפי מנהג ספרד, כל עוף בעל סימני טהרה מותר, ולכן אם יש לו זפק, הקורקבן שלו מתקלף, יש לו אצבע יתירה (אצבע אחת מאחורה), והוא לא אוכל ודורס אלא אוכל מהריצפה, אלו סימני עוף טהור ולכן מותר באכילה.
שאלה: בעל שלא לומד תורה: נושא קביעת עתים לתורה חשוב בעיני מאד. בעיניי בעלי קצת פחות. אנו נשואים כ-5 שנים ומדיי פעם בלחץ שלי, הוא לומד. מזה תקופה ארוכה הנושא מוזנח אצלו. חשוב לציין שהוא עובד ובזמן שאינו עובד, הוא מקדיש לבית. אני מצידי מוכנה לוותר על העזרה שלו פעמיים בשבוע ובלבד שילמד. הוא מיוזמתו, לא נלהב והיה שמח יותר אם אני הייתי הולכת לשיעור שבועי. אני מרגישה שהקשר שלנו ירוד מהסיבה הזאת. מה עושים?
תשובה: טוב ויפה שאת רוצה שבעלך יקבע עיתים לתורה. אך צריך לחשוב על דרך שתגרום לו לרצות לקבוע עיתים לתורה. אולי צריך למצוא סגנון של לימוד שמדבר אליו. אולי שהרב ימשוך אותו לבוא לשעורים. אבל אם הוא אדם טוב ועושה מעשים טובים יתכן שבזה כוחו כי הוא מעשי ועליו לפתח את הכוחות המעשים לטובה. וזה תפקידו ובמשך הזמן יש להניח שגם יקבע עיתים לתורה. ובינתיים תשתדלי את לרומם את הבית מבחינה רוחנית.
שאלה: העולם לא קדמון?: כיצד אנו יודעים שמשהו בנה את העולם ולא היה בנוי מאז ומתמיד?
תשובה: כך שמענו ממשה רבינו שקיבל את כל התורה בנבואה והקב"ה לימד אותו את סדר בריאת העולם. ובמעמד הר סיני כולנו (כל ישראל) ראינו את מציאות הנבואה והתאמתה מעל לכל ספק נבואתו של משה רבינו.
שאלה: יש לי קושי להתאהב.: אני רווקה קרובה לגיל 30. (בעברי הייתי חילונית). הכרתי לא מעט גברים בחיי, ועדיין אני יוצאת ומכירה פה ושם. בניגוד לסטיגמה, אני לא מחפשת מושלם, גם לא בררנית יתר על המידה, וגם כשאני מוצאת גבר מוצלח להתחתן איתו (ופגשתי כאלה), השכל אומר כן, אבל ברגש פשוט לא מתחברת, וזה לא שלא ניסיתי או לא נתתי מספיק זמן. אני נואשת. אשמח לקבל את עצת הרב.
תשובה: עצתי ללכת ליועצת טובה זה יכול לעזור מאד.
שאלה: מדוע 11 חודש ולא 12 חודש?: מדוע נוהגים מנהגי אבלות 11 חודש ולא 12 חודש?
תשובה: כל מנהגי אבילות נוהגים שנה שלימה (י"ב חודש) ולא 11 חודשים, ורק בקדיש מובא שיעשה הפסקה לאחר 11 חודשים שלא יחזיק אביו או אימו לרשעים, שנאמר משפט רשעים בגהנום שנים עשר חודש.
שאלה: היחס לגוי הנשוי ליהודיה: אני עובדת עם גוי שאביו יהודי והוא נשוי ליהודיה, האם ראוי לעניין אותו ביהדות על מנת לגיירו, לדוגמה כאשר הוא שואל או כשיש שיעור ואני מודיעה לשאר העובדים?
תשובה: לא, זה לא דרכה של היהדות ללכת ולהשפיע על מישהו להתגייר, עם ישראל התנגד לשיטה המיסיונרית. אם האדם מצד עצמו מתעורר ורוצה להכיר את היהדות ולהתגייר, נעזור לו, אך גם כאן נשאל אותו מה ראית להיות יהודי, למה אתה רוצה לשמור שבת וכשרות, אם אתה רוצה להיות אדם טוב, אתה יכול להישאר כמו שאתה, ולהאמין בבורא עולם, לא לגנוב, לא לעבוד עבודה זרה וכו', אבל אנו לא הולכים מיוזמתינו להשפיע על מישהו להתגייר.
שאלה: עליה להר הבית כנגד מורים?: אני משתדל לעלות להר הבית כל חודש וחברים בישיבה רוצים להעלות איתי, אך כמה מורים אמרו לי שלא אדבר על זה ולא אשכנע אותם כי הם חוששים שהתלמידים שהם לא הכי צדיקים בעולם, יעשו בהר הבית מעשים מזיקים לעם ישראל. האם להקשיב למורים ולא לדבר על עליה להר הבית או לא?
תשובה: צריך להסביר לחברים שאם עולים להר הבית, זהו מקום מכובד וצריך לעלות באימה, ביראה ובכובד ראש. צריך להכין אותם קודם, יש להתכונן ולטבול. שיבינו שזה לא סתם טיול. וכמובן, להקפיד ללכת רק במקומות המותרים בהליכה. לא נראה שיש לחשוש שיעשו מעשים מזיקים.
שאלה: קפיצת מדריגה בעבודת ה : אני מאוד משתדל לעבוד את ה בכל יכולתי, להשקיע ולהתאמץ כמה שרק אפשר. אבל לפעמים אני מרגיש שאולי הלכתי צעד אחד רחוק מדי ואני עושה דברים שלא באמת מתאימים לדרגה שאני נמצא בה. לדוגמה, לקום לתיקון חצות. או להשקיע בתעניות דיבור וכדומה. השאלה היא, איך אני מוצא את האיזון בין משהו שאליו אני צריך להתאמץ למרות שקשה, לבין משהו שאולי לא באמת במדריגה שלי?
תשובה: אתה צריך לעשות לך רב ולשמוע בקולו והוא ידריך אותך איך לעבוד את ד' בדרך הנכונה לפי מדרגתך. אתה צעיר מכדי להחליט לבד בשאלה זו.
שאלה: פחד להפתח כדי לא לפגוע.: אני יוצאת לפגישות ויש לי פחד להיפתח וזה מלחיץ אותי. הפחד נובע בעיקר מפגיעה בצד השני כי עד עכשיו תמיד אני זאת שאומרת לא. האמת אני חותכת די מהר כי זה מעיק עליי, זה גורם לי לבלבולים ובכי אז אני מסיימת. איך אני אצא לפגישות ואעז להמשיך באמת?
תשובה: זו בעיה מצויה בזמננו. אני מציע לך להעזר ביעוץ טוב כי לא ניתן במסגרת זו לענות על השאלה. ובבטחון שיעוץ לא ארוך יתן לך את הפתרון.
שאלה: מחפשת רב לנישואין ללא רישום: אנחנו זוג גרושים שחי יחד כשנה, מעונינים להינשא עפ"י ההלכה ללא רישום ברבנות ובמשרד הפנים. ואנו מחפשים רב שיחתן אותנו. למי אפשר לפנות?
תשובה: על פי ההלכה חיים של גבר ואשה זרים הגרים ביחד,מותרים רק ע"י חופה וקידושין. בנוסף,על פי החוק במדינת ישראל וכן עפ"י ההלכה אסור להנשא ללא רישום ברבנות. עייני עוד בשאלה מס 23858. בכבוד רב הרב יהודה אודסר
שאלה: שימוש בנרות בחג: האם מותר להשתמש בנרות של חג כדי להעביר אש כמו הדלקת סיגריה?
תשובה: כיון שנרות החג הוקצו למצותן אסור להשתמש בהם שימוש חול.
שאלה: תרומות ומעשרות בבית בשבת: אם אני נמצא בבית שאיני בטוח אם מעשרים את הירקות והפרות או לא, מה ניתן לעשות בשבת? (הם לא יסכימו לכך שאעשר לפני שבת את הפרות והירקות).
תשובה: אפשר לבקש רשות להפריש תרומות ומעשרות מהדברים שאתם אוכלים. ואז אפשר להפריש בערב שבת ולאמר שיחול בשבת על כל מה שישאיר בצידי הצלחת בשבת לצורך הפרשת תרו"מ. ועיין שמירת שבת פי"א סעי' טז-כד. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: מאורר ומפזר חום בשבת: שמעתי שבשבת מותר להזיז מאורר בתנאי שלא יתנתק מן החשמל ושמעתי שמפזר חום אסור להזיז, אם יש לי מאורר שהוא גם מפזר חום ופועל כמאוורר בשבת האם מותר לי להוזיזו?
תשובה: בעניין תנור חשמלי נחלקו הפוסקים האם אסור להזיזו מפני שיש בו חוטי להט, ולכן אתה יכול להזיזו ברגל (שיטת הרא"ש שאיסור טלטול מוקצה הוא רק ביד). אם המכשיר פועל כרגע רק כמאוורר, ואינו מחמם, אז לא לא דולקים בו חוטי להט ולכן אין בעיה להזיזו.
שאלה: ברכה באמצע צום: אם ברכתי ברכה על מאכל ולפני שאכלתי נזכרתי שצום היום, מה עלי לעשות?
תשובה: תגיד "למדני חוקיך", ותמשיך לצום כרגיל.
שאלה: ייחוד נשק לשימוש אחר: ראיתי רבים העוסקים בסוגיית טילטול נשק בשבת, כיוון שייתכן שהוא מוקצה.ואז לא אמורים להזיזו בשבת. רציתי לשאול האם ניתן להקצות,לייחד לפני שבת את הנשק למטרת היתר כלשהיא (כגון לפצח אגוזים באמצעותו) ואז יתאפשר לטלטל את הנשק כרגיל. כמו שמצינו באו"ח סימן ש"ח סעיף כ"ו שמועיל ייחוד למוקצה מחמת חסרון כיס, ולכאורה ה"ה לכל מוקצה?
תשובה: לייחד נשק לפיצוח אגוזים לשבת אחת (ובכלל), זה לא רעיון טוב. בעניין נשק, לא ברור שהוא מוקצה מחמת איסור. היום, שאנו במצב מלחמה, במקום שצרים להחזיק אותו, זה כמו מוהל שמותר בנשיאת סכין המילה. כאן, גם על הספק מותר לשאת נשק. במידה מסויימת, זה כלי שמלאכתו להיתר, לצורך הגנה, בנסיבות שיש סיכון.
שאלה: פתרון לספק ברכה: למדתי בסימן קס"ז שניתן לומר רחמנא במקום שם ה ולצאת בכך ידי חובה. ערוך השולחן או"ח רב, ג ממליץ על אמירת רחמנא בכל ספק ברכות.מכיוון שיוצאים בו ידי חובה ומאידך אין בו חשש הזכרת שם שמים לבטלה. האג"מ או"ח ד, מ, כז שולל את השימוש בפיתרון הנ"ל מפאת שתי סיבות: א. יש צורך בשם ה המפורש ורחמנא יכול לשהחשב ככזה רק אם מברכים את כל הברכה בשפה הארמית. ב. ייתכן שבאמירת רחמנא יש הזכרת שם שמים לבטלה. לפי הנ"ל יוצא שבאמירת ברוך אתה "השם" נוכל להחלץ מכל ספק ברכות: מחד אין בזה שום חשש של הזכרת השם לבטלה (שהרי כולנו נוהגים לומר "ברוך השם" וכדו ), ומאידך ניתן להחשיב זאת כשם ה כמו שאומר המ"ב קסז,ס"ק נ"ג שיוצא באמירת ברוך המקום, ולכאורה ה"ה לאמירת :"השם". האם למעשה אכן אפשר להשתמש בפתרון זה כאשר יש ספק ברכה?
תשובה: המילה "השם" באה לציין שיש מישהו הנושא שם מסוים ואיננו מזכירים את שמו. אין למילה זו אפוא שום משמעות של שם שמים, למרות שאנו יודעים את הכוונה.ברחמא יש לפחות תואר של ה' אך בהשם אין כלום ולכן אין באמירת מילה זו משום פתרון לבעיה
שאלה: מה לעשות בפירות ערלה: א. כיצד לנהוג בפירות ערלה, האם לזרוק אותם לפח הזבל או לטמון אותם באדמה? ב. אם יש לי ספק בן כמה שנים העץ, מתי יהיה מותר לאכול את הפרי?
תשובה: א. אין עדיפות לאחד מהדברים שניהם הם קבורה, ובערלה אין קדושה שאסור לנהוג בהם בזיון, ולכן אפשר לזרוק לפח ואפשר לקבור. כל זה בדברים שאינם מתכלים בשריפה, אבל לכאורה שריפה עדיפה על פני קבורה. ב. כל ספק בערלה הוא ספק בדאורייתא, ועל כן יש צורך להחמיר. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: לכפר על אכילת טרף: בשבועות היתי בתורכיה עם משפחתי, ובטעות אכלתי פיתה שהיה בפנים בשר, כמובן כשגיליתי ירקתי את זה מהפה, אבל בהתחלה חשבתי שזה טונה אז המשכתי לאכול עד שגיליתי את זה, איך ניתן לכפר על כך?
תשובה: ראשית כפי שאני מבין משאלתך מדובר בשוגג לכן עקרונית אין צורך לעשות תשובה על כך, ועקרונית כל כל עבירה שאדם עושה צריך שיעשה תשובה דהיינו שיתחרט על מעשיו ויקבל על עצמו שלא לשוב על כך בעתיד וי על מעשיו.
שאלה: פליטי דרפור לא גרים?: הרב השיב כי לא צריך לקבל לארץ את פליטי דרפור כי אנו נמצאים במצב מלחמה, אבל רציתי לשאול שהרי גם הגויים בזמן השואה היו בעת מלחמה, הרבה יותר ממה שאנו כיום, וסיכנו את משפחותיהם בשביל להחביא יהודים, ובכך הקריבו הרבה יותר ממה שמדינת ישראל צריכה להקריב בשביל לתת מענה לבני אדם בסיטואציה דומה. הרי עלינו להיות אור לגויים ולזכור כי גם אנו הינו גרים בארץ מצרים, לפני שאנחנו ממשיכים בשיגרת ההתגוננות הקבועה?
תשובה: הדוגמא שהבאת מהשואה אינה דומה, שם עם ישראל היה נרדף, הגרמנים רצו להשמיד את כל היהודים המפוזרים בכל המקומות. השוויצרים שהצילו יהודים ידעו שמישהו רודף אחריהם ורוצה להרוג אותם. לנו יש מספיק בעיות עם קליטת עלייה, אנו צריכים לטפל ב"פליטים" משדרות, ואין לנו עודף תקציב, יש לנו מספיק עניים בארץ. יש מספיק מדינות בעולם שיכולים לעשות זאת חוץ מאיתנו.