LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: כשרות תרופות בפסח לתינוק ולחולה שאין בו סכנה: מועדים לשמחה, ברצוני לשאול את הרב: א. האם בתרופת נובימול או נורופן לתינוק ישנם מרכיבים לא פעילים של חמץ שבגללם התרופה אינה נכללת בסל התרופות? ב. מה הדין כאשר זו התרופה בבית שמסייעת להורדת חום? האם אין תינוק בגדר חולה שאין בו סכנה? ג. האם ישנה הודעה של הרבנות על התרופות לתינוקות שמכילות חמץ שאותן בוודאי אין לתת לתינוק בפסח אלא א"כ ישנו חשש לסכנה? ד. מהו הדין בתרופה שטעמה אינו מר ואינה כשרה לפסח (מצד מרכיביה שמכילים ככל הנראה עמילן חיטה) לתינוק הסובל מחום גבוה ולמבוגר שהוא חולה שאין בו סכנה? ומועדים לשמחה!
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה כל התרופות שלא ברשימה יש חשש חמץ. יש לפנות לרופא שייתן מרשם לתרופה שנמצאת ברשימה ואם אין תחליף יש לברר האם אפשר לדחות את הטיפול עד אחרי פסח. חום גבוה יכול להיות סכנה לכן יש לברר זאת אם הרופא. חג שמח ובריא הרב חגי בר גיורא?
שאלה: מכונית חדשה בספירת העומר : האם ניתן להתחדש במכונית יד שנייה בימי ספירת העומר? המכונית נדרשת לצרכי עבודה בעיקר.
תשובה: כן. ראשית, אפשר לברך "שהחיינו" בספירת העומר. שנית, אם המכונית היא לצורכי כמה אנשים מברכים עליה "הטוב והמטיב".
שאלה: דיבור בבית כנסת: לכבוד הרב! אני מתפלל בבית כנסת שאני אורח בו. בכל התפילות בשבת, מגיעים המון מתפללים (מסורתיים) עם ילדיהם הקטנים שמרעישים מאוד ומפריעים למהלך התפילה, עד כדי כך שלפעמים לא שומעים את החזן או הקורא בתורה. רב בית הכנסת לא מצליח לעשות דבר בנידון. איך אני יכול להעיר להם בעדינות, אם בכלל, הרי ייתכן ובעקבות כך לא ייבואו יותר לבית הכנסת? מראש.
תשובה: תתיעץ עם רב ביהכנ"ס מה לעשות
שאלה: ספירת העומר לפני צאת הכוכבים: כאשר מתפללים ערבית לפני צאת הכוכבים. לאחר צאת הכוכבים קוראים שוב קריאת שמע. מה הדין לגבי ספירת העומר. בתפילת ערבית ספרו ספירת העומר לאחר השקיעה אך לפני צאת הכוכבים השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "ספירת העומר לפני צאת הכוכבים"
תשובה: לכתחילה יש לספור לאחר צאת הכוכבים. בדיעבד יוצאים ידי חובה גם בספירה לאחר השקיעה.  שו"ע תפט ג-ד
שאלה: זו מערכת המשפט שהתורה רוצה שיחיו בה הגויים???: שאלה מקדימה: נפסק להלכה (רמב"ם הלכות מלכים) שבן נוח נהרג בעד אחד ובדיין אחד בלא התראה. וכן נפסק להלכה שבן נח שעבר בשוגג על אחת ממצוותיהם- פטור. אם כן איך אפשר להבחין בין שוגג למזיד אם אין התראה? ובהנחה שיש דרך, האם דין זה הגיוני? האם להרוג אדם בעדות של עד אחד ודיין אחד זה דבר הגיוני? הרי אדם יכול להתעצבן על השכן וללכת לבן דין להרוג אותו בלי מאמץ! הרי בשביל שבן נח יהרג לא צריך שירצח מספיק שהוא יגנוב אפי פחות משווה פרוטה, זה הרי מתיר רצח בקלות בלתי נסבלת! עד אחד יכול לומר פחות או יותר ככל העולה על רוחו בלי שיתפס. האם זו מערכת המשפט שהתורה מתווה שיחיו בה הגויים? חשבתי על תירוץ שאולי כל הדינים האלה ינהגו רק בימות המשיח כשישלטו ישראל על העולם ואז ממילא תרבה הדעה בעולם ויהיה העסק רק לידע את ה ואז אין חשש שאנשים ישקרו אבל לא נראה שהדבר מסתדר וודאי לשיטת הרמב"ם שסובר שאין בין העולם הזה לימות המשיח אלא שיעבוד מלכויות בלבד ולכן אינני יודע אם הדבר נכון.
תשובה: וישר כוחך על השאלה. אחת משבע מצוות בני נח היא דינים', כלומר יצירת מערכת משפטית "ואזהרת הדינים היא מניעת העוול והחמס" (מאירי), וכמובן בתי הדין עצמם צריכים לנהוג באופן שאין בו עוול וחמס, וללכת לפי הצדק והיושר (לרוב הדעות על בתי הדין לנהוג בהתאם ליושר האנושי המקובל, ויש אומרים שיש לנהוג כפי משפטי התורה לישראל - עיין שו"ת חת"ס ח"ו סימן י"ד, והעמק שאלה שאילתא ב'). משמעות הדבר היא שבדיקה מעמיקה של המציאות חייבת להיעשות על ידי בית הדין של הגויים, ולמשל הוא צריך לדאוג לבדוק היטב את העדויות המובאות לפניו, הוא צריך למצוא דרכים להבחנה בין שוגג למזיד וכו' - וכפי שאכן גובשו כיום כללים בבתי משפט מתוקנים (איני יודע עד כמה הדבר מתיישם בפועל, אבל זו כבר שאלה אחרת.) אם בית הדין לא השתכנע שהחשוד אכן ביצע את העבירה, ברור שהוא לא ירשיע אותו. אציין כי בן נח נהרג רק על פי בית דין (תוספות ע"ז סד ב ד"ה איזהו ועוד).
שאלה: הפרשת תרו"מ לכשיתלשו: בחוברת הלכות הארץ כתבתם בעמודים 37 38 דיני הפרשת תרו"מ לפירות שיתלשו בעתיד. לא ציינתם שתנאי הכרחי הוא שהפירות התלושים והמחוברים יביאו שליש למרות שכך כתב השו"ע סימן שלא סעיף נה. האם זה טעות או שמא למעשה תנאי זה לא מחייב?
תשובה: וברכת ד' הנדון הוא בפירות שבשלים כבר ומיועדים לאכילה, ומדובר בשבוע אחד לפני הקטיף, וא"כ ברור שהם כבר הגיעו לעונת המעשרות. על כן אין צורך לציין שהפירות הגיעו לעונה"מ. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ
שאלה: ניכוש עשבים שצמחו בסמוך לצמח הגת: מועדים לשמחה, רציתי לשאול אודות צמח גת שגדל במרפסת פתוחה לכיפת השמים בקומה 8 במיכל פלסטיק שמכיל בין 100 ל 150 ליטר אדמה. גדלו באדמה עשבים טפילים המשתלטים על צמח הגת עד שלא ניתן לראותו ולהשתמש בו. האם מותר לנכש את העשבים ובאיזה אופן בשנת השמיטה? איני יודע מה מצב הגת והאם הוא נפגע מהעשבים או יצמח בעתיד ומה תהיה ההשלכה של אי ניכוש העשבים? ישר כח ותזכו למצוות
תשובה: וברכת ד' אם הגת חי, אפשר לעקור ואפילו בידיים מדין הצלת הגת. אם הגת מת אין צורך לעקור. מועדים לשמחה יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: נישואין בחו"ל: האם זוג יהודים שכבר רשומים כנשואים בחו"ל (נישואין אזרחיים בארה"ב) יכולים להגיע לארץ ולעשות חופה?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה צריכים לפנות לבית דין תחילה לשם בירור מעמדם האישי. הרב חגי בר גיורא
שאלה: מסכת שבת שביתת כלים, הפקרת כלים: במסכת שבת דף יח: הגמרא מדברת אודות מלאכה המתחילה עקב שבת וממשיכה בשבת. הגמרא שואלת על גיגית, נר, קדרה ושפוד "מאי טעמא שרו בית הלל?" עונה הגמרא: "דמפקר להו אפקורי" שהרי אותו אדם שמשתמש בכלים אלו מפקיר את הכלים, לכן מותר. אם כן, למה שלא יתירו בית שמאי כל מלאכה בכל כלי שהוא שתתחיל בערב שבת. מכיוון שכל כלי אפשר להפקיר תמיד???
תשובה: אכן מבארים הראשונים את דברי הגמרא שגם לבית שמאי יש כלים שמועיל להפקירם כגון: נר הדולק בשבת וקדרה שעל גבי כירה. ויש שתי סיבות בדבר א. כיון שאי אפשר בענין אחר (תוס'). ב.לב בית דין מתנה עליהן להפקירן. (רשב"א, ר"ן). והסיבה שלא סומכים על הפקר זה לכל הכלים היא כיון שאין ההפקר נעשה כדין הפקר רגיל כגון הפקר בפני שלושה וכו' על כן לא רצו בית שמאי להתיר שימוש בכלים ע"י הפקר זה. יום טוב
שאלה: כ"ו פסוקים בליל שבת בפרשות מחוברות: מועדים לשמחה, הנוהגים לקרוא שנים מקרא ואחד תרגום של כ"ו פסוקים בליל שבת כמופיע ב-חק לישראל. האם יקראו בפרשות מחוברות (כגון תזריע מצורע הבעל"ט) את כ"ו הפסוקים של הפרשה הראשונה או האחרונה או את שתיהן? ישר כח ותזכו למצוות
תשובה: יש לקרוא כ"ו פסוקים של פרשה ראשונה בלבד, ולמחרת יש לקרוא את שתי הפרשות בתרגומן.
שאלה: חור או שניים בטלית קטן: אינני אשכנזי אך אני נוהג כפי מנהג האשכנזים ללבוש טלית קטן בעלת שני חורים, ורציתי לדעת את "סוד" ההבדל בין חור אחד בטלית קטן לפי מנהג התימנים והספרדים ושאר עדות המזרח, לבין טלית קטן בעלת שני חורים לפי עדות אשכנז.
תשובה: במהלך עשיית הציצית עושים את הנקבים בכנפות הבגד. ישנם שלשה סוגי נקבים: נקב אחד   לספרדים והליטאים שני נקבים   לחסידים שני נקבים באלכסון   לחסידי חב"ד. מקור המנהג לעשות שני נקבים הוא מדברי בעל העיטור. כפי שהובא בב"י (סוף סי' י"א) בשם מהר"י אבוהב: "בעל העיטור סובר.דמאי דאמרינן על הקרן פסולה הוא כעין ציציות שלנו, שיש בטלית שמנה ציציות, שהרי לכל צד שתהפוך הטלית אנו יכולים להשתמש באלו הציציות, והרי הוא כאלו היו בכאן שמנה ציציות, ולפיכך אמרינן בספרי שטעמו של דבר הוא משום ארבע ולא שמנה. ומטעם זה פסל כל הציציות שאנו עושים בזה הדרך, וכן נברר בשם רבותיו. אלא דרך הציצית שנעשה שני נקבים בטלית ונטיל הציציות בתוכם ונוציא אותם לצד אחד, ואז לא יהיו בכאן אלא ארבע ציציות ולא שמנה". וכדי ליישב המנהג שלנו אמר, שנפרש הא דאמרינן 'על הקרן   פסולה' משום ארבע ולא שמנה, דהיינו כשנותן הציצית על הכנף באלכסון, שהציצית נראה שהוא עשוי לכנף זה ולכנף זה והוי לי' כשתי כנפות. ומסיים הב"י: מעולם לא ראינו מי שחשש לדבר זה כלל, וכבר אמרו בירושלמי  יבמות פ"ז ה"ז  'כל מקום שהלכה רופפת בידך   צא וראה מה הצבור נוהג', ובכמה מקומות בתלמוד אמרו  ברכות מה, א : 'פוק חזי מאי עמא דבר', והבא להחמיר על עצמו בכיוצא בזה מיחזי כיוהרא, ואינו מן המחמירין אלא מן המתמיהין". עכ"ל. וכיון שכך יש הנוהגים לעשות רק בטלית הקטן שני נקבים כיון שאין הם נראים לחוץ אין בזה משום יהורא. יום טוב.
שאלה: דיני אזכרה ועליה לקבר: יש לי מספר שאלות. מה הדין ההלכה לגבי הדברים הללו: 1.עליה לקבר לצורך אזכרה שנה חמישית שלא בתאריך הנפטר ולא בראש חודש אלא בתאריך שרירותי 2. האם מותר לקיים סבב אזכרות, כלומר לבקר ב10 קברים אחר אחרי השני שאף אחד מהם לא במועד הפטירה ולא בראש חודש אלא בתאריך שרירותי? אזכרה, כלומר רק אמירת קדיש ואותיות נשמה ללא ברכות ואמירת דברים בזכרון הנפטר. 3. האם נדרש מניין על מנת לומר את הקדיש ומה דינו של קדיש זה? 4. האם בכלל קיום אזכרה כזאת בגדר מותר, והאם מועילה לעילוי נשמות הנפטרים?
תשובה: 1. אזכרה צריכה להיות ביום הפטירה או בסמוך לה במידת האפשר. תאריך שרירותי הוא בעדיפות אחרת מפני שהתפילות והקדיש על הנפטר שהם ימי דין לנשמה. 2. כאשר עולים לקבר אחד מותר לבקר קברים נוספים. 3.נדרש מניין לקדיש. 4. מותרת ומועילה.
שאלה: תמונת קליאופטרה האם עבודה זרה: קבלתי צלחת קישוט לתליה ע ג הקיר עם ציור דמות קליאופטרה ומסביב עיטורים הנראים ככתב מצרי עתיק. האם יש בזה חשש עבודה זרה או ניתן לתלות על הקיר?
תשובה: וברכת ד' קליאופטרה לא הייתה אליל וכוד', היא הייתה מלכה אשת תלמי אבל לא עבודוה. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ
שאלה: חמץ בשבעת ימי החג: הרב! א. אדם שבערב פסח הפקיר את כל החמץ שלו כדת (וגם עשה מכירה לגוי) ובאמצע שבעת ימי החג הוא נזכר שיש לו דברים שאינם כשרים לפסח במקומות מסוימים שברשותו כמו למשל באוטו או בדירה שבבעלותו, מה עליו לעשות? והאם יש הבדל בדין זה בין חמץ גמור לבין דבר שלא בטוח שהוא חמץ אלא פשוט אין לו כשרות לפסח (כמו מסטיקים, סוכריות וכד )? בנוסף, האם יהיה הבדל בדין בין אם המקום שבו נמצא החמץ הוא מקום שאפשר להיתקל בו הרבה כמו במגירות לבין אם זה מקום שלא נתקלים בו כמעט כמו בבוידם או במדפים גבוהים מאוד? ב. האם חמץ נחשב למוקצה בחוה"מ? וחג שמח!
תשובה: בביטול לבד לא סגי יש צורך לבער את החמץ מן הבית, עדיף בשרפה אם לא ביערו עברו על בל יראה ובל ימצא וחמץ שעבר עליו הפסח אסור בהנאה לעולם המכירה מיועדת בעיקר לסוחרים שהפסדם מרובה ומכירתם אמיתית המכירה הפרטית נועדה רק ליתר ביטחון ולחשש חמץ בלבד ולא לחמץ גמור אם לא ביערו ולא מכרו ונשאר בבית חמץ ממש הוא אסור גם אחרי פסח ויש לבערו
שאלה: פתיחת אתר לעורך דין: לרב אני בונה ומקדם אתרים לאחרונה התקשר אליי אדם שעובד כעורך דין בבקשה לבניית אתר ולקידום האתר בגוגל לא נכנסתי איתו ליותר מידי פרטים בגלל החג אבל הבנתי שהוא מבני ברק אך איני בטוח שנוהג כהלכה השאלה שלי אם במקרה אותו אדם עובד בבתי משפט חילוניים האם מותר לי לבנות ולקדם לו אתר אף על פי שיכול להיות שהוא עובר על עבירה או האם יש מקום להתיר כיוון שיוכל לבנות את האתר גם במקום אחר? יש שאלות מסוימות שכדאי לשאול אותו? וחג שמח וכשר!
תשובה: יש תחומים רבים בעריכת דין שאינם אסורים, כל נושא שלא נידון בבתי"ד רבניים מותר לדונו בערכאות. גם בתחום אסור אם התובע תבע בערכאות מותר לנתבע להתגונן בערכאות. רק אם ברור לך שעיקר עיסוקו יהיה בתחומים אסורים הימנע מבניית האתר.
שאלה: נשים בכנסת: לכבוד הרב שליט א אני יודע שמרן הרב זצ ל אסר על נשים להיבחר לכנסת וכמו כן מו ר הרב אברהם שפירא זצ ל אסר לבחור במפלגה שיש בה חילונים ודתיים אלא רק באנשים שומרי תורה ומצוות אם כן מדוע מותר לנו לבחור במפלגה שיש בה נשים וחילונים??
תשובה: איני עוסק בפוליטיקה אולם חומר למחשבה הרב זצ"ל התנגד בתחילה להצבעתן של נשים הדבר לא היה מקובל עדיין בכל העולם ונחשב אז כלא צנוע (לא איסור הלכתי ממש) התוצאה הייתה שנשים חילוניות הצביעו ודתיות לא וכך נוצר רוב חילוני במוסדות הישוב אי לכך הרב זצ"ל הפסיק את התנגדותו מכאן אתה למד שדבר שאינו אסור ממש עפ"י ההלכה מי שרוצה להחמיר בביתו יחמיר אך בחיי הציבור יש להביא בחשבון שיקולים נוספים של כוח ציבורי גדול ומגוון בעל השפעה רחבה על החיים המדיניים לכן מובן מדוע איני עוסק בפוליטיקה
שאלה: אי שקלת כדינך שקול כדהשתא : הגמרא בב"ק ז: מדמה את הדין של מאכילין אותו מ"ע עד מחצה לנזיקין ודוחה, ואח"כ אומרת אי איכא לדמויי, לבעל חוב כתובת אישה מדמינן ליה. אבל מי אמר שאיכא לדמויי? למה לדמות? איך לדמות? בשלמא גבי נזיקין יש לנו סתירה ועי"ז אפשר לתרץ, אבל מי אמר שבטענה אי שקלת כדינך וכו אפשר להשתמש בנושאים אחרים?
תשובה: הגמרא בתחילה רוצה ללמוד מהסברו של רבה לברייתא יישוב לסתירה בין הפסוקים. לאחר שהגמרא דחתה דמיון זה מנסה הגמרא ללמוד עקרון אחר מדברי רבה לשאר הלכות גביה כגון גבית נזיקין או כתובה. נקודת המוצא של הגמרא היא שקיים עקרון אחד או מספר עקרונות ששייכים בכל סוגי התשלומים ועל כן יש מ קום להשוות את הדינים בין סוגי הגבייה השונים. יום טוב
שאלה: להאכיל חיות לפני שאוכלים: ישנה הלכה בשולחן ערוך שאומרת שאסור לאכול לפני שמאכילים את החיות (כמובן רק אם יש לך). ושאלתי היא, היכן המקור להלכה זאת (גמרא, משנה, תנ ך וכו.)? אשמח לכמה שיותר מקורות.
תשובה: בגמרא במסכת ברכות דף מ א נאמר: אמר רב יהודה אמר רב, אסור לאדם שיאכל קודם שיתן לבהמתו לאכול, שנאמר (דברים יא) "ונתתי עשב בשדך לבהמתך, ואכלת ושבעת". ומבואר אם כן, שמכיון שהקדימה התורה את הבהמה לאדם לענין האכילה (להיפך ממה שהיה ראוי יותר להקדים את האדם לבהמה), לכן אסור לאדם לאכול לפני שיתן מאכל לבהמתו. דין זה נפסק להלכה. הביאור הלכה (סי' קס"ז ד"ה מכל מקום) הביא את דברי המגן אברהם בשם המהר"ם מרוטנברג שהאיסור מהתורה, וכן הביא את הראשונים החולקים וסבורים שהאיסור מדרבנן השדי חמד (מערכה א' אות ק') כתב שאכילת סעודת קבע אסורה מהתורה, ואילו טעימה בלבד אסורה מדרבנן. ומדברי הרמב"ם (הלכות עבדים פרק ט' הלכה ח') משמע כי דין זה הוא ממידת חסידות, כדבריו "מידת חסידות ודרכי החכמה שיהיה האדם רחמן. חכמים הראשונים היו נותנים לעבד מכל תבשיל ותבשיל שהיו אוכלים, ומקדימים מזון הבהמות והעבדים לסעודת עצמם, הרי הוא אומר (תהלים קכג, ב) כעיני עבדים אל ידי אדוניהם כעיני שפחה אל יד גבירתה". וכבר תמה רבי איסר זלמן מלצר בספרו אבן האזל מדוע נקט הרמב"ם שאיסור זה הוא מדרכי חסידות, והלוא מפשטות דברי הגמרא משמע כי זה איסור גמור. וביותר תמוה, מדוע לא הביא את הלימוד המפורש בגמרא מהפסוק "ונתתי עשב בשדך לבהמתך ואכלת ושבעת", אלא לימוד אחר מהפסוק בתהלים "כעיני עבדים אל ידי אדוניהם". טעימת מאכל בלבד לפני נתינת מאכל לבהמות: דעת הט"ז (סי' קסז ס"ק ז) שבטעימה בלבד אין איסור, וכלשון הגמרא, אסור "לאכול" עד שיתן מאכל לבהמתו, משמע שבטעימה בלבד אין איסור. החיד"א בברכי יוסף (ס"ק ה) תמה על דברי הטורי זהב, שהרי גירסת הרי"ף והרא"ש בגמרא, אסור "לטעום", וכן גורסים עוד רבים מן הראשונים, ואם כן משמע שאף בטעימה בלבד יש לאסור. ובאמת שכך היא גרסת הגמרא בגיטין (סב.) שאסור אף לטעום קודם שיתן מאכל לבהמתו. ולכן גם בטעימה בלבד יש לאסור. וכן פסק הרב עובדיה בספר הליכות עולם (עמ' שנב). שתיה קודם נתינת משקה לבהמה: בספר חסידים כתוב שלענין שתיה האדם קודם לבהמה, ורשאי לשתות קודם שיתן משקה לבהמתו, שנאמר (במדבר כ) "והשקית את העדה ואת בעירם" (בעירם כלומר בהמתם). וכן נאמר (בבראשית כד) "שתה וגם גמליך אשקה", מה שאין כן באכילה שנאמר, ויתן תבן ומספוא לגמלים" ואחר כך נאמר "ויושם לפניו לאכול". וכן פסק המג"א (ס"ק י"ח) והמשנ"ב (ס"ק מ'). יום טוב
שאלה: שימוש במילה "מזרוחניק": לאחרונה שמעתי תלמידים בישיבה שלי שמשתמשים במילה "מזרוחניק" ככינוי אנשים שמחפפים במצוות. האם מותר והאם ראוי להשתמש במילה שבאה מהאשמות של החרדים על תנועת המזרחי?
תשובה: אם מתכוונים להשתמש בשם זה ככינוי גנאי אסור להשתמש בו, יש בכך גם הוצאת שם רע היו ויש במזרחי גם ת"ח וצדיקים. מייסדי המזרחי היו גדולי תורה. רעיון המזרחי לא מצדיק שום פשרה בהלכה או בעקרי האמונה, אדרבה הוא בא להוסיף מצוות שלא ניתן היה לקיימן בגלות ולהרחיב את תחומי ההלכה על תחומים נוספים של ארץ ומדינה.
שאלה: שוני בחלוקת קריאת התורה: מועדים לשמחה, רציתי לשאול האם ההבדלים בחלוקה של קריאת התורה בין העדות השונות נובעת ממסורת או מטעמים אחרים ואם כן מה יסודם? נתקלתי בפסח בקריאה של י"ט בניסן בחלוקה שונה בין אשכנז לחב"ד באיזה פסוק מסתים הלוי ומתחיל ישראל למשל. וכן בפרשת מטות הקריאה במנחת שבת ובשאר ימי השבוע ארוכה יותר לפי שיטת חב"ד. ושאלה נוספת האם יש מקור שמסכם את ההבדלים בין העדות השונות מבחינת העצירה בקריאה? ישר כח ותזכו למצוות
תשובה: לשואל כדאי לעיין בענין זה במאמרו של ר' יעקב שמואל שפיגל "הפסקות בקריאת התורה" (בספרו "פתחי תפילה ומועד" עמ' 137), שם הביא דברי האדר"ת (הרב אליהו דוד רבינוביץ תאומים) בספרו "תפילת דוד" שכתב: דאבה לבי מאוד ברשימת הקרואים, שבכמה מקומות אינם במקום הראוי להפסיק, ומפסיקין ופוסקים באמצע הדברים, במקום שיכולים לעמוד גם בסוף הענין, וכבר האיר עינינו רבנו הגר"א (כמובא בשמו במעשה רב סי' קלב) כי דעתו היא לפסוק היכא דסליק ענינא, ואם התירו מטעם זה שלא לקרות רק ט פסוקים בפורים משום דשם סליק ענינא, כל שכן באופן שנוכל לתקן ליופי העניין ועלויה עלייא שצריכים אנו לנהוג כן. ולכן הנהגתי בביתי, שלא כנרשם בסידורים מקום שפוסקים, וכן הוא מנהגי בעזה"י לקרוא ב' וה' ומנחת שבת, ואתייחד להלן מדור ומאמר בפני עצמו לעניני קריאת התורה וכל אביזרייהו. ע"כ. ובהמשך שם העיר: הואיל והמדפיסים לא הדפיסו את החלוקות שהוצעו על-ידי החכמים, נותרה החלוקה הקודמת בעינה, ולא נודעה לרבים. בעל קריאה בימינו הרוצה להפסיק במקום שקבעו החכמים, עתיד ליתן את הדין לפני ציבור המתפללים, שאין להם אלא החלוקה הנדפסת, הנחשבת בעיניהם כחלוקה מסיני, והם לא יהינו לסטות ממנה ימין ושמאל. ושם בעמ' 155 מסכם ואומר, כי קיימות שתי שיטות עיקריות בקביעת מקום ההפסקות: (א) הפסקה בדבר טוב. (ב) הפסקה בפרשות פתוחות או סתומות. הדרישה להפסיק בדבר טוב מפורשת בתלמוד הירושלמי (מגילה פ"ג ה"ז), ובבבלי היא נזכרת בצורה כללית יותר (ברכות לא ע"א). הדרישה להפסיק בפרשות מובאת על ידי האחרונים המדייקים זאת מדברי התלמוד. נראה שההקפדה לסיים בדבר טוב היא המכרעת, הגם שמצאנו מספר סדרים המפסיקים בדבר שאינו טוב (שמות טז, ד  ויקרא טו, כה  יז, טז  סוף פרשת קדושים  במדבר יא, טו  סוף פרשת בלק ועוד). אפשר שיש לברר מה ההגדרה של "טוב", ודומה שהעניין צריך בירור. ושם בעמ' 150-148 עמד על מקומות רבים בהם באה הפסקה בדבר שאינו טוב. עיין שם. נאמנה
שאלה: קידוש בליל שישי שהוא מוצאי שביעי של פסח: מועדים לשמחה, רציתי לשאול מדוע בקידוש של ליל שבת שיוצא השנה במוצאי שביעי של פסח ובערבית לא מזכירים מענין ההבדלה. האם אין קדושת השבת גבוהה מקדושת יו"ט ואם כן לא ראוי להזכיר זאת באמצעות הבדלה בין קודש לקודש? ישר כח ותזכו למצוות
תשובה: לשואל מקדושה קלה לקדושה חמורה לא שייך לשון הבדלה ולכן לא קיימת מצוות ההבדלה (ראה רמב"ם שבת כט, יח). נאמנה
שאלה: שימוש בפומפיה בחג: האם מותר להשתמש בפומפיה להכין תפוחי אדמה ללטקס וכן להשתמש במטחנת ביתית לא חשמלית?
תשובה: מותר להשתמש כיון שיפוג הטעם אם יטחנו לפני החג.
שאלה: מוצאי שביעי של פסח: האם מותר לשמוע שירים ומוזיקה במוצאי שביעי של פסח?
תשובה: במוצאי שביעי של פסח הקלו במוזיקה כפי שנוהגים במימונה. שירה בלי כל נגינה מותרת בכול ימי הספירה.
שאלה: שאלות הלכתיות שונות: א. בחג הגיע שכני לספסל בית הכנסת ואיתו מקל שבור שהוא הביא מבחוץ, הוא ביקש שארים לו את החלון (מתוך הבנה שלי שהוא רוצה לתקוע שם את המקל), משום מה תקף אותי יצרי ולא הצלחתי להגיד לא או לנסות להסביר ועשיתי זאת. האם יש כאן סיוע לדבר עבירה? ניסיתי אח"כ לחשוב שאולי זה יהיה מותר משום הנאה שוה לכל נפש אך לא נראה לי כ"כ. ב. בדרך חזור מבית הכנסת בשבת נתקע לי ברזל גדול בתוך הנעל שהפריע לי ללכת, האם מותר בשבת להוציא אותו? ג.האם בגד שכבסו לי במועד בלי שרציתי מותר בשימוש במועד? ד. האם פניו ידיו ורגליו שמותר לרחוץ אותם בחג כוללים גם את כל הראש (כולל שיער)? האם מותר לי לבחור חלקים אחרים בגוף שהם לא רוב הגוף?
תשובה: א. אין קשר ישיר בין פתיחת החלון לטלטול המוקצה. ב.מותר. ג.אם ניתן היה ללובשו גם בלי הכיבוס מותר. ד. על פי השולחן ערוך יום טוב שונה משבת ומותר להתרחץ במים מדוד שמש (על פי תקיא, ב) לרמ"א דין יום טוב כמו שבת.
שאלה: ספר דרכי צדיקים: הרב יש לי שאלה. כתוב בספר "ארחות צדיקים" בעניין גאווה: "והגאווה נגד רשעים היא משובחת מאד להוכיחם ולהכלים אותם. אבל בעניין משא ומתן יכנע לפניהם ויעשה עמהם לפנים משורת הדין בכל דבר וזוהי מצוה גדולה" (שער הגאווה עמ כג). האם מדובר גם באנשים רשעים מאומות אחרות? (אבו מאזן וחבריו.)
תשובה: אומנם יש להבדיל בין ישראל לעמים אך הגאוה כמידה היא מידה מגונה
שאלה: קניית חמץ בחול המועד פסח: לכבוד הרב, בהמשך לשאלה הקודמת, למרות שביקשתי מחבריי לא לקנות אלכוהול לא כשר לפסח בדיוטי פרי במהלך חול המועד הם בכל זאת קנו לי. מדובר בכמה בקבוקים יקרים שכשרים באופן כללי אך לא לפסח. מה אני אמור לעשות עם בקבוקים אלו בבקשה? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "דין חמץ שעבר עליו הפסח בקניית אלכוהול בישראל"
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה וסקי הוא חמץ לכן הוא נאסר כאשר יהודי קנה אותו בפסח. יש לשפוך את הוסקי. הרב חגי בר גיורא
שאלה: קניית מנשא לתינוק בספירת העומר: האם מותר לקנות מנשא טיולים לתינוק בימי ספירת העומר? ושבוע טוב.
תשובה: לשואל, מותר בהחלט. באבלות של ימי הספירה אין איסור לקנות דברים חדשים ואף לברך "שהחיינו" על קניית דבר ששמחים בו (משנה ברורה סימן תצג ס"ק ב). יש שכתבו שטוב להחמיר בקניית בגד חדש אם אין צורך מיוחד (יחווה דעת ח"א סי' כד), אבל מנשא לתינוק אינו בכלל זה.
שאלה: אלכוהול שלא נמכר בפסח: לאחר חג הפסח מצאתי בביתי משקאות אלכוהוליים שלא נכללו במכירת החמץ: אני לא ביצעתי מכירה בעצמי השנה, אלא את כל המוצרים למכירה העברתי לשכן שמכר בעצמו (תוך ביצוע קניין שלו ממני). וכאמור המשקאות לא הועברו אליו, מכיוון ששכחתי מקיומם. להלן אציג את רשימת המשקאות - ברצוני לדעת לגבי כל אחד מהם האם הוא חמץ, ומה אני צריך לעשות בו. 1. ליקר שרידנס - Sheridan s 2. ליקר Irish Cream של Brogans - השם המלא הוא "The Original Irish Cream" 3. וויסקי Chivas Regal - "Blended scotch whisky" מתוצרת סקוטלנד 4. וודקה אבסולוט ומועדים לשמחה,
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה הוודקה ווסקי וודאי חמץ הליקרים הנ"ל סבירות גדולה שהם חמץ לכן יש לשפוך. הרב חגי בר גיורא
שאלה: קוקה קולה שאינה כשרה לפסח: בטעות לא מכרנו קוקה קולה שלא כתוב עליה "כשר לפסח". האם יש בה כמות חמץ שאינה בטלה בשישים וצריך לבער אותה?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה לא. הרב חגי בר גיורא
שאלה: זכויות יוצרים בלימודים אקדמאיים: לכבוד הרב! אני סטודנט, ואני משתמש הרבה בלימוד מהאינטרנט ולימוד מספרים שאני מוציא מהספרייה. חשוב לי לציין הרב, שאני לא רוצה לפגוע בזכויות יוצרים, ולכן אני שואל את השאלות. 1. כאשר אני לומד מהאינטרנט כגון: שומע הרצאות (מיוטיוב ומאתרים נוספים), קורא מאמרים וסיכומים. האם אני אמור לבדוק כל פעם, אם החומר או ההרצאה הועלו לאינטרנט באופן חוקי? או שאני יכול לסמוך על כך שהכול בחזקת כשר (שהבעלים העלה את החומר), אלא אם כן יוכח לי אחרת? הרב ואם אני כותב את החומר הלימוד שאני שומע בהרצאות, וקורא באינטרנט בכתב ידי, האם עדיין חלים זכויות היוצרים על מה שכתבתי? 2. אני מוציא הרבה ספרים מהספרייה, על מנת ללמוד. הרבה מהחומר שכתוב בספר אני כותב בכתב ידי על דפים שלי. האם יש בכך בעיה של זכויות יוצרים? כי יוצא בעצם שאני אוכל ללמוד אחר כך מהדפים שלי ולא מהספר. האם זה פגוע בכותב הספר, כי יצא בעצם שבמקום נגיד לקנות את הספר שלו, אני הוצאתי אותו מהספרייה, למדתי אותו וסיכמתי את החומר בכתב יד שלי, ואז אני כבר לא זקוק לספר שלו. או שאין בכך בעיה הלכתית ואני יכול להוציא ספרים ולסכם את החומר ואין בזה שום בעיה? הרב חשוב לי מאד, לדעת את ההלכה. אני ממש לא רוצה לפגוע בזכויות יוצרים. אבל אני גם מאד רוצה ללמוד, ואני רוצה לדעת איך אני יכול להשתמש בידע שיש באינטרנט וגם בספרים בספרייה בצורה נכונה ולא פוגעת. בברכת
תשובה: על השאלה השניה בודאי שאין בעיה שהרי מותר לך להוציא מהספריה ולקרוא. ואתהרק רושם כדי לזכור מה שקראת. כל עוד שאתה לא עושה עסק עם החומר שלמדת אין זכויות יוצרים. גם לגבי השאלה הראשונה אם אין אומדנא שהדבר פוגע בזכויות יוצרים מותר לך להשתמש. למרות שבממון לא הולכים אחר הרוב זה כשאתה בא להוציא ממון כאן השאלה על הזכות לתבוע זכות יוצרים ואתה יכול ללכת כאן אחר הרוב. זה דומה לאבדה שהולכים שם אחר הרוב.
שאלה: האם גזירות דרבנן תקפות להיום? ועוד: האם גזירות דרבנן שלא נלמדו מהתורה (כמו יחוד, שמירת נגיעה, צניעות, מוקצה וכד ) תקפות להיום (ובכלל)? הרי חכמים גזרו אותם פעם בהתאם לתקופתם, לא כך? אם הגזירות האלו אכן תקפות, מה עם איסור "בל תוסיף"? בנוסף, איך הליכה לצבא והשתתפות בפעילויות הצבאיות השונות זה דבר אפשרי מבחינה הלכתית שכן לפי ההלכה "אסור לשבת ביחד בנים ובנות", "אין ממנין אפילו אדם נאמן וכשר להיות שומר בחצר שיש בו נשים" וכו. כמוכן, איך לימוד מעורב באוניברסיטה אפשרי מבחינה הלכתית? הרי השולחן ערוך בפירוש מציג גדרים מאד ברורים שאסור לעבור אותם (כמו איסורי ייחוד ועריות)? אשמח לקבל תשובות.
תשובה: כדי לבטל איסורי דרבנן יש צורך בבית דין הגדול בחכמה ומנין מבית הדין שגזר את הגזירות. היו לכך אכן כמה תקדימים, כמובא למשל בתחילת מסכת ביצה. כמו כן, יש גזירות מסוימות שניתן לבטלן גם על ידי בית דין שאינו גדול בחכמה ובמנין, וכן יש גזירות שמלכתחילה מותנות בכך שהטעם שלהן עדיין רלוונטי. פרטי הדברים דורשים אריכות ולא כאן המקום, ניתן לעיין למשל ברמב"ם תחילת הלכות ממרים. השאלה מדוע הגזירות אינן בכלל בל תוסיף היא שאלה מצויינת, והיא נכונה בין אם הגזירות היו לשעתן ובין אם לנצח. עסקו בכך הראשונים ואציין שתי שיטות מרכזיות   הרמב"ם פירש שאיסור בל תוסיף קיים רק כאשר התוספת מוצגת כדין דאורייתא, אך כאשר החכמים עצמם אומרים שהגזירה מדרבנן   אין בכך משום 'בל תוסיף'. וריה"ל כתב שאיסור בל תוסיף קיים רק לאדם פרטי, אך לא לסנהדרין - שהרי התורה עצמה ציותה אותה 'עשו משמרת למשמרתי' וממילא גזירותיהם אינן בכלל תוספת חיצונית לתורה. לגבי עירוב בנים ובנות   התשובה לכך מורכבת מצדדים שונים, הן הנוגעים להלכה והן הנוגעים למציאות, ואין בידי להאריך כאן בכולם. אזכיר רק מספר נקודות: א. השאלה יוצאת מנקודת הנחה שאין אפשרות ללכת לצבא או ללמוד באוניברסיטה בלי לעבור איסור, אבל המציאות אינה כך, ויש בצבא מסגרות שונות המותאמות לאוכלוסיות שונות. כמובן שהכל צריך להיעשות על פי ההלכה. ב. אין בהלכה איסור 'לשבת יחד בנים ובנות', וכך למשל קרבן הפסח נאכל 'חבורות חבורות', ללא הפרדה בין נשים לגברים (רק על כלה נאמר במשנה שהסבה פניה, מכאן ששאר המסובים לא). יחד עם זאת, ודאי שלפי ההלכה יש לעשות הכל כדי להימנע מלבוא לידי איסור (שולחן ערוך אבן העזר סימן כא), והרבה פעמים נכון שלא לשבת יחד. ג. כאמור, אין בידי להתייחס כאן לכל השיקולים לכאן ולכאן. אזכיר רק עיקרון חשוב אחד העולה מדברי הגמרא (בבא בתרא נז ב), שם נאמר שאם אדם צריך ללכת דרך הנהר שבו מכבסות הנשים, ואין דרך אחרת - ניתן ללכת שם, ומידת חסידות היא להטות את העיניים לצד אחר. אם כן, ודאי שיש הרחקות בין נשים לגברים שהם איסור גמור שאינם תלויים כמובן בשאלה אם יש דרך אחרת או לא, אך אך יש גם סוגי הרחקות שרלוונטיות רק כשאין אפשרות אחרת. כתבתי רק מספר נקודות הנוגעות לרמה העקרונית (וכמובן לא מיציתי אותה). ברמה האישית על כל אדם לשקול מכלול של שיקולים הקשורים הן לאישיותו, הן למקום אליו הוא שוקל ללכת, הן למידת הצורך וכו'. וכדאי להתייעץ בכך עם תלמיד חכם ירא שמים המכיר את השואל.
שאלה: קידוש לבנה בהקדם או ברוב עם: אם יש באפשרותי לברך את קידוש הלבנה מיד (במנין) או יום למחרת ברוב עם (בסיום כנס תורני גדול) האם עדיף לבך מיידית או להמתין למחרת והאם יש הבדל אם מדובר בקיץ או בחורף? ישר כח ותזכו למצוות
תשובה: אם הגיע הזמן (שבעה ימים מהמולד) ואפשר לברך ברוב עם אין צורך לחכות כי זריזים מקדימים.