שאלה: צניעות, שובינזם - מכתב מאחים היושב בלב: ראשית אני אציג את עצמי קוראים לי.ישראלית אמריקאית יהודייה אני מסנחת את המכתב אבל אני מדברת גם בשם אחי קוראים לו. והמכתב הזה בעצם משנינו. אנחנו בני 18 מתגוררים במרכז ובאה ממשפחה דתית מאוד. יש לנו 5 אחים 3 אחיות 2 ואחים שהם שומרי מצוות אדוקים. ואני ואחי חילונים גמורים. אמא כפתה עלינו מגיל קטן את הדת אשר החלטנו באיזשהו שלב למרוד לא עמדנו בקידוש לא צמנו לא שמרנו כשרות קיצור כלום ץץץ מסיבות יחסית דומות אשר קשורות לצניעות וחוסר שיוון. אמא שלי שכנעה אותי לשאול שאלה באתר הזה ולקבל תשובות ולנסות לפתור את המרד המתמשך הזה ואם אני התשובה שרציתי היא לא תטריד אותי ותאפשר לי לבחור לי לבחור בחיי ואם חיי יהיו בחברה החילונית אז היא לא תעמוד בדרכי ותקבל את זה.אז החלטתי להקשיב לה ולכתוב גם בשם אחי שהוא שותף לסבל איתי מגיל קטן. אני בת 18 לפני גיוס ואחי בן 22 דוגמן מפורסם מאוד בארץ. אני אתחיל? חוסר שיוון ואפליה מגדרית - מגיל קטן אני עדה לחוסר שיוון מוחלט אבל ממשיכה לשמוע מרבנים ומדתיים שמעמד האישה הוא הגבוה ביותר והנשמה שלה הגבוה ביהדות ואין שום הפליה. אז למה בפועל יש הפליה וחוסר שיוון בולט לעין? ב גיוס -איש דרכו לכבוש ואין אישה דרכה לכבוש. מה זה הדבר הזה? למה לאישה אסור להתגייס? אישה שווה לגבר והיא רשאית להתגייס כמוהו. ואחי לא אמור לסבול את החוסר השייון הזה שאישה לא צריכה להתגייס והוא כן. אפליה מגדרית מוחשית ושום סיבה לא מצדיקה את זה אבל אשמח לשמוע ג מתן עדות - למה לאישה אסור לתת עדות? ומי בכלל האנשים שיפסלו ממנו את הזכות הזאתי? למה הם כן והיא לא? שום סיבה בעולם לא מצדיקה את זה. אני רוצה לראות שלגברים אסור לתת עדות ונשים יהיו בעלות הדין. שמעתי כול מיני דברים על קלות ודעת וזה. אני רוצה לציין שלאף אחד אין זכות בטח שלא גבר לקבוע לאישה והלחליט בשבילה. פשוט גועל נפש. שום סיבה לא מצדיקה את הדבר הזה. אבל אשמח לשמוע ד בהלכות איסורי ביאה מצווין "אשתו של אדם מותרת היא לו. לפיכך כל מה שאדם רוצה לעשות באשתו עושה. בועל בכל עת שירצה ומנשק בכל אבר ואבר שירצה, ובא עליה כדרכה ושלא כדרכה פוסק הרמב"ם: "ולא יאנוס אותה ויבעול בעל כרחה אלא לדעתה ומתוך שיחה ושמחה באמת שהוא כותב שאסור לאנוס אותה. יש יותר שובינזם מזה? אישה לא שייכת לאף אחד גם אם היא נשואה לאף אחד פשוט לאף אחד היא שייכת אך ורק לעצמה היא לא חפץ. פה זה לא ימי התנ ך והימים החשוכים בעולם אם מישהו גם אם הוא בעלי יגע בי ללא רצוני אני אשבור לו תפרצוף גופי ברשותי בלבד. ולא של אף אחד אחר. והדבר הזה שאישה נשואה היא שייכת לבעלה זה הזוי פתטי חוסר שיווני ומעצבן בצורה בלתי רגילה שעוד שיש אנשים חשוכים כאלה שחושבים שאישה היא שייכת למישהו גם אם היא נשואה לא או לא. ה לפי הדין המקורי הגבר יכול לגרש את האישה כנגד רצונה הגבר יכל לגרש את אשתו בכפייה אם מצא בה ערות דבר : "כי יקח איש אשה ובעלה והיה אם לא תמצא חן בעיניו כי מצא בה ערות דבר וכתב לה ספר כריתת ונתן בידה ושלחה מביתו." (ספר דברים, פרק כ"ד, פסוק א ) להלכה נפסקה פרשנותם של בית הלל - השאלה שנשאלת מי הוא בכלל.? היא לא חפץ ולא צעצוע שלו ומי הוא בכלל שיקבע דברים על דעת עצמו כנגגד רצונה היא לא חייבת לו כלום ושילך לחפש תחברים שלו. היא תתחתן תתגרש או לא יודעת מה תעשה זה החיים שלה והיא רשאית לעשות הכול ולהיות עצמאית בדיוק כמו גברים אני יודעת שהחוק הזה חודש וצריך לקבל את האישור של האישה אבל זה מטריד שלפי הבית דין המקורי חוק כזה בכלל היה קיים ו לאב יש סמכויות לגבי ילדיו שלא בגרו. כל עוד הבת קטנה (מתחת לגיל 12) ואינה יכולה להסכים מרצונה לנישואין, הזכות לחתנה במידת הצורך ניתן לאב והוא יכול לחתן אותה עם מי שירצה (ובלשון התלמוד "אפילו למוכה שחין"). סמכות זאת ניתנת גם לאם ולאחים במקרה שהאב מת, אך במקרה זה זכותה של הבת למאן ואז הנישואין מבוטלים והבת יוצאת בלא גט. ולאישה אין כאילו דעה בעניין? אין לה זכות לבחור למי היא אוהבת? למי היא נמשכת? אני מבינה שלא יש פשוט עוד המון דברים ושלא לדבר על הסחר בנשים בכסף בתקופת ימי התנ ך השובינזם אמנם פעם היה עצום אבל גם היום כמו בהמון היבטים הדת מאוד שובינסטית כלפי נשים ואין חוסר שיוון. אבל העיקר הדתיים ממשיכים להגיד מעמד האישה הכי גבוה שיש ביהדות ואין אפליה. למרות שבפועל עיוור היה רואה שלא ככה העולם נוהג ואפליה חמורה כלפי נשים. מה אני יכולה להגיד? עצוב ומרחמת על הנשים שבתוך העולם הזה והקטע שאני הכי אוהבת ואולי הדבר שהכי ריסק אותי מהדת. שני סעיפים הראשון אני אכתוב והשני אחי ניסח ז צניעות הפרדה מגדרית - אנשי דת רבים כתוצאה כנראה מרחמים עצמיים וחוסר שליטה עצמית החליטו שני דברים שאישה לא רשאית לחשוף את גובה ולהתלבש לטענתם בצניעות וגבר אין לו כלל צניעות. וקבעו!! על דעת עצמם שגוף הגבר לא מושך בעיני האישה ללא ששאלו את דעתה את יצרה ואת המחשבות שלה. לא אכפת לי מי החליט התורה הרמב ם זה שובינזם חסר תקדים למה גבר רשאי להתלבש עם גופיות מכנסיים קצרות ואישה לא? כיי ההלכה נכתבה על ידי גברים שלא מתחשבים בדעה של אישה ומבחינתם לאישה אין דעה זאתי הסיבה למה. כי יש דוגמנים. שהייתי מוכנה לאנוס. מצטערת על הביטוי. הגוף החטוב שלהם מעורר בי יצר מיני ולא אכפת לי מהאופי שלו. אלא מסתכלת קודם כול על המראה החיצוני. אז למה הם לא מתלבשים בצניעות ובנות כן? למה הם לא מכסים את עצמם? אף אחד לא ישתיק אותנו אנחנו מסתכלות על גברים בעלי ממדים כאלה וגוף כזה בדיוק אותו דבר כמו שגבר מסתכל על האישה. הם סקסים בטירוף ( סליחה על הביטוי ככה. אז מי קבע שלא? הגברים שכתבתו את הלכה שלא התחשבו בדעה של האישה? שלא התחשבו ברצונות של האישה הדעות שלה והיצרים שלה? זה פשוט גועל נפש שובינזם מדרגה ראשונה. וככה חברות שלי והמון בנות שאני מכירה מגיבות ככה על אח שלי מזילות ריר. היופי הגברי בשנים האחרונות הרים ראש והשקר נחשף. אתם מפצירים ומחנכים גברים לא להיות בקרבת נשים בגלל שיכול לגרום להכשיל תלמידי תורה לבגידה לפירוק המשפחה ועוד. אז כאילו אתם מחנכים את הילדים שלכם שגברים הם ח -הדתיים טוענים שהם לא רוצים להיות בקרבת נשים? אז כאילו מה אתה מחנך את ילדייך? שגברים הם חיות שלא מסוגלים להתמודד עם היצר שלהם? שהם רואים אישה אז הדבר הראשון שהם חושבים זה מיניות? שיגרום לפירוק משפחות? כמו בהמות? אז זה שהרבה גברים כאלה. אלא שלא בהמות? שלא מסוגלים להשתלט על עצמם? שרואים בנות ישר הם חושבים עליהם בקטע מיני?. הרבה גברים שלא כאלה נעשה עוול בחפם ובגללכם אתם מייצרים אות כבהמות שלא מסוגלים להשתלט על היצר שלהם. גברים רבים אשר לא עושים זרע לבטלה אם המון ידידות שלא חושבים עליהם בקטע מיני כלל אלא בקטע ידידותי חברי ולא יותר. אז למה אם אנשים מסווימים לא מסוגלים להשתלט על היצר שלהם מין שלם צריך לסבול? וצריך להפריד בין בנות לבנים באוטבוסים בבריכות ובמדרכות. אם יש גברים שלא כזה. שישבו ליד נשים ובכלל לא יעפפו עין לכיוון שלה. גברים כמו שאתם מתארים שצריכים הפרדה כדי להמנע מיצר מיני לא צריך להפריד מנשים אלא ללכת מטיפול נפשי כי הם חולי מין. צאו מהסרט. הרבה גברים לא מתעסקים בזה בכלל ולא צריכים לסבול בגללכם ותפסיקו להכליל ולצייר את מין שלהם ככה. אחי לעולם לא חשב ככה על אישה לעולם. והוא דוגמן והבנות מזילות עליו ריר ונופלות לרגליו והוא לא יסבול בגלל אלה שצריכים טיפול שמכלילים מין שלהם פרקתי את אשר ליבי. וממקום זה כול השנאה נובעת.אני לעולם לא אהיה דתייה ואשמור מצוות אבל. אני רוצה הסברים ולדעת האם השנאה שלי ושל אחי מוצדקת ולמה? האם יש דברים שאני לא יודעת ומדברת כי לא שמעתי או לא הבנתי את הצד השני? אני רוצה לדעת את האמת.בכול מקרה את הבטחה אימי עשיתי. ובמידה ולא אקבל את התשובות שיגרמו לליבי להפתח היא תקיים את הבטחתה אנו מצטערים על הנוסח הארוך ומקווים שתפנה לנו מזמנך היקר מחכים לתושבתך קתרין ועומר.
תשובה: אני מצטער על העיכוב בתשובה. לא את כל הדברים החשובים אני מספיק. הנושאים בהם אתם דנים הם כבדי משקל מאוד, ומחייבים מטבע הדברים דיון ארוך ומקיף. אנסה לכתוב ראשי פרקים לכל נושא שהעלתם, ואם תרצו לפתח תחום אחד יותר   אשמח אם תשובו ונעסוק בו. ככל שאוכל, אפנה אתכם למקומות בהם כתבתי יותר באריכות על נושא מסוים, ושם תוכלו לראות עוד. אני קורא בדברייך כאב גדול, ולקראת סוף המכתב את משתמשת גם בתיאור של "שנאה". כואב לי, ואנסה לחפש דרכים לפתוח שערים אחרים. עמדת היהדות בנושא גברים ונשים היא עמדה מורכבת, הכתובה כבר בפרקי הבריאה בספר בראשית. כשאנו לומדים את פרק א של ספר בראשית (קראי את מה שכתוב ביום השישי) אנו מתרשמים כי התורה מלמדת אותנו שאיש ואישה שווים לחלוטין, ולשניהם נאמר הציווי האלוקי "פרו ורבו ומלאו את הארץ, ורדו בדגת הים ובעוף השמיים וכדו ". גם תיאור הבריאה שלהם זהה. לעומת זאת, כשאנו לומדים את פרק ב של ספר בראשית - בריאת האיש והאישה מתוארים באופן שונה לחלוטין, והדבר מלמד על עמדתי של שוני מוחלט. אין מדובר בסתירה, כי אם בדרכה של תורה לומר כי עמדתה ביחס לגברים ונשים היא עמדה מורכבת, והיא עוסקת הן בשוויון שיש ביניהם והן בהבדל. התורה ניצבת מול התרבות הקיימת היום, המבקשת לטשטש באופן מקסימאלי אפשרי את ההבדל בין גברים ונשים. את הבסיס הזה אימצה ההלכה, ועל כן אנו מוצאים בה תחומים שבהם יש שוויון מוחלט בין איש ואישה, ותחומים שבהם יש הבדלים גדולים בין השניים. אני מאמין באמונה שלמה כי זו תמונה הרבה יותר מדויקת של המציאות, והרבה יותר מכוונת ליחס הראוי בין גברים ונשים, ושאלת השוויון היא רק אחד ההיבטים של הקיום, ולא הדבר הבלעדי שצריך להתבונן דרכו על הכל. מעבר לכך, אני ההלכה לא מתחייבת להיות מובנת תמיד, ולעתים יש דברים שאין אנו מבינים, אך עושים את זה כי התורה שבעל פה למדה שזו ההלכה המחייבת. זה בא לידי ביטוי בשאלת הגיוס לצבא. אמנם, אין הלכה מפורשת השוללת את זה (תוכלו ללמוד משהו ארוך יותר כאן - אולם עמדת רוב גדול של הפוסקים הוא שזהו אחד ההבדלים המבורכים שבין איש ואישה. אני לא יודע להסביר למה התורה אסרה ביסוד הדין על נשים להעיד. יש שניסו להסביר זאת בשל ההתרשמות הרגשית של נשים, לעומת העובדתיות הנדרשת בתהליכי דין  יש שניסו להסביר זאת כמגמה הבאה למנוע את הצורך להעיד בבתי דין, שהוא מכניס את החיים לתוך מערכת מכוערת של מאבקי אינטרסים, בעוד שהנשיות מצטיינת בתחומים אחרים. אני מאמין כי את כל אחד מההסברים האלה ניתן לפתח, ולא זו בלבד, אלא שבכל אחד מהם יש גם יסוד של אמת. לא זו בלבד, אלא שבפועל בתי הדין מוצאים גם דרכים לקבל עדות של נשים, וכך הדברים מתרחשים היום בפועל. לאמור: אנחנו יכולים לגשש מעט ולנסות להבין את המגמה של התורה בנושאים שונים, ואנו מבינים פירורים ממנה, אולם במקום בו הקב"ה לא גילה לנו למה נשים פסולות לעדות   מאין לנו לדעת ידיעה וודאית על כך? העמדה שאת כותבת עליה בדברייך על הלכות איסורי ביאה   היא היא ההלכה הקובעת היום. אין אדם רשאי לעשות עם אשתו דבר שאין הם מעוניינים בו יחדיו. הדבר נכון גם לגבי הלכות גירושין. אפשר לנסות ולהבין מפני מה ביסוד התורה היה איש יכול לגרש אישה בעל כורחה, וסביר להניח שהדבר גם קשור ליסודות החברתיים של אותה תקופה. ברם, זה לא המצב היום. הדבר נכון גם לגבי השאת בנות בעל כורחן, או דברים אחרים. לאמור: כדי להבין את התורה ואת ההלכה צריך להמיר תפישה הבוחנת כל דבר דרך השוויון, לעמדה שמתבוננת על ההבדל בין גברים ונשים בצורה הרבה יותר מורכבת, ומוצאת מקום גם להטמעה של השוויון וצלם אלוקים שיש בכולם, וגם מקום לשורש המבחין בין גבריות ונשיות. זו עמדת ההלכה, והיא נראית לי נכונה מאוד מאוד. צניעות: איני מרגיש בנוח לעסוק בנושא זה בדרך שהיא עצמה לא צנועה. את בונה תיאוריה (שזכותך כמובן לבנות אותה) שמדובר ב"רחמים עצמיים", ב"חוסר שליטה", שצניעות היא שובניזם וכדו. כאמור, זכותך לבנות תיאוריה כזו, אבל היא גם אוטמת אותך, כמו בסוגיה הקודמת, לבחון את האפשרות האחרת של צניעות. והאפשרות האחרת שיש בה יחס מאוד מכבד אל הגוף, ואל היופי, ורצון כן ואמיתי לשמור את המיניות לקדושת חיי המשפחה, ושביסודו של דבר יש הבדל בין היחס של גברים ליחס של נשים אל הגופניות, ועוד ועוד. ביום בו תוכלי להיפתח להבנה כי צניעות אינה נובעת מפחד מפני המפלצת הנשית, ושהיא מערכת חיים הבנויה על החיוב ועל הפחדים השוללים, - תוכלי להיכנס בשערי הרעיון של הצניעות, ולא לראות בה חלק ממאבק דמוני שאת מציירת. מה שאני יכול להציע הוא לעצור לרגע, ולהחליף תפקידים, לאמור: בחני את עצמך בכנות האם את מסוגלת לייצג את העמדה ההפוכה לעמדתך, בלי לייחס לה את כל ההסברים הרעים שאת מייחסת לה. נראה לי כי אם תעשי זאת   תוכלי למצוא את מה שהיא מבקשת, ובד בבד לבקר בצדק חלק מהדברים שאת צודקת בהם. לפחות פקחי את העיניים וראי האמנם האלטרנטיבה שאת מציעה מכבדת את הנשים או מבזה אותן בצורה הרבה יותר גרועה. בכל מקרה, אינני יודע מהיכן את שואבת את הדרך בה אנחנו מחנכים את ילדינו, ומהיכן את שואבת את התפיסה שמדובר בפחד מפני פיתוי ומפני מיניות מתמדת. בכל מקרה, לא כך אני מחנך את ילדיי, וכאמור לעיל   הצניעות כלל אינה מתחילה בפחדים, אלא במגמות המאירות שיש ביחס האחר לגוף ולמיניות.