LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: מחיית עמלק: במשנה תורה להרמב"ם הלכות מלכים פרק ו הרמב"ם עוסק בעניין שלפני שנלחמים עם כל אדם, קוראים לו ל ולאחר מכן כותב: "אבל שבעה עממין ועמלק שלא השלימו." ואז מדבר על כך שיש להשמידם. האם לפי דברי הרמב"ם ניתן להבין שצריך להציע לעמלק לפני שמוחים את זכרו, ואם לא, אז איך כן ניתן להבין דברים אלו?
תשובה: הראב"ד הבין כמו שכתבת, שלדעת הרמב"ם יש להציע להם ואם ישלימו אין להורגם, ולכן כותב שזה מדובר כשיקבלו עליהם מצוות בני נח ויצאו מכלל עמלק. וכך מסביר גם הכסף משנה בדברי הרמב"ם. הרדב"ז סובר, שלפי הרמב"ם אין לקרוא ל לעמלק הגר בארץ ישראל ויש להשמידו אולם עמלק הגר רחוק מהארץ ועם ישראל רוצה לכובשו ולגור שם, אם קיבלו על עצמם שבע מצוות בני נח אין להורגם.
שאלה: הגדרת עבודה הנחשבת לדבר האבד: אני שכיר במשרד שעובד בחול המועד כשהעבודה היא לא בדבר האבד. במידה ואקח חופש בכל חוה"מ (וכן בחוה"מ סוכות) לא ישארו לי ימים של חופשה בת ואם אקח ימים נוספים לא אקבל עליהם כסף. האם הפסד כמתואר של שכר יום עבודה הוא דבר האבד? ובכלל מהו המינימום של הפסד שיחשב כדבר האבד?
תשובה: אם אתה במצב כזה שאם לא תעבוד לא יהיה לך מה לאכול או לא יספיק לך ברווח, מותר לך לעבוד. אבל אם יש לך מספיק, תיקח חופשה (על חשבונך).
שאלה: מצות רכות בפסח לאשכנזים: אני נוהג לאכול בכל שנה מצות רכות, שמורות בליל הסדר כך אני יכול לאכול בקלות את כל הכזיתות בהידור רב ובנחת (אני ממוצא בבלי). השנה אני אמור להתארח בבית חמי שהוא ממוצא אשכנזי ובכוונתי לרכוש מצות רכות בהכשר מהודר תחת פיקוחו של הרב מחפוד וכן הרב רצבי. מדובר במצות דקות מאוד, בעובי של כ 5 מ"מ. 1. האם המסובים האשכנזים רשאים לאכול מהמצות הרכות? 2. מה הדין במקרה של אשכנזי שקשה לו לאכול את השיעור הנדרש במצות הקשות ובמצות הרכות ניתן יהיה לאוכלם ביתר קלות? הערה: ראיתי בבאר היטב בסימן תס "המנהג לעשותן כעובי אצבע" ולכאורה מוכח שגם האשכנזים היו אוכלים מצות רכות אלא שבזמנו לא היו מכשירי הקפאה לשימור המצות הרכות ולכן העדיפו אצל האשכנזים במהלך הדורות להכין מצות שיחזיקו למשך כל חג הפסח. נראה שאין מנהג שאוסר בפירוש מצות רכות (אני לא מצאתי), עם זאת לא מצאתי גם מי שהתיר זאת בקרב פוסקי אשכנז.
תשובה: 1. יהודי אשכנז כבר כמה דורות שנהגו לאכול רק מצות דקות ויבשות. אתה לעצמך יכול לקחת מה שאתה רגיל, אך המסובים האחרים לא ראוי שישנו ממנהג אבותיהם. 2. שישרה אותם במים.
שאלה: לעודד אנשים לרכוש ולהיות מיומנים בשימוש בנשק: לאור המצב הבטחוני, האם יש מקום לעודד אנשים לרכוש ולהיות מיומנים בשימוש בנשק, וזאת לאור אוזלת ידם של המשטרה והצבא בטיפול בארועי טרור? הגם שגם אם הם היו יעילים תגובה נדרשת בטווח של שניות ומשטרה מגיעה במקרה הטוב בטווח של דקות. אם במרכז הרב היו יותר נושאי נשק ייתכן וניתן היה לצמצם את מספר הנפגעים כמו בארועים ששפר עלינו המזל יותר.
תשובה: אני חושב שיש עניין בזה, כל מי שיכול לשאת נשק אישי, שיצטייד בו.
שאלה: כוונה בק"ש שאינה בזמנה: לעתים קורה שנאלצים לקרות ק"ש שאינה בזמנה. בהלכה קריאה כזו מוגדרת "כקורא בתורה". האם גם כאן יש לכוון כהלכה, להקפיד על פיסוק והגייה, השמעה לאוזנו, נישוק הציציות בשחרית וכו? השאלה מתחדדת במיוחד במקרה שלי, היות ואני נוהג להתפלל בביכ"נ בו מצמידים את מנחה וערבית. אני נאלץ להקדים את ק"ש, כאשר אני יודע מראש שהיא רק "כקורא בתורה", ושעלי לחזור ולקרותה בזמנה, ושהיא "חסרת ערך", לצורך העניין כמובן. למעשה, אולי דווקא יש עניין שלא לקיים בה את כל דיניה וכוונותיה, דווקא כדי לבדל אותה מק"ש אמיתית. אשמח גם למקורות מתאימים.
תשובה: כל קריאה שאדם קורא, צריך לעשות בצורה נכונה. הגר"א כותב שכל פסוק שהיה קורא בכל מקום, היה קורא בצורה נכונה, כל שכן, קריאת שמע.
שאלה: הרלוונטיות של תפילת הדרך לימינו: תפילת הדרך נתקנה בזמן ח. נקבעו לה נוסח וגדרים מתאימים. נראה שכיום ישנה מבוכה גדולה בעניין זה. בלי להרחיב, מספיק רק לראות את שלל השאלות והתשובות בעניין, בכל מה שקשור לזמנים, מרחקים ותדירות, אשר כמעט ולא ניתן למצוא שתי תשובות זהות לגביהן בפוסקי זמננו. תחום העיסוק שלי הוא חקר העיר לתולדותיה. אבל גם בלי זה, עיון פשוט בנוסח הברכה ובגדריה, מעלה כי היא מתאימה למציאות עירונית קדומה, שבה העיר הייתה תחומה באופן ברור, לעתים עם חומה. כל התרחקות מהעיר לוותה בסכנת דרכים של לסטים, חיות רעות וכו. השינוי במבנה העירוני ובתחבורה בת ימינו הוא כל כך גדול, שאין פלא שקיים קושי אמיתי להשתמש היום בתפילת הדרך. לעניות דעתי, אם ח היו צריכים להתמודד עם גדרים לגבי נתיבי איילון, למשל, ההלכה הייתה שונה בתכלית. וגם הנוסח.פשוט אין קשר בין הדברים. מה שיותר מפריע לי הוא, שכיום הסכנה בדרכים דווקא גדלה, סכנת תאונות הדרכים, ודווקא ההיצמדות לתפילת הדרך הקלאסית יוצרת מצב של "יצא שכרו בהפסדו". לאור כל האמור, האם אין עניין להניח לתפילת הדרך העתיקה, ולנסח תפילה מתאימה? וחשוב מכך, להתאים את גדרי אמירתה למציאות זמננו? אני רוצה להדגיש, אין כוונתי לזלזול בח או לשינוי כלשהוא בדרכי הפסיקה.כפי שנתקנו תפילות חדשות, לטס במטוס, לצנחן, ל המדינה, שהן פשוט עניין חדש לעצמו. ושאלה נוספת: מה המיקום בו צריך לומר את תפילת הדרך בדרך מתל אביב לירושלים, ובכיוון ההפוך? אני מדבר על כביש מספר 1. (השאלה אמנם מדגישה את הבעייתיות, אבל אני שואל ברצינות כיצד לנהוג, זה יום יומי אצלי).
תשובה: גם כיום הסיכון בנסיעה מחוץ לעיר גדול יותר בגלל המהירות ולפי זה גם בדרך איילון צריך לברך. ואכן יש שמועה בשם החזון איש שהורה לברך היום גם בעיר בגלל שהתחבורה המוטורית מסוכנת גם בעיר ואינה דומה לבהמות שהיו בעבר. כדי לצאת מספק יש נוהגים להוסיף את תפלת הדרך בשומע תפילה. ובאשר לנוסח, מי שאומר זאת בשומע תפילה יכול לנסח את התפילה כרצונו. עם זאת גם אם המשמעות השתנתה, הרעיון במקומו עומד ואין צורך לשנות את המילים, והכוונה בליסטים וחיות רעות היום, היא לנהגים הנוהגים בפראות וללא אחריות.
שאלה: כשרות סוכר חום : אני חיה כרגע בחו"ל לעניות דעתי ניתן להשתמש בכל סוכר שהוא 100,גם אם אין הכשר עליו. מה בנוגע לסוכר חום? האם זה יהיה תלוי במדינות מסויימות?
תשובה: הסוכר כשלעצמו כשר לפסח. צריך רק לדעת שמקום האריזה של הסוכר נפרד ממקום אריזה של קמח. במדינות מודרניות בסוכר של מפעלים בתי האריזה נפרדים. במקום שלא ידוע לפי האשכנזים יש מקום להחמיר.
שאלה: מצה מבושלת: האם ניתן בע"פ שחל בשבת לבצוע לחם משנה על מצה מבושלת ולברך המוציא, האם ניתן לעשות כן גם בסעודה שלישית?
תשובה: זה שאלה שהפוסקים עסקו בה. יש כאלה שמתירים לאכול את זה. לברך על מצה מבושלת המוציא, זה לא חלק לכל השיטות. אנחנו יודעים שחכמי ספרד כל השנה מברכים על מצה מזונות. יהודי אשכנז אומרים שהיות ובפסח זה לחם, אז גם כל השנה זה לחם. אני אומר שגם אם אנחנו אומרים שכל השנה זה לחם, לפחות שיהיה בצורה שלו בחג המצות. אבל אם בישלו את המצה, שאדם לא יוצא בזה ידי חובתו בליל הסדר, משום שהבישול מבשל את האפייה (ולחם נקרא דבר שנאפה בתנור). ואם כן, לצאת במצה מבושלת ידי חובה של לחם משנה זה בעייתי. השנה צריך להקדים את התפילה, ויבצעו על שתי פיתות קטנות או שתי לחמניות קטנות, וצריך להקפיד שלא יתפורר ושהילדים לא יסתובבו עם זה, יברכו על זה ויצאו בזה ידי חובת סעודת שבת בבוקר הטעונה דווקא לחם. ואחר כך, יאכלו את שאר הדברים בכלי פסח או בכלים חד פעמיים.
שאלה: עובד שהרס ציוד: אני פועל בניין בירושלים. במסגרת העבודה ומתוך כך שאני ירושלמי, אני נשלח מפעם לפעם לעשות שליחויות עם הרכב של החברה. אתמול נשלחתי לתקן מירס של ראש הצוות ובחנותי בחניון של מרכז השירות, הפגוש הימני בדלת השתפשף באחד העמודים ונפל (מדובר ברכב גמפי גדול). האם חלה עלי חובה לשלם על התיקון? יש לציין שלא סוכם איתי על כלום ביחס לנהיגה והיא נעשית בדרך אגב לעבודה.
תשובה: היות ואתה מקבל ת עבור עבודתך, לכאורה יש לך גדר של שומר שכר, ואם קרתה תאונה זה על אחריותך. אלא אם כן, החברה מוכנה לפצות את העובד על כל תקלה שתקרה ברכב, אפילו בגללו. אני מבין שאתה עשית טעות, וזה על אחריותך.
שאלה: עדות נשים בחתונה: אחותי חילוניה והיא מתחתנת. חשוב לה מאוד שהחופה תהיה שיויונית בין הגברים לנשים. האם יש אפשרות ששתי עדות יחתמו גם על הכתובה או שלא יחתמו על הכתובה לא עדים ולא עדות אלא יחתום רק הבעל?
תשובה: האם היא רוצה לעשות חתונה יהודית או הצגה. היא איננה מבינה מהי מהות של קידושין וחתונה יהודית. כשהחתן מקדש את הכלה, אם היא רוצה לתת לו טבעת, היא יכולה לתת לו עשרות פריטים אחר כך, אך זה לא שייך למעמד הנישואין. יש מסורת איך קידושין נעשים בעם ישראל. היא רוצה חתונה ולא רוצה עדים של הקידושין. לכאורה עדי כתובה זה פחות חשוב, נאמר שזאת כתובה בלי עדים. אבל גם כן זה לא נכון, ורב מטעם הרבנות לא יתן לגיטמציה לזה.
שאלה: ארוע בספירת העומר: אני מורה דתייה המלמדת בבי"ס יסודי של דתייים וחילונים. ישנו רצון לארגן, כמה ימים לפני יום העצמאות, ערב לרגל 60 שנה למדינה. בערב יהיו מצגות שירים שהילדים ישירו ושירה בציבור. האם מותר לארגן להשתתף בערב כזה מצד הלכות האבלות של ימי ספירת העומר?
תשובה: אם זה רק שירה בפה, זה פחות בעיה. אך מוזיקה וכלי נגינה, יש בעיה. אמנם כיון שמדובר בילדים מתחת לגיל בר מצווה, זה פחות בעיה בשבילם. אך בכל זאת, אם את יכולה שזה יהיה ללא ליווי מוזיקלי של כלים, תעשי זאת.
שאלה: הגעלת כלים לחרסינה בציפוי פורצליין: בשולחן ערוך, בהלכות פסח הגעלת כלים, כותב המחבר כי כלי חרס שהותך עליו זכוכית אין להשתמש בו בפסח. בהמשך לזה כתב מרן הרב עובדיה, בחזון עובדיה, כי פורצליין הוא ככלי חרס ממש ו"כל שכן יש להחמיר לא להשתמש בכלי חרסינה המצופים במעין פורצליין בפסח" והדבר לא מובן לי כל צרכו: אם פורצליין בולע בעצמו,מדוע יש רק להחמיר לא השתמש, האם זה לא מעיקר הדין, כלומר, לא רק חומרא? הרי אפילו דבר שניתן להגעילו אם הוא מצפה חרסינה אסור (זכוכית נניח), אז פורצליין לא כל שכן? אם קרה ולא הגעילו צלחות מחסרינות המצופות בפורצליין הנ"ל,האם בדיעבד מותר להשתמש בהן בפסח?
תשובה: לפי שיטת חכמי ספרד, כלי זכוכית לא בולעים כלל. אם בישלו בשר ואחר כך יבשלו בו חלב, זה לא בעיה. היתוך זכוכית ששמים על הכלי, יש שאומרים שאולי זה בולע ויש שאומרים שזה לא בולע. זה חומרה מספק, כיון שלא יודעים בדיוק. אם כן, אע"פ שיש זכוכית כיון שאולי זה בולע לתוך החרס, צריך להחמיר ולא להכשיר. דין זה מדובר דווקא בכלים שבאו במגע עם חמץ חם, אך אם השתמשו בזה בצונן, זה שום דבר, גם לאשכנזים.
שאלה: ת מהביטוח על ניתוח: לפני כ-3 שנים בוצע בגופי ניתוח בקע מפשעתי בצד ימין. בבדיקות שנעשו לפני הניתוח גילו זאת, אולם גם בצד שמאל התגלה משהו קטן מאד. בשיחה עם הרופא נאמר לי שאין צורך כלל לנתח בצד שמאל. מיד אחרי הניתוח החלטתי לעשות ביטוח רפואי שיכסה לי אם ח"ו אצטרך לעבור שוב. מילאתי טפסים ואמרו לי שיש לי החרגה בצד ימין, זאת אומרת, שאם אצטרך לעבור ניתוח באותו מקום לא אוכל לתבוע אותם. אתמול ב1 04 08 ביצעתי אותו ניתוח בצד שמאל. לפני הניתוח אמרו לי שאם אעשה את הניתוח במסגרת הקופה הם ישלמו לי 50 מערך עלות הניתוח אותו רציתי לעשות (לפרוסקופיה). האם מותר לי לקבל את הכסף?
תשובה: כיון שהם היו מודעים ללענין זה והם מעצמם מציעים לשלם לך מותר לך לקחת מהם את הכסף.
שאלה: וידוי ביחיד: האם מותר לומר אל ארך אפים שאחרי ווידוי בתפילת יחיד?
תשובה: אמירת י"ג מידות, רק כשמתפללים במנין, אבל ביחיד אסור לומר י"ג מידות. אם אתה לא אומר ביחד עם הציבור באותו זמן אפשר לקוראם כקורא בתורה (עם טעמי המקרא).
שאלה: הכשרת בשר לליל הסדר: קנינו זרוע כבש לפסח בע"ה, הבשר עצמו לא מוכשר. אם בכוונתנו לאכול ממנו אחרי ליל הסדר (בחול המועד) רק צלוי! לא מבושל, האם אנו צריכים להכשיר אותו בכל אופן? כיוון שהוא יהיה מונח על שולחן הסדר. הבשר יהיה מונח על השולחן בלבד, סגור בשקית, רק בשביל צלחת הסדר (בשר לא מוכשר על השולחן). נשמח אם נקבל תשובה לפני החג כיוון שהוא בבתינו כבר היום (כ"ו אדר ב). והאם יש בעיה בזה שהוא כמה ימים מחכה בהקפאה לפני הכשרה?
תשובה: אסור להשהות בשר בלתי מוכשר יותר מג' ימים, וגם בהקפאה רגילה אין הדבר מועיל, לכן יש להכשיר את הזרוע קודם ליל הסדר אע"פ שאינכם רוצים לבשל אותו אלא רק לצלות אותו לאחר ליל הסדר.
שאלה: קשירת פתיל תכלת : האם מותר ואפשר לקשור ציצית עם פתיל תכלת בקשר אשכנזי רגיל? אם אפשר גם מקורות (אם בכלל יש).
תשובה: לא, תסתכל בהלכות ציצית לרא"ש, כמדומני סימן ט"ו, שכותב שמה שעושים 7,8,11,13 זה עושים בלבן לרמוז על שם ה'. בתלמוד מוזכר, שכשהיה תכלת היו עושים שבע חוליות ובכל חוליה שלוש כריכות, או שלוש עשרה כנגד שבעה רקיעים ושישה אוירים שבניהם, ולא עושים שבע ושמונה. בתכלת עושים אחרת מאשר בלבן.
שאלה: מה אני מברך?: רציתי לשאול אותכם כמה שאלות: 1.מתי אני מברך את "ברכת מעין שלוש"? 2.מה אני מברך אחרי שאכלתי מזונות? (אם אני בכלל צריך לברך?) 3.האם מותר לעשות נטילת ידים בלי נטלה רק מהברז? 4.האם מותר לי להגיד את ברכת המזון במקום אחר מהמקום שבו אכלתי?
תשובה: 1,2. לאחר אכילת מאכל בשיעור כזית ומעלה שיש בו אחד מחמשת מיני דגן או משבעת המינים וכן לאחר שתיית יין. 3. צריך ליטול מנטלה (לאחר קימה מהשינה וכן לפני האוכל. לאחר יציאה משרותים ישנם פוסקים רבים האומרים שאין צורך בנטלה). 4. יש לברך ברכת המזון במקום האכילה. הרב יאיר וסרטיל
שאלה: הגרלה בשבת לילדים: האם מותר לקיים הגרלה בשבת לילדים?
תשובה: לילדים קטנים מותר.
שאלה: קריאה בשם מחלה: יש אנשים שנמנעים מלקרוא מחלת הסרטן בשמה. האם יש עניין אמיתי בכך?
תשובה: יש עניין לא לדבר על דברים רעים כי הדיבור פועל. וזה כנראה הגורם שלא מזכירים את המחלה בשמה.
שאלה: חגיגת בר מצווה ביום העצמאות: הוזמנתי לחגיגת בר מצווה שתיערך ביום העצמאות האם אוכל להשתתף, האם היתר השמחה למרות ספירת העומר, ביום העצמאות, הוא רק לדברים הקשורים ישירות לחג או גם לדברים אחרים, כנ"ל?
תשובה: ביום שמחה, מותר גם דברים אחרים. מותר לעשות גם חתונות.
שאלה: עירוב שמחה בשמחה - שבע ברכות וחנוכת בית: האם יש בעיה לקיים חנוכת בית יחד עם שבע ברכות (לאותו זוג)? מהו הכלל ל"אין מערבים שמחה בשמחה"?
תשובה: אין בעיה, זה לא "שמחה" עד כדי כך. זה לא כמו חתונה בחול המועד, שמוזכר "ושמחתך בחגך" ולא באישתך.
שאלה: מסיבת הודיה: מה נהוג לעשות במסיבת הודיה?
תשובה: אומרים מזמור "ארומימך ה' כי דליתני וכו'", שרים שירות ותשבחות ומספרים על הנס שנעשה.
שאלה: חמץ שעבר עליו הפסח?: מצאתי בבית שמן נבט חיטה שאני בספק אם כללתי אותו במכירת החמץ בשנה שעברה. א. האם הוא נחשב חמץ? ב. אם כן, מה דינו אם אכן לא נמכר?
תשובה: שמן נבט חיטה עשוי מחומרים המופקים מחיטה, ויש לגביו ספק האם הוא חמץ (לא ברור שעבר תהליך החמצה, וגם הוא בדרך כלל איננו ראוי למאכל ועוד). לכן, יש לכלול אותו במכירת חמץ. אמנם, במקרה שלך נראה להתיר את השימוש בשמן, כי יש לך ספק שאולי הוא כלול במכירה, ופרט לכך היה גם ביטול, ופרט לכך ייתכן שאין זה חמץ כלל, וכל הדין שלנו הוא בספק דרבנן (חמץ שעבר עליו הפסח הוא דרבנן), ויש להוסיף נימוקים נוספים ואכמ"ל. לכן למסקנה, מותר לך להשתמש בשמן נבט חיטה שנשאר משנה שעברה, ובשנה זו, תכלול אותו בפירוש במכירה. הרב יוסף צבי רימון
שאלה: כשרות וודקה: רציתי לברר האם וודקה גריי גוס מצרפת כשרה או צריכה הכשר
תשובה: וודקה בלי טעמים יש גופי כשרות בחו"ל שמאשרים את כל הסוגים. וודקה עם טעמים צריך הכשר. לגבי הסוג ששאלת לימון ותפוז מאושרים ע"י ב"ד לונדון. הרב חנן ברנד
שאלה: בחירת שם לתינוקת: לפני כמעט שלוש שבועות נולדה לי בת. יום אחד כשהייתי בהריון פתאום הרגשתי איך אני צריכה לקרוא לה (מבלי שבכלל חשבתי על שמות פתאום הרגשתי את זה). אחרי הלידה לחצו עליי לספר כבר את השם אבל פתאום השם הזה לא כל כך נראה לי מתאים לה (בכל זאת היא נולדה עם ראש ביצה וקצת מקומטת וקיבלה את הצורה הסופית שלה רק אחרי יומיים שלושה.) ואחרי יומיים שלחצו עליי בחרנו שם אחר לגמרי אבל אני לא הייתי סגורה על לוותר על השם הקודם (והאבא לא רצה שני שמות). גם כשהייתה בת חמישה ימים והלכנו לרשום אותה במשרד הפנים לא הייתי סגורה לגמרי על לוותר על השם הראשון. כשהייתה בת שלושה או ארבע ימים פתאום השם הראשון כן ניראה לי מתאים לה ממש מתאים לה. אבל לכולם אמרנו כבר שם אחד עכשיו אני רוצה להוסיף את השם הראשון (האבא מסכים.) שהרגשתי שמתאים לה. בהריון הרגשתי כאילו היא ביקשה ממני לקרוא לה ככה ובגלל זה גם קשה לי לוותר על השם הזה. אני מרגישה שאת השם השני נתתי לה מתוך לחץ לקרוא לה כבר בשם למרות שגם הוא מאוד מתאים לה ולכן הייתי רוצה להוסיף לה את השם הראשון שרציתי. האם כשמוסיפים שם צריך לעשות איזה טקס מסויים כמו שמחליפים שם או שאפשר פשוט להוסיף אותו? אם זה משנה אז עוד לא עשינו זבד הבת אבל אני רוצה לעשות בקרוב (אולי אפילו בשבת הקרובה) אז אני ממש אשמח לתשובה.
תשובה: לפי האשכנזים לא רגילים לעשות טכס. פשוט מתחילים לקרוא לה גם בשם השני. אפשר לעשות זאת בעלייה לתורה ב"מי שברך" להזכיר את שני השמות. לפי הספרדים יש נוהגים לעשות זאת על ידי אמירת תהילים. יש פרקי תהילים שרגילים לומר. יש רשימה בסוף ספר תהילים. אולם אם זה תחילת החיים שעוד לא הוחזק השם השני נראה שגם לפי הספרדים לא צריך טכס ומספיק להעלות לתורה ולקרוא לה זאת ב"מי שברך". חיים טובים ומאושרים ושתרוו ממנה נחת.
שאלה: נסכים בקרבן גוי: "קדשי עובדי כוכבים לא נהנין ולא מועלין.ואין מביאין עליהם נסכים אבל קרבנו טעון נסכים". במידה והגוי לא מביא ת לנסכים, צריכים להביא מתרומת הלשכה, האם יש מעילה לנסכים כאלו? בצירוף מקורות בבקשה.
תשובה: במה שהגוי מקדיש אין מעילה, כיון שלומדים "מקדשי בני ישראל"- רק מה שהוקדש בפה של ישראל. הרמב"ן בחידושיו לבבא בתרא אומר שאפילו אם יש קניין חצר להקדש ומבחינת הבעלות זה שייך להקדש, אין דין מעילה, הואיל ולא הוקדש קדושת פה. דבר שלא הוקדש בפה על ידי ישראל אין דין מעילה. עד כמה שזכור לי, לגבי הלשכה שזה נדבת הציבור של כלל ישראל, יש דין מעילה.
שאלה: שימוש בעור של חייה לא כשרה: האם מותר להשתמש בעור או פרווה של חייה שאינה כשרה, והאם ראוי להרוג חייה רק לשם הנאה מהעור שלה?
תשובה: ללבוש ועשיית תיקים כדו' מותר.
שאלה: הכשרת מטהר מים (תמי 4) לפסח: האם ניתן להכשיר מטהר מים כמו תמי 4 לפסח, וכיצד ניתן להכשיר את המכשיר? המכשיר עצמו משמש גם למילוי מים רותחים על תבשילי חמץ, כמו: מרק, חמין וכדומה.
תשובה: יש לנקות עם חומרים מפגלים את המיכל. לאחר מכן להרתיח מים ולשופכם.
שאלה: גניזת תפילת הדרך: האם צריך לגנוז את תפילת הדרך כאשר לא רשום שם ה המפורש. (אלא ה ואלקים)?
תשובה: אין חובה אך ראוי לגנוז גם זה מחמת פסוקים שיש בה.
שאלה: האם אפשר לזכות את המת ע"י עשיית מצוות?: בזבחים (ט ע"ב 26 שורות מלמעלה) כתוב "אין כפרה למתים". כלומר אדם שהקריב קרבן כדי לכפר על בן אדם שכבר מת "זה לא עובד". והרמב"ם פסק דין זה. (הל פסולי המוקדשין, פרק טו הלכה ט). לפי זה, אמר לי תלמיד חכם שאין אפשרות להעלות את נשמת אדם ע"י עשיית מצוות לעילוי נשמתו. מה דעתו של הרב? (נא לצרף מקורות)
תשובה: מה שח אמרו "אין כפרה למתים" זה שלא שייך להקריב בשבילו קרבן, כי הקרבן הוא סגולה של כפרה. יש ביטוי בח : "ברא מזכי אבא" (סוטה י"א)- אם הילדים ממשיכים את דרכו של הנפטר, אז הזכויות הללו היות והם מונעים מכוחו, נזקפים לזכותו. זה לא שאנו מכפרים על חטא, אנחנו מוסיפים לו זכויות. אדם שלא נמצא בעולם הזה, לא יכול לעשות מצוות ולהוסיף זכויות. אבל אם הילדים עושים בעולם הזה מעשים שמונעים מכוחו, זה נזקף לזכותו. כפרה אין, אבל להוסיף זכויות אפשר. אצלנו ביהדות לא מקזזים בין הזכויות לחובות, אדם מקבל שכר על הזכויות ועונש על העבירות. על העבירות שעשה אין כפרה היום, אך להוסיף זכויות זה משהו אחר.
שאלה: שישה עונים בחזרת הש"ץ : ראינו תשובות בנושא שאפשר להתחיל בחזרת הש"ץ גם כאשר יש שישה שעונים, האם הלכה זו לכתחילה או בדיעבד?
תשובה: זה בדיעבד, לכתחילה יש לחוש לשיטת המחבר, שאומר שצריך תשעה ועוד שליח ציבור ויחד יש עשרה. אבל אם הזמן הוא דחוק ויש אנשים שמאריכים בתפילה, אם יש שישה אנשים שעונים לברכות השליח ציבור, שיטת המהרי"ל שהמגן אברהם מביא אותו, שאפשר להתחיל חזרת הש"ץ.
שאלה: אורך עניית "אמן": כתוב בשו"ע שאסור לענות "אמן" קצרה מדי, וכותב שם שצריך לענות "אמן" לפחות כאורך אמירת "אל מלך נאמן". ולפי הערכתי זהו בסביבות שניה אחת שלמה. האם אכן עדיף לנסות להתרגל להאריך את ה"אמן", אע"פ שזה נראה לפעמים קצת ארוך מכל השאר, וזה חוזר על עצמו כל חזרת הש"ץ והקדיש וכו?
תשובה: אתה יכול להתרגל לעצמך, בלי להבליט את זה כלפי שאר הקהל.
שאלה: לשון הרע על חנות שמיטה: מספר פעמים גילנו שהירקן בחנות אוצר הארץ במקום מגורנו, גובה מחירים על ירקות עם קדושת שביעית, גבוהים מן המחירים המתפרסמים ע"י מכון התורה והארץ. האם מותר לפרסם זאת בקרב חברנו? (יש לנו קבוצה גדולה מאד שקונה אצלו)
תשובה: אם הדבר ברור כנכון ונבדק, ואין תוספת לשון הרע, הרי שצריך להציל את החברים, וכן את אוצר הארץ. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: לימוד או מניין?: ללמוד את 2 הדקות האחרונות של השיעור או למצוא עשירי לקדיש בסוף?
תשובה: אני חושב שללמוד זה עדיף יותר. אם בסוף יהיה מניין תאמרו קדיש, ואם לא לא תאמרו (אין חיוב).
שאלה: בעלי חיים לפני פסח: האם זמן מה לפני פסח צריך להפסיק להאכיל את התרנגולות בחמץ על מנת לאכול את הביצים בפסח, אם כן כמה זמן לפני צריך להפסיק?
תשובה: לא שייך דבר כזה. צריך לשים לב ולא להשאיר חיטה או חמץ היכן שהם אוכלים, שמא זה ישאר על ידם. אבל מה שהם אכלו קודם, אפילו בערב פסח, זה נקרא מעוכל כבר ולא שייך חמץ. לפי שיטת מרן המחבר, אפילו אם שחטו תרנגולת ומצאו חיטה, זה נקרא כמעוכל כבר ופוקע מזה גדר אוכל. כל שכן, אם אכלה קודם לכן, ועכשיו רק ביצים. הישועות יעקב אומר שאף אם בפסח הפרה אכלה חמץ, החלב לא נאסר, כיון ש"זה וזה גורם", שהרי הפרה אכלה עוד דברים חוץ מהחמץ.
שאלה: כשרות חלבה לפסח: האם יש חלבה כשרה לפסח או שזה חמץ ממש, ואז מה החמץ שבה, או שזה עניין של מנהג העדה?
תשובה: חלבה היא קטניות ולכן אשכנזים לא יאכלו בפסח. גם לספרדים יש חשש תערובת חמץ משום הגלוקוזה ומשום התמציות. לכן צריך הכשר לפסח גם לספרדים.
שאלה: יום השלושים שחל בחול המועד : קרוב משפחה נפטר ביום פורים יד אדר ונקבר ביום טז באדר. יום השלושים שלו יחול ביום טז בניסן, שהוא חול המועד פסח. מכיוון שלא נהוג לצאת לבית העלמין בחדש ניסן כיצד יש לנהוג לגבי יום השלושים של הנ"ל, מתי לעשות סעודה, ומתי לעלות לבית העלמין ולצאת מה"שלושים"? מדובר במשפחה מיוצאי בבל.
תשובה: המנהג לעשות מיד לאחר הפסח.
שאלה: שיעור באוניברסיטה: ראיתי שהרב ענה תשובה לגבי דבר תורה של אישה שמותר רק במסגרת משפחתית. האם ניתן להסיק מכך שהרב חושב שאסור לשמוע שיעור מאישה באוניברסיטה שאינה מלמדת תורה, ואף בודאי לבושה פחות בצניעות?
תשובה: השאלה נשאלה ע"י ציבור תורני, באשר לדבר תורה, אוניברסיטה שאני. השואלים נמצאים בנורמות אחרות אם כי עדיין במסגרת ההלכה אך גם שם אם היא אינה לבושה כהלכה בודאי שזו בעיה קשה. אך באשר לעצם ההרצאה אין לכך הגדרה מדוייקת, ככל שהציבור גדול יותר זה צנוע פחות והדבר מסור לתחושתה הפנימית של האישה.
שאלה: הצגה בבדיקת חמץ : כשהייתי ילד היה אבא שלי מקיים כך את מצוות בדיקת חמץ: אני הייתי מניח מספר חתיכות לחם בבית, ואבא שלי אחרי שברך על בדיקת חמץ, היה צריך לחפש ולמצוא אותם. תמיד הפריע לי שכך עושים את המצווה, כי לי זה נראה הצגה מגוחכת שמבזה את המצווה. אני מבקש הדרכה איך לעשות את המצווה באופן שייראה מכובד, אמיתי ורציני.
תשובה: הרמ"א (תל"ב, ב) כותב שנהגו להניח פתיתי חמץ במקום שימצאם הבודק כדי שלא יהא ברכתו לבטלה. אמנם מסיים שאם לא נתן - אין זה מעכב. טעם הדבר: ישנה מחלוקת האם ברכת "ביעור חמץ" מתייחסת אל הבדיקה או אל הביעור. אם היא מתייחסת אל הבדיקה, הרי שגם אם לא מצא אין בכך כל בעיה. אולם, אם היא מתייחסת אל הביעור, ייתכן שיש צורך למצוא חמץ. הגר"א ועוד הרבה אחרונים כותבים שעיקר הדין הוא שאין צורך בפתיתים, וגם אם לא ימצא שום דבר, הרי שאין זו ברכה לבטלה. המשנה ברורה (תל"ב ס"ק יג) אמנם סובר כך להלכה, כך מוסיף ש"אין כדאי לבטל מנהג של ישראל". אמנם, לעתים, כפי שציינת, גורם מנהג זה לבעיה. לעתים במקום לבדוק את החמץ בצורה רצינית, עוברים מחדר לחדר ומלקטים את הפתית המונח בעיתון במרכז החדר. דבר זה אין בו טעם, והוא אפילו גורע. למעשה: כדאי שמישהו ישים את הפתיתים במקום שהגיוני שצריך לחפש בו חמץ. כדאי שירשום לעצמו היכן הפתיתים, שלא ישכח היכן שם אחד מהם. באופן זה, בעל הבית יחפש בצורה רצינית (יחפש חמץ, ולא יחפש פתיתים), והפתיתים רק יהוו אינדיקציה עבורו, האם אכן בדק היטב. באופן כזה, זוכים אנו להמשיך את מנהג ישראל, אך גם לבדוק בצורה רצינית. הבדיקה עצמה צריכה להיות בהיגיון: אנו מנקים את החדרים וכדומה. אם ישנו מקום שאנו יודעים שניקו אותו וסגרו אותו מפני ילדים וכדומה, יש יותר מקום להקל ולא לבדוק בו. צריך להיכנס לכל חדר, ולשאול את עצמנו: היכן ייתכן שבכל זאת יש חמץ? היכן ייתכן ששכחנו משהו? אולי בילקוטים של הילדים? אולי בכיסי המעילים? אולי באיזה ארון נמוך שילדים מגיעים אליו? באופן זה נבדוק בצורה רצינית, אך גם עניינית. הרב יוסף צבי רימון
שאלה: כיבוס בחול המועד בימינו: ידוע לי שיש איסור כיבוס בחול המועד, על פי הגמרא במועד קטן. אך אינני מבין מדוע היום כשהמציאות כל כך שונה מתקופת התלמוד עדיין אסור. היום, משפחה גדולה, מכבסת כל יום או יומיים ולפעמים פעמיים-שלוש ביום. כמו כן, כיבוס הוא פעולה שגרתית כמו שאר פעולות המותרות, ואין בה טרחה יתירה. וכן, אין חשש שלא יכבסו לפני החג, וישאירו לחג, כמו שכל השנה לא דוחים כביסות ומכבסים כל פעם כשצריך.
תשובה: הריטב"א בחידושיו למועד קטן אומר שהכביסה שח אסרו, זה לא בגלל המלאכה שיש בזה. והראיה שיש מקרים שהותר בהם כיבוס (יוצא מבית האסורים וכו'). ח רצו שאדם יבוא למועד מוכן ולא שידחה את הכיבוס לחול המועד. זה נכנס לקטגוריה כללית של הכנות לחג. בתים שמכבסים כל יום אלו בתים שיש בהם ילדים קטנים, במשפחות עם מבוגרים לא מכבסים כל יום, אלא פעם-פעמיים בשבוע, ורוצים שאדם לא ידחה את ההכנות לחג. אינני רוצה לשלול לגמרי את הסברה שהמציאות השתנתה, בשביל לקבוע את זה צריך אסיפת רבנים פוסקי הלכה שידונו לקבוע האם עד כדי כך השתנתה המציאות, הטבע, והתנהגות בני האדם. אינני אומר שאין דברים שהשתנו, חזקות נשתנו ועוד, אבל בעניין זה בינתיים לא נראה לי לשנות. מה מותר לכבס?
שאלה: צריבת דיסק מוזיקה: קיבלתי במתנה דיסק mp3 עם כ-300 שירים. חלק מהשירים בדיסק ניתנים לרכישה בחנויות, אך יש לא מעט שירים שלא ניתן להשיג בחנויות (הקלטות פרטיות וכדו ). האם מותר לי לצרוב את הדיסק כולו (כולל השירים שניתנים להשגה) כדי לתת לחבר?
תשובה: אין הבדל האם הדבר ניתן להקנות בחנות. עיקר ההבדל הוא האם מי שייצר את השירים מקפיד לשמור על זכות היוצרים שלו והוא עושה שיור בקנין. יש גם שמבחינים בין אם היוצר הוא מישראל או שהוא גוי. בכל אופן, אם מדובר על שירים בודדים ולא על דיסקים שלמים מסתבר שניתן להשתמש. כמו כן יש מתירים אם לא מדובר על העתקה מהדיסק המקורי אלא מהעתקה שלא מן המקור. אני לא אוהב את החילוק הנ"ל. אולם כצירוף לכך שמדובר רק על שירים בודדים שיתכן שלא מקפידים על כך ניתן להקל.
שאלה: שיטת הרב זצ"ל בקניית דירה מגוי בשבת: עיינו בסוגיית לקיחת בית מנוכרי בשבת, וראינו כי דעת רוב ככל הראשונים והאחרונים שמותרת אמירה לנוכרי באיסור דאורייתא תוספות, רשב"א, ריטב"א, רמב"ם, שו"ע, כה"ח, אליה רבה, ערוה"ש, משנ"ב ועוד. אלא שראינו כי שיטת הרמ"א היא שמותרת רק אמירה לנוכרי באיסור דרבנן. ונדהמנו לראות שמרן הרב קוק זצ"ל כתב לא לזוז מפסק הרמ"א. כמו מי פוסקים, כמו רוב רובם של הראשונים האחרונים או כמו מרן הרב זצ"ל?
תשובה: פוסקים כרוב הראשונים. הביאור הלכה באריכות דוחה את "אור זרוע", שאומר שכתיבה בלשון לעז היא רק איסור דרבנן. ולכן, גם מותרת אמירה לנוכרי גם באיסור דאורייתא לצורך מצוות ישוב ארץ ישראל. הראשונים דנו האם לצורך מצווה אחרת מותרת אמירה לנוכרי בשבת. ורוב הראשונים אומרים שזה דווקא לצורך רכישת בית. יש על זה ביאור יפה בחידושי הרמב"ן לשבת בפרק ר' אליעזר דמילה. יהודי שרוכש בית בארץ ישראל זה לא רק עניין שלו, אלא זה עניין של כל ישראל, שארץ ישראל לא תהיה חריבה.