שאלה: רשיון נהיגה - התמודדות לקראת טסט: הבוקר היה לי טסט בנהיגה. טסט רביעי.אני בחורה מאמינה, דתיה, אפילו חרדית. כ"כ התפללתי וביקשתי מה לא עשיתי בשביל להצליח ופעם אחר פעם הכשילו אותי. עשיתי אינסופר שיעורים, הלך לי "טונה" כסף.התייאשתי מהקב"ה לחלוטין. הרמתי ידיים ממנו. מה סך הכל ביקשתי?? שבעשר דקות של טסט לא יהיה לי איזה טעות?? ואני נוהגת מצויין! זה לא שאני לא יודעת לנהוג! הדבר היחיד שנותר לי לומר שאם התשובה תהיה שלילית, ונכשלתי אני לא אהיה דתיה יותר, כל האמונה שלי ירדה כל הביטחון שלי בה נעלם, כמה אני יכולה?? פעם אחר פעם אחר פעם אחר פעם, בסופו של דבר גם אני בנאדם ואני לא יכולה יותר אם לא יקרה היום נס והטסטר יעביר אותי. אני מבחינתי לא אהיה מסוגלת להשאר דתיה יותר.נשברתי.
תשובה: יקרה! צריך הרבה התמדה ואומץ כדי לגשת שוב ושוב לטסטים, והתסכול שלך מהכישלון הוא בהחלט מובן. אז איך ממשיכים? המורה שלי לנהיגה אמר לי בזמנו ש-99  מהכישלון בטסטים הוא בגלל לחץ של התלמיד. גם אם אנחנו יודעים לנהוג בעיניים עצומות ומכירים את כל הפניות הקשות והתמרורים הנסתרים באזור, איך שנכנס אלינו הטסטר לאוטו אנחנו מתחילים להתבלבל. ואז הכישלון מרגיש הרבה יותר מתסכל ומיותר. התיאור הזה נשמע לך מוכר? אם כן, נסי לחשוב על מגוון הדרכים שיעזרו לך להירגע. יכול להיות שיעזור לך לדבר עם חברה דקה לפני הטסט, להגיד פרק תהילים, לדמיין שהטסטר הוא חברה טובה שאת מסיעה, להגיד לעצמך "אני הולכת לעבור בטוח, אני רק צריכה לעשות את זה עכשיו", לדבר עם ה  במהלך הטסט וכו    ממש כל דבר שיעזור לך. אם את מאוד לחוצה, ישנם תלמידים שלוקחים רגיעון לפני הטסט, וגם זו אופציה. העיקרון הוא שאם את מרגישה שאת יודעת לנהוג מצויין והבעיה שלך היא בטסטים עצמם, סיכוי גדול הוא שבטסט הלחץ או חוסר ריכוז מסויים גורמים לך לעשות טעויות קטנות שמכשילות אותך. עוד כמה טיפים שיכולים לעזור בטסט: קודם כל   זה נשמע מובן מאליו, אבל   לנסוע לאט. לא לשגע את הטסטר בנסיעה ב-15 קמ"ש אבל לא להיות בלחץ כי יש מאחורייך כמה מכוניות, או כי הרמזור עוד רגע מתחלף או מכל סיבה אחרת. סעי לאט, בנחת, תסובבי את ההגה בדיוק, ותזכרי שעל הרכב שלך יש שלט שאת בטסט, וזה בדרך כלל גורם לנהגים מסביב להיות קצת יותר אדיבים. שנית, יכול לעזור לך להגיד לעצמך, בקול או בלחש, את הדברים שחשוב לזכור, למשל: עכשיו אני בחד-סטרי וצריך לצאת ממנו בצד שמאל. עוד מעט יש תמרור עצור ופס עצירה, ואני צריכה לעצור בפס העצירה. עוד מעט יש מעבר חציה ואני צריכה להאט לפניו. עוד מעט אני נכנסת לכביש בינעירוני והמהירות המותרת היא. וכו. אל תתביישי מהטסטר, הרי אחרי רבע שעה את לא תראי אותו יותר. עוד משהו שיכול לעזור לך להכנס בקצת יותר ביטחון, הוא לבקש ממי שאיתך להגיד לך   "היום את עוברת!". אם הטסטר נראה זורם את יכולה גם להגיד לו בתחילת הטסט   היום אני עוברת! :) עכשיו, מעבר לכל הטיפים וההכוונות, טסט הוא גם הזדמנות יפה להתחדש באמונה: אמונה שה  איתי בכל צעד, ושבכל מקום שאני נמצאת בו   שם אני צריכה להיות. ברור שהיה הרבה יותר נוח וכיף לעבור את הטסט הראשון, או לפחות את אחד הראשונים. עם זאת, יש כל-כך הרבה דברים שאת יכולה ללמוד ולפתח בעקבות מה שאת עוברת עכשיו, שכדאי לשים לה אליהם ולהפוך את הזמן הזה לתהליך יותר עמוק ומקדם. קודם כל, לפעמים הכישלון בטסטים הוא חוויית הכישלון המשמעותית הראשונה שיש לנו. הרי בטסט זה כ"כ חותך   או עובר או נכשל. כ"כ צורב. אם תשאלי חברים ומכרים, תגלי שעבור רבים מהם, הכישלון הרציני הראשון הוא בטסט. מההיבט הזה, את יכולה להסתכל על התהליך הזה כהזדמנות ללמוד איך להכשל, ולקבל את הכישלון ברוגע ואפילו באהבה. במהלך החיים תצטרכי לעמוד בכל מיני נסיונות, קשים ומשמעותיים פי כמה ממבחן נהיגה. יש משהו בחוויה הזאת של תסכול ואפילו כאב שיכול ללמד אותך איך להתנהל מולו בצורה הכי טובה בשבילך. פעם מישהי אמרה לי ששזה שהיא נכשלה בטסטים היה ממש חסד מהקב"ה   כי היא למדה מזה כ"כ הרבה. אז נכון שזה לא אידיאל להיכשל בטסטים, אבל צורת ההסתכלות שלך יכולה להפוך את זה לחוויה משמעותית ומלמדת. שנית, אדם שיודע להסתכל קצת פנימה יכול ללמוד מהכשלונות של עצמו   איך להבין אנשים אחרים שנכשלים, בין אם זה ילדים שלנו, חברים שלנו, בני זוג, תלמידים וכו. את הרגשות הללו של תסכול, אכזבה, מועקה וכאב את לא תשכחי מהר, ואת תוכלי להיות רגישה הרבה יותר כלפי כשלונות של אחרים וגם לדעת איך לעודד אותם ולחזק אותם   מתוך הניסיון האישי שלך. שלישית, כמו בכל תהליך ארוך   גם התהליך הזה יש בכוחו ללמד אותך מהי סבלנות, ועד כמה צריך להתאזר בה לקראת דברים גדולים. אם כבר צלחת ארבעה טסטים אז אין ספק שניחנת בהרבה סבלנות והתמדה, והנה כשאת מרגישה שמיצית ואין לך עוד כח   את תגלי בך שה  נותן לך כמה כח שאת צריכה, עד שתעברי מה שאת צריכה לעבור בטוב ובשלימות. ונקודה רביעית, שבעיניי היא הכי חשובה: את יכולה ללמד את עצמך ששמחה אמיתית לא תלויה בשום דבר חיצוני. זה לא סותר שיש קשיים ויש תסכולים כאלה ואחרים, אבל זה אומר שבסופו של דבר את לוקחת את המושכות לידיים ובוחרת איך הם ישפיעו עלייך. את יכולה להיות שמחה ומאושרת גם כשמשהו לא זורם, גם כשאת נכשלת, והיכולת הזאת לשמוח באמת עם הכל ולמרות הכל   היא חירות אמיתית. אז יקרה, שתהיה ממש הצלחה וסיעתא דשמיא, ואל תשכחי לעדכן אותנו! ליאורה leora.d.c gmail.com