LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: הבעל נכנס לאתרים לא צנועים: לא מזמן גיליתי שבעלי מתקשר לטלפונים לא צנועים ומסתכל באתרים לא צנועים. ברוב המקרים אני לא מצליחה להסתיר שנפגעתי ולפעמים זה מגיע לצעקות מתוך תיסכול, דבר שגרם לחוסר בית. איך עלי להתמודד ולהגיב?
תשובה: עליך לבקש מבעלך לקבוע זמן לשוחח על הבעיה בישוב הדעת להסביר לו שהחולשה שלו עלולה במשך הזמן לפגוע בחיי המשפחה. על כן עליכם לשוחח בישוב הדעת ולבחון מה לעשות כדי לשמור על חיי המשפחה.את צריכה להבין שהרגל כזה קשה לעקור וזה דורש מאמץ רב.תאמרי לו שאת מעריכה את כוחותיו אתם זוג ובעיה שלו זו בעיה של שניכם וביחד עליכם למצוא דרך איך לצאת מהקושי הזה.שיחה גלויה תוך הבנה מצידך לקושי שלו עם גלוי הרבה אהבה אליו יכולה להיות התחלה של פתרון. בשיחה זו תלבנו את הבעיה ותשקלו את הדרכים איך מתגברים תוך תמיכה רבה שאת נותנת לו. ואם אינכם יודעים איך להתגבר צריך לפנות ליועץ מקצועי. מכל מקום אל תתני למצב הזה להמשך ללא טיפול. ובעזרת ד' תצליחו.
שאלה: דין מקלקל בבלון: האם מותר לפוצץ בלון בשבת? מהם העקרונות של דין מקלקל בשבת, מתי מותר ומתי אסור?
תשובה: בקצרה: כל מלאכת קלקול שבעשייתה, תוצאתה או בדבר אחר יוצרת תיקון או יש בה איזה ענין תועלתי כגון: המשבר כלים לשכך כעסו או קורע על מתו, אסורה מן התורה. קלקול בלא שום תיקון אסור מדרבנן. כלומר: במקרה דנן גם אם סתם מפוצץ הבלון אסור מדרבנן בכל מקרה. הרב רואי מרגלית.
שאלה: כללי "עשה לך רב": האם "עשה לך רב" הוא חיוב או הדרכה בלבד? האם אפשר לעשות רבנים שונים לעניינים שונים? מה עושים אם לבעל ולאשה יש רבנים שפוסקים אחרת זה מזה?
תשובה: א. רבן גמליאל בפרקי אבות אומר: "עשה לך רב" וזוהי הדרכה מחייבת כללית לכל המצוות, כיון שבעניינים הזקוקים להבנה וסברא, יכולתו של הרב להכריע מסתברת כיותר נכונה מתוך היקף הידיעה וההשלכות של אותה הלכה. וכשם שהולכים להתייעץ עם רופא על תרופה והוא יודע את השלכותיה הנוספות בכלל, וגם לפי התיק הרפואי של אותו אדם בפרט. וכן מצאנו בדומה לכך את מצוה כללית של חינוך שמחנכים את הילד לכל המצות אף שלא חייב בהם, כדי שיגיע לגיל מצות מיד ידע איך לעשות. ב. מותר שיהיה רב לעניינים שונים כגון: רב שמבין בהלכה, רב שמבין באמונה, רב שמתמחה בחינוך, רב שנותן יעוץ בינו לבינה. אבל הגמ' בפסחים מביאה שאסור ללכת רק אחר המיקל ולחפש בכל נושא את הרב שהכי מקל בו ומי שעושה כך נקרא רשע. ג. כעיקרון נהגה האשה לאחר נישואיה ללכת אחר הבעל לחומרא ולקולא, ולכן עדיף שיהיה לשניהם רב מוסכם לענייני הלכה. ולענייני יעוץ והדרכות אישיות ניתן לקבל כל אחד מרב אחר, אבל לא על חשבון בן בת הזוג והעיקר שיהיה הבנה והסכמה ביניהם. הרב רואי מרגלית. לתשובת הרב יעקב אריאל. לתשובות הרב זלמן מלמד לחץ כאן וכאן.
שאלה: נישואין פרטיים בשעת הצורך: יש לי חבר אלמן שמנהל תביעה בגין מותה של אשתו בתאונת דרכים. יש משקל דראמטי לשאלה האם הוא יהיה נשוי בשנית בשעת פסק הדין לעניין גובה הפיצויים. הוא מכיר משהי והם בשלים נפשית לחתונה. מאידך, הפיצויים דרושים להם מאוד לבניית חיים נוחים עם הילדים שכבר נולדו. הבעייה היא שהמשפט על ערעוריו האפשריים עומד להימשך למעלה משנתיים.-אם לא למעלה מכך. חילוניים במצב כזה חיים יחדיו ואולי אף מולידים ילדים והם אינם נחשבים נשואים פורמאלית מבחינת פסיקת הפיצויים ע"י בימ"ש. האם מותר והאם ראוי שחברי ייתחתן בפורום פרטי בפיקוח רב ואת הרישום ברישומי המדינה יידחה עד לאחר תום ההליכים המשפטיים בעניין התאונה? מה ניתן לעשות? אם הוא יתחתן הוא יפסיד את הכסף. האם נכון יהיה למשוך את קשר החברות שנתיים שלוש לצורך כך? אולי גם "יקדימנו אחר".
תשובה: שאלתך קשה. יש כאן אפלייה חמורה בין דתיים לחילוניים. יש לתקן עיוות זה. אולם בינתיים לצערי אין לי פתרון לבעיה כי נישואין לא רשמיים עלולים לגרום לתקלה חמורה בזה שהם לא נרשמים ואם הם ייפרדו ללא גט איש לא ידע על כך והם גם אסורים עפ"י החוק. כדאי להתייעץ עם גדולים ממני.
שאלה: בליעת דם של עצמו: האם מותר לאדם לבלוע את דמו שלו (למשל למצוץ אצבע מדממת)?
תשובה: השו"ע ביו"ד סימן ס"ו סעיף י' כתב שדם שפירש מגופו אסור משום מראית העין, ולכן אם יש דם שפירש מפצע ינגב את היוצא ולאחר מכן יכול למצוץ את מקום הפצע, אע"פ שמוצץ דם מתוך הגוף, כיון שלא פירש ונראה קודם לכן. וכן דם שיצא בין השיניים מותר לבולעו, כיון שלא פירש עדיין מתוך הגוף. הרב רואי מרגלית.
שאלה: מעבר הסגולה: ריה"ל בספר הכוזרי מתאר את מעבר הסגולה מהאדם הראשון אל שת, ממנו אל אנוש וממנו דרך יחידים אל נח וכו עד יעקב ובניו. מי הם אותם יחידים שהעבירו את הסגולה?
תשובה: התורה מציינת במפורש בפרשת בראשית (פרק ה') את שמות היחידים שהעבירו את הסגולה. מוזכרים שם עשרה דורות: אדם, שת, אנוש, קינן, מהללאל, ירד, חנוך, מתושלח, למך ונח. לאחר ציון לידתו של כל אחד מהם כותבת התורה ".ויולד בנים ובנות", לאמור - אלו לא כמו הבן הראשון שהיה בעל הסגולה. לאחר נח מציינת התורה (בפרק י') עוד עשרה דורות בהם עברה הסגולה בין יחידים עד לאברהם אבינו ואלו הם: נח, ארפכשד, שלח, עבר, פלג, רעו, שרוג, נחור, תרח, אברהם. הכוזרי גם מציין שלא אצל כולם התגלתה הסגולה אף על פי שהיה בכוחם להעביר הלאה את הפוטנציאל שהתגלה בדורות שאחרי.
שאלה: תוכחה פוגעת: אני מדריך בסניף בנ"ע. יש לנו קומנרית כבר שנה ודברים מסוימים שהיא עושה נמצאים בחילוקי דעות עם רוב צוות ההדרכה. הבעייה היא שהיא מאוד רגישה ונפגעת בקלות. האם להוכיח אותה? רוב הסיכויים שהיא תיפגע מן התוכחה. האם ראוי שהתוכחה תעשה לעיני כל צוות ההדרכה (בדברים שקשורים אליו), או שעדיפה שיחה אישית ע"מ לא לביישה?
תשובה: אתה ראוי להערכה רבה על רגישותך ליחסי אנוש ובעזה"י הקב"ה יסייע בידך להצליח במשימה. ח למדו מתוך הפסוק - הוכח תוכיח את עמיתך" את הקריטריונים לתוכחה. אין שום היתר לפגוע באחרים, בוודאי לא כשהדבר נעשה בציבור. הדרך לבדוק אם דבריך ישיגו את מטרתם היא לחשוב אם לאחר התוכחה, המוכח יישאר "עמיתך" גם לאחר התוכחה. כבר אמר ר"א "מסופקני אם יש מי שיודע להוכיח בדור הזה". לכן: למחות על דברים מקולקלים - כן. לפגוע - לא. לכן, השיטה העיקרית היא להפריד בין האדם לבין המעשה. שוחח איתה באופן אישי, הערך את תרומתה לסניף, פתח את השיחה בציון מעלותיה ותרומתה ולאחר מכן אמור לה שברצונך להעלות נושא לדיון. דבר בדרך ארץ ולא בהתנשאות ובכך תרגיע אותה ותעזור לה להכיר את הדברים הראויים לתיקון. דברים היוצאים מן הלב נכנסים אל הלב. הקב"ה יהיה בעזרך. הרב משה אליה.
שאלה: ברכה על שתיית קפה ושוקו: בהמשך לתשובתו של הרב ליאור בנוגע לברכת השוקולד, שאלתי האם יש לברך בורא פרי העץ גם על שתיית קפה ושוקו?
תשובה: למעשה היות שגם על שוקולד ההלכה לא מופנמת בציבור - לפיכך אין לברך בינתיים בורא פרי העץ על קפה ושוקו אך לאחר שהציבור יברך על שוקולד בורא פרי העץ, גם על שוקו וקפה נברך בורא פרי העץ.
שאלה: מעלת לימוד תורה על כל המצוות: מדוע לימוד תורה יותר חשוב מכל שאר המצות?
תשובה: לימוד תורה עדיף על כל המצוות מסיבות רבות, ונמנה אחדות מהם: א. לימוד תורה נעשה על ידי השכל שהוא החלק החשוב ביותר שבאדם, ב. בלימוד אדם מתקשר לרצון הבורא וחכמתו שהם מקבלים את ביטויים בתוך התורה ובזאת יש דבקות כביכול בהקב"ה בעצמו, כך נאמר בדברי ח על הפסוק: "ולדבקה בו"- וכי אדם יכול להידבק בשכינה והרי הוא אש אוכלת, אלא הידבק בתלמידי חכמים מעלה עליך הכתוב כאילו דבקת בשכינה. ג. נאמר בח (סוף פרק ראשון במסכת קידושין) כי בסברת התלמוד יש בכדי להביא לידי מעשה, על ידי הבנת ערך המצוות שמשיגים בדרך הלימוד בא האדם לחבב את המצוות ולקיימם. ועל כן גדול תלמוד שמביא לידי מעשה, כך שכלול בו גם תורה וגם מעשה, לעומת המעשה שאין בו רק מעלתו בלבד.
שאלה: משחק עם צורות של צלב: יש לי משחק מחשב בשם "סנייק". במשחק יש צורות שצריך לעבור אותם ללא להתקע בהם. לפעמים המחשב מציג לי צורות שנראות כצלב. האם אסור לשחק במשחק זה? והאם הדין שונה כאשר אי- אפשר לעבור שלב ללא מסך זה?
תשובה: השו"ע ביו"ד כותב שצלב שלא נעשה לשם עבודה זרה ולא עבדו בו עבודה זרה מותר. וכתב בשו"ת אמרי דוד שלכן מותר לקנות מיטה מסורגת או חלון עם רשת למרות שיש בהם צורות של אותו שיקוץ. ובמשחק זה, לא נראה שנעשתה הצורה לשם כך או שהיה להם כוונה בזה ולכן הדבר מותר. הרב רואי מרגלית.
שאלה: לא ילבש גבר מלבושי אישה: בעדות ספרד היה מנהג ללבוש ג לביה. לא ברור לי מה ההבדל בין זה לבין חליפות נשים שזהות במראה (מכף רגל ועד ראש)? למה אין את האיסור של מלבושי אישה?
תשובה: בארצות ערב יש מלבוש של גברים ויש מלבוש של נשים גם אם הוא באותה צורה, כיון שהוא היה מסוג שונה או צבע שונה מיוחד לגברים, כל אדם ידע להבחין אם מולו יש גבר או אשה ע"פ בגדו, ולכן אין בזה איסור של "לא ילבש" אם כך היה מנהגם, כמו שבתקופת התנ"ך הגברים היו הולכים עם שמלות אבל הן היו שונות והיה היכר בין מלבוש לגברים ונשים, והכל לפי המקום והזמן. גם המשנה במסכת שבת כותבת שבארצות ערב הנשים יוצאים רעולות ואין בזה בעיה של הוצאה מרשות לרשות, כי כך סדר המלבוש שם, אבל אשה במדינות אירופה לא תוכל לצאת עם זה בשבת, ותתחייב משום הוצאה בשבת. הרב רואי מרגלית.
שאלה: איך עורכים שמחה בכשרות מהודרת?: אני מתכנן בעז"ה להתחתן בעוד מס חודשים. כאשר באתי לבעל האולם וביקשתי ממנו כי אני רוצה שכל האירוע יהיה גלאט אמר לי בעל האולם כי אפשר רק ביום ראשון כי הוא שם את הכלים 72 שעות לפני האירוע בהדחה. האם הרב שמע על דבר כזה? האם חייבים להחליף את מערכת הכלים?
תשובה: אי אפשר לסמוך על הדחה של ג' ימים מעת לעת של הכלים. הכללים לדורשי כשרות מהודרת מאולם שבכל השנה אינו "מהדרין" היא כדלהלן: א. בעל האירוע צריך לשלוח משגיח מטעמו שיהיה נוכח מתחילת הבישולים ועד סוף האירוע. ב. יש לסכם עם בעל האולם בחוזה, כתוב וחתום שתתבצע הכשרה באולם - הגעלה לכלים, הכשרה לתנורים וכו'. ג. יש לסכם עם בעל האולם בחוזה לגבי כל מוצר ומוצר באיזה הכשר יהיה ולדאוג שהמשגיח הממונה מודע לכך ומוודא זאת. לחילופין ניתן לארגן קייטרינג פרטי (בהכשר מהודר) שידאג לכלים ולמאכלים - את התנורים צריך להכשיר בכל מקרה (אלא אם כן הקייטרינג מביא איתו מאכלים מבושלים). אין לסמוך על דברי בעל האולם כלל ועיקר. כבר קרו מקרים בהם בעל האולם הבטיח הכשרים מהודרים, אך למעשה סיפק מוצרים בהכשר רגיל בלבד בידיעת המשגיח. יש למנות משגיח לא תלוי על מנת שיוודא שהדברם שסוכמו עם בעל האולם מתבצעים הלכה למעשה.
שאלה: קמיעות וסגולות: ראיתי תשובה של הרב באתר לגבי חמסה ושאר סגולות. לכאורה כל ענין הקמיעות לא מובן, כי היהדות בנויה על עבודת המידות, קיום מצוות ודבקות בה, וא"כ מדוע יש ערך לחפץ כלשהו שהאדם נושא בכיס או תולה על הקיר, אם האדם עצמו מקולקל או לא ראוי לקבל טובה מצד עצמו? ואם הקמיעות שומרים את האדם רק אם הוא ראוי לשמירה מצד מעשיו ומידותיו הטובות - אז למה הוא צריך גם את הקמיע בנוסף? השאלה מתיחסת גם לצד השני של המטבע - עין הרע ושאר המזיקים - למה אדם צדיק צריך לחשוש מהם אם יש לו זכויות? ככלל - מה ענינו של ה משתנה הנוסף הזה בהשגחה הפרטית, שמשפיע על האדם טובה ורעה בלי קשר למעשיו?
תשובה: אין ספק, מעשיך יקרבוך ומעשיך ירחקוך. ועמי ארצות שהולכים לרבנים בצר להם כדי לקבל אחד מהדברים האלו ולא מתקנים את מעשיהם, בסופו של דבר גם אם יתעכב יגיע העונש ואפילו בחומרה רבה יותר. אך לעיתים אדם הולך לרב שיתן לו דרך תשובה לתקן את מעשיו, או שהוא לא יודע על מה באה אליו הצרה הזאת והוא מקבל עליו לתקן את דרכיו, ובמקביל הוא מקבל ברכה מהצדיק או סגולה או קמיע או שהצדיק מתפלל עליו, כדי להקל עליו קצת מהיסורים תוך כדי תיקון המעשים עד לתשובתו השלימה. ומי שחושב שיש בדברים אלו קסם מצד עצמם ופתרון לכל הצרות חי באשליות, ולצערנו יש הרבה כאלו. גם לענין עין הרע כתוב שמי שמקפיד מקפידים עליו ומי שלא לא, כי אין עצה ואין תבונה נגד ה'. וכך אנו מתרצים גם את שני הגמרות שמצד אחד כתוב "אין מזל לישראל" ומצד שני כתוב "הכל תלוי במזל ואפילו ס"ת שבהיכל" שיש מזלות בעולם שמשפיעים, אבל ישראל בכח התפילה יכולים לשנות הכל. בתשובה הקודמת לא התייחסתי באמת לנקודה זו, כי השואל רצה רק לדעת אם יש בהם ממש ואם זה לא מנהגי גויים או משהו כזה. הרב רואי מרגלית.
שאלה: ארגון "קולך": מה דעת הרב על ארגון "קולך"?
תשובה: חל שינוי במעמד האישה בעולם. הדבר מחייב גם ביטוי ביחס לאישה ביהדות. ואכן החפץ חיים חייב משום כך נשים ללמוד בימינו תורה. זו רק דוגמא לגישת ההלכה לנושא. כל רצון לחזק את את תודעתה הרוחנית של האישה הוא חיובי. ב"קולך" נשמעים קולות שונים. יש שם קול חיובי המעוניין בכנות בהעלאת רמתה הדתית של האישה. אך יש שם גם קולות צורמים המערערים את סמכות ההלכה. לצערי הנהגת "קולך" מאפשרת לכל הקולות להישמע ללא בקורת ללא הסתייגות וללא אחריות. לכן יש לסנן היטב ולבקר בזהירות כל קול הנשמע ב"קולך".
שאלה: עוד בעניין קמח מלא: הרב כתב שקמח שהושם במקרר תוך 24 שעות מטחינתו לא צריך ניפוי. שאלתי בנושא זה את הרב משה ויא שליט"א, ואמר שכיוון שהמפעלים גדולים מאוד ופס הייצור בטחינה ארוך מאוד, לא ניתן להקל כנ"ל. האם הרבנים מכירים קמח של חנות מפעל מסוים שנבדק ושעומד בתנאים הנ"ל (שפס הייצור-טחינה אינו ארוך, ושמנקים כל יום)?
תשובה: לאחר הבירור עם הרב שטרנפלד מהבד"צ של העדה החרדית, מתברר שבקמח רגיל אכן תהליך הייצור של הקמח ארוך, וגם המכונות אינן נקיות ולכן אין להקל ללא ניפוי הקמח גם בתוך 24 שעות. בקמח מלא התהליך הוא קצר יותר, וכיוון שאין אפשרות לנפות כמו שצריך לכן מקילים בתוך 24 שעות מעת הטחינה. הרב שטרנפלד ציין שיש תחנת קמח קטנה, שטוחנת רק קמח מלא, והפועלת תחת השגחה של הבד"צ, והקמח הנ"ל אינו מצריך ניפוי אף לכתחילה תוך 24 שעות מעת הטחינה. שם התחנה: תחנת הקמח "ערית", תבליני הגליל, עפולה, בהשגחת הבד"צ העדה החרדית. ב ובברכת התורה והארץ, הרב יואל פרידמן
שאלה: צביעת שערות הזקן: שמעתי (ברדיו) את הרב דב ליאור, שמתיר הורדת שיער הפנים לצמיתות אף במקום הזקן משום שזהו נוהג כללי אף לגברים כיום. האם ניתן ללמוד מכאן שמותר גם לצבוע את שערות הזקן?
תשובה: בספר מלבושי כבוד ותפארת שקיבץ את כל הדעות והפרטים בעניייני "לא ילבש" הביא מעשה על אחד שנתלבנו חצי שערות זקנו ורוב גדולי הדור אסרו לו לצבוע אפילו שאין לו כוונת יפוי, ואף מי שהתיר מחמת הבושה, התיר שיצבע ע"י עכו"ם. וכן בשו"ת מנחת יצחק כתב שמי שצמחו לו שערות לבנות מתוך מום שיש לו במקום הזקן יוכל לצובעם מחמת הבושה אבל רק ע" עכו"ם. עוד כתב שם שאפילו במקום שנהגו האנשים לצבוע שערותיהם, אין שום היתר לאיש לצבוע שערותיו. ובהערה שם הביא בשם ספר כרם שלמה מדוע אנו מחלקים בין העברת שיער מהגוף לבין צביעת שער אם השתנה מנהג המקום וכך כתב: "דאיש הדר הוא לו" והיינו שהיה ברור לחכמים דליבון השערות הנעשה לאיש הדר ויפוי הוא לו, עד שאפילו אם תימצא מדינה שלמה וכל האנשים שבה יצבעו את שערותיהם לשחור להיראות יותר צעיר אין זה אלא מנהג טעות ובטלה דעתה אצל כל העולם, ואפילו אם רוב העולם יעשו כן ג"כ בטלה דעתם, דלא יבוא מנהג אנשים ויעקור את היסוד שיש בידינו דלעולם ריבוי השנים והדרת פני הזקן הוא כבוד והידור לאיש ודברי המדרש בבראשית רבה (פ' ס"ה) מסייעים לזה. הרב רואי מרגלית. עוד בנושא זה מאת הרב.
שאלה: איסור יחוד במעלית: בספר הלכות יחוד (של הוצאת בני תורה) הובא שזמן איסור ייחוד הוא 3 דקות. אך מהרמב"ם והשו"ע משמע שהשיעור הוא "כדי לצלות ביצה ולגומעה". בישלתי ביצה (לא צליתי אותה משום שצליה גורמת להתפוצצותה) והזמן עמד על 12 דקות. מהו משך הזמן להלכה?
תשובה: פוסקי זמננו אכן התקשו לתת זמן בדקות. הגר"ע יוסף הביא לגבי שהיה במעלית לא יותר משלש דקות ושמעתי בשם הגר"מ אליהו חמש דקות. הסיבה להתלבטות הוא מה צריך לכלול זמן היחוד, האם גם דברי ריצוי והורדת בגדים או רק המעשה עצמו. כמו כן, הצליה תלויה בגובה הלהבה וסוג האילפס (כך שמעתי מהגר"מ אליהו). וכיון שלא ידעו לשער את כל הדברים החמירו לזמן מינימלי ביותר. הרב רואי מרגלית.
שאלה: ברכות בלידת תאומים: בלידת תאומים, בן ובת, האם יש לברך גם שהחיינו וגם הטוב והמטיב?
תשובה: נושאי הברכות שונים. הטוב והמטיב הוא על הבשורה המשותפת ושהחיינו הוא על ראיית הבת לראשונה. לא מצינו שהאוכלים יחד פרי חדש מברכים הטוב והמטיב משום שכל אחד מברך על שמחתו הפרטית שבמקרה היא משותפת לאחרים ואין הדבר דומה לילד משותף ששבו השמחה היא על הבשורה המשותפת במהות. לכן יש לברך אפוא שתי ברכות.
שאלה: כשרות במוסדות ציבור: אני עובד במוסד ציבורי והתחנה שלי מעוניינת להעביר מזון שנשאר להם מהארוחות לטובת נזקקים במקום לזרוק אותו. האם הדבר מותר?
תשובה: בעיקרון למוסדות ציבור יש השגחת כשרות, גם אם לא תמיד מהודרת. השאלה שלך קלה יותר בגלל שהחשש הוא של "לפני עיוור" ובכלל לא ברור שאתה הוא זה שצריך לברר את ההכשר של האוכל שאתה מספק.
שאלה: קניית אוכל ממחללי שבת: האם מותר לקנות דברים סגורים מחנות שפותחת בשבת?
תשובה: ודאי שאסור לקנות משתי סיבות עיקריות: 1. יש מראית עין שיראו אדם שנכנס לשם עם כיפה ויחשבו שזה חנות כשירה ויאכלו שם גם מדברים פתוחים אסורים. 2. שלא לחזק יד עוברי עבירה, שכל לקוח נוסף מוסיף להם רווח ומוניטין. אכן אם אין לו מקום אחר לקנות ואין לו מה לאכול ולא עושה כן בקביעות אפשר להקל. הרב רואי מרגלית.
שאלה: מי נקרא רב?: האם כל מי שלימד אותי תורה הוא רב בשבילי? האם זה גם מישהו שפעם לימד אותי תורה? האם זה גם ילד קטן? ומורה שבבית ספר קוראים להם רב ולא ידוע אם יש לו הסמכה?
תשובה: בפרקי אבות פרק ו' משנה ג' נאמר הלומד מחברו פרק אחד או הלכה אחת או פסוק אחד או דבור אחד או אפילו אות אחת צריך לנהוג בו כבוד עיין שם בכל המשנה. וככל שאדם למד יותר הרי הוא מחויב יותר לכבד את מי שלימדו. וזאת מפני הכרת הערך הגדול של כל דבר בתורה. אבל אין לכל מי שמלמד דין של רב במובן זה שצריך לשמוע בקולו.
שאלה: צביעת השפתיים בשבת: האם יש איסור בשימוש של "ליפ-גלוס" בשבת? זהו תכשיר לצביעת השפתיים, אך אינו מוצק כמו שפתון, אלא נוזלי. האם יש הבדל בין "ליפ-גלוס" אטום לבין כזה שרק "מנצנץ"?
תשובה: ילקוט יוסף ושמירת שבת כהלכתה: יש איסור בראש ובראשונה מצד צובע אף אם הוא נוזלי, ואין הבדל אם הוא אטום או מנצנץ (הגרש"ז אויערבך), ואף אם היה צבוע מער"ש ורוצה לחדש אסור. ויש לסמוך על השבת שהיא נוסכת חן על שומריה. הרב רואי מרגלית.
שאלה: מוזיקה קדושה במקומות לא ראויים: מדי יום שישי כשאני מנקה את חדר השירותים והאמבטיה אני מתלבטת אם מותר לי לשים ברקע שירים חסידיים. אמנם מצד אחד לא ראוי לשמוע שם שירי קודש אבל מצד שני הנקיון הוא לכבוד שבת, וככה אני מרגישה שבאמת הניקיון הוא לכבוד שבת. השירים "מכינים" אותי לשבת ומכניסים אותי לאוירה הנכונה. האם מותר לי לשמוע שירים אלו בזמן נקיון חדרי שירותים ואמבטיה?
תשובה: את יכולה לשיר את הנעימות בלי המלים.
שאלה: העתקה מדיסק לקלטת: ברצוני לקנות דיסק ע"מ לתת במתנה לחברה אך אין לה מכשיר קומפקט דיסק רק טייפ ואותו דיסק לא נמכר בקלטות. האם מותר לי לקנות ולהעתיק בשבילה לקלטת (הרי כך אין הפסד כי רכשתי בכל מקרה את המוצר).
תשובה: נראה שהדבר מותר.
שאלה: ברכה על לחוח: מה מברכים על לחוח?
תשובה: כתב הרה"ג יצחק רצאבי בשו"ע המקוצר חלק א' סימן ל"ד סעיף י"א: לחוח, ברכתו במ"מ. ואם קבע עליו סעודתו, ברכתו המוציא (דהיינו אם אכל שיעור שבני אדם אוכלים ושבעים ממנו, בצירוף מה שאוכל עמו כגון מרק או בשר אם מלפת בו). וזהו דוקא בלחוח הרגיל בד"כ, שהוא עבה באמצעיתו כשמונה או עשרה מילימטר. אך יש שעושין אותו דק, כשנים שלושה מילימטר, ודינו לברך עליו בורא מיני מזונות אפילו בקביעות סעודה. הרב רואי מרגלית. לתשובת רבני "מכון התורה והארץ"
שאלה: עציץ נקוב מפלסטיק: כיצד מקובל לפסוק במקרה ששתלו עץ פרי בעציץ העשוי מפלסטיק ובו נקב של ס"מ אחד. האם העציץ נחשב כעציץ נקוב לגבי חישוב שנות הערלה? אודה במיוחד אם המשיב יבסס את תשובתו על מראי מקומות.
תשובה: לכתחילה ההנחיות הן שצריך שיהיה נקב של 2-2.5 ס"מ קוטר, ראה בהנחיות של הגר"ע יוסף בהיותו הרב הראשי, פורסמו בס' התורה והארץ חלק א עמ' 243, שצריך 2 ס"מ קוטר. ובהנחיות של הגר"א שפירא והגר"מ אליהו צריך 2.5 ס"מ ראה שם עמ' 244. המקור במשנה ערלה פ"א מ"ד ששורש של מיתון נחשב מחובר, וראה משנה עוקצין פ"ב מ"י כשורש קטן. וראה גמ' שבת צה ע"ב ששורש קטן יותר מכזית. ולגבי הזית נחלקו כיחדוע הפוסקים. ומ"מ השיעור שצריך הוא יותר קטן מזית. אך לכתחילה לחומרא מדדו לפי הזית ולכן יש שאמרו 4 ס"מ ויש שאמרו 2.5 ס"מ וכו'. בדיעבד נראה שאם העציץ עמד כמה חודשים לפני ט"ו באב על הקרקע ויש בתחתית נקב של 1 ס"מ, אפשר להקל כי בוודאי השורשים חודרים לקרקע ומרחיבים את הנקב, ובוודאי מתחברים לקרקע ואין לך חיבור גדול מזה. וראה באריכות במאמר של הרב עזריאל אריאל ס' התורה והארץ חלק א' עמ' 223-229. ב ובברכת התורה והארץ, הרב יואל פרידמן.
שאלה: מתקן לחימום מים ביום טוב: בדירתי קיים מתקן לחימום מים שפועל באמצעות גז, דרך הפעולה היא כדלהלן: במתקן להבה קטנה שבוערת באופן תמידי וכאשר פותחים את ברז המים החמים, ישנו חיישן שחש את זרימת המים בצינור, פותח ברז גז ונדלקת להבה גדולה שמחממת מידית את המים שזורמים בצינור. אש הלהבה הגדולה אינה נוצרת מחדש אלא מועברת מהלהבה הקטנה. בעת סגירת ברז המים החמים, החיישן שחש את הפסקת זרימת המים בצינור גורם לסגירת ברז הגז וממילא להפסקת הלהבה הגדולה. המערכת פועלת כולה באופן מכני ללא חשמל. האם יש איזה צד היתר להשתמש במערכת כזו ביום טוב? הרי בעת סגירת המים החמים מתמעטת הלהבה.
תשובה: ברור שהשאלה איננה נוגעת להדלקת הלהבה הגדולה, שיש בהעברה מאש לאש אף על פי שלכאורה אותה להבה גדולה איננה מחממת את המים הנדרשים באותה שעה, אבל יש להניח שהם ידרשו לשעה הקרובה. ולפי זה יש צד איסור להפעלת הלהבה הגדולה על ידי שימוש במים של המתקן אם זה נעשה סמוך ליציאת היום טוב שהרי זה חימום שלא לצורך. אמנם עיקר הבעיה נובעת מסגירת ברז הגז הנגרם בעת סגירת ברז המים החמים שבזה יש חשש כיבוי. אבל נראה לעניות דעתי שבכל אופן יש מקום להקל מהסיבה הבאה: כיבוי אסור משום מלאכה שאינה צריכה לגופה ולרוב הפוסקים זהו איסור מדרבנן, וכל זה כשהוא מכבה או מנמיך את האש בידים, אבל כאן הכיבוי נעשה ממילא על ידי סגירת ברז המים החמים, וזהו דבר שאינו מתכוון שגם הוא אסור רק מדרבנן. יתר על כן, אמנם אפשר לומר שיש בזה פסיק רישיה אך יתכן שזהו פסיק רישיה דלא ניחא ליה, ויש פוסקים רבים שסוברים שפסיק רישיה דלא ניחיה ליה מדרבנן אפשר להקל. אם כן ביום טוב, שעצם איסור ההבערה בעיקרו הוא מדרבנן, נראה להקל בשעת הצורך להוציא את המים החמים ולסגור את הברז על מנת שישארו לו מים חמים לצורך שימוש בשאר היום טוב. בכל אופן הצעתי להתייעץ עם תלמיד חכם גדול ולשמוע מה דעתו.
שאלה: גילגול נשמות: אני יודע שהרס"ג התנגד מאוד לאמונת גלגול הנשמות כהחלה להתפשט בציבור היהודי, כנראה בהשפעת המיסטיקה המוסלמית. בעקבות התנגדותו זאת, דעך הענין. אולם הוא שב והתעורר בעקבות האר"י הקדוש, שטיפח זאת מאוד. למרות שאינני ראוי להיות אף עפר לרגליהם של שני גדולי עולם אלו, האם יכול אני לומר: קים לי כרס"ג ולכפור בגילגול? בעניי, אני סבור כי אין אמונה זאת מעיקרי היהדות, ואף לא משוליה. אודה לרב אם יבהיר לי את עמדתו.
תשובה: נושא הגלגול הוא מהדברים שאין אדם יכול לומר שהוא יודע מי צודק. אין אדם חייב להאמין בכך, זו לא מעיקרי האמונה. אך אני מציע גם לא לכפור בכך. לעולם למד לשונך לומר איני יודע.
שאלה: קריאת שמע שעל המיטה: ברצוני לשאול איך קוראים קריאת שמע שעל המיטה, בישיבה, בעמידה או במיטה עצמה?
תשובה: כתב בספר אשי ישראל על הלכות תפלה: טוב לקרוא קריאת שמע על המטה, בישיבה או בעמידה, ואם כבר נשכב על מטתו לא צריך לקום אלא יקרא מוטה על צדו, אך לא כשהוא שוכב על בטנו או על גבו (ע"פ או"ח סימן רל"ט).
שאלה: העתקת תוכנות מחשב : ראיתי תשובה של הרב דב ליאור ולפיה מותר להעתיק קבצי שירים אותם מורידים מהאינטרנט. כמו כן ראיתי תשובה של הרב אריאל ולפיה אסור להשתמש בתוכנה ללא רשיון. מה ההבדל בין קבצי שירים לקבצי תוכנה, הרי על שני הסוגים יש זכויות יוצרים?
תשובה: החוק מאפשר העתקה של יצירה למטרות אישיות לא מסחריות. היוצר מוציא לאור קלטת על דעת כן והוא מוחל על העתקה אישית. לא כן בתוכנה אין חוק המתיר העתקה ההשקעה בה עצומה המוציא לאור מתכוון להחזיר לעצמו את ההשקעה ואינו מוחל וכל המעתיק הוא או גנב או מזיק.
שאלה: אופניים שנמצאו ברשות הרבים: שמי יותם, ואני חילוני בן 15 תושב תל אביב. לפני שבועיים מצאה סבתי אופניים שהיו מונחות לא קשורות ברשות הרבים, בקצה השביל שליד חצרה. האופניים היו מונחות שם כיומיים, במקום שאינו משמש בדרך כלל להנחת אופניים. ממיקום האופניים והצורה שבה היו מונחות, נראה היה שכנראה נגנבו מבעליהם. סבתי לקחה את האופניים לחצרה ופירסמה מודעות בולטות במרכז המסחרי הסמוך ובמקומות נוספים. איש טרם פנה. אני מאוד חושק באופניים אלו. מה עמדת ההלכה בסוגיה זו?
תשובה: אם סבתך פרסמה גם במקום האבידה ונראה שעבר זמן סביר ולא בא אדם לקחתו, יהיה אפשר להשתמש באופניים, אך יש לרשום באיזה שהוא מקום את זמן ומקום המציאה, וכן את שווי האופניים אם אפשר להעריך, ואם בעתיד יבוא המאבד יהיה אפשר להחזיר לו (ע"פ סימנים כמובן) את האופניים או שווים (אם הם כבר לא יהיו ראויים לשימוש). הרב רואי מרגלית.
שאלה: תלוש משכורת לא משקף: בכדי לקבל הנחה בת המעון עבור ילדינו יש להגיש תלושי שכר של חודש אחד ובהתאם למספר השעות שהאשה עובדת כך נקבעת ההנחה לה היא זכאית. הנחה גדולה יותר תנתן לאשה שעובדת יותר. מנהלת המעון המליצה לי לעבוד חודש אחד בלבד בהיקף של 40 שעות כדי שאוכל להציג תלוש שיקנה לי הנחה מקסימלית. שאלתי היא האם אפשר להציג תלוש זה על אף שזה אינו מייצג את היקף השעות שאני רגילה לעבוד ביום יום.
תשובה: אם ברור שתוכניות העבודה לחודשים הקרובים אינם בני ארבעים שעות וכל הנסיון של החודש האחד ענינו הטעיה של המוסדות נראה לי פשוט שיש בזה איסור, ואין להציג את אותו תלוש שאינו מייצג.
שאלה: לימוד משפטים: האם מותר ללמוד משפטים באוניברסיטה (ע"מ לשמש בעתיד כעורך דין או שופט ב"ה)? האם אין בזה בעיה של "לפניהם ולא לפני עכו"ם"? האם יש הבדל בין ייצוג תובע לנתבע?
תשובה: מותר להתמחות בחוזים ופלילים בלבד, כי באלו הבעיה של ערכאות קלה יותר מאשר במשפט אזרחי. שופט רשאי לשבת בערכאות רק אם הוא ת"ח גדול המסוגל לקבוע מהו דין התורה בכל מקרה ולהתאים את החוק למסקנה ההלכתית.
שאלה: קריאת שם על הרוג פיגוע: האם מותר להעניק שם לתינוק (ראשון) על שם צעיר שנהרג בפיגוע?
תשובה: כתב בספר קוראי שמו: לרוב הדעות לא יקרא אדם לבנו או לבתו על שם איש או אשה שמתו בקיצור ימים, אלא יקרא בשם שונה מעט או בתוספת שם אחר. אך אם נהרג על קידוש השם (בפיגוע, שואת אירופה וכדומה) נחלקו הפוסקים: בשו"ת מחנה חיים ובשו"ת שאלת יצחק ובספר אוצר הברית בשם הגרז"נ גולדברג והגר"ש דבליצקי כתבו שאין להקפיד בדבר ואפשר לקרוא באותו שם בדיוק, וכן מובא בשם מו"ר הרב צבי יהודה הכהן קוק. אך מנגד כתבו הגר"מ אליהו הגר"א נבנצל והגר"י נובירט שגם כשנהרג על קידוש השם יש לקרוא בשם מעט שונה או בתוספת שם אחר. הרב רואי מרגלית.
שאלה: נישואין בין בני משפחה: אני מבקשת לדעת מה מותר על פי הדת בנישואין בין קרובי משפחה (בני דודים ובנים של בני דודים)? כמו כן, מהי השפעת קירבת הדם על קשר הנישואין.
תשובה: בספר הנישואין כהלכתם א' עמ' נ' כתב: אמרו ח שצריך להזדווג בבני משפחה וקרובים. וכתבו ראשונים שלפיכך משבחים ח זיווגי הקרובים מפני שטבען שוה, וכן מצאנו בתורה אזהרה לאדם שישא אשה מבנות משפחתו ושידבק בקרובותיו, שנאמר: "כי אם אל ארצי ואל מולדתי תלך ולקחת אשה לבני", לפי כשהבריות מזדווגות כל אחד ואחד אל מינו, ה מתקיים ומתרבה בעולם. אולם בדורות האחרונים שלאחר זמן התלמוד יש שנמנעו מכך, כי הוכח שנישואים בין קרובי משפחה עלולה להיות סכנה לבניהם שיוולדו, ולא כבתקופות הקדמונים שנשאו נשים לשם שמים על כן לא ניזוקו. וייתכן גם שנשתנו הטבעים ורק בדורות האחרונים מהוה נישואי קרובים סכנה לבניהם, ואילו בזמן הגמרא לא היתה סכנה בכך. ולכן יש להימנע מנישואים בין קרובי משפחה במדה שמהוה סכנה לבניהם לפי חוות דעת רופאים. הרב רואי מרגלית.