LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: סנדקות : בשעה טובה נולדו לי תאומים בן ובת. עניין הסנדקות עלה אצלנו. אשתי רוצה שאני אהיה הסנדק ואני מעוניין שאבי (שאלו נכדים ראשונים שלו) יהיה הסנדק. בא לי לכבד ולשמח אותו. שנינו מכירים שיש עניין של העברת תכונות של הסנדק לילד וזה מפריע לאשתי כי היא לא רוצה שתכונות אבי יעברו לילד. כמה עניין התכונות נכון? והאם במקום בו אני מכבד את אבי, יש מצב שהילד יקבל את תכונותיו גם הפחות טובות?
תשובה: מצוות כיבוד אב ואם. יש בה רק זכות ולא חלילה נזק. תן לאביך ותזכו בכך בכול מילי דמיטב. מזל טוב
שאלה: תפילה בקיבוץ ללא מניין וספר תורה: מכובדיי, אנחנו קבוצת חברי קיבוץ חילוני שבימים אלה ממש בונים בית כנסת במו ידינו.אנו מתכנסים יחד בערב שבת ועולות שאלות רבות. לא תמיד אנו מצליחים לארגן מנין לתפילה ושאלותנו היא : האם יש להגיד את "ברכו את" בסופו של ה"קדיש" שלא נאמר? בתפילת "ערבית של שבת" מיד בהתחלה לפני ה"קדיש" כתוב בסידור שראוי לעמוד ושאלתנו היא עד מתי לעמוד? לצערנו, כרגע, אין לנו עדיין ספר תורה ואנו מדלגים על קטעים מסוימים - האם נכון הדבר? האם יש כללים לתפילה ללא ספר תורה? האם אפשר לקרוא ב"חומש"? מראש על תשומת הלב.
תשובה: לחברי הקיבוץ, והצלחה בכל! 1. כאשר אין מניין לא אומרים את המילים "ברכו את ה' המבורך" ואת המענה לו "ברוך ה' המבורך לעולם ועד". זוהי מעין הזמנה ששליח הציבור (החזן) מזמין את הציבור לומר את הברכות בהמשך, וללא מניין הקבוצה אינה נחשבת כ"ציבור" ולכן אומרים את הברכות ("ברוך אתה ה'. אשר בדברו מעריב ערבים.") ללא ההזמנה המקדימה. 2. ההנחיה לעמוד מתייחסת למשפט הקצר "ברכו את ה' המבורך" והמענה לו "ברוך ה' המבורך לעולם ועד", עליו מדלגים כשאין מניין, כאמור, וכן לקדיש שאומרים לפניו (בדרך כלל עדות המזרח לא נוהגות לעמוד בקדיש, פרט לקדיש זה שבכניסת השבת). לאחר מכן, מהמילים "ברוך אתה ה'. אשר בדברו מעריב ערבים." יושבים, עד התחלת "תפילת העמידה", בה צריך לעמוד ("תפילת העמידה" - הברכה המתחילה "ברוך אתה ה'. א-לוהי אברהם"). 3. בהעדר ספר תורה, רצוי לקרוא את פרשת השבוע מחומש אך ללא אמירת הברכות של "העולה לתורה". כדאי במקום זה לומר לפני הקריאה את "ברכות התורה" המיועדות לאדם פרטי לפני לימוד תורה, אם לא אמרתם אותן לפני התפילה (אם יש בידך סידור 'רינת ישראל' נוסח 'ספרד', אני מתכוון לברכות שבעמוד 2-3 במקום הברכות שבעמוד 275). אם משהו לא ברור נא היה בקשר במענה בדוא"ל לתשובה זו ואתקשר אליך טלפונית. (בעקבות הפרסום כאן הוצעו לחברי הקיבוץ תשמישי קדושה נצרכים וכעת הם מסודרים. יישר כוח לתורמים)
שאלה: חכמת שלמה המלך: לרב. כתוב על שלמה המלך שהיה חכם מכל האדם "ויתן אלהים חכמה לשלמה ותבונה, הרבה מאד ורחב לב כחול אשר על-שפת הים. ותרב חכמת שלמה, מחכמת כל בני קדם ומכל חכמת מצרים. ויחכם מכל האדם, מאיתן האזרחי והימן וכלכל ודרדע, בני מחול ויהי שמו בכל-הגוים סביב. וידבר שלשת אלפים משל ויהי שירו, חמשה ואלף. וידבר על-העצים, מן הארז אשר בלבנון, ועד האזוב אשר יצא בקיר וידבר על-הבהמה ועל-העוף, ועל-הרמש ועל-הדגים. ויבאו, מכל-העמים, לשמע, את חכמת שלמה מאת כל מלכי הארץ, אשר שמעו את-חכמתו" אם שלמה המלך, היה כל כך חכם מדוע הוא לא הצליח לפתח את העולם כפי שאנו חיים בו היום למשל יצירה של חשמל, מנועים, מכוניות, רפואה מתקדמת, מחשבים, טלפונים ועוד ועוד?
תשובה: לשואל דומה שאכן יכול היה שלמה המלך בחכמתו הרבה להגיע לכל אותן תגליות שאליהן הגיעו חכמי הדורות, אלא שלצד החכמה האנושית ישנה השגחה אלקית הקובעת איזה גילוי ראוי וכדאי לדור זה או אחר. נאמנה
שאלה: ריצה בשבת: אם הבנתי נכון יש איסור לרוץ בשבת, אך אם זה לצורך מצווה מותר. מדריכים בתנועת נוער כאמור מעבירים פעולה גם בשבת לחניכים ויוצא הרבה מצבים בהם המדריך רץ. אם זה כדי לאסוף חניכים או במסגרת הפעולה. זה נחשב לצורך מצווה? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "ריצה לצורך מצווה בשבת"
תשובה: א. יש לשאול את רב המקום או רב שהסניף מתייעץ איתו. ב. לעצם השאלה, יש לדון האם פעולה בסניף נחשבת צורך מצווה. לשם כך יש להכיר את המקום ואת אופי הפעילות. אינו דומה ישוב תורני למקום מסורתי שהפעולה בסניף היא המפגש עם היהדות. ג. היתר נוסף לריצה בשבת הוא במקרה שהרץ נהנה מהריצה. זה לשון השולחן ערוך (שא, ב): "בחורים המתענגים בקפיצתם ומרוצתם מותר". אין זה אומר שיש להעביר את כל השבת בריצה, אולם יש מקום להתיר מסיבה זו ריצות קצרות תוך כדי פעולה.
שאלה: שף הדרך: לכבוד הרב בהמשך לשאלת שף הדרך וחימומה בשבת, לדעת מרן יש בישול בלח אז איך זה ישנה אם שמתי מים חמים הרי מתבצע בפועל בישול במים החמים? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "שף הדרך" בשבת"
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה גם לב"י אם המים בחום של יד סולדת אין בהם בישול, ולרמ"א מספיק שלא יתקררו. עיין משנה ברורה שי"ח ס"ק כ"ד. הרב חגי בר גיורא
שאלה: גבר ששר בקול של אישה: גבר שניחן בקול מאד מפותח ושר בקול שנשמע בדיוק כמו אישה. מה דעת התורה לגבי האזנה לשירה זו?
תשובה: מותר לשמוע. אין בעיה בעצם שמיעת קול יפה אלא רק בקירבה בין גבר לאשה, ולכן דווקא שמיעת קול זמר של אשה על ידי גבר אסורה, שמא בעקבות כך יהרהר בה.
שאלה: טעות ר 7 ברכות : לרב, האם כאשר טעו ר שבע הברכות בסעודות לאחר הנישואין אפשר להשלימם?
תשובה: אם נאמרו שבע ברכות שלא כסדרן יצאו ידי חובה, אך אם הקדים ברכת 'אשר יצר' שוב לא יברך 'יוצר האדם' שברכה זו על יצרת האדם ואילו ברכת אשר יצר את האדם ברכה ליצירת אדם וחוה, ובכלל מאה מנה. מקורות: כתובות ח,א. שו"ת פאר הדור לרמב"ם סימן ח. תשובות רבבות אפרים ג, קנו
שאלה: העתקת תוכן אינטרנטי שכבר שולם עליו: חבר קנה קורס אינטרנטי - הרצאות מוקלטות בוידאו. אני מצאתי דרך להוריד את התכנים מחשבון החבר (בהסכמת החבר) ולראות במחשבי. האם הדבר נחשב לגזל כלפי המוכר? (בעל האתר אשר מציע לקנות את ההרצאות ליחידים ולא לקבוצות) יש לציין שאני לא פורץ לאתר אלא מעתיק לעצמי את מה שכבר שילמו עליו.
תשובה: אכן הדבר אסור. החבר יכול לנסות לבקש רשות מהמוכר, אך בלי רשות הדבר אסור. ובהצלחה בקורס!
שאלה: השבת אבדה: לפני כחצי שנה הבאנו את בננו לבריתו של אברהם בשע"ט. האירוע נערך באולם בעירנו. בתום האירוע אספנו את המעטפות שהיו בכספת האולם ופנינו לביתנו. בעת פתיחת המעטפות נתגלו 2 מעטפות עליהם כתוב שמות נותני המעטפה וברכת מזל טוב בלבד! לא שם נמען ולא ברכה. בתוכן מצאנו כסף מזומן. יום אחרי התקשרנו לאולם על מנת למצוא את בעלי מעטפות, האולם נתן לו 2 מספרי טלפון של שני האירועים שהיו לפנינו על מנת שנברר איתם. התקשרנו ושאלנו האם הם מכירים שמות אלו- ונאמר לנו שלא, ואין להם קשר לאנשים האלו. כעת לאחר חצי שנה ילדיי מצאו את המעטפות ושוב ניסינו לברר איך נוכל להשיג את בעליהן חיפשנו ב144 את שמות האנשים: נמצאו 10 אנשים בעלי שם א (8 הצלחנו להשיג). ו2 אנשים בעלי שם ב (עם שניהם דיברנו). וכולם אמרו שלא היו בחצי שנה האחרונה (אם בכלל) באולם עליו אני מדברת. איננו יודעים מה לעשות עם המעטפות והכסף שבתוכן. אשמח אם הרב יוכל לתת לנו עצה והכוונה.
תשובה: מזל טוב, וברוכים תהיו על מאמצכם להשיב את הממון לבעליו. על פי הדין, ממון זה שייך למי שתכנן לתת אותו (אם לא הספיק לתת אותו) כיון שיש להם סימן. או למי שהוא יועד אליו (אם קיבל אותו), כיון שסביר להניח שלא שמו לב לכך שהוא אבד להם עד שהספקתם אתם להחזיק בו. וממילא יש לאבדה דין ייאוש שלא מדעת. שנפסק להלכה שאינו ייאוש. כיון שאתם עשיתם את המאמצים האפשריים כדי לאתר את בעליו ולא מצאתם אותו, מותר לכם לרשום במקום שמור את סכום המציאה עם הסימנים שלו, ולהשתמש בו עד שיתברר מיהו כשיבוא אליהו. מקוד הדין מצוי בגמרא במסכת בבא מציעא דך כט אומרת שהמוצא תפילין יכול להשתמש בו ולשים את השווי שלו בצד, כיוון שאפשר למצוא תפילין אחרות לקניה, אנו מעריכים שדעת המאבד להרשות למוצא להשתמש בו, בתנאי שאם המאבד יאתר את המוצא הוא יחזיר לו את החפץ או השווי. ישנם ראשונים שמהם משמע שהדבר נאמר דווקא ביחס לתפילין שכל עניינם למצווה, אך בחפצים שעניינם הנאת האדם, הוא רוצה דווקא בחפץ שלו ואינו רוצה אחרים במקומם. (רמב"ם, ורא"ש) ויש מי שלמד בדעתם שההיתר נאמר רק בעניין מצוה שם המאבד רוצה לזכות אחרים במצווה, (משמעות הש"ך) לעומתם בנמו"י ובטור נשמע שהדין נכון בכל דבר שאפשר למצוא דוגמתו בשוק, באגרות משה פסק להקל, ובערוך השולחן הביא את שני הדעות ולכן נראה שלאחר הכרזה יש להקל. אמנם במקרה שלכם בו נמצא סכום כסף, לכולי עלמא מותר לכתחילה להשתמש בו, כיון שאין חובה להשיב לבעלים דווקא שטרות אלו ולא אחרים. הרב מרדכי גרוס.
שאלה: הארנבת והשפן- מעלים גירה?: אני ממשיך ללמוד ביום יום בתורה כמה שאני יכול, ולפני כמה ימים נתקלתי בסתירה שיש בתורה בספר ויקרא פרק י"א: שם מצוין שהארנבת והשפן מעלים גירה, אך מחיפוש ברשת ובאתרים שונים מצאתי שכתוב שהארנבת והשפן אינם מעלים גירה. כל התשובות שמצאתי שמסבירות את סתירה זו אינן תשובות החלטיות ומוחלטות ויש גישות שונות של תשובות, לעומת דברים אחרים שניסו לערער את אמיתות התורה וכמובן נכשלו בצורה נחרצת. הייתי שמח לדעת האם יש תשובה נחרצת שיכולה לסתור אמירה זו ולהוכיח שהשפן והארנבת אכן מעלים גירה כמו שמצוין בתורה. כמובן שאני בטוח שיש הסבר ולא ניתן לבטל את התורה בשום דרך שהיא מכיוון שהתורה היא ספר אלוהי וקדוש, אך בכל זאת, דווקא דקויות אלה מחזקות אותי הרבה. מראש על הכל!
תשובה: לשואל באשר לשאלת העלאת הגרה של הארנבת ראה תשובתו היפה של הגאון הרב יחיאל יעקב וינברג זצ"ל בשו"ת שרידי אש (חלק ב' סימן יז) שכתב: להערת כבודו על הפסוק "ואת הארנבת כי מעלת גרה היא" (ויקרא יא, ו), שידוע כי הארנבת אינה מעלת גרה - על דבר זה כבר עמדו מפרשים שונים. הרב הירש בתרגומו לתורה (עמ' שצב), הטיל ספק בזהותה של הארנבת שבתורה עם ה - Lievre או האזע. לדעת אברהם אבן שושן שי' הארנבת היא מין חיה המצויה בארצות המזרח, ואין זו הארנבת שבארצות המערב, וארנבת שבארצות המזרח היא באמת מעלה גרה. ואחרים, כמו רד"צ הופמן, ראש בית המדרש לרבנים בברלין, בפירושו לויקרא, אומר, כי התורה לא נתכוונה לסימניה האנטומיים של הארנבת (שהיא חסרה את הארבעה תאים בקיבה של מעלי הגרה) ונתנה רק סימן חיצוני, היינו שהארנבת מניעה את לסתותיה בדומה למעלי גרה, ועל ידי כך היא נראית לעין כמעלה גרה. התורה רצתה למנוע טעות, כי על ידי המראה החיצוני היא נראית כמעלה גרה ואפשר לטעות ולחשוב אותה לחיה כשרה. והוא הדבר גם בשפן. וכל החוקרים החזיקו בדעה זו של רד"צ הופמן. עיין למשל בספר "החי של התנ"ך" למר יהודה פליקס שי' (תל-אביב, תשט"ו, הוצאת סיני). ובספר "כתבי הרב ד"ר יוסף זליגר" מחזיק מחברו בדעה, כי הארנבת והשפן הם מיני גמלים. וכי המתרגמים השונים נגררו אחרי המתרגמים היוונים הקודמים, שטעו בתרגום שמות אלה. בדעה זו החזיק גם ר' אהרן מרקוס בספרו "ברזילי". אבל יותר נראית דעתו של רד"צ הופמן, שמוכיח אותה בראיות בלתי מעורערות. שמחתי לראות כי כבודו עוסק בלימוד התורה, שהיא חיינו ואורך ימינו. וטוב שיסביר לידידו שחלילה לחשוב כי התורה טעתה ח"ו. אדרבא, כל המדענים, ללא יוצאים מן הכלל, מודים שתיאורי התורה של מיני בעלי חיים הם מדויקים ונכונים, ויש רק להטיל ספק בידיעותינו, אבל לא ח"ו באמיתתה של תורתנו הקדושה. ו למר ולכל אשר לו, וברכה והצלחה במעשיו. וראה דברי הרב מרדכי נויגרשל שי' בנספחים לבאורו על ספר הכוזרי (חלק ב' עמ' 195). נאמנה
שאלה: האם להרחיק מבית הכנסת את המפטפטים בתפילה?: במהלך קריאת הלכות סטנדרטית בבית הכנסת לקראת סיום תפילת שחרית, הקריא הקורא על גודל החומרה בדיבור בבית הכנסת ובמהלך התפילה. לסיום, חתם בהחלטה מן הספר ש עדיף שהמדברים לא יבואו בכלל לבית הכנסת. באותו בית כנסת, ולמען האמת - בתור עיר פריפריה - אין ספק שדיבור בתפילה זו תופעה בעייתית. אך לעניות דעתי, יש לשים לב לצורה שבה דברים נאמרים, ובטח להכללות שכאלו עדיף שהמדברים לא יבואו בכלל לבית הכנסת. בסיטואציה שבה רוב אנשי העיר מחזיקים בהליכה לבית הכנסת כמקור אחרון ליהדות, כנקודת חיבור בשבוע של אורח חיים חילוני למראה - אני בהחלט מרגיש שאמירה זו היא בעייתית. אשמח אם הרב יוכל להפנות אותי למקורות הדנים בעניין זה, ולהדריך אותי כיצד ניתן לשמור על כבוד בית הכנסת תוך כדי שמירה על החיבור הדק הזה של אותם אנשים אל העולם היהודי. מראש!
תשובה: לשואל, נושא זה אינו זקוק למקורות אלא לשיקול דעת עדין, היכן להעביר את הקו בין קבלה לתוכחה, וכדאי להשאיר זאת לטיפולה של הנהלת בית הכנסת, הרב והגבאים. מבחינת ההלכה הצרופה, כשאנו מעמידים זה מול זה את מצוות התפילה בבית הכנסת לעומת איסור השיחה בתפילה, הצדק עם האומר שעדיף שהמפטפטים בבית הכנסת לא יבואו כלל. הדברים כתובים במפורש בפוסקים רבים, עיין למשל בכף החיים סימן קנא סק"ח. כמו כן, שורת הדין היא שיש למנות אנשים שתפקידם להעיר למפטפטים, עיין שו"ע או"ח סי' קכד ס"ז ומ"ב ס"ק כז. לא מצאתי ולא ציפיתי למצוא מקורות ישירים לכיוון ההפוך, מתן אפשרות למדברים להמשיך בשלהם ובלבד שיבואו לבית הכנסת. מקור עקרוני בעניין זה מופיע בדברי הרמב"ם ב'איגרת השמד': "אינו ראוי להרחיק מחללי שבתות ולמאוס אותם, אלא מקרבם ומזרזם לעשיית המצוות, וכבר פירשו רבותינו זכרונם לברכה שהפושע אם פשע ברצונו, כשיבוא לבית הכנסת להתפלל - מקבלים אותו ואין נוהגים בו מנהג בזיון, וסמכו על זה מדברי שלמה עליו ה (משלי ו, ל): "לא יבוזו לגנב כי יגנוב למלא נפשו כי ירעב", אל יבוזו לפושעי ישראל שהם באים בסתר לגנוב מצוות". האם הרמב"ם מתכוון רק למי שבא לבית הכנסת ומשתף פעולה באופן מלא? קשה לדעת. מקור רחוק יותר הוא הנחיית ח שעמי הארץ, המוחזקים בדרך כלל כטמאים, נחשבים כטהורים לעניין כניסתם לבית המקדש, ובשלושת הרגלים דינם כטהורים לכל דבר, וזאת כדי שלא יפרשו מהציבור ויקימו מקדש לעצמם (חגיגה כב ע"א). בזמנים שרוב ככל ישראל היו שומרי מצוות, גערה במפטפטים יכלה להשיבם למוטב או להרחיקם מבית הכנסת ולהציל את רוב הציבור מנזקם של היחידים. כיום אנחנו במצב אחר ויש מקום להנהגה אחרת, כפי שכתבת, אבל הדרכה מעין זו היא משיקול הדעת המיוחד של הלכות ציבור שמסור למרא דאתרא המכיר את הקהל ואופיו. שיקול הדעת צריך לחשב הפסד מצוה כנגד שכרה: מה צפוי לקרות אם יעירו למפטפטים? האם הדיבורים בתפילה קולניים ומפריעים לאלו שרוצים להתפלל כדבעי? האם אלו שלא מדברים הם בעלי תודעת שליחות ורצון לקרב, או לא? אם לא, הנוחות שלהם נפגעת יותר וגם ברוחניות הם וילדיהם עלולים להינזק יותר. ושתי הצעות מעשיות שעשויות להועיל: האחת - אם יש דיבורים חריגים יתכן שמשהו רי בית הכנסת טעון שיפור, וצריך למנות קוראים בתורה ושליחי ציבור שהקהל אוהב את נעימתם ואין בה טורח ציבור. השניה - הנהלת בית הכנסת תמנה אנשים מסוימים שתפקידם להעיר, אנשים בעלי רגישות לכבוד בית הכנסת ולכבוד המתפללים, שיודעים להעיר במילה רכה ובתנועת יד מכבדת, בלי להעליב ולחולל מהומה  וכל שאר הציבור יתבקשו שלא להתערב. בהצלחה!
שאלה: העברת שובר: ומה יהיה הדין אם אני מוצא מישהו בחנות שמתכווין לקנות ואני נותן לו את השובר ומבקש ממנו שיקנה בשובר ויתן לי את הכסף שהתכווין לשלם? (ואם הדין שונה מהמקרה הראשון, אז מדוע, הרי גם החבר שלי מתכווין בוודאי לקנות בחנות זו) השאלה נשאלה בהמשך לשאלה אישית
תשובה: לשואל, אינני רואה שום הבדל ושום סיבה לאסור. אם בעל החנות היה רואה שאתה עושה את זה, אתה חושב שהוא היה מתנגד?! נקודה אחרת שאמר לי בעל עסק: אם יש ברשותך שובר שקיבלת מחברת ביטוח כפיצוי על נזק, צריך לבדוק לפני העברתו לקונה אחר בתמורה למזומן שאותו קונה לא יפסיד מכך: לפעמים החנות מעניקה הנחה גדולה למזומן ולא לשובר מהביטוח, והקונה שיציג לחנות את השובר במקום מזומן יפסיד את ההנחה (הנזק יהיה למקבל השובר, לא לחנות).
שאלה: היתר לספרדי לאכול בשר בקר לא חלק: הרב אמר שמאחר וחיים בקיבוץ גם תושבים שאינם חברים-הדין שונה. הייתי רוצה להבין מה הכוונה. כיצד משתנה הדין? הלא הם מתנהלים בעצמאות כלכלית ואילו אני כפוף לשולחן הקיבוץ ותלוי בחדר האוכל של הקיבוץ. האם יש לי היתר כזה אם כן? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "האם יש היתר לספרדי לאכול בשר לא חלק?"
תשובה: מי שעובר מקהילה לקהילה באופן קבוע מקבל עליו את מנהגי הקהילה החדשה, ולכן מי שמתקבל כחבר מן המניין בקיבוץ סגור המורכב רק מחברים קבועים מצטרף לקהילת הקיבוץ. אך קיבוץ שפתח את שעריו לקליטת מתישבים שאינם חברי קיבוץ שינה בכך את המסגרת הקהילתית הקודמת ויש להסתפק מהי הגדרתו הקהילתית החדשה, בפרט אם חדר האוכל אינו עוד מרכזי כבעבר אלא מעין מסעדה. במצב כזה, על כל אחד לשמור את מנהג משפחתו.
שאלה: אדם הראשון ועץ החיים: לרב. האם האדם הראשון נאסר לאכול מעץ החיים?
תשובה: לשואל לשאלתך נדרש רבי יצחק קארו, דודו של רבי יוסף קארו, בספרו על התורה "תולדות יצחק" (בראשית ב, יז), וכך כתב: "ומעץ הדעת טוב ורע לא תאכל ממנו - מה שלא מנע ממנו עץ החיים, שקודם שחטא יאכל ויחיה, אבל אחר שחטא ראוי שלא יחיה, או נאמר שהתרופה אינה מועילה לבריא אלא לחולה, ועץ החיים לא יחיה אלא למי שחייב מיתה, או שימות בטבע, וקודם שחטא לא היה חייב מיתה, וגם לא היה מת בטבע, שבכח הנפש המשכלת שהיה בו והיא נצחית היה חי לעולם". וראה גם דברי רד"ק שם. נאמנה
שאלה: נרות שבת - בתו של רבי חנינא: לכבוד הרבנים יש לי שאלה ממסכת תענית כה עמוד א, מהקטע הבא: חד בי שמשי חזייה לברתיה דהוות עציבא אמר לה בתי למאי עציבת אמרה ליה כלי של חומץ נתחלף לי בכלי של שמן והדלקתי ממנו אור לשבת אמר לה בתי מאי איכפת לך מי שאמר לשמן וידלוק הוא יאמר לחומץ וידלוק תנא היה דולק והולך כל היום כולו עד שהביאו ממנו אור להבדלה שאלתי: הרי באו"ח בסימן רסג בשו"ע כתוב מי הם החייבים בהדלקה ושם כתוב שהאשה חייבת ואם היא לא נמצאת אזי בעלה מדליק. אז למה במסכת תענית בתו הדליקה? רבי חנינא היה אמור להדליק או אשתו.
תשובה: ביתו נשואה והדליקה בחדרה או גרה בשכנות להוריה.
שאלה: תולעים בפטריות: לכבוד הרב א. מה המצב המעודכן לגבי מציאות חרקים בפטריות? באיזה חברות יש חשש, ובמה בדר"כ משתמשים באולמות (פטריות פרוסות ופטריות שלמות)? ב. כמו כן האם המצב בימינו עדיין שיש ודאי תולעים בפטריות, וא"א לעשות ס"ס דלמא לא הוה ביה כלל, ודלמא נימוח בבישול ומתבטל. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "כשרות פטריות כמהין"
תשובה: וברכת ד' א. כדאי לקחת מכשרות בד"ץ העדה חרדית, הם מקפידים ובודקים היטב. ב. בפטריות בר רגילות יש חרקים בכמות גדולה, אלו שמגדלים במבנים יש מפוקחים יותר, בהם יש פחות חרקים, ושם יש סברא של עבר ובישל. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: יעקב ראה אלוקים פנים אל פנים: כתוב שרק משה רבינו ראה את ה פנים אל פנים. והלא בבראשית פרק לב פסוקים לא - לב כתוב ויקרא יעקב שם המקום פניאל, כי ראיתי אלהים פנים אל פנים ותנצל נפשי.?
תשובה: לשואל אכן הביטויים דומים, אלא שאצל יעקב מדובר במלאך (שרו של עשיו), ואילו אצל משה רבנו הזיקה היא אל ה' בכבודו ובעצמו. נאמנה
שאלה: דעות האוסרות נהיגה לנשים- המשך: הרב כתב כי הרב אמנון יצחק אינו פוסק בר סמכא, אך הרב אמנון יצחק לא אמר זאת בשם עצמו אלא בשמו של הרב וואזנר שכתב: "מה שנשים לומדות ומרגילות עצמן לנהוג מכונית אוטו, הנה מן הנסיון למדתי שהוא דבר שראוי לאוסרו איסור גמור, כי עצם הלימוד גרם כבר וגורם לפריצות. שהאשה חושפת עצמה בזה בשוקים ורחובות לעין כל רואה נכשלת ומכשלת את האחרים". אשמח לתשובה, השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "דעות האוסרות נהיגה לנשים"
תשובה: הגר"ש ווזנר שליט"א הוא מגדולי התורה בדור, והשאלה מתי ובאיזה הקשר הוא אמר את הדברים. עכ"פ, זו יותר המלצה מאשר פסק הלכה וגם רבים חולקים על כך ומתירים.
שאלה: שיער באישה נידה: לרב. האם אשה נידה צריכה לכסות שיערה בפני בעלה? האם יש דעות מחמירות ומקלות?
תשובה: יש דעות בנושא: דרכי טהרה (הגר"מ אליהו זצ"ל) מחמיר שנחשב כמקומות המכוסים. משמרת טהרה - מקיל אם רגילה בביתה לא תמיד לכסות אף שמכסה בחוץ. (פרק יב הערה כו) וכן דעת אגרות משה (ח"ב יו"רד סי' עה) וכן דעת הגר"ד ליאור שליט"א
שאלה: התרת נדרים: 1.בזמן האחרון אני נוהג כל מיני חומרות שעל רובם לא אמרתי בלי נדר אלא פשוט התחלתי לעשות אותם בלי להגיד אני מקבל על עצמי ובלי להגיד בלי נדר, עכשיו אני רוצה לעשות התרת נדרים, לא בהכרח שאני אפסיק לקיים את החומרות אלא אם אני ארצה לפעמים לשנות או להפסיק שיהיה לי, ואני לא זוכר בדיוק כל חומרה וחומרה זה ר אני אני אגיד בכללי? 2.לא נעים לי ללכת לרב ולהגיד לי שאני נוהג הרבה חומרות על עצמי ואני רוצה להתירן שלא יחשוב שאני איזה צדיק או משהו איך אפשר להגיד שלא יצא מצב כזה? מותר לי נגיד להגיד על חומרה אחת וזה יוציא אותי ידי חובת כל השאר? ושבוע טוב
תשובה: אם חשבת שכך הדין לא צריך התרת נדרים. אך אם ידעת שזו חומרה תעשה התרת נדרים. חשוב לנהוג את הדין ולהשקיע את מירב המרץ בלימוד תורה. ואם הנך נוהג חומרה בפעם הראשונה תאמר בלי נדר. טוב לפרט את החומרות אך לא חייבים ובוודאי אם אינך זוכר.
שאלה: תענית חלום בשבת: אני בת 21 בחורה מאוד מאמינה-מסורתית,כרגע לא שומרת שבת ובלילה שבין שישי לשבת חלמתי חלום מפחיד. חלמתי על שן אחת שהייתה חסרה לא יודעת אם נפלה ואז הראתי בחלום לאימי והסתכלתי במראה ואז אמרתי לה שאני פוחדת שהשיניים האחרות ייפלו כי גם הן קצת חלשות ואז שנגעתי בשתי שינים נוספות הן נפלו נשרו. קראתי באינטרנט ששיניים נופלות ונושרות הן בעלות משמעות לא טובה. ובנוסף קראתי שמותר לצום בשבת על מקרים מאוד ספציפיים של חלומות וביניהם שיניים שנופלות-הדבר נקרא תענית צום בשבת. צמתי עד צאת השבת (עליי לציין שבאופן כללי קשה לי מאוד לצום מאחר ויש ל מיגרנות קשות עם הפרעות בראיה שנובעות לפעמים מאכילה לא בזמן ) לאחר שצמתי קראתי שאם צמתי בשבת עליי לצום ביום נוסף לאחר מכן או היום שלאחריו מכיוון שעיניתי עצמי בשבת. שאלתי הראשית היא אם חייבים לצום עוד יום בגלל שצמתי בשבת או שאפשר לתת צדקה או לעשות משהו אחר, אם חייבים לצום אז מאיזו שעה עד איזו שעה והאם זה חייב להיות ביום ראשון או שאפשר גם ביום שני? האם העובדה שצמתי בשבת מבטלת את החלום? ובמידה וארצה גם לעשות הטבת חלום מה עליי לעשות איך עושים הטבת חלום? אני מאוד מפוחדת. על תשובתך ושבוע טוב!
תשובה: ב"ה לך. צר לי לשמוע שחלמת חלום שמאד מקשה עלייך, ונותן לך תחושות לא טובות. אכן, לפי ההלכה נכון לצום אם החלום מטריד את האדם, וממש לא נותן לו מנוחה. אם צמים בשבת, צריך לצום יום אחר, ואם קשה, אפשר לפדות את הצום האחר בצדקה, וכך נהוג לעשות. פעמים שהקדוש ברוך הוא שולח לנו כל מיני שדרים, כל מיני דברים שבאים לעורר אותנו. לא תמיד השדרים האלו קלים, אך יש להם תפקיד. אצל רוב בני האדם, חיי היום יום שוחקים את הרצונות ואת המחשבות, וגורמים להם להישאר במקום ולא להתקדם כל כך. ה' יתברך אוהב אותנו ולא נותן לנו להישאר במקום, הוא יתברך מעורר אותנו על ידי כל מיני דברים, דוחף אותנו קדימה. אני מאמין שכך גם הקדוש ברוך הוא שלח לך מסר אישי, ודחף אותך קדימה, להמשיך ולהתקדם, להתעלות ולחזק את הקשר איתו יתברך. הצום נכון, הטבת חלום חשובה, ואם תרצי אשמח לעזור לך לארגן לך זאת, אך חשוב לא להישאר במקום הזה, אלא לנצל את הקושי למנוף קדימה, להתעלות ולהתקדמות. אוצרות נפלאים יש לנו ביהדות, שהם ממש בונים לנו חיים רוחניים, ונותנים לנו המון קדושה והמון עונג רוחני ושמחת חיים. האוצר לפנינו, ואם נדע לנצל זאת נזכה בו. ה' קורא לנו להמשיך ולהתקדם, קורא לנו לאסוף מלא חפנים של קדושה ושל שמחה, והכל נועד לרומם אותנו, ולא להפיל אותנו. אשמח לעזור לך להתרומם, להתעלות, ואת מוזמנת לכתוב ולשאול, לבקש ולהתייעץ, וממש אשמח בכל מה שאוכל. הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: כשרות עלים מיובשים ואבקה: אני מקבלת משלוח של צמחים רפואיים בצורה של עלים מיובשים ואבקות מחו"ל. אין כשרות על העלים. רציתי לדעת איך אפשר לבדוק את רמת נקיונם מחרקים, ובאיזו דרך ניתן להכין מהם חליטה במים רותחים. העלים המיובשים והאבקות מגיעים בתוך שקיות ניילון. ב
תשובה: וברכת ד' באבקות אין בהם בעיות כלל. לגבי עלים מיובשים יש לראות שאין קורים, כמו כן לבדוק מדגמית, לרוב אין בהם חרקים. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: בדיקת תבלינים מחרקים- המשך: הרב כתב שצריך לבדוק תבלינים ע"י פיזור על משטח לבן. האם בדיקה מדגמית מספיקה לכל החבילה? (אני מדבר על תבלינים שלא נראו בהם סימני נגיעות) השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "בדיקת תבלינים מתולעים"
תשובה: וברכת ד' נראה שצריך לבדוק את כל הכמות. הבדיקה לא קשה ולא דורשת הרבה זמן, כל זה כאשר אין קורים. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: כניסה לבית הכנסת דרך עזרת הנשים: האם מותר לגבר לקצר את דרכו לבית הכנסת דרך עזרת הנשים?
תשובה: לשואל, כללית, שאלות בהלכות בית הכנסת הנוגעות לפרהסיא של בית הכנסת יש להפנות לרב הקהילה ולעשות לפי הוראתו. אני משיב בהנחה שבבית הכנסת שלכם אין רב, ואם יש - דבריי בטלים. איני בטוח שהבנתי את השאלה. כשעזרת הנשים ריקה, ברור שמותר לעבור דרכה לבית הכנסת ואין בכך משום איסור לעשות את בית הכנסת קפנדריא, משום שמחדר לחדר באותו בית כנסת אין משום קפנדריא (ספר 'בית יהודה', מורא וכבוד בית הכנסת, עמ' פא). שני טעמים נוספים להקל, השנויים במחלוקת: א. הליכה זו היא לדבר מצוה (אך בביאור הלכה סי' קנא ס"ה ד"ה לקצר דרכו סובר שהיתר קפנדריא לדבר מצוה נאמר רק אם המצוה נעשית במקום שאותו הוא עושה קפנדריא). ב. יש אומרים שבעזרת נשים אין בכלל איסור קפנדריא, אפילו כשעוברים דרכה למקום אחר ולדבר שאינו של מצוה (לדעות שונות בעניין זה עיין שו"ת ציץ אליעזר ח"ט סי' יא). כשיש נשים בעזרת הנשים, ברור שמעבר קבוע של גברים דרך שם אינו הולם את קדושת בית הכנסת (אם צריך מקור לזה - רבי עזריאל הילדסהיימר, ספר הזכרון 'חסד לאברהם' עמ' סא). מעבר אקראי - תלוי אם להערכתך כל הנשים מרגישות בנוח. אגב, בבית המקדש הכניסה לעזרה הייתה דרך עזרת הנשים, אך ככל הנראה עזרת הנשים הייתה פנויה רוב הזמן.
שאלה: השתתפות בקריאת תהילים שלא במשותף: מספר נשים בישובנו קוראות תהילים כל יום אחר הצהרים. האם אישה שנעדרת קוראת חלק מהתהילים יכולה להיות שותפה לקריאה?
תשובה: באמירה משותפת, גם אם חלק אומרות בנפרד מצטרפות לקבוצה.
שאלה: עד כמה שאלת רב מחייבת: לרב ו על תשובותיו המפורטות והמעמיקות. האם אדם ששאל רב שאלה הלכתית, חייב לציית לתשובתו? במידה וכן, האם אפשר לפני כן להתנות בלב שהשאלה היא בגדר התייעצות כדי לקבל "חוות דעת", ואז זה לא יחייב?
תשובה: מי שפונה לרב לקבל הדרכה הלכית חייב לקבל את דעתו אלא א"כ הודיע לו מראש שכוונתו רק ללמוד הלכה תאורטית ולא למעשה
שאלה: כשרות שוקולד m m שנקנה בארה"ב: שבוע טוב, חברה שלחה לנו מארה"ב שוקולד m m יש על החבילה סימון של OUD האם מרכיבי החלב הם חלב ישראל? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "כשרות מרכיבי M M"
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה הם נותנים כשרות גם על מוצר שמכיל חלב נוכרי. הרב חגי בר גיורא
שאלה: טומאה של נפטר: האם יש צורך לטבול כלים כגון סכו"ם סירים כוסות וכד שהיו בבית שנפטר בו אדם?
תשובה: אין צורך. בשורות טובות!
שאלה: לימוד משניות לע"נ הנפטר בשבעה: האם האיסור של לימוד תורה בשבעה כולל לימוד משניות לע"נ הנפטר?
תשובה: נוהגים ללמוד בבית האבל פרקי משניות לע"נ הנפטר אך לאבל עצמו אסור ללמוד. (צרור החיים עמ' 66)
שאלה: שערות כחציצה במקוה: אני נוהגת להוריד שערות ברגליים לפני המקווה. לעיתים קורה שיש לי שערות כלואות (שגדלות מתחת לעור). אני לא מקפידה על זה. רציתי לשאול אם זה נחשב כחציצה? להוציא מן העור שערה שערה זה יכול לפצוע אותי. יש לציין שמדובר בכמות שערות, ולא בשערה בודדת.
תשובה: אין חובה לאשה לפצוע את עצמה חלילה אלא רק להוריד חציצות בין העור ובין המים.