LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: דיני קטניות לאשכנזים בפסח: מהם ההקלות שניתן להקל בהם בפסח במנהג איסור אכילת קטניות?
תשובה: א'- כל קטניות שבמהלך הכשרתם לאכילה לא באו במגע עם מים. בין אם זה בצורה של קליות (כגון לקלות בבית גרעיני חמניות ללא מים וכן גרגרי תירס וכיו"ב) ובין אם זה בשמן שבתהליך ייצורו לא בא במגע ובהשרייה במים, (כפי שהתיר מרן הראי"ה קוק זצ"ל שמן שומשומין שנעשה בכבישה יבישה, וה"ה היום שמן סויה) וכך כותב בשו"ת מהרש"ם (סימן תנג ד"ה 'ובשו"ת יוסף דעת') שבכי האי גוונא שלא בא במגע עם מים אין לאסור משום שלא שייך שהטפל יהיה חמור מן העיקר, וגם גרגרי חיטה מותר לקלות ולאכול בפסח. ב'- תערובת קטניות שהתערבה לפני הפסח, כותב על זה בשו"ת 'נחלת יצחק' (סימן יא) לר' יצחק אלחנן ספקטור, שהיה נחשב בדורו ל'משיב שבדור' שבקבלת מנהג זה לא קבלו על עצמם תערובת קטניות שהתערבה והתבטלה לפני הפסח והיא מותרת בפסח. ג'- בסוגי קטניות שלא היו בזמן קבלת המנהג אין להחמיר, והרב משה פיינשטין זצ"ל התיר בוטנים, וה"ה אפשר להתיר סויה שהובאה רק לפני כמאה שנה ליבשת אירופה. אין הגדרה בוטנית לקטניות ולכן קשה להגדיר מה נכלל בזה, בדברים שהם 'מידי דמדגן' שדומים למיני דגן, ולכן אין לנו אלא מה שנהגו, ודבר זה אינו לא דאורייתא ולא דרבנן אלא מנהג ולכן מה שנהגו יש להמשיך ולהקפיד אך מה שלא אין סיבה להחמיר בזה. ד'- כלים שבושלו בהם קטניות אינם נאסרים, כך כתב גם הרב עובדיה שליט"א, ורק את הקטניות עצמם אין לאכול, כי לא קבלו זאת על עצמם, אך יש בזה מידת חסידות. ה'- קטניות בעודם במצב של ירקות חיים כמו אפונה בתרמילים, ושעועית ירוקה וכיו"ב מותר ואין בזה גזירת קטניות שעדיין זה לא מידי דמדגן. ו'- מי שנהג להחמיר באחד הדברים הנ"ל מתוך אי ידיעה וחשב שזה כלול בעיקר המנהג אינו צריך התרת נדרים כי זה בטעות. אא"כ נהג בידיעה שמחמיר על עצמו שאז צריך התרת נדרים אם קשה לו להמשיך במנהגו.
שאלה: הטלת תכלת בציצית: האם לדעת הרב יש להטיל תכלת בציצית?
תשובה: ברור שצריכים היום להטיל תכלת בציצית, התכלת שזוהתה ע"י ד"ר ישראל זיידרמן, המופקת מהחלזון 'ארגמון קהה קוצים' ומיוצרת במפעל בכפר אדומים. ואפ' כתב על כך הרב צבי שכטר שליט"א מארה"ב שכיום שזוהתה התכלת מי שלא מטיל אותה בבגדו מבטל מצוות עשה, עכ"ל. וקרוב לוודאי שזו התכלת. לגבי מספר החוטים יש להטיל ע"פ שיטת הרמב"ם חצי חוט, שכן ה'אור שמח' מוכיח מהירושלמי שהעיקר כמו הרמב"ם וכן בכתבי האר"י מובא כמו הרמב"ם, וכיון שאין ליהודי אשכנז מסורת פסיקה בזה כרש"י ותוס' כי לא היתה מצויה התכלת מתקופה מסוימת אחר חתימת התלמוד, יש לנהוג על פי הרמב"ם גם במס' החוטים וגם באופן הכריכות בתוספת קשר כפול ראשון. לתשובת הרב בנושא החשש ליוהרה.
שאלה: אכילת מצה בשאר ימי הפסח: האם יש מצווה לאכול מצה בשאר ימי הפסח?
תשובה: מובא בשם הגר"א שבשאר ימי הפסח מלבד הלילה הראשון, אמנם אין חובה אבל יש בזה מצווה, והמדקדקים נהגו כך, וב'סעודה שלישית' של 'שביעי של פסח' נהגו לאכול מצה ולהדגיש בכך שזוהי השעה האחרונה שיש באכילת המצה מצווה.
שאלה: הפרשת תרומות בשבת: אדם המתארח בשבת אצל עם הארץ שפירותיו דמאי, ספק מעושרים, כיצד יעשרם?
תשובה: בערב שבת, יפריש על תנאי בעל פה, ובשבת עצמה יפריש בצלחתו כשיעור הפרשה ויהרהר בלבו את הנוסח, ויכול להפריש בצלחתו עבור כל בני משפחתו.
שאלה: הכשרת מיקרוגל: כיצד יש להכשיר מיקרו-גל לפסח?
תשובה: בעיקר מה שצריך להקפיד זו הצלחת המסתובבת בה נוגע האוכל, לכן יש לתת בה מים ולהרתיחם וכך להכשירה, ואת הדפנות רק לנקות היטיב, ואין צורך ביותר מכך כי האוכל לא נוגע בהם ואין בהם חום עצמי. לחומרא, ניתן לתת צלחת על גביה בימי הפסח. לתשובת הרב אליעזר מלמד שליט"א
שאלה: הכשרת  מנגל  לפסח: כיצד יש להכשיר מנגל לפסח?
תשובה: אם לא צלו בו חמץ בעין, ויש רק חשש שלא הקפידו במשך השנה, די להגעיל את החלק העליון שבא במגע עם האוכל, ובכך להכשירו לפסח.
שאלה: פיקוח נפש ביחס לארץ ישראל: האם פיקוח נפש הדוחה כל התורה כולה דוחה גם מצוות יישוב ארץ ישראל?
תשובה: יש להבחין בין יחיד לבין ציבור, לגבי יחיד הרי זה ככל מצוות התורה שמצב של פיקוח נפש דוחה אותן, ולכן, אם, לדוגמא, לפני כמאה שנה היו מאיימים ערבים על יהודי שהתיישב בעמק יזרעאל: או שתעזוב כאן את האדמות או שאנו הורגים אותך, וודאי שהיה חייב להציל את עצמו ואפ' במחיר ירידה מהארץ לגמרי. אבל לגבי ציבור, ממשלה, הגדר אחר, משום שהציבור מחוייב במלחמה על הארץ, מה שאין כן יחיד, כפי שפוסק הרמב"ן במצוות עשה ד', וכותב המנחת חינוך וכן מרן הראי"ה קוק זצ"ל ש'וחי בהם' לא שייך במלחמת מצווה, בה המצווה היא להכנס לסיכון במערכות המלחמה, שהרי לא סומכים על הנס. ולכן ממשלה מחוייבת לספוג את האיום ולעמוד איתן על ארץ ישראל. ולכן מה ששאלת על גדולים בישראל שפסקו אחרת, הם טעו בשתים, הן בקביעת ההלכה בהבחנה שבין יחיד לציבור, והן בהערכת המצב שע"י כך ישיגו מדומה, רק על ידי השלטת ריבונות ישראל בכל מרחבי ארצינו והטלת אימת צבא ישראל על כל הפראים מסביב, יהיה לא זולת זה.
שאלה: גזל גוי: האם מותר למסוק זיתים של ערבים (ללא רשותם) באיזור הסמוך ליישוב?
תשובה: סתם לגזול גוי באופן פרטי וודאי שאסור. אלא שמבחינה בטחונית וודאי שרשאית הממשלה להפקיע אדמות או אפילו לעקור עצי פרי לצורך פיקוח נפש.
שאלה: דין אורח ובעל הבית: מה הדין באורח שבירך על מה שהיה לפניו ולא התכוין על דברים נוספים שלאחר מכן הגיש לפניו בעל הבית, ומה הדין בבעל הבית לגבי עצמו שנמלך ורוצה לאכול בביתו דבר נוסף שלא חשב עליו?
תשובה: לגבי אורח מבואר הדין במסכת ברכות ובשו"ע שמסתמא דעתו על דעת בעל הבית ולכן תמיד לא יברך גם אם לא היה לפניו. אמנם, בבעל הבית עצמו אם היתה לו מחשבה חיובית שדעתו לאכול רק את זה ולא יותר, אזי אם רוצה לאכול דברים נוספים חשוב 'נמלך' וחייב אך מסתמא דעתו על כל מה שבביתו אף שלא היה ממש לפניו ולא יברך שוב בהביאו פירות נוספים.
שאלה: בובה מנגנת בשבת: האם מותר למשוך בחוט של בובה בשבת כדי שישמעו צלילים?? זה פועל כנראה ע"י קפיץ. (לא מופעל ע"י בטריה)
תשובה: אסור מדברי חכמים. שגזרו חכמים שלא להשמיע ניגון בכל סוג של כלי, שמא אם יתקלקל יתקנו, כמובא בשו"ע או"ח שלח, א.
שאלה: השואה וההתייחסות הדתית אליה: מהי התייחסות הדת לשואה, כלומר, איך ניתן להסביר את המאורעות הקשים של השואה בצורה דתית?
תשובה: נושא השואה גדול מכדי שנתיימר להקיף את כולו ולקבוע התייחסות במסגרת זו. על כן נאמר מספר עקרונות ואת השאר יש להמשיך וללמוד במסגרות נוספות. לגבי השאלה איך קרה דבר זה תחת עינו הפקוחה של ה' ית' נאמר "ויהי ערב ויהי בוקר - הוא אמר ויהי הוא ציוה ויעמוד. יוצר אור ובורא רע", ה' עושה הכל. לא הכל מובן לנו ויש דרכים בהן בוחר הקב"ה להנהיג את עולמו שאינן ברורות לנו. ה' עשה, ויתכן שניתן לתת מעט הסברים, את המעט שאדם מבין - לאן זה הוביל ומה המגמה. אך מדוע בחר ה' דווקא בדרך זו, אין הבנה היכולה להתמודד עם גודל השאלה. אמונתנו בקב"ה אינה תלויה בהבנתינו, וכשם שנהרג שליש מהעם, כך ישמרו שני השלישים ששרדו את החיה הנאצית. לא הכל מובן אך הכל מושגח. מההסברים העמוקים לשואה הוא הצורך שהיה לנתק את ישראל מהגלות ולקרוע אותו ממציאות מקולקלת ולהחזירו לארץ החיים, לכור מחצבתו, וכשמואסים בארץ חמדה באה שואה נוראה ע"מ להחזירנו למוטב. ר' יששכר טייכטל בספרו "אם הבנים שמחה" כותב שהמגמה היתה תיקון כלל ישראל, זיכוכו, הרחקתו מהגלות והבאתו ארצה. בעל ה"אש קודש" האדמו"ר מפיסצנה מוסיף שהסיבה היתה כדי לזכך את האדם הפרטי ולנקותו מן הטומאה שדבקה בו מטומאת ארץ העמים. שני הספרים הללו נכתבו תוך כדי השואה ובכדי לקבל תפיסת עולם שלמה ומובנית מומלץ מאוד ללמוד אותם ע"מ להבין בעומק מושגי יסוד ומתוך כך להגדיל את הבנתינו בסוגיה. בתקווה שנפיק את הלקחים מאז ונתמלא עצמאות ונאמנות לארץ חיינו. הרב משה אליה.
שאלה: גבולות הארץ המובטחת: 1. מה היא הפרשנות הקדומה ביותר לתיחום גבולות הארץ המובטחת? 2. אם כך, היכן עוברים הגבולות?
תשובה: 1. הפרשנות הקדומה ביותר לתיחום הארץ המובטחת נמצאת בתורה. שבע פעמים תוחמת התורה את הגבול, לפעמים בצורה חלקית ולפעמים בצורה מלאה יותר. בפעם הראשונה - בציון הנהר פרת (בראשית ב' י'-י"ד), ואח"כ: בראשית ט"ו י"ח, שמות כ"ג, פרשת מסעי (במדבר), דברים א' ו'-ז', סוף פרשת עקב, דברים ל"ד א'-ד'. תוכל לעיין באטלס א"י לגבולותיה ותמצא מדוע יש גיוון כזה של הגבולות. 2. פירוט הגבולות - אינו עניין למכתב קצר. באופן כללי הפרת והנילוס הן נקודות הציון העיקריות וכן ים התיכון וים סוף  לדעת הרמב"ם משתרעת א"י בין קו רוחב 29 לקו רוחב 35. פירוט תמצא באטלס הנ"ל. בקרוב, בעז"ה, תוכל לשמוע בערוץ 7 סדרת שעורים שתקרא "הלכות ארץ ישראל" עם פירוט נרחב של הגבולות ונושאים מעניינים אחרים הנוגעים לארץ ישראל. הרב חיים שטיינר
שאלה: הכשרות במקרא: 1. מה הוא הנוסח המקראי הראשון (לפי רצף המאורעות בתנ"ך) להלכות הכשרות של אכילת בשר וחלב? 2. מהו סוג הבשר, או אילו חיות נאסרו מן התורה באכילה עם חלב?
תשובה: 1. הנוסח בתורה לאיסור אכילת בשר בחלב ראה שמות כ"ג י"ט, "לא תבשל גדי." וכן בפרק ל"ד, כ"ד וכן בספר דברים י"ד, כ"א. וראה הרמב"ם הלכות מאכלות אסורות פרק ט' הלכה י"ב, המבאר מדוע לא פירש הכתוב בפירוש איסור אכילה ו "לא שתק הכתוב מלאסור אכילה אלא מפני שאסר הבישול, כלומר ואפילו בישולו אסור ואין צריך לומר אכילתו.". 2. ראה מרן השו"ע יו"ד פ"ז סעיפים א'-ב' שגדי לאו דווקא, והוא הדין לגבי שור עז ושה. אולם בשר חיה ועוף אינו אסור מהתורה אלא מדרבנן (ראה שם סעיף ג'). דגים וחגבים אין בהם איסור כלל.
שאלה: מה המקור למנהג החלאקה?: מה מקור המנהג לגידול שער של תינוק עד גיל 3 והאם ראוי לנהוג כך (אני מעדות המזרח וככל הידוע לי לא נהגו כן בחו"ל).
תשובה: אביא לפניך את מה שכתבתי על מנהג זה. בעז"ה הלכה זו תודפס בכרך שיצא בעתיד על מועדי השנה, ובכללם ל"ג בעומר. יש נוהגים שלא לספר את שער בניהם הקטנים עד שיגיעו לגיל שלוש, ואז מספרים את שערותיהם ומשאירים להם פאות, ובזה מחנכים אותם למצוות "לא תקיפו פאת ראשכם" (ויקרא יט, כז), שעניינה לא לספר את שערות הראש בעיגול, תוך גזיזת הפאות. ומצאו לזה רמז במצוות ערלה, שאמרו ח על שלוש השנים של ערלה שמרמזות לשלוש השנים הראשונות של תינוק שאינו יודע להשיח ולדבר, ואז אין מקיימים בו מצוות, "ובשנה הרביעית יהיה כל פריו קודש" (ויקרא יט, כד), שאביו מקדישו לתורה (תנחומא קדושים יד). וכך למדו בעלי מנהג זה, שבשלוש השנים הראשונות הוא דומה לעץ ערלה ואין גוזרים שערותיו, ובשנה הרביעית שכבר יכול להתקדש, גוזזים את שערותיו ומשאירים לו פאות, וזו המצווה הראשונה שמקיימים בו. וכיוון שבמצווה זו מתחילים לחנכו למצוות, נהגו לשמוח כדי לחבב המצוות, ומזמינים קרובים וידידים ומכבדים אותם במאכל ומשקה. ורבים מבני הגליל נהגו לספר את הקטן ליד קברו של רבי שמעון בר יוחאי במירון, כדי שתחילת חינוכו למצוות תהיה מתוך התחברות לצדיק. ובני ירושלים שרחקה להם הדרך להגיע למירון היו הולכים למערת שמעון הצדיק שמצפון לעיר העתיקה. ויש קהילות שהיו רגילים לספר הקטן בבית הכנסת. ובכל מקום רבים נוהגים לבקש מתלמיד חכם שיתחיל לספר את הילד (המקור מהמדרש על ערלה מובא בשו"ת ערוגות הבושם או"ח ר"י. ועיין בס' בין פסח לשבועות יט, א-ב. על המנהג לספר במירון ובקבר שמעון הצדיק עי"ש יט, ח-ט, וכן נהג האר"י לספר בנו בגיל שלוש בל"ג בעומר במירון). ויש נוהגים לספר בל"ג בעומר במירון את כל הקטנים שיום הולדתם השלישי חל בסמיכות של כמה חודשים לפני או אחרי ל"ג בעומר. ויש מקפידים שלא לספר את הילד לפני יום ההולדת של גיל שלוש, ולכן אם יום הולדתו אחר ל"ג בעומר מספרים אותו ביום הולדתו. ואם נולד לפני ל"ג בעומר, אם יום הולדתו בסמיכות של מספר שבועות לל"ג בעומר, ממתינים לספרו בל"ג בעומר, ואם נולד כמה חודשים לפני ל"ג בעומר מספרים אותו ביום הולדתו (מסופר שבעל שו"ת מנחת אלעזר המליץ למי שבנו נולד בכ"ד מנחם אב שיספרו בל"ג בעומר. ובשו"ת ערוגות הבושם או"ח ר"י, והאדמו"ר רמ"מ מלובביץ סוברים שלא להקדים התספורת לפני גיל שלוש, ולאחר כדי לספרו בל"ג בעומר במירון אפשר בכמה שבועות אבל לא בכמה חודשים). אמנם יש להדגיש כי אין חובה לנהוג כמנהגים הנזכרים. יתר על כן, מנהג תספורת הקטנים לא נזכר כלל, לא ברמב"ם ולא בשולחן ערוך ולא בספרי הפוסקים הידועים. וכל הרוצה רשאי לספר את שער ילדו גם לפני שהגיע לגיל שלוש, וכן נוהגים תלמידי חכמים רבים.
שאלה: טיול בשבת עם נשק: האם מותר לטייל בשבת עם נשק מחוץ לערוב, והאם יש מקום לחלק בין טיול באזור ירושלים לבין טיול באזור השומרון, והאם יש מקום לחלק בין מי שהולך תמיד עם אקדח לבין מי שהולך עם נשק רק לצורך הטיול?
תשובה: מצד מוקצה אין איסור, שכך הורה הרב גורן, שאין הנשק נחשב מוקצה. אבל לעניין טלטול מחוץ לערוב יש לחוש. ואמנם יש שהתירו מחמת שמותר לצאת לטיול, וכיוון שיש סכנה מצד פיקוח נפש מותר לקחת נשק. אבל יותר נראה לענ"ד שאין לצאת מחוץ לערוב עם נשק. והרוצה להקל יש לו על מי לסמוך.
שאלה: השכרת דירה לזוג שאינו נשוי כהלכה: האם מותר להשכיר דירה לזוג שלא נשוי כדת משה וישראל?
תשובה: אסור כי זה מסייע לדבר עבירה. ויש בזה גם נתינת לגיטימציה למציאות החמורה הזאת.
שאלה: לענות לנהג ששואל בשבת?: האם מותר לענות לנהג בשבת כדי שהוא יוכל להגיע לאן שהוא רוצה?
תשובה: יש על כך תשובה של הציץ אליעזר, שאומר שלא עונים לנהג שנוסע בשבת, כי יש בזה מסייע לדבר עבירה ולכן יש להתחמק מהבקשה.
שאלה: השכרת דירה לגוי: האם מותר להשכיר דירה לגוי?
תשובה: יש להבחין בין גויים שהם עובדי עבודה זרה ולבין אלו שלא עובדי עבודה זרה. הערבים הם לא מוגדרים עע"ז, אבל הנוצרים הקטולים הם כן עע"ז. אומנם יש שהקלו גם בנוצרים כי בימינו הם לא מכניסים צלם לבתיהם ולא משתחוים לו בבית וכיון שכן יהיה מותר להשכיר להם. מצד שני אין להשכיר להרבה גויים ביחד כי היום יש סיכון בטחונית. לכן כיום הפלשטינאים אף שהם לא מוגדרים כעובדי ע"ז, יש לבדוק בקפדנות אם אין אתם בעיה בטחונית.
שאלה: כבד שבושל  טוגן ללא צלייה: אם טיגנו כבד, ללא צלייה מוקדמת, מה דינו? ומה דינם של הצלחות בהם אכלו את הכבד בעודו חם?
תשובה: הכבד וודאי אסור באכילה והמחבת והצלחות אסורים. את המחבת ממתכת יש להגעיל ואת הצלחות אף שהם מוגדרות ככלי חרס וקי"ל שאינו יוצא מדופניו לעולם ושבירתו היא תקנתו, מ"מ שונה כאן הדבר, מכיון שמדובר בדם שיצא מהכבד ואיסורו הוא רק מדרבנן מביא הטור בשם הרשב"א שבכלי חרס שבלע איסור דרבנן מועילה הגעלה שלוש פעמים במים רותחים וזה די להקליש את האיסור שנבלע.
שאלה: לקנות תחפושת במעשר כספים: אדם שיש לו גמ"ח של תחפושות, האם הוא יכול לקנות תחפושות לגמ"ח הזה עם כספי מעשר כספים שלו?
תשובה: מעשר כספים מיועד בד"כ למשפחות נזקקות, והענין הזה של תחפושות אינו עולה בקנה אחד עם המטרה שלמענה יש מעשר כספים.
שאלה: מעשר כספים רק למשפחה: האם במעשר כספים מותר לתת את כל הסכום לנזקקים השייכים למשפחה שלי?
תשובה: יש לתת גם כמה אחוזים גם לאחרים. אחרת, מה יהיה עם האחרים?
שאלה: מעשר כספים - חובה?: האם מעשר כספים זה מצווה או שזה חובה?
תשובה: הציץ אליעזר חלק ה' כותב שזה אפילו לא חיוב מדרבנן, מקור המנהג בא מקהילות במערב ארופה שהם נהגו להפריש מעשר מהכנסותיהם.
שאלה: האם אדים אוסרים?: מי שמקפיד על עוף חלק למהדרין ובישלו בתנור אחד עוף מהדרין עם עוף כשר רגיל. האם מותר לאותו אדם לאכול מהעוף המהודר?
תשובה: הנה ידועה ההלכה שזיעה (אדים) של הדבר נחשבת כגוף הדבר, מובא ביו"ד סימן צ"ב סע' ח' ובביאור הגר"א. המקור הוא במשנה במסכת מכשירין. המחבר פוסק דזיעה של חלב העולה ונבלעת בקדירה של בשר אוסרתה ע"כ. אם כן בנדון דידן היות והזיעה עולה מהעופות הכשרים ומן הסתם זיעה נבלעת בחזרה גם בהעופות המהדרין, לאלה המקפידים לאכול חלק ודאי שיש מקום להקפיד, שלא לאכול זאת, יתירה מזאת מצינו בספר המגיד הלכות שחיטה פ' י"א הל' ז' באלו שנוהגים להחמיר במה שהוא החמירו בכלים אם אינם בני יומם, ע"ש. מכל האמור נראה שיש להקפיד לאלה הרוצים "חלק" ממש שלא לבשל ביחד עם העופות הכשרים.
שאלה: שימוש רווחי בטעות בטלכרט: אדם שהשתמש בטלפון ציבורי בכרטיס טלכרט ולא נגרעו מהכרטיס מספר השיחות כפי שצריך. האם יש ענין להחזיר זאת לחברה?
תשובה: במכשירים חשמליים כמו טלפון שעובד על כסף או טלכרט או מכשיר אחר שאדם משתמש בו ומקבל עודף יותר ממה שצריך או שיחה חינם. נראה לענ"ד שהיות והחברה יודעת מראש שעלולות להיות תקלות והיתרה תשאר במקום חשוף, והיא גם יודעת שלא כולם אנשים הגונים כמו אם אדם לחץ להחזיר לו אסימון ויצאו שנים וכדומה. נראה שהחברה תתייאש מראש מהרכוש הזה. דוגמא לכך ישנה בב"מ כא: שכל בני אדם מותרים בלקט משילכו הנמושות, ומסבירה הגמרא שעניים ממקום אחר מעיקרא איושי מיאשי מללקט במקום זה. רואים בעליל שמועיל יאוש מעיקרא ולכן גם בשימוש במכשירים שלפעמים אינם מדייקים לטובת הציבור, החברה מתייאשת מראש ואין אדם חייב בהשבת אבידה במקום ציבורי כזה.
שאלה: גילוח בחול המועד: לפי הנוהג המקובל אצלנו שהבחורים מתגלחים כל יום, האם מותר יהיה להתגלח בחול המועד סוכות?
תשובה: היתר זה שמעתי באוזני מפי הרב פראנק זצ"ל. ההסבר לכך הוא שח שאסרו גילוח לא דברו על מצב כזה שנהוג בזמנינו שמתגלחים כל יום. יתירה מזאת כותב באגרות משה (א"ח קס"ג) שבארה"ב אפילו מי שרגיל להתגלח כל יומיים יכול להתגלח בחול המועד. אמנם, יש להעיר שבחול המועד פסח הדין שונה לנוהגים שלא להתגלח ל"ג יום מפסח. אך למנהג שהאבילות מתחילה מר"ח אייר, דין חוהמ"פ כדין חוהמ"ס. עוד בנושא זה מהרב אליעזר מלמד.
שאלה: נטילת מזוזות בהעברת דירה: אדם שעבר דירה, האם יכול להחליף את מזוזות הבית הישן בפחות מהודרות?
תשובה: אדם שעובר דירה רשאי להחליף את המזוזות בפחות מהודרות. יתירה מזאת, אם לא משלמים לו עבור המזוזות, הוא אינו חייב להשאירן בחנם (ריטב"א ב"מ ק"ב). ולפי שיטת הגאונים, אם קובע אותן במקום אחר רשאי ליטלן. ע"ש.
שאלה: איסור אכילה לפני התפילה: האם יכולות נשים לאכול לפני תפילת השחר או שדינן כאנשים?
תשובה: היות ונשים חייבות בתפילה כאנשים מצד עיקר הדין, לכן גם להן אסור לאכול לפני תפילת שחרית, אלא אם כן אמרו בקשה כלשהיא ויצאו ידי תפילה דאורייתא, לשיטת הרמב"ם עפ"י המג"א (ע' או"ח ס' ק"ח).
שאלה: לימוד תורה בגיל צעיר: אני בן 13 ואני רוצה ללמוד בתורה את הדבר שהכי מתאים לגיל שלי. אני אוהב יותר ללמוד תנ"ך מאשר תורה שבע"פ, אבל, דרך תורה שבכתב אי אפשר ללמוד הלכות וכד. מה צריך ללמוד אדם בגילי שעדיין לא מילא כרסו בש"ס ופוסקים?
תשובה: כמובן שהצימאון שלך ללימוד מבורך ובו תוכל בע"ה למצוא בעתיד את הדרך לבנינך הרוחני. התשובה כמובן תלויה בהיכרות מדויקת שלך. אין כל רע בלימוד תנ"ך בבקיאות, ובעיון מתוך פרשנים ראשונים כפי הבנתך או אחרונים שכבר התפרסם שמם בנאמנות גמורה לדברי ח. אכן כדבריך, אי אפשר ללמוד הלכות מתוך תורה שבכתב ובאמת "שאלת חכם חצי תשובה" - בוודאי ראוי להשקיע חלק מהזמן בלימוד הלכות היום יום, ברכות, תפילות והלכות שבת. כן לפני כל חג ומועד ראוי ללמוד את הלכותיו וכו' וכו'. באופן ארוך טווח יותר, אין מנוס מלהשקיע את עיקר לימודך במסגרת בה תקבל הכוונה והרגל בלימוד ש"ס ופוסקים ככל שידך מגעת. ככלל כדאי למצוא רב ת"ח המכיר אותך והיכול לכוון אותך בפרטי תוכנית מסודרת והמינון שיש לתת לכל חלק בהתאם לכישרונותיך. הרב משה אליה.
שאלה: ברכת הגומל על תאונת דרכים: באיזה מקרה אדם צריך לברך ברכת הגומל?
תשובה: שאלתך ארוכה, כתבתי על הלכות ברכת הגומל בחלק ג' של פניני הלכה בעמודים 26-44. ככלל יש שתי דעות: לדעת השו"ע תיקנו לברך את ברכת הגומל רק על ארבעה דברים שנזכרו בדברי חכמים, ואילו למנהג הרמ"א יש לברך על כל דבר שיש בו סכנה. מכל מקום העובר תאונת דרכים לכל הדעות צריך לברך הגומל, מפני שיש בזה סכנה והיא ארעה בעת שהיה בדרך.
שאלה: אוכל שחייב ביעור לפסח: כיצד אוכל לדעת מה מותר למכור ומה חייב ביעור? האם אפשר למכור: קמח, סולת, קורנפלור, קמח-מצה חמץ, איטריות, מקרון ופתיתים למיניהם, אורז וקטניות (ל-לא אוכלי קטניות).
תשובה: מעיקר הדין ניתן למכור אפילו חמץ גמור (כגון איטריות פתיתים), אלא שנהגו שלא למכור את החמץ הגמור בגלל שישנם מספר דחקים הלכתיים במכירה ולכן עדיף לבערו מן הבית. דברים שבכל זאת נמכרו יש להצניע במקום מוסתר ומכוסה היטב, שלא יראו בחג. קטניות אין צורך למכור כלל אף למחמירים באכילתם. הרב רואי מרגלית
שאלה: ברכות האורז: מהן ברכות הנהנין שמברכים על אורז?
תשובה: לפניו מברכים מזונות מפני שהוא מזין. ואחריו, אם אכל יותר משיעור כזית מברך "בורא נפשות", מפני שאינו מחמשת מיני דגן שתקנו לברך עליהם "על המחיה".
שאלה: איך תהיה תחית המתים?: האם אכן יקומו המתים מקברם? מעשית- איך זה יקרה? האם יש בכך שיטות שונות במחשבת ישראל?
תשובה: בשאלות כגון אלו יש לדעת שהתשובות עליהם הם מאוד חלקיות כיוון שהמושגים שעליהם מדובר הם מושגים השייכים לעולם אחר מעולם המושגים האנושי הרגיל בו אנו חיים בעולם הזה. לכן, בבסיס התשובה אנו צריכים לדעת שאנו לא יודעים הרבה מה יהיה. יש מאמר "תחיית המתים" לרמב"ם שראוי ללמוד בעניין זה, וכן ברמח"ל "בדרך ה'". בכל אופן הביטוי גוף מזוכך הוא ביטוי מצוי וכמו שאמרתי השאלה היא מהו הביטוי הזה "מזוכך" - הכוונה לניקיון רוחני אבל במציאות פיזית או הכוונה למשהו חדש שבעולמינו הזה לא נוכל להבינו? ולכן כדאי ללמוד רק מתוך מקורות מוסמכים, ומה שלא מבינים בוודאות לומר עליו "למד לשונך לומר איני יודע", ולחכות להתבהרות של המציאות בעולם שיבוא. הרב משה אליה.
שאלה: תוקף תענית שקובעת הרבנות: תענית שהרבנות מתקנת לאור המצב. האם יש צורך לקבל במפורש בתפילת מנחה או שלתענית כזו יש תוקף של תענית צבור?
תשובה: צריך לקבלה במנחה. וגם הרבנות לא התכוונה שכל אדם יתענה אלא פנו למי שנדבה רוחו להתענות.
שאלה: נסיעות לפולין: מה דעת הרב לגבי נסיעות לפולין לצורך לימוד נושא השואה במסגרת משלחות של האולפנות והישיבות.
תשובה: למי שהנסיעה תתרום להעמקת ההזדהות עם המורשת היהודית לדורותיה ועם קדושי השואה, ותעמיד אותו ביתר חדות על שנאת ישראל, טוב שיסע. מי שיכול להעמיק בזה גם בלא הנסיעה יותר טוב שלא יסע, שכל שעה ושעה שאדם נמצא בארץ ישראל הוא מקיים מצווה. עוד צריך לשים לב, שיש נערים שהנסיעה הזו קשה מידי עבורם מבחינה רגשית, ומוטב שלא יסעו ויחשפו לנושאים הללו באופן מתון ואיטי יותר. לתשובת הרב זלמן מלמד. לתשובת הרב יעקב אריאל. לתשובת הרב דב ליאור.
שאלה: לשון הרע בהצעות שידוכים: כיצד צריך לתת מידע, אם בכלל, לצורך שידוך על אדם החולה במחלה או בעל נכות כלשהיא? (גם כאשר מדובר בבעיה קלה יחסית)
תשובה: ככלל צריך לומר את האמת. אולם כאשר מדובר באדם שעלול להפיץ את המידע, אסור לומר לו אלא להשתמט בכך שלא מכירים היטב וראוי שיבדקו יותר טוב. אם מדובר בבעיה קלה שאינה מפריעה לרוב האנשים, אם לא שאלו עליה באופן מפורט, אין צורך להתנדב ולציינה. אולם כשיודעים שבעייה קלה זו עלולה להפריע מאוד למשודך המדובר, אפשר לציינה.
שאלה: מקורות היסטוריים הלקוחים מהנצרות: אני לומד היסטוריה בקורס באוניברסיטה. בין השאר נתקלתי במובאות מתוך האוונגליון, שגם עליהן רוצים לבסס את הלימוד והדרישה היא להכיר אותן. האם מותר ללמוד קטעים כאלה, בתור מקורות היסטוריים סיפוריים ולהוציא מתוכם עובדות, תוך מודעות וביקורת רגישה לתוכנם האידיאולוגי, או שצריך להתעלם מהם לגמרי כיון שאין שום דרך להפריד בין הדברים, והנזק ייגרם בכל מקרה?
תשובה: אם הכוונה בלימודך היא כדי לדעת מה להשיב לאפיקורס, מותר לך לקרוא גם קטעים של דברי ע"ז, וזאת בתנאי שאתה יודע שאמונתך ודאית, ואין חשש שדברים אלו יפגמו בה. ואם יש לך ספק בזה, אל תקרא קטעים אלו. אמנם חובה עלי לציין, שלדעתי יש יותר חשש של השפעה רעה דווקא מן המרצים להיסטוריה באונברסיטה, שמגמת רבים מהם לפגום באמונה. מלבד זאת הם מעוותים את ההיסטוריה, ואינם מציגים תמונה נכונה אלא משתמשים בהיסטוריה כבסיס לדעותיהם. איך נוצר מצב שמקובל בציבור שאין אפשרות לנצח טרור במלחמה, או ששום עם לא הצליח להשיג לעצמו מדינה על ידי מלחמה. הרי המציאות הפוכה, ששום עם לא הצליח להקים מדינה בלא מלחמה. ושכמעט כל ארגוני הטרור שהיו מאז ומעולם הוכרעו על ידי מדינות נחושות. או שהם מלמדים שההשכלה מביאה למתינות, ומתעלמים מהעובדה שבארצות ערב המציאות הפוכה. וכן מלמדים שאמונה מביאה למלחמות, כאשר רבות מהמלחמות שבדור האחרון נגרמו על ידי הסובייטים שלא היו מאמינים. אלו רק דוגמאות אקטואליות. בודאי יש מספר מרצים שמלמדים נכון, אבל כמדומה שהרוב מתוך הטייה מכוונת או מתוך בורות מעוותים את המציאות, ומזה צריך מאוד להזהר. וככל שיהיו יותר לומדי היסטוריה שידעו לבקר בלא כחל וסרק את דבריהם, ייטב לעולם. יהי רצון שתזכה לכך.
שאלה: הכשרת כבד בתנור: חוץ מצלייה באש האם אפשר להכשיר כבד בתנור? אם כן כיצד?
תשובה: הרוצה לצלות כבד בתוך תנור חשמלי באופן שגופי החימום מחממים מעל הכבד או מתחתיו, רשאי לעשות כן על רשת מיוחדת בדרגת חום כזאת שהאש שואבת את הדם מן הכבד וצריך להניח תבנית מיוחדת על קרקעית התנור לצורך הדם הפורש והיא אסורה בשימוש. אם לא כן יהיה צורך להכשיר את התנור לאחר צליית הכבד. יש לשים לב שהכבד לא יהא מונח בתוך הדם הנוטף ממנו אלא שיהא ריוח בין הרשת לתחתית התנור וטוב להכניס את הכבד לצליה לאחר שכבר התחממה הרשת בתנור. על כן יש להתיר בתנאים הבאים: א. יש להסיק את התנור היטב לפני הכנסת הכבד. ב. יש להניח את הפרוסות על גבי רשת המיועדת לכך. ג. יש להניח מתחתיה תבנית מיוחדת לאיסוף הדם באופן שהרשת לא תיגע בתבנית. ד. בשעת הצליה תשאר דלת התנור פתוחה. ה. לאחר השימוש יש לנקות את התנור היטב ולהסיקו היטב. ו. הרשת והתבנית אינן ראויות לשימוש אחר.
שאלה: קרם לחות בשבת: האם יש איזשהו קרם לחות או משחה שמותר לשים בשבת?
תשובה: החילוק הוא בין קרם נוזלי לאינו נוזלי. וזה המדד: כשיניחו את הקרם על משטח, אם יתפשט כדוגמת נוזל מותר להשתמש בו בשבת, ואם לא יתפשט אלא ישאר במקום שהניחוהו - אסור להשתמש בו בשבת.
שאלה: כשרות רבנויות לבשר: מה צריך לבדוק בכשרות של רבנויות לבשר?
תשובה: כל מקום לגופו. א. יש לבדוק את שם הרב נותן הכשרות (ואין הדבר חסוי אלא בהישג יד) ובמידה ששמו אינו ברור אין לצרוך מוצר זה כלל. ב. יש לבדוק עם הרב כיצד הוא מגדיר את כשרותו. בשיחה עם רבנים נותני כשרות מתוקף תפקידם כרבני המקום וע"י מספר שאלות כגון סדרי ההשגחה ושמות המשגיחים יתברר לך שהרב עצמו יטען הרבה פעמים שאין הכשרות מיועדת לכל אחד. יודע אני שהדבר יראה קשה אולם ידידי, אלו פני הדברים. אשר על כן יש לבדוק את טיב כשרותו של כל מוצר ומוצר. שאלתי ת"ח אחד מדוע אינו מקים מחלקת מהדרין בעירו וענה לי "כשאקים מחלקת מהדרין- אזי מהדרין תהיה בכשרות רגילה והכשרות שתיקרא רגילה לא תהיה כשרות כלל". חושבני שבעצם תשובתו ביאר היטב את הקושי הרב שעומד לנגד רב העיר שבתוקף תפקידו הינו מחויב בנתינת כשרות. לתשובת הרבנות הראשית לישראל. לתשובת הרב שמואל אליהו והדרכת הרב מרדכי אליהו שליט"א.
שאלה: מדיח כלים בפסח: כיצד מכשירים מדיח כלים לפסח?
תשובה: לאחר שינקו היטב היטב את המכונה בשטיפה והדחה, יפעילו את המדיח בתוכנית מלאה - כולל מים רותחים וחומרי ניקוי.
שאלה: דילוג על ברכת הנר בהבדלה: בטעות דילגתי על ברכת הנר והתחלתי לברך "המבדיל בין קודש לחול". האם יש לסיים את הברכה האחרונה? והאם יש לברך שוב על הנר לפני שתיית היין או לאחריו (משום הפסק)?
תשובה: תברך על הנר לפני השתייה, וכך כתב בשמירת שבת כהלכתה ס, לב, בשם הרב אוירבאך. והטעם שגם ברכת הנר צריכה להיות על הכוס.
שאלה: הפסקה ב"קריאת שמע קטנה": האם דיני ההפסק ב"קריאת שמע קטנה" (לפני קרבנות) שווים לדיני ההפסק של קריאת שמע הרגילים (כגון הפסקה לעניית אמן וכדו )?
תשובה: אכתוב בקיצור: דיני קריאת שמע של קרבנות קלה יותר, ומותר להפסיק בה גם לצורך עניית אמן על ברכות, מה שאין כן בקריאת שמע העיקרית שרק לקדיש וקדושה וברכו ומודים מפסיקים, ובפסוק הראשון שבו מקבלים עול מלכות שמיים אין מפסיקים כלל. אמנם בפסוק הראשון של קריאת שמע של קרבנות, נכון שלא לענות על אמן.
שאלה: הזמנת חילוני לשבת: האם מותר להזמין בחור חילוני מהעבודה לסעודת שבת כאשר ברור שהוא לא ישאר לכל השבת ויחזור לביתו במכונית. ברור גם כן שבכל מקרה הבחור יסע במכוניתו בשבת.
תשובה: אם תציע לו להשאר אצלך או ללכת ברגל, ויש סיכוי מסוים שכך יעשה, מותר לך להזמין אותו. אבל אם ברור במאה אחוז שבעקבות ההזמנה שלך הוא יסע ברכב בשבת - אסור להזמינו, מפני שבהזמנתו תהיה שותף לדבר עבירה. אמנם אם יבוא, מותר לך לקבלו בסבר פנים יפות, אע"פ שיתכן שבעקבות זאת יבוא שוב. אלא שאם ישאל אותך אם אתה מזמין אותו, תענה לו שאם מדובר על מצב שברור שבעקבות הזמנתך הוא יסע לביתך, אסור לך להזמינו.