LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: מנהג אבות בין בשר לחלב: מנהג אבותי לשמור בין בשר לחלב 3 שעות. סבא שלי כשהתחתן, החליף לשש שעות. האם מותר לי לחזור לשלוש שעות?
תשובה: רק במערב אירופה נהגו 3 שעות, צריך לעשות התרת נדרים ולנהוג כסבך אם כך נהג.
שאלה: אמירת תחנון בלי ספר תורה: שמעתי בשם הרה"ג זלמן מלמד שליט"א שלא אומרים תחנון במקום בו אין ספר תורה. א. האם אכן כך הרב אמר? ב. אם כן, מה המקור לכך? (הפוסקים שראיתי אומרים להגיד תחנון ללא נפילת אפיים)
תשובה: אף אני שמעתי כך בשמו, משום שכך המנהג, ופוק חזי מאי עמא דבר.
שאלה: ת לרשות הטבע והגנים: טיילתי ב"יהודייה" שבצפון. נכנסתי דרך קצרין (ולא דרך התחנה של רשות הטבע והגנים שנמצאת בכיוון אחר), כיוון שהתחלתי מהבית של חבר שלי שגר בקצרין, סיימנו בעין המשושים, אבל לא עלינו בסוף המסלול לתחנה של רשות הטבע והגנים, אלא המשכנו בכיוון הכביש, כדי לתפוס טרמפים. בכל אופן, לא נהניתי מהתחנות של רשות הטבע והגנים- לא השתמשתי בחנייה, בברזי מים, בתדרוך, בשירותים וכו. אבל הם בכל זאת טוענים שאני צריך לשלם דמי כניסה על הסימון שבילים שהם עושים במסלול, על ניקיון המסלול, ועל הפקח שנמצא במעיינות. אני חושב שאני לא צריך לשלם על כך, כיוון שהם עושים זאת באופן כללי לצורך כל המטיילים ולא בשבילי באופן ספציפי- "זה נהנה וזה לא חסר", וזה לא כמו שאם הייתי משתמש בברזים שלהם בתחנות, שזה שימוש אישי שלי, ואני מבין שאולי על זה צריך לשלם. מה הדין? האם אני צריך לשלם על שהלכתי בשבילים של המסלול למרות שלא השתמשתי בשירותים בתחנות המידע של רשות הטבע והגנים?
תשובה: התשובה בקצרה: אתה אכן פטור מלשלם. מקורות והרחבה: היכולת של רשות הטבע והגנים לגבות ת על כניסה למסלולים נובעת מן הכלל ש"דינא דמלכותא דינא". בדינא דמלכותא שהנתבע לא גזל את מה שאינו שלו, אלא רק חל עליו חיוב מדיני המדינה לשלם, אין לו חובה להתאמץ לשלם יותר ממה שהמדינה מנסה לגבות ממנו. לא מוטל על האדם להיות הגובה של המדינה, אלא תפקידה של המדינה הוא לגבות מן האדם את המגיע לה. לאור זאת במקרה שלנו, אם יוצא ממקום שיש בו עמדת גביה של רשות הטבע, אסור לאדם לנסות להתחמק מת מפני שפה המדינה לא מחלה על זכות הגביה, אך אם הוא נכנס ויוצא במקום בו אין עמדת ת המדינה החליטה לא לממש את זכות הגביה שלה, ולכן לא מוטל על האדם ללכת במיוחד לשלם בעמדת ת כל זאת אם אכן לא חיסר מרשות הטבע והגנים, אך אם חיסר כגון ששתה מים מברזיה שהתקינו וכדומה, חלה עליו חובת ת לא מדינא דמלכותא, אלא מחמת שגזל דבר שאינו שייך לו, ופה הוא חייב להתאמץ ולהחזיר את חובו. יש להסתפק במקרה זה האם שתיית המים מחייבת אותו לשלם כבר ת מלא על השימוש במסלול, ולמעשה אפשר להקל ולשלם רק את שווי שתיית המים. האופן לעשות זאת הוא לשלם פעם אחת ת מלא גם כאשר אינו חייב, ואחר כך יכול להמשיך וליהנות גם כאשר הוא מחסר, עד שיחסר את שווי הת ששילם. הרב יהודה חי לנזר
שאלה: גילוח בחול המועד: לא הבנתי איך תשובת הרב ענתה על שאלותי. אשמח לפירוט. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "גילוח בחול המועד"
תשובה: א. זו לא ראיה שם מדובר אפילו מתגלח ורוצה אח"כ שוב להתגלח. אבל היום אנשים שמתגלחים כל יום כמו שמתרחצים כל יום, ברור שזה לא כמו שהמציאות היום. על זה ח לא דיברו. האיסור שלא יכנס לחג כשהוא מנוול. ב.הוא לא דיבר על סוג גילוח של זמננו, הוא חי לפני 100 שנה. בפסח באמת זה בעיה. מי שנוהג דיני אבלות כבר מתחילת פסח לא יגלח. אבל מדובר על סוכות.
שאלה: צלילה בבין המיצרים: האם אסור לצלול בבין המיצרים?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה בשלושת השבועות התרחשו צרות לעם ישראל לכן יש להישמר בו יותר מחשש סכנות. לגבי רחיצה יש אוסרים מראש חדש אב ויש אוסרים רק בשבוע שחל בו תשעה באב. יש המתירים להתרחץ במקלחת פניו ידו ורגליו במים קרים בארץ ישראל בבגלל בריאות מחמת החום. ההיתר הוא רק בשביל רחצה של בריאות ולא משום שחיה או צלילה הנעשים לתענוג. לכן ברור שאין לצלול בתשעת הימים. לפני ראש חדש אב יש להישמר מסכנות בצלילה. הרב חגי בר גיורא
שאלה: השם אורית: רציתי לדעת אם השם שלי אורית הוא שם טוב, כי במשפחתי יש את עוד 2 בני דודות שקוראים להן אורית והן כבר גדולות והן עדיין לא התחתנו. אז רציתי לדעת אם צריך להחליף את השם. אם זה משפיע עליי שהן עדיין לא התחתנו? אם זה מה שתוקע אותי. אני בת 27.
תשובה: האותיות ית בסוף השם כמו אורית, זהבית, הם אותיות שבאות להקטין את המשמעות ורצוי לא להשתמש בהם אלא בשם המלא במשמעות כמו אורה, זהבה, שרה ועוד.
שאלה: גרביים לבנות: הרב רציתי לשאול האם יש הבדל בין לבישת גרביים קצרות לבין ללא לבישת גרביים כאשר החצאית שלי ארוכה או עד הברך.
תשובה: אם את לובשת חצאית עד הברך, ראוי לגרוב גרביים אך את לא חייבת. אבל אם החצאית ארוכה לא צריך בכלל.
שאלה: שתי שאלות ברמב"ם הלכות כלאים פרק ב: א. בפ"ב מהל כלאים ה"ב כותב הרמב"ם שאם התערבו זרעים בשיעור האסור "לא יזרע הכל עד שימעט סאה שלתערובת ויבור מקצתה או יוסיף על החיטים". משמע שאם יעשה כן, יהיה מותר לזרוע. והרי בהלכה ו הוא כתב שכל ההיתר לזרוע תערובת הוא "בשלא נתכוון לערב ובשלא נתכוון לזרוע השני מינין שנתערבו", אבל בהעדר אחד הגורמים הללו אסור לזרוע "אפילו חטה אחת בתוך כרי שלשעורים". ואם הוא ממעט וזורע, הוא הרי יודע שזו תערובת ומתכוון לזרוע תערובת? ב. ע"פ המבואר בהלכות א-ב השיעור האסור הוא אחד כנגד 23, ואילו אחד כנגד 24 בטל ומותר. אבל בדוגמאות שבהלכות ד-ה יוצא יחס של אחד כנגד 24 לאסור. שהרי "אחד מעשרים וארבעה מן הקב" זרעי חרדל מפיקים אחד מעשרים וארבעה מן הסאה צמחי חרדל, ואת זה הוא אוסר לזרוע עם סאה שלמה של תבואה או קטנית. וכך גם 3 4 קב פשתן ביחס לסאה תבואה.
תשובה: וברכת ד' א. עיין ראב"ד פ"ב ה"ו, ונראה שכוונת לשאלת הראב"ד. הרדב"ז, מהר"י קורקוס וכס"מ (פ"ב ה"ו) הסבירו שכאשר רוצה להנות מהזרע היחיד אז אסורה הזריעה, אבל אם מתכוון להנות מהרוב, אלא שיש כאן 1 24 של מין אחר, אבל הוא לא ניחא ליה בהכי, אלא שזו טרחה גדולה לברור, אז הם בטלים על פי השיעור. הידיעה איננה קובעת אלא כוונת ההנאה היא הקובעת. ב. האיסור הוא שבשדה יראו 1 24 דהיינו 4.2  אסור שיראה ממין אחר. ולכן אם יש פחות מ 4.2  אפשר לזרוע את התערובת, מכיוון שלא יגדל כאן כמות הנכרת לעין (יש אמנם פער בין הזרעים והגידול, אבל לא דנים על כך). לכן גם בהלכות א-ג נאמר שבפחות מ 4.2  מהכמות הנזרעת אין איסור. בהלכות ד-ה דנים במינים שכמות הזריעה שונה, ועל כן כתב שאם יגדל בשדה 1 24 שהוא 4.2  יש כאן כלאים. ועל כן אפשר להכניס בשדה תבואה פחות מ 4.2  מחרדל כדי שלא יהיה ניכר. וכן בפשתן עלינו לדאוג שלא יהיה תערובת שיכולה לגדל 4.2  פשתן, ואמנם הרמב"ם והרע"ד לא דייקו בלשונם, ובמקום "בסאה של תבואה או של קטניות", אלא צ"ל "בסאה פחות 1 24 מהתבואה או הקטניות. וכבר העיר על כך הרש"ש בפרושו למשנה (פ"ב מ"ב ד"ה שם בסופו) שהרמב"ם לא דייק בלשונו, עיי"ש. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: י"ג עיקרים ועשר זכירות: אני בת ורציתי לשאול האם בי"ג עיקרים צריך להגיד הרי אני מאמינה או להגיד רגיל הרי אני מאמין? ובעשר זכירות אז להגיד הרי אני מקיימת או להגיד רגיל הרי אני מקיים?
תשובה: בת צריכה לומר בלשון נקבה הרי אני מאמינה, הרי אני מקיימת. בן צריך לומר בלשון זכר הרי אני מאמין, הרי אני מקיים. יום טוב
שאלה: המספר 5 ומשמעותו לפי היהדות.: לרבנים, ברצוני לשאול האם לספרה חמש יש ערך של מזל טוב לפי היהדות? ואם לא לפיה אז מאיזה מקור נחשבת הספרה חמש לבעלת ערך של מזל טוב?.
תשובה: לאות ה' שהיא במספר חמש יש משמעות של שכלול המעשים כמו צדקה שהיא טובה יותר מצדק וחכמה שהיא גדולה מחכם.
שאלה: חתימה על טופס שעות ליווי: ע"פ התקנות החדשות של משרד התחבורה על כל נהג חדש לחתום לאחר חצי שנה כי הוא נהג לפחות חמישים שעות על יד נהג מלווה ולהחתים על כך אדם שיכול לשמש כמלווה המציאות מראה כי רוב הנהגים החדשים מחתימים סתם אדם על הטופס ללא שנהגו 50 שעות. האם מותר לי להחתים אדם על הטופס ללא שלוותי 50 שעות? מטרת התקנה היא שנהגים חדשים יצברו ניסון על הכביש טרם יוכלו לנהוג בלילה ללא ליווי, אך בטופס לא מצויין ששעות הנהיגה עם המלווה הם מרגע קבלת הרשיון, מורה נהיגה כשיר לשמש כמלווה, האם גם במקרה שאסור להחתים סתם אדם, אם נהגתי חמישים שעות בצירוף השעות עם המורה לפני קבלת הרשיון האם במקרה זה יהיה מותר להחתים סתם אדם על הטופס? אשמח אם אפשר גם לקבל מקורות.
תשובה: א.אין להחתים סתם אדם על טופס ללא שנהגת 50 שעות, כפי שאומרת התורה "מדבר שקר תרחק", אמנם מסתבר הדבר שאין כוונת מחוקקי החוק שצריך למדוד עם סטופר כל דקה ודקה של נהיגה, ועל כן אם נהגת בערך 50 שעות גם אם לא ברור לך שהגעת בדיוק ל50 אתה יכול להחתים. ב.לאור האמור בסעיף א', יש לבדוק במשרד הרישוי, אם הם מקבלים כחלק מן השעות את שיעורי הנהיגה, אפשר להחתים. הרב יהודה חי לנזר
שאלה: איך לא מתייאשים אף פעם??: כבוד הרב אני מרגישה קצת ייאוש מכל מה שקורה בעולם הזה. כל המדינה תחת אש. מנסים לחדור מחבלים מהים.13 מחבלים מנסים לעשות פיגוע ולחטוף אזרחים וכו.מה קורה איתנו ריבונו של עולם?העולם השתגע?אף פעם לא חשתי כזה חוסר אונים.זה מלחיץ מפחיד ומאיים מאדד! הרב איך מתגברים על הייאוש?אני כל כך מצפה למשיח אבל הוא עדין לא בא!! וזה קצת מייאש. איך מחזיקים חזקק בצפייה הזו לגאולה?איך לא מפסיקים אף פעם לחכות למשיח?? ויש לי עוד שאלה הרב:איך אפשר להתגבר על הפחד מפני העתיד?נהרגו יותר מ13 בני אדם במלחמה הזו ואני דואגת ממה שעוד עלול לקרות. אני מפחדת הרב מפחדת מאד מהעתיד. יש לרב רעיון איך להתגבר על הפחד איך להיות ב100 אחוזים שלווה ורגועה בזמן הזה??
תשובה: ב"ה לך. אני מאוד מבין אותך. לצערנו הרב שמענו היום על אחים שלנו שנפלו במערכה על עמנו, וזכו להתעלות להיות הרוגי מלכות עליהם נאמר שאין כל בריה יכולה לעמוד במחיצתם. זה מאוד כואב, ואנו תפילה לה' שלא נראה עוד צער, ועם ישראל יצא חזק ומחוזק מכל המלחמות האלו ומכל הקשיים, ונזכה במהרה לגאולה שלמה. יחד עם זאת, חשוב מאוד לדעת שהתהליך של הגאולה שאנו זוכים להיות חלק ממנו הוא תהליך לא פשוט. כבר בזמן ח אנו מוצאים דיון גדול האם כדאי להיות בשלב הזה או עדיף שלא, שהיו מגדולי האמוראים שאמרו שבדור המשיח יהיה כל כך קשה, שאנו לא רוצים להחיות אז, ואילו רב יוסף אמר שהוא כל כך רוצה להיות בשלב של ביאת המשיח שהוא מוכן אפילו להיות בכל הצרות, העיקר להיות באותו הזמן. כדי לזכות להיות שותף עם ה' בגאולת עם ישראל ובתיקון העולם חשוב לדעת שצריך להיות חזקים, להיות מוכנים לעבור דברים לא פשוטים. המלחמות, ההתנגדות לעם ישראל, המסירות הגדולה של החיילים ושל שאר אחינו בית ישראל, מגלים על עצמה גדולה ומקרבים את המשיח. חשוב מאוד לדעת להאמין, להתחזק עוד ועוד. אך יש עוד נקודה, חשוב לדעת להסתכל נכון על הדברים, לראות את ישועת ה' עלינו. כן יש דברים קשים, יש דברים כואבים, אך יש גם ניסים נפלאים. במשך התקופה האחרונה אנו זוכים לראות ממש מול עינינו ניסים יומיומיים, ממש כל הזמן ניסים נפלאים. ה' יתברך משגיח עלינו, ואפילו הגויים רואים זאת. חשוב מאוד להתחזק לזכור כל הזמן שה' איתנו ושאנו זוכים לקדש אותו בעולם, לגלות את הקדושה של עם ישראל, את המעלות הגדולות של העם, ואת הזכות הגדולה שיש לה' עם כזה בעולם. מאוד מומלץ לך לצפות בשיעורו של הרב שמואל אליהו שליט"א באתר ישיבה בדברי החיזוק שלו למצב שבו אנו נמצאים. וכן לקרוא את דבריו של הרב זלמן מלמד בערוץ 7 ולהתחזק. חובה עלינו להתחזק עוד ועוד, ולשדר בעם ישראל עצמה גדולה, ויהי רצון שה' יאמר לצרותינו די ויחיש את גואלנו, במהרה בימנו אמן. הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: התכלת מן הארגמון - צבע עמיד?: האם תכלת המופקת מהארגמון יכול לרדת צבעה לאחר זמן מה?
תשובה: לשואל, התכלת מן הארגמון עמידה בהחלט ולא דוהה בכביסה, ומבחינה זו היא מתאימה היטב לכתוב בגמרא במנחות (מג ע"א) וברמב"ם (הל' ציצית פ"ב ה"א: "שעומדת ביופיה ולא תשתנה"). אמנם הרב הרצוג זצ"ל התרשם מהספרות המדעית שהייתה בפניו שהצבע מהארגמון איננו עמיד, וזה היה אחד מנימוקיו לשלילתה (על כך במאמרו של ד"ר דניאל לוי, 'התורה והארץ' ה' עמ' 299  המאמר מופיע גם ברשת, באתר 'דעת': על חידוש מצוות התכלת), אבל בימינו התברר בהחלט כאמור.
שאלה: הנהגות בנושא בית מזוזה שקוף: יש לנו ב2 חדרי השינה בתי מזוזות שקופים. רציתי לדעת איך צריך לנהוג בקרבתם (פעם אמרו לי שאסור לשים פח אשפה ליד המזוזות הנ ל, שאסור לגלות חלקי גוף שבד כ מוסתרים.)?
תשובה: השולחן ערוך (יו"ד הלכות מזוזה סימן רפו סעיף ה') פסק : מקום שיש טינוף, כגון שתינוקות מצויים שם, טוב לכסות המזוזה  ובמקום טהרה, טוב להיות נראית. על פי דברים אלו יש לנהוג כך: לכתחילה, טוב שתיראה המזוזה דרך בית המזוזה, כלומר שבית המזוזה יהיה שקוף והשם ש-ד-י הנכתב על גב המזוזה יהיה נראה לחוץ. חדרים העשויים לשימוש האדם, ולעיתים מזדמנים שם דברים מטונפים, כגון: חדרי תינוקות או חדרי ילדים קטנים, שיתכן שילדים ערומים עלולים להסתובב בסביבות המזוזה הגלויה, עדיף שקלף המזוזה יהיה מכוסה בבית מזוזה אטום, ולא יהיה נראה כלל. יש ליזהר תמיד גם כשהכל סגור, שלא להשליך טיטול ליד הדלת לצד המזוזה, וכן לא להניח אשפה בסמיכות למזוזה או מטאטא על המזוזה. כמו כן חדרי שינה, שמקיימים בהם גם יחסי אישות - עדיף שקלף המזוזה יהיה מכוסה בבית מזוזה אטום, ולא יהיה נראה כלל. (ע"פ הט"ז שם ס"ק ה') מסופר שבעידן האינקוזיציה בספרד היו מגלים את האנוסים על ידי כך ששמו לב אם הם נזהרים שלא לטאטא את הרצפה בבית לצד המזוזה. יום טוב
שאלה: סיקול אבנים בשביעית: המפרשים מתמודדים עם הסתירה לכאורה בדברי הרמב"ם בין פרק א הלכה טז לפרק ב הלכה י לגבי סיקול אבנים משדה בשביעית (כמובן הסתירה לכאורה כבר במשנה שביעית). בפרק א כתוב שבראשונה התירו ליטול את הגס ואחר כך החמירו שלא ליטול כלום ובפרק ב כתוב שמותר ליטול רק את העליונות שאינן נוגעות בארץ. החזו"א בסימן יט ס"ק יד כתב על ההיתר בגסים כו "היתר זה הוא.אף שנוטל הנוגעות בארץ מ"מ כיון שמקפיד ליטול הגסים ואינו נוטל את הדקים עבודתו מעידה עליו דלצורך עצים הוא נוטל" אני מבין מדברי החזו"א שכונתו לומר שבפרק א כוונת הרמב"ם להתיר גם כשנוטל מהקרקע ממש. בהוצאת מכון התורה והארץ כתבתם בעמוד 256 הערה 1 בשם החזו"א שמדובר שמניח את הנוגעות בקרקע. איני מבין נכון את החזו"א?
תשובה: וברכת ד' החזו"א כתב שנוטל את הגסים מהקרקע אבל משאיר דקים על גבי הקרקע, בהנחת הדקים הוא מוכיח שנוטל עצים ואבנים לצורך, ולכן התירו ליטול, וזה תואם לנאמר בפ"ב שגם שם הצריכו הוכחה שלא נוטל אלא לצורך אבנים. כנ"ל. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: העץ של השכן מפריע לי: לכבוד הרב יש לי שאלה הלכתית שאשמח לקבל תשובה בכתב עליה בהקדם האפשרי. אני גרה בבניין משותף קומה 3 מתוך 4. השכן בקומת ק. עם החצר שמתחתי נטע עצי פיקוס בחצרו לפני מס שנים ואחד העצים מגיע כיום לתוך חלונות ביתי. דבר הגורם לי מטרד קבוע - מכיוון שהעץ הזה מביא לי הביתה יתושים חרגולים לטאות ועוד חרקים ומעופפים למיניהם. בכל פעם שביקשתי ממנו לגזום את הענפים אכן הוא גזם. לתדהמתי הרבה הפעם פניתי לאותו דייר (בעל החצר) ובעל העץ בטענה שהענפים של העץ שוב נכנסים לי ושוב גורמים לי סבל רב בבית בתקופה האחרונה וביקשתי שידאג לגיזום העץ, אך לטענתו הפעם: עץ זה שלו ונעים לו איתו בחצרו, ומצל לו באחד החדרים ואין לו בעיה שישאר כך, אך מהוא וכן לתת לי רשות שאגזום את העץ על חשבוני. שאלתי היא מבחינה הלכתית: מי אמור לממן הוצאה זו? מיותר לציין שאפילו הצעתי לו להשתתף חצי חצי בסכום אף הוא עדיין מסרב. לתשובתך אודה.
תשובה: בדיני ממונות, אי אפשר לפסוק ללא לשמוע את שני הצדדים, לכן כדי לקבל פסק ביחס לנדון הספציפי שלכם עליכם לגשת יחד לבית דין או לרב שישמע את הפרטים משני הצדדים. באופן כללי: אפשר לחייב בעל עץ לקצוץ ענפים כאשר העץ הנוטה לחצר חברו או מזיק חלונו של חברו באופן משמעותי, זאת בתנאי שבעל החלון או החצר הניזוק לא שתק למשך זמן כשהעץ הזיק לו. אך הקציצה, והעלות שלה מוטלות על הניזוק. אמנם יש בדין מקרים יוצאי דופן, ולכן כדאי לכם לגשת יחד לרב בית דין. הרחבת הנושא: שנינו במשנה במסכת בבא בתרא דף כז, שיש יכולת לקצוץ ענפי אילן שנוטה לחצר חברו, במקרה שיש לחצר שאליו נוטה האילן פגיעה כתוצאה מהענפים. וכן נפסק בשו"ע חו"מ, סימן קנה סעיף כו. מלשון הרמב"ם, טור (סעיף מא בשם גאון) ושולחן ערוך נראה שהניזק אינו יכול לחייב את המזיק לקצוץ הענפים, אלא שלניזק זכות לקצוץ בעצמו את הענפים שנוטים לתוך רשותו. כך משמע גם בלשון המאירי שכתב "המשנה השלש עשרה והכונה לבאר בה ענין החלק הרביעי בקצת נזקים הבאים מאליהם על אי זה צד הניזוקים יכולים לסלקו" וכן נקט בשו"ת חלקת יעקב חו"מ סימן י. (אמנם בב"ח סימן רטז ס"ק ח ד"ה ובג' משמע שהחובה על בעל העץ) הסיבה לכך שהגיזום של העץ מוטל על הניזק, כיון שבעל העץ לא פעל את הנזק באופן ישיר, אלא נטע העץ כשהיה קטן והוא מעצמו הלך וגדל..אך אם בעל העץ מזיק באופן ישיר כגון שהביא עץ גדול שמיד מזיק לבעל החלון או שהוא מנענע העץ כדי להוריד ממנו את בעלי החיים שעליו, וזה גורם להם להכנס לחלון, עלות הטיפול מוטלת עליו. אמנם אם ענפי העץ נטו לתוך רשות השכן למשך זמן בו ברור שהשכן נתן דעתו לכך שהענפים מזיקים אותו, ולמרות זאת הוא לא מחה בבעל העץ, ולא דרש ממנו לסלק הענפים, יש לענפי העץ חזקה, ושוב אינו יכול השכן לעכב על כניסת הענפים לרשותו מחמת נפילת העלים. הרב מרדכי גרוס.
שאלה: מניין שנות ערלה: מנגו ואבוקדו בני למעלה מעשר שנים שהובאו בשק גדול מאוד (כמדומני, בגודל של חצי חבית ויותר) ונשתלו יחד עם האדמה שלהם בחצר הגינה- האם יש למנות שנות ערלה מחדש? (השק הועבר ברכב שקרקעיתו אטומה)
תשובה: וברכת ד' ההעברה איננה מנתקת וקוטעת את ספירת ימי הערלה. ועל כן נראה שאפשר להמשיך לספור להם שנות ערלה. דהיינו אין צורך בשנות ערלה חדשות (אם אכן היה גוש אדמה גדול). בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: לוח זיכרון נפטרים בבית כנסת: האם נכון לא להעביר ממבנה בית כנסת ישן למבנה החדש את לוח זיכרון הנפטרים? על התיחסותך.
תשובה: אם המתפללים הם אותם המתפללים שהיו קודם רצוי להעביר את לוח הזכרון ואין לחשוש לשום דבר.
שאלה: ביאת ימות המשיח : כבוד הרב. ישלי בעיה גדולה!! רק בבקשה אל תכעס עליי!! אני נורא מפחדת מהמשיח!! אני מפחדת ממה שיקרה כשהוא יבוא בעזרת ה. אני מפחדת שאני ובני משפחתי לא נזכה לזה. אני כל היום חושבת על זה וכבר הגעתי למצב נוראי שאני לא רוצה שהמשיח יבוא!! אני כותבת לך את זה בבכי גדול!! מה? איך מישהו מעם ישראל לא רוצה שהמשיח יבוא? אני כל הזמן מנסה לקבל על עצמי עוד ועוד דברים אבל אני כבר לא עומדת בעומס?? (חשוב לי לציין שאני ובני משפחתי חרדים שומרי תורה ומצוות) אך לפעמים הרב, לכל אחד יש שאלות על מה?, איך? וכדומה. אני נורא מפחדת שבגלל השאלות הללו אני לא אזכה?? אני כבר מותשת ממחשבות!! ועכשיו עוד אני בכלל בלחץ היסטרי!! עברה ידיעה שבא לרב קנייבסקי איש הרוצה להוציא ספר על תשעה באב השנה וביקש שהרב יחתום לו בספרו, ואז הרב אמר לו שאין לו למה להוציא את הספר כי עד תשעה באב השנה יבוא המשיח!! הרב תבין, אני מרגישה שאני לא מוכנה לזה!! אני מפחדת!! מה יהיה כשיבוא המשיח?האם כבוד הרב יכול בבקשה להסביר לי את התהליך? אני מתחננת!!! מצבי קשה ביותר!!! אם הרב יכול לענות לי תשובה בהקדם האפשרי זה יעזור לי מאוד. ומחילה שגזלתי מזמנך היקר.
תשובה: לך. קראתי את מכתבך ומאוד הבנתי אותך. שאלתך מאוד טובה ובהחלט לא מהווה מקור וסיבה לצחוק, אלא להערכה על הכנות ועל הרצון האמיתי להתמודד עם דברים חשובים כל כך. פעמים רבות אנו מגיבים באופנים שונים לפי מה שהמציאות מצטיירת לנו. במחשבות שלנו על העתיד אין לנו אפשרות אלא לנסות לתרגם לפי מה שלמדנו, או שמענו בעבר, ועל פי זה פועל הדמיון שלנו להשלים את החלקים החסרים בתמונה שאנו מנסים לצייר לעצמנו. חשוב לדעת שפעמים רבות התמונה שיצרנו לעצמנו ממש לא נכונה, והיא גורמת לנו לתחושות לא טובות. הבסיס לכל הקשר שלנו עם ה' יתברך הוא שה' יתברך אוהב אותנו אהבה עצומה. וכל מה שה' עושה לנו הכל לטובה. הכל הוא חסד של ה' אלנו. פעמים שאנו לא יודעים לראות זאת, ואנו צריכים ללמוד כדי להגיע למבט כזה, אך חשוב לעבוד על כך ולהתרגל לחיות כך. המצב שבו את נמצאת מגלה לנו עד כמה חשוב שתחזקי בתוכך את הראיה הזו. הדבר הנפלא ביותר הוא שיבוא המשיח. בבואו יסולקו כל הצרות בעם ישראל, ותהיה שמחה עצומה. כל השנים התגעגענו להגיע לשלב הזה, כל הזמן חלמנו עליו, וזו פסגה שאנו מחפשים אותה. היחס שלך למצב הנפלא ביותר, בחרדה כזו נובע ככל הנראה מעבר שבו ציירו לך את השלב הזה באופן לא קל ולא נעים והוא גרם לך לחרדות. פעמים שיש אנשים שמאמינים שעל ידי לחצים ופחדים אפשר לגרום לאדם להתקדם, אך חשוב לדעת שאף שלפעמים זה עוזר לחלק מהאנשים, יש לא מעט שהדברים האלו מרחיקים אותם ואף פוגעים בכל עבודת ה' שלהם. לכן, חשוב כל הזמן להתרגל לחיות במחשבה שה' טוב ומיטיב, שהרי בשביל זה הוא יתברך ברא את העולם, וממילא הוא יתברך רוצה את הטוב שלנו. חשוב להתרגל לחשוב כך, לחפש בכל מה שאנו עושים את הראיה הזו, ולהתרגל, להפוך את הראיה הזו להיות ממש הטבע שלנו. אנו תפילה שלא יהיה תשעה באב, אנו תפילה לה' שנזכה לכל הברכות שה' רוצה לתת לנו, ונזכה לגאולה שלמה במהרה בימנו אמן. הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: בעקבות פרשת מטות: הרב. 1) מדוע זה שבני גד וראובן ביקשו להישאר מחוץ לארץ המובטחת לא נחשב חטא? כל מטרת היציאה ממצרים הייתה ע"מ להגיע לארץ, והם פתאום מבקשים להישאר מחוץ לה? 2) רש"י (פרק לב פסוק לח) אומר שנבו זה שם עכו"ם, האם יש בעיה לקרוא לאדם בשם זה?
תשובה: לשואל אכן יש מן המפרשים שייחסו חטא לראובן וגד, ודייקו זאת מן הפסוק (במדבר לב, כג): "ואם לא תעשון כן הנה חטאתם לה'" (ראה אלשיך הקדוש במדבר לב, כג). בנוגע לשם "נבו", ראיתי בשם הגר"מ אליהו זצ"ל שלא טוב לקרוא לכתחילה בשם זה (ראה ספר "קוראי שמו" של הרב מישאל רובין). נאמנה
שאלה: יש בחירה חופשית?: לרב, אני מקווה שאני מדייק בדברי. למדתי לאחרונה עם אברך גדול מאוד אצלנו בשכונה שע"פ הרמח"ל אין בכלל בחירה חופשית, זה המסלול שהשם קבע לאדם ולפי ר נחמן גם העבירה היא רצון השם. ולכן אדם צריך לחיות בידיעה שלדוג אם הוא בוחר עכשיו ללמוד תורה זה כאילו הוא בחור אבל באמת השם כבר קבע לו את זה, והידיעה הזאת העמוקה שאתה באמת עושה את מה שהשם קבע זו רמה גבוה ביותר והוא ממשיך ואומר שגם עצם הידיעה הזו השם כבר "שתל" אותה באדם. ואז הגענו למסקנה שכבר האדם כביכול מסתכל על עצמו מבחוץ ובעצם לא נשאר לו כלום ולא נשאר ממנו. כי הכל זה השם קבע ועשה. זה המסלול שהשם בחר לו. השאלות הבאות "פילוסופיות", אם כן מהו האדם? מה יהיה השכר שלו אם הוא בעצם כלום אז איך הוא גם יהנה? (לעתיד לבוא) אני בעצמי קצת מסתבך עם הדברים האלו. כמו שאומר הבן-איש-חי שהדרגה הגבוהה ביותר היא הידיעה בשכל, (המבדיל בין קודש לחול.)
תשובה: : אתה הולך על הקצה ולכן מסתבך. הדרך הפשוטה היא שהקב"ה מרחיב מרחב של בחירה חופשית שבה האדם פועל. מכוח מרחב זה האדם הולך ויוצר את עולמו הפנימי את העולם הטוב שלו טוב בזה ובבא. לגבי שאלת הידיעה כבר כתב הרמב"ם שההשגה האנושית אינה יכולה להבין כיצד באותו מעשה מדובר על בחירה חופשית ובכל אופן אותו מעשה אינו מעשה שיכול לצאת מסדר ההשגחה האלוקית. הכל מתאחד בתוכנית האלוקית הכוללת. זהו גדולתו של הקב"ה שאין אנו יכולים לעמוד על דעת עליון זו.
שאלה: רמב"ם הלכות שכירות: לכבוד הרב, יש לי שאלה לגבי הלכות שכירות ברמב"ם פרק ו הלכה י"א: "מכר את הבית או נתנו או הורישו - אין השני יכול להוציאו עד שיודיעו מקודם וכו ". הורישו?! האם המשכיר יכול להודיע לשוכר מתי הוא מוריש ליורש ירושה? הרי זה יהיה כשהוא ימות! מאיפה הוא יודע מתי הוא ימות?! אני רוצה לשאול עוד שאלה, ברשות הרב - שמעתי פעם את הרב אבינר שליט"א אומר שאי אפשר להעביר זכויות לאדם אחר, ולכן כשלומדים שיעור קבוע אי אפשר להגיד, שיהיה לעילוי נשמת או להצלחת או לרפואת וכו. אבל כשמוסיפים,אז אפשר להגיד. האם זה מוסכם על כולם? ואולי לא הבנתי נכון את דברי הרב?
תשובה: כוונת הרמב"ם שהקונה או יורש בית, אינו יכול להוציא השוכרים הדרים בבית אלא אם כן יתן להם התרעה מראש כפי שהיה צריך אלו המוריש או המוכר היו בעלי הדין שלו. כיוון שהקונה או יורש דירה מקבל את הזכויות שהיו למוכר או למוריש, וכיון שבעלים הקודם לא יכל להוציא השוכרים מהבית ללא התרעה מראש, כך הקונה או היורש מוגבל בהגבלה זו. נראה לי שהבנת נכון את דברי הרב אבינר שליט"א, איני מכיר חולקים, אכן ילד או נכד שלומד תורה ומקיים מצוות מעלה את נשמת אביו או סביו אף אם אינו מוסיף במיוחד עבורם, כיון שכל מה שהוא פועל מגיע מכוח מה שהולידו וגדלו אותו. כמו כן אף בנפטר שאינו מהמביאים אותו לעולם, מוסיף לנפטר אם מוסיף ריכוז והתמדה בלימודו מכוח מה שלומד לעילוי נשמתו. הרב מרדכי גרוס.
שאלה: ממון הפקר הוא גזל?: רש"י כתב בתחילת מטות פסוק יא- שלא עברו על גזל בלקיחה מהשלל, והרי שם זה היה ממון הפקר, בלי בעלים? מדוע שיהיה גזל על ממון הפקר?
תשובה: לשואל הנצי"ב מבאר שלא שלחו יד בשלל ששללו בשביל הקהל, אלא רק בדברים הקטנים ששללו עבור עצמם, כמצוין בפסוק נג. (ראה עמק הנצי"ב) נאמנה
שאלה: ביעור פירות היתר מכירה ל"מהדרין": בספר "קטיף שביעית" בהוצאת "מכון התורה והארץ" בעמ 304 בפרק ס"ה העוסק בהלכות ביעור בסע ו מופיע שהמחמירים לנהוג קדושה בפירות שגדלו בקרקע של גוי- חייבים לבער, "והוא הדין" למחמירים לנהוג קדושה בפירות שגדלו עפ"י היתר מכירה- שאינם צריכים לבער. כנראה נפלה טעות: או שהמילים "הוא הדין" אינם במקומם, או שהדין הכתוב בגוי או בהיתר מכירה אינו נכון. נשמח לתשובתכם, בשורות טובות ישועות ונחמות.
תשובה: וברכת ד' ברישא של הסעיף נשמטה המילה "אינם" וכפי שכתב המבי"ט. ובהערה אמנם כתוב נכון שאין חובת ביעור בפירות של נכרים. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: שאלות של מתחזקת: היי, יש לי כמה שאלות בנוספים שונים אשמח לקבל תשובה. 1. אני עושה כל יום מנחה ב"ה מתחזקת. ואני קוראת במנחה את פיטום הקטורת, שמעתי שזה חובה לקרוא פעמיים, גם בבוקר. אני עושה כמובן שחרית אך לא קוראת את הקטע הזה. האם זה חובה? 2.בספר תהילים, אחרי שקוראים תהילים יש תתפילה של אחרי התהילים יהי רצון מלפניך ה שבזכות הספר וכו. ויש שם משפט שאומר " ולכל גויה וגויה תן מחסרונה" מה המשמעות של המשפט הזה? הראי היא גויה אז לא הבנתי. 3.ועכשיו בין המצרים אז אשמח לדעת מה אסור-לאישה. לעשות בימים אלו. :)
תשובה: ב"ה לך. שמחתי לקבל את מכתבך, ולראות שאת ממשיכה להתקדם, אשריך, אני בטוח שאת זוכה לעשות המון נחת רוח לאבינו שבשמים ולתרום המון כוחות ועזרה משמים לעם ישראל בכלל ולחיילנו שנלחמים עתה בשבילנו, בשביל עם ישראל כולו. ברשותך אעבור ישירות לשאלותיך אחת לאחת בעזרת ה'. 1. פיטום הקטורת זו תפילה מאוד חשובה ומעלותיה גדולות מאוד. בני עדות המזרח מאוד מקפידים לומר את הקטורת הן לפני שחרית והן לפני מנחה, אך חשוב לדעת שאין זה חיוב גמור אלא מעלה גדולה, ולכן אם את יכולה, זה ודאי מאוד טוב, אבל אין כאן חיוב, לא לפני שחרית ולא לפני מנחה. לכן תבחני מה מתאים לך ומה לא יכביד עלייך ותעשי זאת. 2. גויה הכוונה אדם, לא משנה אם איש או אשה, אלא אדם. ואנו תפילה לה' שה' יתן ימלא את כל מה שכל אחד ואחת מאיתנו צריכים ושלא יהיה כל רעב וצורך. 3. חשוב ללמוד את הלכות ימי בין המצרים ואת הלכות הצומות בכלל ואת הלכות צום תשעה באב בפרט. אני מאוד ממליץ ללמוד מתוך ספר פניני הלכה, שם הדברים מאוד מוסברים וממש מגיע למעשה מה לעשות. היכנסי לקישור הבא ותוכלי להתחיל ללמוד: באתר ישיבה יש את כל הספרים ותוכלי למצוא שם. בברכת לימוד פורה ושנזכה ל ולשלווה, ולגאולה שלמה במהרה. הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: הרג חפים מפשע במלחמה: לכבוד הרב. לאחרונה פורסם מאמר מאת אחד הרבנים, על כך שמותר להרוג במלחמה הרג חפים מפשע, ואף להחריב את עזה כולה. המאמר ההלכתי מזכיר קצת את הפולמוס שהיה סביב הספר "תורת המלך", גם בו יש הלכות של הריגת גויים חפים מפשע, נשים וילדים. ברור לי שאנו נמצאים כרגע במצב של מלחמה בו נהרגים ויהרגו חפים מפשע. אך חשבתי שאנו צריכים להשתדל שלא להרוג חפים מפשע, ובוודאי לא להחריב עיר שבה יש כמעט 2 מיליון אנשים. איך מתנהלים במלחמה כזאת? האם אכן כדברי אותו רב, מותר להרוג חפים מפשע, מראש, ללא כל ניסיון שלא לפגוע בהם? האם אכן מותר להחריב את כל עזה?
תשובה: גם במלחמה אין התר להרוג לכתחילה חפים מפשע, איסור לא תרצח לא פוקע במלחמה. אך אם חף מפשע נהרג בלי כוונה זו אחריותו, ראה מה שכתבתי בספרי הלכה בימינו "המוסר המלחמתי בתורה".