LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: מקור לסדר ט"ו בשבט: רציתי לדעת מה מקורם של כל מנהגי סדר ט"ו בשבט השונים? מאיפה הם הגיעו, והאם יש באמת עניין לקיים אותם?
תשובה: לשואל, המנהג להרבות באכילת פירות העץ בט"ו בשבט מוזכר כבר במגן אברהם (סי' קלא סקט"ז), "ונהגו לומר עליהם שירות ותשבחות" (רבי יעקב עמדין, סידור בית יעקב, ח"ב עמ' שעא). סדר ערוך לט"ו בשבט נדפס לראשונה בספר 'פרי עץ הדר' (סלוניקי תקי"ג), ובהקדמתו מוסבר עניין זה על פי הקבלה: אכילת האדם מתקנת את חטא אדם הראשון באכילת פירות נגד רצון ה', וכאן האדם בא בראש השנה לאילן ואוכל את הפירות בקדושה. להרחבה על מקורות המנהג ועניינו עיין במאמרים שונים בספר 'נטיעות הארץ' (מאת מכון התורה והארץ). גם למי שאינו נוהג בדרך כלל על פי מנהגים קבליים, יש מקום רב לערוך את סדר ט"ו בשבט, ולציין בו את שבחה של ארץ ישראל ופירותיה הקדושים (כדברי הב"ח באו"ח סי' רח: "קדושת הארץ, הנשפעת בה מקדושת הארץ העליונה, היא נשפעת גם בפירותיה שיונקים מקדושת השכינה השוכנת בקרב הארץ"). יש בכך הכרת הטוב לקב"ה על ברכתו וגם חינוך לאהבת הארץ והקשר אליה. יחד עם זה, ראוי להדגיש גם את הלכות ט"ו בשבט ולהסביר, למשל, את סדר הפרשת תרומות ומעשרות ועניינם. מצער הדבר שט"ו בשבט נתפס ברבים כיום לנטיעות ואכילת פירות בלבד, ללא ידיעה ממשית על הלכותיו. המעיין באנצי' תלמודית ערך 'חמשה עשר בשבט' יעמוד על הפרופורציות הנכונות: שמונה עמודי הלכה, ממקורות ח והראשונים, ושורות ספורות למנהגי היום, שאין להם מקור בדברי ח.
שאלה: בדיקת מזוזה - המשך: אני לא בקיאה בבדיקת מזוזות, אבל המזוזות שלי נבדקו בעבר ע"י מומחה ומהבדיקה שאני עשיתי בעצמי ברור שאין אותיות או חלקי אותיות שנמחקו. האם אני יכולה לסמוך על הבדיקה שלי או צריכה להביא למומחה לבדוק? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "בדיקת מזוזה"
תשובה: ההגהה הראשונית צריכה להיות על ידי מומחה אבל שאר הבדיקות פעמיים בשבע שנים, אפשר לסמוך על הבדיקה שלך בכך שאת רואה שהכול נשאר במקום.
שאלה: בישול על פלטה בשבת לחולה: לרב, שמעתי שיעור מרב צעיר שאמר שהרא"ש כותב בב"ק דף ס שכל מלאכה שדרך עשייתו בגרמא עדיין יש חיוב המתורה, ולכן מכיוון שמבשלים תמיד באש ממש, אז לבשל על פלטה זה רק איסור דרבנן, ולחולה שאין בו סכנה יהיה מותר לבשל בשינוי על פלטה. האם יש ממש בדבריו?
תשובה: הפלטה היא אש ממש.
שאלה: קידוש ביחד - רק לשלושה ומעלה?: ברשותך יש לי שאלה, האם זה נכון בקידוש כשאחד יפטור את השאר צריך שיהיה בסעודה לפחות שלושה אנשים, ואם יש רק שני אנשים בסעודה כל אחד מקדש לעצמו? מראש
תשובה: אין צורך בשלושה. המקדש יכול לפטור גם אם יש אתו עוד אדם אחד בלבד. בהצלחה, הרב אלישיב קפקה
שאלה: השכרת בית ההורים בתקופת האבל: אשתי ואחיה נמצאים כעט בתקופת ה-30 למות אביהם. שאלתי היא, האם מותר להשכיר את בית ההורים בתקופת השנה או להמתין לאחריה? ואם כן, האם זה מבחינת הלכה או מנהג.
תשובה: אם יש צורך למטרת פרנסה אפשר להשכיר את הבית, וטוב תעשו אם תשכירו לזוג צעיר במחיר מוזל קצת ובזה תקיימו גם מצוה שתועיל לנשמת ההורים.
שאלה: שאלת רב בנוגע לשם לבת:, אני צריכה ללדת כול יום ויש לי ולבעלי התלבטות לגבי שם, מדובר על בת ראשונה כאשר תחילה רצינו אמור מזל הפירוש אהבה בספרדית שזה העדה שלי ומזל על שם חמותי, שם שני זה אוריאן, לשם הנל לא מצאנו פירוש ולכן ההתלבטות
תשובה: רצוי לקרוא שם רק בעברית כי בתכם שתזכו לשמוח בה תגדל בארץ ולא בספרד, גם טוב לקרוא בשם שיש לו משמעות טובה כדי לעזור לה להיות מתאימה לשמה ובזאת להשפיע לטובתה בחינוכה למעשים ומידות טובות.
שאלה: צליית כבד אווז בנייר כסף: שמעתי מחברים שהם צולים כבד אווז על האש בתוך נייר הכסף שבו הוא נמכר. האם הכבד מותר באכילה אחרי צלייה כזו? אם לא, כיצד עליהם לנהוג כדי שהכבד יהיה מותר באכילה?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה יש לצלות באש גלויה אחר שעשו בו חתכים או שנקבו אותו. אין לעטפו כי זה אוסרו, הרב חגי בר גיורא
שאלה: יש הבדל בין מלך המשיח למשיח?: אני לא כ"כ מבין, האם יש "גם "מלך המשיח" וגם "משיח" ומה ההבדל בין שניהם?
תשובה: הביטוי 'מלך המשיח' מתייחס למנהיג בשר ודם, מזרע בית דוד. הביטוי 'משיח' מתייחס לפעמים למלך המשיח, ולפעמים לתקופה כוללת הנקראת 'ימות המשיח', שמתחילה כבר מימי קיבוץ גלויות, ונמצא שאנו כבר נמצאים בתוכה. ראה ברייתא המובאת במסכת ברכות יב ע"ב, שם מובא הפסוק "הנה ימים באים נאם ה' ולא יאמרו עוד חי ה' אשר העלה את בני ישראל מארץ מצרים, כי אם חי ה' אשר העלה ואשר הביא את זרע בית ישראל מארץ צפונה ומכל הארצות אשר הדחתים שם" כמתאר את ימות המשיח. כמובן שבתקופת ימות המשיח יש שלבים שונים, וקיבוץ הגלויות הוא רק השלב הראשון.
שאלה: לשון הרע כשאף אחד לא מבין: האם מותר לספר לשון הרע על אדם מישראל, באופן שאין אפשרות לשומעים להבין על מי אני מתכוון (וגם לא יוכלו לגלות בעתיד על מי מדובר)? והאם מותר לי לומר לשון הרע על אדם מישראל, ביני לבין עצמי, באופן שאף אחד לא שומע מה שאני אומר?
תשובה: אפילו אם זה מותר לא כדאי לומר דבר רע אלא אם יש בזה מטרה לטובת השומעים והוא הדין גם בינך לבין עצמך, תשתדל לחשוב רק טוב ובזכות זה תהיה בעצמך הרבה יותר טוב.
שאלה: עניית אמן אחרי יהיו לרצון השני: אני נוהג אחרי כל תפילה, לאחר שסיימתי "אלוהי נצור" ו"יהיו לרצון" השני, לומר שני תפילות "יהי רצון." ואז אומר "עושה " האם בזמן התפילות הנ"ל מותר לי לענות אמן על ברכות החזרה?
תשובה: מותר לענות על כול דבר שבקדושה כולל ברוך הוא וברוך שמו. (ילקו"י קכב, א)
שאלה: עליה לקבר ביום השנה - המשך: על המענה. אני לא לבד, יש לי עוד אח ואני נשואה, כך שלפי המנהג של בעלי כן אמורים לעלות לקבר, אך אני לא יודעת על פי מה לנהוג, מה שנהוג במשפחת אבי או לפי מנהג בעלי? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה אישית
תשובה: מנהג כול ישראל לעלות לקבר ביום היורצייט, לפעמים היה קשה ולכן כביכול נוצר מנהג אחר במשפחתך. אך לא ניתן לקרוא לזה מנהג. לכן חשוב לעלות לקבר לומר את המזמורים הנהוגים בכול עם ישראל ואם יהיה מניין לומר קדיש.
שאלה: תולעים בחציל: במחילה מכבוד הרב, ראיתי את תשובתו בנושא תולעים בחצילים וברשות הרב ברצוני להאיר את העניין אם אפשר, כיוון שראיתי תולעת בחציל. זה התחיל כשקילפתי את העלים וראיתי חור בחציל (חשבתי זו מכה או משהו דומה כי באמת לא נתקלתי בחצילים נגועים) חתכתי את ראש החציל וראיתי חלק נכבד שהשחיר.הבנתי שהיתה חדירה של אורח זר וחתכתי את כל החלק שאחרי החור. כשסיימתי לפרוס את החציל הסתכלתי שוב על החלקים שהורדתי מתוך סקרנות ולהפתעתי הרבה התגלתה מול עיני תולעת. אני אשמח לדעת מה היחס ההלכתי למקרים כאלה (השתמשתי בשאר החציל) ובנוסף, מדוע נזכר כי אין חשש לתולעים בירקות כאלה? לצערי מצאתי. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "תולעים בירקות"
תשובה: וברכת ד' בכל הפירות והירקות יכולים להמצא חרקים, אבל זה דבר לא מצוי ומפתיע, ולכן אין חובת בדיקה במקרים אלו. אמנם אם רואים חלק שחור כהה או חום כהה יש לחוש שמא יש תולעת, אבל באופן כללי אין צורך לבדוק את חציל רגיל לפני שמוש. גם בתפו"ע אפשר למצוא מדי פעם מזיקים ופגעים. על כן הכוונה בדבר שאין חובה לבדוק באופן כללי, אבל אם יש שחרורית או רקבון יש לבדוק, כפי שעשית. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ
שאלה: נסיעה עם גוי בשבת: היי, אני נמצאת כרגע בטיול עם משפחתי ברוסיה. התחזקתי ואני היחידה במשפחה ששומרת שבת, עכשיו אנחנו נמצאים אצל חברים שהם לא יהודים. אין אף מקום שקרוב לבית שאפשר ללכת אליו ברגל אז המשפחה שלי רוצה לנסוע בשבת. השאלה שלי אם מותר לי לנסוע איתם במידה והנהג ברכב הוא גוי או שאני צריכה להישאר לבדי בבית של החברים? הסיבה היחידה שאני רוצה לנסוע איתם זה כדיי לא להישאר לבדי רוב השבת. אודה לעזרתכם.
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה ישר כוח על שמירת המצוות. קשה לקיים מצוות כאשר הסביבה לא מקיימת, אולם ככל שהקושי יותר גדול השכר יותר גדול. האידאל לא קיים בגלל השכר או מיראת העונש אלא בגלל אהבת הבורא. שמירת השבת במשך אלפיים שנה גרמה להמשך הקיום של עם ישראל. תישארי במקומך ביום השבת ותזכי בעזרת השם לשבת מנוחה. הרב חגי בר גיורא
שאלה: מחבת עם ציפוי שומני: קנינו מחבת חדשה, שמתי לב שהציפוי שלה נראה מאוד "שומני", ציפוי בצבע שחור, נראה לי סוג של טפלון או ציפוי non stick. האם יש מקום לחשש של חומרים לא כשרים שעלולים להיות בתוך החומר שממנו עשויה המחבת? (החברה שממנו עשויה המחבת - נאמן). האם בכלל כשקונים כלים לבישול צריך לברר מה החומר ממנו עשוי הכלי, ראיתי שיש מוצרים עם כשרות בד"ץ.
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה כיום בדרך כלל הציפוי לא מהחי. יש מחמירים להגעיל את הכלי. הרב חגי בר גיורא
שאלה: יאק - חיה כשרה?: אנו גרים ביער במקום נידח בצפון אמריקה. קשה ויקר להשיג כאן בשר כשר. בגלל תנאי המקום קשה לגדל בע"ח לבשר וחלב. יאק מתאים למקום ויש המגדלים אותו בהצלחה. האם אנו יכולים לאכול יאק שנשחט כהלכה?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה למרות שהיאק מעלה גרה ומפריס פרסה סדוקה - אין מסורת שיהודים אכלו אותו. החזון איש(יורה דעה יא, ד) מבין מהש"ך(יורה דעה פ, א) שכדי להתיר לאכול בהמה או חיה צריך גם מסורת חוץ מסמני הטהרה כמו צריך בעופות. לעומתו הפרי מגדים מבין שהצורך במסורת הוא רק כדי להתיר חלב( סוג של שומן) בחיה אבל הבשר מותר גם בלי מסורת. היות וזה ספק בהלכה שהיא מהתורה יש להחמיר ולא לאכול גם אם ישחטו, ינקרו ויכשירו כדין. אני מאחל לך שתזכה לעלות לארץ ישראל ולא תהיה לך בעיה של אכילת בשר. הרב חגי בר גיורא
שאלה: עבודה בשבת: אני עובד בימי השבוע ועכשיו הוצע לי לעבוד בשבת, מותר לעשות מלאכות אם אני עובד גם בימי חול (עבודה בבית מלון)?
תשובה: אני מבין שאתה מדבר על עבודות שאינן כרוכות בחילול שבת שהן כמובן אסורות. אם כן, מותר בתנאי שלא קובעים שכר ספציפית על שעות העבודה בשבת, אלא יש לקבוע שכר גלובלי עבור כל העבודה, ובכך להבליע את שכר השבת בשכר העבודה ביום חול.
שאלה: שכן שלא רצה לשלם על נזקים: השכן שמעלי בנה בלי רשיון וללא רשותי, הצעתי לו ללכת לדין תורה אבל הוא התחמק פניתי לבית משפט ושם פסקו שהוא חייב לשלם 12500 שח וכן לתקן את הנזילות שגרם בעקבות הבניה שעשה. הוא לא שילם את הכסף פניתי להוצאה לפועל ושם פסקו שהוא חייב לשלם יותר כסף. הוא שילם את הסכום אבל את התיקונים בביתי, הוא לא עשה האם מותר לי להשתמש בכסף הנותר לתיקון הקירות בביתי?
תשובה: כעיקרון, טוב עשית שהצעת לשכנך לפנות לדין תורה ולא לבית משפט. אך עם זאת, הגם שהוא סירב להצעתך, היה עליך לבקש אישור מבית דין לפנות לבית משפט לפני שתתבע אותו שם בפועל. הצורך בנטילת הרשות מבית דין מבואר בשו"ע חו"מ סי' כ"ו. ניתן לבקש רשות זאת מכל הרכב של בית דין לדיני ממונות, בין אם הוא רשמי של המדינה ובין אם לא, וכן מרב היישוב או השכונה בה אתה מתגורר (והוא יצרף איתו עוד שני תלמידי חכמים שיהוו יחד איתו בית דין). בית הדין אמור לשלוח הזמנה רשמית לנתבע, ואם הוא מסרב הם אמורים לתת לתובע היתר לתבוע בבית משפט. אמנם יש הסוברים שאין צריך נטילת רשות אם ידוע שהנתבע מסרב (כן דעת שו"ת טוב טעם ודעת) אך רוב הפוסקים סוברים כדברי השו"ע הנ"ל שצריך היתר כזה. בדיעבד, כמו בנידון השאלה שלך, שכבר פנית לבית משפט ללא קבלת רשות מבית דין, מותר לך להשתמש בכסף לפי פסק בית המשפט הגם שהוא חורג ממה שההלכה היתה מתירה לתבוע. הטעם הוא שדינא דמלכותא דינא, וכן בצירוף סברא נוספת, שאם הנתבע לא רצה להגיע לבית דין הרי שהוא קיבל על עצמו את כל החיובים שיטילו עליו בבית משפט או בהוצאה לפועל שהיא חלק ממערך השיפוט של המדינה. אלא שכל זה נכון לגבי הסכום שבית המשפט חייב, ולא לגבי החיוב הנוסף של ההוצאה לפועל, כי ההוצאה לפועל מחייבת ת נוסף כקנס על עיכוב הת ולפי ההלכה זה ריבית, ולכך אין היתר גם אם הדבר נעשה על פי דינא דמלכותא. ולכן מותר לך להשתמש בכסף שקיבלת רק לפי הסכום שקבע בית המשפט. וכיוון שבית המשפט פסק שעל השכן לתקן את הנזק בנוסף לסכום הת שנקבע, והוא לא עושה זאת   מותר לך להשתמש בכסף הנוסף שנקבע בהוצאה לפועל כדי לתקן את מה שהשכן מתחמק מלתקן. אך מעבר לסכום שקבע בית המשפט בצירוף עלות התיקון שהטילו על השכן   אין לקבל על פי קביעת ההוצאה לפועל, ואת ההפרש הזה צריך להחזיר לשכן. הרב ברוך פז
שאלה: הלכות חזרת הש"ץ: 1. האם מותר להאריך בתפילה ואני יודע שהאיש שלפניי שיושב בכיסא הוא לא יקום מההלכה הזאת שאסור לשבת 4 אמות לפני המתפלל? 2. האם צריך לקום 4 אמות לפני התפלל גם אם אני יושב נגיד ליד איזה רב וזה לא מפני כבודו לקום בגללי או שעדיין צריך לקום? 3. אני שמעתי הלכה שאם יש ציבור 10 אנשים ואחד מאריך התפילה אז בשעת הדחק אפשר לעשות חזרה ב-9 אנשים כי האריכות בתפילה זה אונס בשבילו, ואם כן אז בכל מקום זה נחשב אונס או רק בגל שהוא מאריך לפעמים? אבל אם הוא מאריך כל יום זה גם נחשב אונס בשבילו?
תשובה: 1. השו"ע באו"ח סימן ק"ב דן באיסור הנ"ל שאסור לישב ד' אמות לפני או בצידי המתפלל. ישנם שם כמה דעות מתי ניתן להקל ולשבת בסביבת המתפלל.למשל י"א שאם זה שיושב מתפלל ולא סתם יושב שם, או לומד תורה, או זקן או חלוש, אין איסור לישב שם. אמנם לכתחילה עדיף לא לסמוך על קולות אלו במיוחד אם יושב ממש לפני המתפלל. אך במקרה זה שאתה מאריך בתפילה וזה שלפניך יושב, א"א לומר שעובר על ההלכה כי יש דעות מקילות. לכן כיווןן שהנך רוצה להאריך בתפילה אין צורך לקצר מפני שהאדם שלפניך אינו עומד. אמנם אם תרצה לזוז קצת הצידה ולהתפלל במקום אחר רק תפילת עמידה זה פיתרון טוב, אך אין זה חיוב כיוון שכל אחד יש לו את מקומו הקבוע שיש ענין להתפלל שם. 2. גם על הרב יש חיוב לקיים הלכה זו ואין זה חלילה מפחית מכבודו. 3. בשו"ע באו"ח נה,ו כתוב "ואם התחיל אחד מהעשרה להתפלל לבדו ואינו יכול לענות עמהם, או שהוא ישן, אפילו הכי מצטרף עמהם". ומשמע שכל דבר שבקדושה מצטרף עימהם אף שלא יכול לענות עימהם. ומעיר המ"ב ס"ק לב שה"ה שיש יותר מאחד שלא יכול לענות עימהם ובלבד שיש רוב מנין שעונה. ויש מחמירין ביותר מאחד. ואף חזרת הש"ץ לפי"ז ניתן לעשות ברוב מנין שעונה ןלמחמירין תשעה שעונין. אמנם בסימן קכד כתב השו"ע " כשש"צ חוזר התפלה, הקהל יש להם לשתוק ולכוין לברכות שמברך החזן ולענות אמן  ואם אין ט' מכוונים לברכותיו, קרוב להיות ברכותיו לבטלה." וכבר עמדו על זה האחרונים שיש כאן סתירה לכאורה ממה שכתב קודם בסימן נ"ה. ואחד החילוקים הוא שבסימן נ"ה מתייחס השו"ע לשאר דברים שבקדושה ובסימן קכ"ד מתייחס לחזרת הש"ץ שצריך תשעה שיענו. ןלכן כתבו האחרונים שלחזרת הש"ץ לכתחילה עדיף שיענו תשעה אך בשעת הדחק ובשעת צורך, שיש למשל מנין מצומצם והציבור ממהר אפשר לסמוך על עיקר הדין שיענו שמונה או אפילו רוב מנין. ולכן מנין כזה שיש אחד שמאריך אפילו בקביעות לרוב האנשים שם זה נקרא שעת הדחק ומקום צורך ולכן אפשר להתחיל את החזרה כאשר הוא עדיין מתפלל. הרב חגי לרר
שאלה: חובות וריבית: שאלתי היא 1.האם חוב ולא הלוואה יכולים לצבור ריבית אם המלווה איחר בזמן (לא בשמיטה)? 2.האם בלוואה בכתב מותר החזר בריבית? 3.האם מותר להלוות כספים בזמן שנת השמיטה?
תשובה: וברכת ד' 3. מותר להלוות כספים בשביעית. 2. אסור להחזיר ריבית בכל מקרה, כולל אם כתוב. 1. לא. אין לקחת ריבית, אלא אם עשו היתר עיסקא. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ
שאלה: שטיפת מי פה בשבת: לכבוד הרב, 1. ישנה שטיפת מי פה שמצמידה את חיידקי הפה ובכך מוציאתם משם. לאחר השטיפה נוצרים בפה גושים מוצקים מהנוזל של השטיפה שלא היו בבקבוק לפני כן. האם ביצירת הגושים הללו יש משום איסור נולד בשבת או איסור אחר כלשהו? 2. יש שטיפה טיפולית שרופאי השיניים רושמים לרוב לאחר עקירות או טיפולי חניכיים. לאחרונה נוספה המלצה להשתמש בשטיפה זו למניעת מחלת עששת באנשים שנמצאים בסיכון לחלות בעששת. האם ניתן לשטוף בה באופן מניעתי בשבת? והאם היא לא נחשבת כתרופה?
תשובה: 1. הגושים נוצרים כלאחר יד ללא כוונה יש כאן פס"ר דלנ"ל בדרבנן. 2 לשטוף את הפה מריח רע מותר בשבת, כמו"כ מניעת מחלה מותרת.
שאלה: כובע מצחיה בשבת: האם מותר לחבוש כובע מצחיה בשבת קודש?
תשובה: אם אין לו רוחב טפח (8 ס"מ) - מותר. אם הוא רחב טפח - נפסק בשו"ע שאסור לחבוש אותו משום אוהל. ויש מקילים כאשר המצחיה מכופפת ולא ישרה. הרחבה: בגמרא בעירובין (קב, ב) מבואר שסור לחבוש "סיינא". לדעת רש"י האיסור הוא רק במקום בו אסור לטלטל, ורק בכובע שאינו מהודק, וזה מחשש שמא יעוף הכובע ויבוא לטלטלו ד' אמות ברשות הרבים. לדעת רבנו חננאל האיסור הוא אפילו בבית, בכל כובע שיש בשוליו רוחב טפח, משום אוהל ארעי. השולחן ערוך פסק כשתי השיטות לחומרא (סימן שא, סעיפים מ-מא): פסק שאסור לחובש כובע רחב טפח בכל מקום, ופסק שאסור לחבוש כובע שאינו מהודק ברשות הרבים. אמנם המשנה ברורה מביא (ס"ק קנב) שבמשך הדורות היו שנהגו להקל ולחבוש כובע ולא לחשוש לאוהל, ומביא כמה סיבות להתיר: 1) הכובע שלהם היה כפוף ולא ישר. 2) הכובע שלהם לא נעשה לצל 3) הם סמכו על שיטת רש"י. בכובע מצחיה וודאי שלא שייך הטעם השני-שהרי הוא כן נעשה לצל, לעתים שייך הטעם הראשון-כאשר המצחיה כפופה, ותמיד שייך הטעם השלישי - שיטת רש"י. מהמנוחת אהבה (כג, יג) משמע שניתן להקל רק בכובע נכפף. הרב עודד מילר
שאלה: תפילה בבית הכנסת: כבוד הרב! שאלתי היא כזאת: ישנו יהודי יקר שבאופן קבוע מטריד את השליח ציבור ואת הציבור עצמו בכל מיני הערות למיניהם שפוגעות בהם. דיברו איתו והסבירו לו שהוא מפריע אבל שום דבר לא עוזר. האם אני צריך להמשיך ולהתפלל באותה בית הכנסת או להחליף בית כנסת? או להמשיך להעלים עין? אין לי מושג אין אני אמור להתנהג במקרה הזה?
תשובה: אם אינך יכול להתפלל בכונה בביכנ"ס זה עבור לביכנ"ס אחר אך אפשר גם לדרוש את הוצאתו של המפריע מביהכנ"ס ע"י תביעתו בדין תורה בעירכם שיוציא צו הרחקה של המפריע מביהכנ"ס
שאלה: טעימה לפני התפילה לחזן: אני משמש חזן קבוע בבית כנסת בכל תפילות השבת. בבוקר, לאחר כשעה מהקימה, אני סובל מליחה שהצטברה בלילה ונאלץ לכחכך בגרוני פעמים לא מעטות. הדבר מפריע לי בהפקת קול נקי וצלול וכמובן שיוצר הפרעה בתפילה. בדקתי ובמידה ואני טועם משהו - 2-3 פרוסות עוגה לשם הצורך, הליחה מסתלקת מאליה תוך זמן קצר, כמעט ללא צורך בכחכוח. התייעצתי בעניין עם מורה לפיתוח קול שאישר את הדברים ואמר כי אכילה מועטת (כשעה לפני התפילה), גורמת לגוף לסלק את הליחה באופן טבעי כחלק מפעילות העיכול וכך אין "ליחה". האם יהיה מותר לי לאכול כמה פרוסות עוגה כשעה לפני התפילה (בסביבות 6:30 בבוקר) כדי למנוע כחכוחים והפרעות מסוג זה? ויישר כוח.
תשובה: לא טוב לאכול לפני התפילה אלא אם כן אדם חולה ח"ו, אמנם אפשר לשתות משקה חם שגם הוא עוזר לצלילות הקול, וישנם משקים שאם תרגיל את עצמך בהם במשך היום יעזרו להיפטר מהליחה בגרון. כמו חלב חם עם כפית דבש, תה קנמון ועוד. בשעת דחק אפשר להקל בפרוסת עוגה אחת(עד 30 גרם) ובע"ה תצליח גם בתפילה וגם בבריאות.
שאלה: חישוב שעות זמניות וסוף זמן מנחה: 1) למשנה ברורה איך מחשבים שעות זמניות, מהזריחה ועד השקיעה או מעמוד השחר ועד צאת הכוכבים? 2) קראתי שזמן מנחה הוא עד 13 וחצי דקות לאחר שקיעה, האם הכוונה ל13 וחצי דקות רגילות או שמחושבות לפי שעה זמנית?
תשובה: לשואל, 1. במשנה ברורה הביא את המחלוקת ללא הכרעה מפורשת (סי' נח סק"ד וסי' רלג סק"ד), ונראה שהחמיר כשתי הדעות: ראה ביאור הלכה סי' מו ס"ט ד"ה ויוצא בזה, על הקדמת זמן קריאת שמע לפי חישובו של המגן אברהם, וכן סי' תמג סק"ח, ש"טוב להחמיר" כדעתו לגבי סוף זמן אכילת חמץ. לאידך גיסא עיין בשער הציון סי' רלג סק"י, על הקדמת תפילת מנחה לפי חישובו של הגר"א. אגב, מהמשנה ברורה ושער הציון שם ברור ש"צאת הכוכבים" הנדון לשיטת המגן אברהם הוא זמן רבנו תם, הרבה אחרי שקיעת השמש, ואכמ"ל. 2. לכתחילה בוודאי יש לסיים את התפילה עד השקיעה, וגם בדיעבד אין זה מוסכם שניתן להתפלל אחריה (עיין ביאור הגר"א סי' רסא ס"ב ושער הציון סי' רלג הנ"ל). השיטה המתירה מסתמכת על הסברה שמותר להתפלל מנחה גם בין השמשות עד צאת הכוכבים, והוא נמשך עד מהלך שלושת רבעי מיל מהשקיעה, ובהנחה שהילוך מיל הוא 18 דקות הרי זה יוצא 13.5 דקות (הרב עובדיה יוסף זצ"ל, יחווה דעת ח"ב סי' כב ויביע אומר ח"ז או"ח סי' לד). כיצד בדיוק לחשב אותן? זוהי שאלה קשה: מצד אחד, ח הזכירו שיעור שלושת רבעי מיל ללא ציון עונה מסוימת ומקום מסוים, ולכאורה זהו שיעור אחיד בכל זמן ומקום. מצד שני, זוהי הגדרה מציאותית לזמן שמשקיעת החמה ועד הסתלקות האדמומית מן האופק (עיין שבת לד ע"ב), וזמן זה משתנה לפי המקום והעונה. אכן, הרב עובדיה בתשובותיו הנ"ל מציין שאלו דקות זמניות, כלומר, לפי דבריו בחורף הזמן מעט פחות משלוש עשרה וחצי דקות ואילו בקיץ מעט יותר ('הלכה ברורה' מאת הרב דוד יוסף, חלק יב עמ' עב), וכך גם בילקוט יוסף במקומות רבים (כגון סי' רלג ס"ד וסי' רצג ס"ב). אלא שבמציאות שיטה זו מעוררת קושי רב, מפני שהשינוי שמתרחש בעונות השנה בזמן ה"נשף" (זמן ההארה בתחילת היום וזמן ההחשכה בסופו) איננו מקביל לשינוי בזמן שמהזריחה עד השקיעה. זמן ה"נשף" בשיא הקיץ והחורף ארוך יותר מאשר בימי השוויון בניסן ובתשרי! לכן, מסתברת יותר הקביעה לפי 'שיטת המעלות', דהיינו לראות היכן נמצאת השמש בימי השויון 13.5 דקות אחרי השקיעה (3.65 מעלות מתחת לאופק - ראה בספר 'זמני ההלכה למעשה' עמ' 29), ולפי זה לקבוע את הזמן בכל מקום ובכל ימות השנה. זוהי שיטת החישוב בלוחות שבספר הנ"ל. למעשה בארץ ישראל ההפרשים קטנים: בשיא הקיץ והחורף זמן זה נמשך בערך רבע שעה אחרי השקיעה. כדי לדעת בדיוק עליך לראות בלוחות שחישבו כך, והאדם הפשוט אינו יכול לחשב רק על סמך ידיעתו על זמני הזריחה והשקיעה. מחלוקת זו נוגעת גם לזמן עלות השחר, שמחושב במהלך ארבעה מיל לפני הזריחה, ושם כמובן ההפרש בין השיטות משמעותי הרבה יותר.
שאלה: מדרשים על ספר שופטים: אני לומד עכשיו עם חבר ספר שופטים ואנחנו מחפשים ספר שמאגד בתוכו את כל המדרשים על ספר זה כולל המדרשים מהגמרא, האם קיים ספר כזה?
תשובה: לשואל ניתן להיעזר בספר "אוצר המדרשים" על ספר שופטים. נאמנה
שאלה: כמה שאלות כלליות בעימות עם אדם לא מאמין: שאלתי הראשונה היא, איך אפשר להוכיח שהנטורי קרתא לדוגמא הם לא צודקים מבחינת התורה בדעות שלהם על עם ישראל ועל השליטה של הגויים פה וכו. הרי הם לומדים את אותה תורה שלנו מי קבע שהם והחכמים שלהם לא צודקים והציבור החרדי שלנו הוא זה שצודק?? שאלה שניה היא כשאומרים בגמרא שחכמים תיקנו וחכמים אסרו. מי החליט שהם חכמים?מי רשאי להחליט שהם באמת חכמי הדור ושאין איזשהי טעות בהחלטה לגביהם? שאלה שלישית לגבי הסדר הכרונולוגי בתורה. כשקיבלנו אותה היה רשום בה כבר את העתיד? או שסוף התורה היא מבחינת הכתוב הוא במעמד קבלת התורה ואז כל מה שרשום הוא אחורה בזמן בלבד?
תשובה: ב"ה קיבלתי את שאלתך וחשבתי עליה לא מעט. אחד מהדברים החשובים ביותר בעם ישראל זו האחדות. חשוב מאוד לזכור שאנו עם אחד, שאנו אחים, וגם אם יש דברים שאנו לא כל כך מסכימים אחד עם השני, אנו אחים ואוהבים אחד את השני. חשוב מאוד לדעת שהיסוד של היהדות שכולנו מסכמים הולכים לאורו הוא אהבת ה' והרצון לחיות את הקשר עם אבינו שבשמים. ככל שאדם חי יותר את היסוד הזה, כך הוא זוכה להיות יותר קרוב לה' ויותר שלם. אכן, יש דרכים שונות ביהדות, וכל אחד יכול למצוא את הדרך שמתאימה לו. התורה גדולה ורחבה מיני ים, יש בה המון דרכים, והמון כיוונים שכולם מאוחדים ביסוד הזה שהזכרתי. אף ביסודות של התורה כולנו מסכמים. אין זרם ביהדות שלא חושב שצריך לשמור שבת, שלא מקבל את התורה שבכתב ואת התורה שבעל פה. את המשנה ואת הגמרא ועוד ועוד. בתוך התחומים האלו יש מקום לדיונים, לבירורים, להוכחות לדרך כזו או אחרת ביהדות, אבל חשוב מאוד שלא ללכת לאיבוד אחרי המחלוקות, אלא להיות באחדות. בנוסף לכך, פעמים רבות שהדיונים האלו גורמים לנו לסטות מהעיקר. אנשים שאינם חיים את עבודת ה' לפעמים מטים את הדיון למקומות כאלו שאינם קשורים לעבודת ה' שלהם, ושבאמת אין להם משמעות בהם, במקום להתעסק עם תחום זה. לכן, בדיונים בתחום הזה אני מציע להתחמק באלגנטיות, באמת, פשוט לא לתת לנושא לעבור. חשוב להבליט שהתורה גדולה כל כך, ולכן אפשר למצוא בה כיוונים שונים, שאתה באופן פרטי חושב שהכיוון שאתה הולך בו יותר נכון ויותר טוב, ולכן אתה יכול להמליץ על הדרך שלך, ופחות על דרכים אחרות. ביחס להגדרת חכמים, הדבר מאוד פשוט, חכמים הם אלו שמגדירים את החכמים. אנו האנשים הפשוטים אין לנו כלים להעריך את הגדולים, ולכן מי שיכול באמת להעריך זה הגדולים עצמם. עם ישראל יודע מי הגדולים, עם ישראל קיבל את הגדולים האלו. לדוגמא, התלמוד הבבלי הוא סיכום של דיונים שנערכו במשך שנים בין גדולי ישראל, התנאים והאמוראים. מי החליט שהם אלו שמתאימים? יש דברים שאין בהם דיון, שהם ברורים. ידוע שכל אחד מהרבנים המובאים בתלמוד היה יכול בתפילתו להחיות מתים! אלו היו קדושי עליון וענקי עולם. ואין מי שתווכח על כך. כך גם גדולי ישראל שבמשך הדורות, גדולי ישראל הכירו והעידו על כך. בתורה כתוב גם את העתיד, הואיל והיא נבואה אין בה הגבלה של עבר ועתיד. סליחה שאני מקצר. אף שיש מקום להאריך בדברים, אך נראה לי שחשוב להפוך את הנושאים האלו ללימוד מסודר במסגרת לימוד טובה, שבה אפשר יהיה לבנות עולם רוחני רחב, שמכיר את כל הצדדים ומוביל לבניה. אם תרצה אשמח לעזור לך להתחבר למקום שיתאים לך. שתהיה לך המון המון הצלחה הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: איזה מלאכות צריך לעשות על ידי גוי בשדה?: אני תלמיד לתואר שני ועושה מחקר מדעי באזור גילת בדרום הארץ (נמכר בהיתר מכירה). ברצוני לדעת אילו מלאכות צריך לעשות על ידי גוי בשדה? וכן אילו מלאכות צריך לעשות על ידי גוי בצמחים שנזרעו במיכלים שנקברו בשטח?
תשובה: וברכת ד' גוי צריך לעשות כל המלאכות האסורות מדין תורה. חרישה, זריעה, זמירה, קצירה ובצירה. גם צמחים שנזרעו במיכלים שנקברו בשטח כל מלאכות דאורייתא יש לעשות בעזרת גוי. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ
שאלה: יין נסך על ידי אבי בשבת: ברשותך יש לי שאלה אשמח אם תענה. 1.אבא שלי עושה קידוש בשבת אבל הוא בכללי מחלל שבת למרות שהוא התחיל בזמן האחרון לא להדליק או בשבת. אבל הוא לא מתפלל בכלל.אם הוא מוזג יין בקידוש מותר לשתות מהכוס? 2.אם אחי או קרוב משפחה או חבר מוזג לי כוס יין והוא מחלל שבת אסור לי לשתות? ואם כן איך אני יכולה להסביר לו את זה שאני לא יכולה מבלי לגרום לו לזלזל בהלכות ובתורה ובאיסורים או חס וחלילה להיפגע ממני.? מראש
תשובה: ב"ה שמחתי לקבל את השאלה היפה. מאוד כואב ולא פשוט שאבא לא שומר שבת, ויחד עם זאת הדבר מאוד מעודד כאשר הוא עושה קידוש ומתחיל בעוד דברים. חשוב מאוד לעודד אותו, להעריך ולשמוח בכך. ככל שאנו נדע יותר לראות את הדברים באופן חיובי, כך נזכה להיות יותר שמחים ולשדר יותר שמחה לסביבה שלנו. אדם שעובר תהליך, חשוב מאוד לחזק אותו, שכל חיזוק נותן לו כח להמשיך הלאה, להתקדם. לכן, חשוב מאוד לדון אותו לכף זכות, להסתכל על הדברים הטובים ולחזק אותם. ביחס לקידוש, חשוב מאוד לראות זאת באופן חיובי, לעודד אותו לעשות את הקידוש, גם אם יש בכך כל מיני חסרונות. חשוב מאוד לדעת שבמצב זה יש כמה וכמה דיונים הלכתיים, שבמצב שבו אתם נמצאים חשוב לדעת להקל בהם. אחד מהם זה נושא הקידוש ודין יין נסך. דבר ראשון, יש דין של יין נסך, שהוא יין שהתנסך לעבודה זרה, זהו יין שאסור מהתורה, לעומת זאת יין שגוי שכשך אותו נקרא סתם יינם ואסור מדברי חכמים בלבד. ממילא במצב זה יש בסיס לומר שכאשר יש ספק, יש מקום להקל בכך, כפי הכלל ההלכתי "ספק דרבנן לקולא". דבר שני, ביחס ליהודי שמחלל שבת בפרהסיא יש דיון גדול בין הפוסקים הם הוא באמת הופך את היין לאסור, יש פוסקים שכותבים שלא, ולכן יש בכך ספק. דבר שלישי, אפשר לקחת יין מפוסטר שרוב היינות הם כיום כאלו (לא היקרים אלא הפשוטים) ואז יש דעות רבות בין הפוסקים שיין זה נקרא מבושל, וממילא אין בו איסור של יין נסך. לכן הוראת רבנים רבים היא שבמצב הזה אפשר לסמוך על הדברים שכתבתי ולהקל. למעשה, במקרה שיש חשש של היפגעות, או חוסר הבנה, אפשר להקל בשתיה וכן בקידוש. בברכת הצלחה רבה הרב יצחק גרינבלט
שאלה: מה זה היתר עסקה?: מה זה היתר עסקה?
תשובה: התורה אוסרת להלוות בריבית, ולפיכך אסור לאדם לקבל מהלווה סכום גבוה יותר מזה שהלווה לו. אולם אם שניים שותפים בעסק, הרי שהרווח מגיע לשניהם. הרעיון של היתר עיסקה הוא ליצור שותפות במקום הלוואה. המלווה והלווה שותפים בעסק שבשבילו הלווה לווה את הכסף, וכך לאחר שירוויח יתחלק ברווחים עם המלווה (היות והלווה משקיע לבדו בטירחה של ביצוע העיסקה, צריך לתת לו יותר ממחצית הרווחים, אחרת נחשב הדבר לריבית כי תמורת ההלוואה מקבל המלווה גם טירחה של הלווה). אמנם לפי זה במקרה שהלווה יפסיד בעיסקה יפסיד גם המלווה, וכדי למנוע מצב זה נוהגים לכתוב בהסכם שעל הלווה יהיה להוכיח שהפסיד על ידי שישבע על כך, ואם ירצה להיפטר מהשבועה יוכל לפדותה לדוגמא תמורת 5. היות ואנשים בימינו לא רוצים להישבע הרי שתמיד ישלמו את האחוזים הללו, וכך ירוויח המלווה רווחים כשווי ריבית של 5.