שאלה: איך מוכיחים את האמונה?: איך יודעים ומסבירים שהאלוקים שלנו הוא האלהים האמתי? איך יודעים שלא אלהים של דת אחרת הוא האמתי או שאין בכלל אלוהים? ואחרי שיודעים שהאלוקים שלנו הוא האמתי איך יודעים שדתנו היא הנכונה (שהרי גם המוסלמים והנצורים מאמינים בו אך הם מקיימים דת שונה לגמרי)?
תשובה: לק"י לך! השאלה ששאלת היא שאלה חשובה שבאמת מתפרטת לשתי שאלות. הראשונה - איך יודעים שה,שלנו, אמיתי? השניה - איך יודעים שהיהדות היא הדת האמיתית? איך יודעים שה, שלנו, אמיתי? נתחיל דבר ראשון בהבנה מה זה אמונה. אמונה ואמון מגיעים מאותו השורש כך שגם שבמשמעות יש דברים דומים. אין פה ידיעה שנחנו רגילים אליה אלא אמונה - לתת אמון. בסוף, כמו שהרס"ג בספרו אמונות ודעות אומר שאפשר לדעת את ה, אך יש פה ענין גם של אמונה. יש בעולם שתי הגדרות של אמונה שבתוכן מגדירים את סוגי האמונות. הראשונה - פוליתאיזם שמאמינה בריבוי האלים. דהיינו שיש הרבה אלים ולא רק אחד (כמו שמוצאים בבודהיזם ובמובן מסוים גם במיתולוגיה היוונית). ומה ההגדרה השניה? אליה נגיע מתוך הראשונה. מה הכוונה - תמיד אפשר לשאול איך זה שיש הרבה אלים? אם זה מצד השאלה מי ברא אותם, שכן גם באנושות אנחנו יודעים שכולנו צאצאים של אדם וחווה ויש מקום ראשוני אחד (כי אדם וחווה אחד הם) או שאלות נוספות. מתוןך כך, אנחנו מבינים שיש מקום ראשוני של כולם ויש אל אחד. זו התפיסה של המונותאיזם - האמונה באל אחד. לכל יש מקום ראשוני, ובינתיים לא נגענו בשאלה "אל של מי?". למה? כי קודם צריך להבין שאל משמעותו כח. כח ראשוני יש, וגם מי שלא מאמין בכלל, האתאיסטים, מסכימים מאמינים בכך. זו הנחה שהיא קיימת אצל כולם. נכון, אפשר לשאול איך יודעים שזה נכון? פה נכנס האמונה וגם ההבנה שיש נקודת התחלה להכל. אני מקווה שעד פה הכל מובן שכן מתוך זה אפשר לצלול לשלב של השאלה שלך. איך יודעים שהדת שלנו נכונה? לאחר שניפינו את התפיסות של הפוליתאיזם, אמונה באלים רבים, נבין שגם הנצרות והאיסלאם מאמינים בה  וזו נקודת ההתחלה בעצם שרוב רובו של העולם מסכים עליו. לא שאנחנו צריכים את ההסכמה שלהם, אבל עצם ההכרה היא דבר גדול. כולם מסכימים שה  בורא שמים וארץ ושהתנ"ך היא אמת (אלא שאחריה הוסיפו את הקוראן ואת הברית החדשה). עד פה עניניו בעצם על השאלה הראשונה מתוך הסתכלות שכלית מתוך העולם. ברור שאפשר ונכון להביא את מה שכתוב בתנ"ך "בראשית ברא אלוקים את השמים ואת הארץ". נקודה. אך בשאלה הזו חשוב גם לראות את הדברים מבחוץ וזה יאיר לנו את ההבנה שלנו אז מה הבעיה? הם אומרים שה  החליף את הבחירה שלו - הוא התחרט. כשאומרים משפט כזה זה נותן הבנה שה  לא ידע מה יקרה לעם ישראל, שה  לא עושה בחירות נכונות והופך בעצם את היישות הכי גדולה - את הבורא - לכזה קטן ובעצם לאנושי. נכון, יש את האימרה "דיברה תורה כלשון בני אדם" אך זה בשביל ההבנה שלנו, בשביל שנוכל להתייחס לה. מההכוונה? הרי כל הדיבור שלנו על ה  הוא איך שהוא מתגלה אלינו, אך ברור שזה לא באמת כך. דהיינו, כשאומרים ה  כועס זה רק איך אנחנו חווים את זה ולא מדבר על ה  עצמו, אלא על העטיפה - הלבוש שלו. אפשר להרחיב עוד רבות ולראות איך עצם חזרת עם ישראל לארץ ישראל וזה שהארץ נותנת את פירותיה היא התקיימות דברי הנביאים, דבר ה. זה דבר שסותר לחלוטין את הנצרות וגם את האיסלאם. אם ה  התחרט אז מדוע דברי הנביאים מתקיימים? דברים שסותרים לחלוטין את האיסלאם או הנצרות שאומרים שהוא בחר בהם. אלו דברים נקודתיים שאני מקווה שנותנים חומר למחשבה בשביל לעזור לך להגיע לתשובה מתוך מה שכתבנו. עם זאת, נזכור שמדובר באמונה שכמו בקשר עם אנשים - קשר אמיתי הוא לא רק כשכיף וסבבה וה אלא גם כשקשה כי יש אמונה באחר. גם כשיש לנו חושך ו"סתר המדרגה" ה  איתנו ולנו יש אמונה צרופה ואיתנה. זה לא אומר שקל, אבל זו נקודה שצריך לזכור שכן בסוף יש פה הרבה דעת וידע שאפשר להשתמש בו להגיע לתשובה אך בסוף יש את הקליק הקטן שזה האמונה וזה הקליק החשוב. לבסוף, אני מצרף פה לקט של תשובות בענין, שבתוכם יש עוד הפניות שלאלות דומות, וגם ממליץ לך ללמוד את הספר "לנבוכי התקופה" של הרב משה אביגדור עמיאל זצ"ל, רבה הראשי של תל אביב לשעבר, שגם כן נוע בשאלות שהעלית בדבריך. אני מקווה שהדברים עזרו. אם יש עוד שאלות לבירור או דברים נוספים שיש רצון שנעמיק בהם, בנושאים אלו או בנושאים אחרים, בשמחה. הרבה הצלחה וישר כח גדול על הרצון לברר את הדברים מהשורש. נתנאל netanelweil gmail.com