שאלה: ללמה כל כך רע לצדיקים וטוב לרשעים?! זה לא עושה לי חשק להתחזק.: הרב!! השאלה הזאת באמת משגעת אותי. למה בעולם יש אנשים צדיקים שבאמת עושים רק טוב בעולם ובאמת רק רע יוצא להם. יוצאים להם ילדים עם בעיות אין כסף. לפעמיים אני באמת רוצה לעלות למעלה להתקדם ואני פשוט מפחדת שאני טיפה התחזק ואני יקבל צרות. לא מתאים לי כ"כ לסבול. למדנו מלא על שעכשיו רע ובעולם הבא טוב, פרוזדור וטרקלין ועוד כל מיני. אבל זה לא עוזר. לא מסתדר לי שאני צריכה לסבול פה כדי שיהיה טוב בעולם הבא. למה אני לא יכולה לקיים מצוות מאהבה בלי לסבול בעוולם הזה. ודווקא לאנשים באמת רעים טוב??? ואי אפשר להגיד: "את לא יודעת אם הם רעים" "על תשפטי אותם" האנשים האלה ב-א-מ-ת רעים ומגיע להם הכי הרבה רע. אבל מה קורה בסוופ?! ה להם והם חיים חיי כייפ והנאה. אולי הנאה רגעית שלא תיהיה להם בעולם הבא. אבל למה לצדיק לא יכול להיות את ההנאה הזאת גם פה?? ((
תשובה: לך צדיקה! אם הבנתי נכון את שואלת את שאלת השאלות- מדוע "צדיק ורע לו רשע וטוב לו" השאלה ששאלת אינה חדשה. זוהי שאלה עתיקת יומין את שאלתך שאל גם משה רבינו בכבודו ובעצמו. כך שאת בחברה טובה (: על שאלה זו אשתדל לענות כהבנתי וניגע בה בהמשך. אלא שמה שתפס אותי בשאלתך הן ההשלכות של הקושיה על עצם ההתקדמות הרוחנית שלך. יצרת הנחת יסוד של "צדיק רע לו" והנחת יסוד זאת גורמת לך לפחד מכל התקדמות רוחנית. תרשי לי להתייחס בראש ובראשונה לחששות שלך שלהם יש השלכות מעשיות ורק אח"כ לשאלה התיאורטית של צדיק ורע לו. אז בואי ונעשה סדר. לענ"ד הנחת היסוד שלך איננה מדויקת- לא כל מי שצדיק רע ולו ולא כל מי שרשע טוב לו. לא כל אדם שמתקדם רוחנית נדרס ע"י סמיטריילר ברחוב ולא כל עובר עבירה מקבל כוס לימונדה ווילה בקיסריה. אבל. לו יצויר שהנחת היסוד שלך נכונה- קרי, כל מי שמתקדם רוחנית יסבול- כלל גדול בחיים: אין אנחנו צריכים להיות נאמנים לאמת כדי לקבל שכר- אם הדבר הוא נכון אנחנו צריכים לקיים אותו. אנחנו לא מקיימים את התורה על מנת לקבל פרס אלא משום שזו האמת, זהו רצון ה. אם מגייסים אותי למילואים, וזה מה שנכון לעשות אני אצא להילחם למרות שאני לוקח סיכון, למרות שאני יכול להיפצע או אף חלילה להיהרג. אם כל חייל היה עושה חשבון של טובות הנאה לא היה נשאר ממדינת ישראל כלום. אם יש ספק באשר לאמתותה של התורה, זו כבר שאלה מסוג אחר. אך במידה וברור לך שהתורה שניתנה למשה בסיני היא אמת גמורה- צריך לקיים אותה ללא כל חשבון. ושלא יהיו לך אכזבות בחיים- ישנם הרבה דברים נכונים שעלינו לעשות שנקריב דבר וחצי דבר על מנת לעשותם ולעיתים גם נסבול מכך. לולא העמידה האיתנה על האמת הזו עם ישראל היה נמחק. יהודים לא היו עולים על מוקד ולא היו נצלבים בעודם בחיים, ומאידך מדינת ישראל לא הייתה קמה, אף יהודי לא היה עולה לארץ, אף ביצה לא הייתה מתייבשת, את היית בסקנדינביה ואני הייתי בתימן והדיון שאנחנו מקיימים עכשיו לא היה מתקיים. באשר לשאלה העמוקה על "צדיק ורע לו" אני חושב שכדאי מאוד שנחדד יחד את השאלה- צריך להגדיר מהו טוב ומהו רע בשאלת צדיק ורע לו רשע וטוב לו: אני אשאל כמו כל יהודי טוב- האם סמים הם טובים למסומם? כנראה שלא. האם כסף רב הוא דבר טוב לכל אדם? גם כנראה שלא. אז מה טוב ומה רע? טוב ורע הם נפילה של האנושות מאז חטא עץ הדעת, הלא הוא עץ שמי שאוכל ממנו "יודע טוב ורע". לפני חטא עץ הדעת היה בעולם אמת ושקר. אמת ושקר הם אובייקטיביים כשלעצמם. טוב ורע הם סובייקטיביים, תלויים באדם עצמו. רבש"ע חותמתו היא אמת. אמת ולא טוב. הלא יש רע בעולם והוא, גם הוא מגיע מרבש"ע. רבש"ע משגיח ועושה את מה שהוא אמת ונכון גם אם אנחנו חושבים שזה רע, זוהי האמת שצריכה להופיע בעולם. רבש"ע משגיח על העולם בכל רגע ורגע, בו יש תהליכים ארוכים בהם טוב יוצא דווקא מתוך רע. למשל: ירידת יוסף למצרים, אמנם הייתה רעה ואף נעשתה בחטא של אחיו, אך רבש"ע גלגל את כל זה כדי שלכשיצאו יעקב ובניו לגלות במצרים הם יתקבלו בכבוד הראוי להם כפי שהתקבלו כשנודע להם שיוסף שליט מצרים הוא הוא אחיהם. (היחס הרע לעם ישראל במצרים היה רק לקראת סוף הגלות.) אז יוסף הוא צדיק. נכון. והוא סבל. אך בהסתכלות כללית אנחנו רואים זוהי האמת שהייתה צריכה להתגלות בעולם. אפשר להביא אין ספור דוגמאות מהתנ"ך, מהגמרא וההיסטוריה של עם ישראל הממחישים תהליכים ארוכים. אבל עדיין, יש צדיקים שרע להם ורשעים שטוב להם?!?! נכון ולא נכון ואני אסביר את עצמי. אני מבין שההסבר על עולם הזה ועולם הבא לא עוזר לך. האמת שזה די מובן כשאנחנו חיים בעולם הזה ולא מכירים עדיין את העולם הבא. קשה לראות את העולם החומרי הזה כפרוזדור בייחוד שיש בו הנאה וסבל כל כך עמוקים. ברור לי שאת יודעת שהעולם הבא הוא העיקרי. כולנו יודעים. אך הבעיה שלנו היא ההפנמה. אם היה ברור לנו עיקרו של העולם הבא כולנו היינו צדיקים למרות הכל, וכל העולם כולו היה חוזר בתשובה. אך אנו נמצאים בגוף, לגוף יש דרישות, הוא מצד אחד דורש הנאה ומצד שני דוחה סבל. המורכבות הזו כשאנחנו בתוך גוף מונעת מאתנו לצאת מהבועה החומרית ולהסתכל על הכל מלמעלה. היא מונעת מאיתנו לראות את עיקר החיים- את הנשמה. גם לנשמה יש דרישות- גם היא דורשת הנאה (קרי, קיום מצוות והליכה בדרכי ה ) וגם היא סובלת (קרי, מעבירות וחטאים) אנחנו פחות מרגישים את סבל הנשמה, אם כי הוא זה שמוביל אותנו לעצבות ולייאוש מהחיים והטוב בעולם. הנשמה היא שמחה. העבירות הן במעשה, בדיבור ובמחשבה מכסות את אורה של הנשמה ומעיבות עליו. ככל שהנשמה יותר מכוסה האדם הופך ליותר עצוב. ומה האדם עושה בנידון? הוא מנסה לכסות על העצב בהנאות חומריות- אך אין זה רצון הנשמה והיא לא שבעה- אז יש מעגל קסמים הרסני המעיב על הנשמה ועל כל שמחה בחייו של האדם. אם מסתכלים על העיקר שבאדם, הנשמה, מבינים שהנאות וסבל חומרי לא מעניינים אותה. מה שמעניין אותה הן ההנאות והסבל הרוחני. לכן לרשע- רע ולצדיק טוב. הצדיק עוסק באמת והרשע עוסק בשקר. אבל אני לא מרגישה את זה?! נכון. לא כל דבר מרגישים. גם אם את לא מרגישה יש בגופך תהליכים כימיים אין סופיים בכל רגע ממש. לא כל דבר מרגישים. אבל עדיין! למה לא יכול להיות טוב חומרית גם לצדיק?!! אז מה אם זה לא חשוב?? או! אז פה חידדנו את השאלה: השאלה האמתית של "צדיק ורע לו רשע וטוב לו" הוא מדוע רבש"ע לא דואג גם להנאה החומרית של הצדיק ולעומת זאת דואג לרווחתו החומרית של הרשע בעולם הזה?? עכשיו גם מובן מדוע גדולי עולם שאלו את השאלה הזו. אז.נו. מה התשובה? לפני מה שהבנתי משאלתך אני בטוח שאת יודעת לדקלם את התירוצים הבאים: העולם הזה הוא פרוזדור אל הטרקלין רבש"ע מנקה מזכויותיו של הרשע בעולם הזה ומעניש אותו בעולם הבא ועוד ועוד עדיין, ובצדק, מציקה לך השאלה "מדוע בכל זאת. " אז ככה. יש מקומות בהם אנחנו צריכים להוריד את הכובע בפני המציאות ובפני השגחת ה  ולומר "לא יודע". לא כל דבר אנחנו יודעים- גם בחקר המדע עם כל הטכנולוגיה עוד לא ירדנו לעומקה של מערכת העצבים ועל הצלתם. עוד לא הבנו מהי התרופה המוחלטת למחלה הנוראית סרטן. עוד לא. יש מקומות בהם אנחנו לא יודעים, שאותם אנחנו לא מסוגלים להשיג. להבדיל כך זה גם בתורה- הן בהלכה והן באמונה. לא פעם תראי את רש"י בכבודו ובעצמו מעיד על עצמו שהוא אינו יודע דבר מה. ומה עושים כשלא יודעים?! אז בהלכה יש לנו כללים לכאן ולכאן וישנה הכרעה ע"פ הכללים. ובאמונה? כשאנחנו לא יודעים אנחנו מבינים את ההבדל המהותי ביננו לבין רבש"ע. רבש"ע מלא כל הארץ כבודו ובני האדם הם מוגבלים ואינם יודעים את הכל. חוסר הידיעה לא אמור לפגוע לנו לא באמונה ולא בעבודת ה. חוסר הידיעה מוביל אותנו להבין את היסוד האמוני שלרבש"ע יש תהליכים ומהלכים שאין אנחנו יודעים את פשרם. גם משה רבינו רצה לראות את "פניו" של ה, את ההבנה של השגחת ה  מההווה אל העתיד. הוא רצה להבין מהי השגחתו של רבש"ע בכל זמן נתון. אך רבש"ע אמר לו שאת  פניו  אי אפשר לראות בעולם הזה אלא רק בעולם הבא ובעולם הזה אפשר לראות רק את "אחוריו" למפרע, לאחר מעשה, אפילו לאחר זמן יכול להיות שאם נתעלה נבין את השגחתו של ה. אך בכל זאת הוא עבר על פניו "ויעבור ה  על פניו" וקרא את השגחתו והסביר לו את י"ג מידות של הרחמים: שהוא רחום, חנון, ארך אפים, רב חסד ואמת, נוצר חסד לאלפי דורות, נושא עוון ופשע וחטאה ונקה. (מוכר לך?) כלומר גם כשאתה לא מבין וזה לא מסתדר לך הכל בא מרחמיו של רבש"ע ובהשגחתו. אז כל עוד אנחנו בני אנוש אין אנחנו יכולים להבין תהליכים הנשגבים מבינתנו. כולל את שאלת "צדיק ורע ולו רשע וטוב לו" את מוזמנת לקרוא תשובות נוספות בנושא בקישור הבא: מקווה שנתתי כיוון כללי אשמח לעזור עוד אם צריך המייל שלי: elronza gmail.com פלאפון: 0524521552 אלרון