LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: מותר להתעורר לקול מוזיקה?: האם מותר לקום בבוקר משינה עם קול מוזיקה?
תשובה: כתב השו"ע בסימן מז סעיף ד: המהרהר בדברי תורה אינו צריך לברך. וכתב המשנה ברורה שהגר"א חולק וסובר שגם אסור להרהר בלי ברכה. ובמקרה דנן נראה שאף אם יש שירים עם פסוקים, האדם שם לבו למנגינה יותר מהמילים כי זה נעים להתעורר עם מוזיקה ויכול להיות שאף לגר"א יהיה מותר. וזה גם לא נקרא לעשות מלאכה לפני התפילה ולכן אין בעיה לשמוע מוזיקה לפני התפילה. הרב רואי מרגלית
שאלה: דיווח שעות עבודה: במסגרת עבודתי מתבקשת אני להעביר כרטיס מגנטי בכנסתי וביציאתי. במהלך אחד הימים נפטר אביה של אחת העובדות ונסענו כולנו ללויה. ה בוס נסע איתנו, אך הוא אינו הגורם המשלם את המשכורת שלי. האם אני צריכה להעביר כרטיס ביציאתי או שניתן להחשיב זאת כחלק מהעבודה.
תשובה: צריך לברר אצל המעביד האם הוא רואה ביציאה ללויה חלק מהעבודה או לא.
שאלה: ויסות רדיאטור בשבת: קראתי את השאלה לגבי וויסות מזגן בשבת. האם ויסות של רדיאטור מותר בשבת כאשר הרדיאטור פועל (אולי המצב שונה ממזגן) והאם יש הבדל בין הגברת רמת החום לבין הורדת רמת החום?
תשובה: ויסות הרדיאטור משנה את פעולת החימום להדלקה וכיבוי, ופעמים שבאותו רגע נוצרת פעולת כיבוי או הדלקה ויש זה חילול שבת מדאורייתא. וגם אם לא נעשו הדלקה או כיבוי מיידית יש בזה גרם הדלקה או כיבוי שגם הם אסורים, ובזה אין הבדל בין הגברת רמת החום לבין הורדתו.
שאלה: האם הגיוס לצה"ל היא מצווה מן התורה: האם הגיוס לצה"ל הוא מצווה? האם זו מצווה מן התורה?
תשובה: אין לשער את גודל מעלת השירות בצבא ישראל, ששתי מצוות, שכל אחת מהן שקולה כנגד כל שאר המצוות, כלולות בה. הראשונה: הצלת ישראל מיד אויביהם, וכידוע אפילו על הצלת נפש אחת מישראל מחללים שבת, ופיקוח נפש דוחה את כל המצוות, וכל המציל נפש אחת מישראל כאילו הציל עולם מלא. על אחת כמה וכמה שמי שמשרת בצבא ומשתתף בהצלת כלל ישראל, שהוא מציל עולם מלא. השנייה, שמירת ארץ ישראל שתהייה ביד ישראל, וכפי שנאמר (במדבר לג, נג): "והורשתם את הארץ וישבתם בה". והורשתם פירושו כיבוש הארץ, שתהיה בידינו ולא ביד אומה אחרת, והישוב הוא להפריח את שיממותיה. ואמרו ח (ספרי ראה נ"ג) שמצוות ישוב הארץ שקולה כנגד כל המצוות. ונכתבו על כך מאמרים רבים מספור. ואפשר לעיין בכל הספרים שיצאו על הלכות צבא, וכם במאמרים של הרב זוין זצ"ל ובספרו של הרב גורן זצ"ל "משיב מלחמה". תשובת הרב לגבי הבעיתיות שבצה"ל.
שאלה: פאות בתפילה: מדוע נוהגים החסידים אשר מגלגלים את פאותיהם סביב אוזניהם, להתיר אותם לפני תפילת שמונה עשרה. מה המקור למנהג זה?
תשובה: ע"פ הסוד שער הראש הוא "דין" ושער הפאות והזקן הוא "חסד". לכן נהגו לשלשל את הפאות לפני שמונה עשרה כדי שישתלשל השפע מעולמות עליונים. הרב רואי מרגלית
שאלה: שמחה בחודש אדר: מדוע ההלכה לשמוח מתחילת חודש אדר ולא רק ב-י"ד באדר?
תשובה: כתוב במגילה: "והחדש אשר נהפך להם מיגון לשמחה ומאבל ליום טוב". ולכן יש ענין לשמוח בכל החודש: "משנכנס אדר מרבים בשמחה". הרב רואי מרגלית
שאלה: הגעלת והטבלת כלי חרס: ברשותי צלחות בשריות מחרס שלא השתמשתי בהן מספר שנים. האם ניתן להפוך אותן לחלביות לאחר הגעלה? האם צריך לטבול אותן במקווה כיוון שניקנו בחו"ל?
תשובה: כעיקרון כלי חרס אין להם תקנה, אלא שרוב כלי החרסינה היום מעורבים בחומרים נוספים ולכן בד"כ אנו מתייחסים אליהם כאל ספק חרס. כלומר: לגבי הכשרה רק במקרה של הפסד מרובה כגון סט שלם יקר, התיר ה"איגרות משה" לאחר יב חודש ללא שימוש, להכשירם בהגעלה ג' פעמים (מקרה של בעל תשובה שהיה צריך להכשיר את כל כליו). גם לענין טבילה אנו מחמירים להטביל מספק ללא ברכה. הרב רואי מרגלית
שאלה: בר מצוה בפורים: ברצוני לברר האם מותר להשתתף בסעודת בר מצוה שעושים בפורים במסגרת סעודת פורים, אני נמצא בשנת אבל על מות אבי.
תשובה: יש כאן שני דברים סותרים. מצד אחד מותר לאבל להשתתף בסעודת בר במצוה אם תוכנה הוא דברי תורה שבמרכזם עומדת דרשתו של החתן. (לכן יש למנוע, לפחות במקרה זה, את המנהג המגונה להפריע לחתן בשעת דרשתו). מאידך בסעודת פורים גדולה האוירה אינה מתאימה לאבל ואסור לו להשתתף בה אלא לאוכלה בחוג משפחתו בלבד. הדבר תלוי אפוא באוירה המתוכננת לאותה סעודה.
שאלה: עמידה בקריאת התורה: למדו אותי כי ראוי לעמוד בשעת קריאת התורה. במדה וכל הציבור יושב, האם מותר לעמוד בניגוד לציבור או שראוי לשבת?
תשובה: זו אינה חובה אלא רשות וזכותך לעמוד גם כאשר כל הציבור יושב.
שאלה: המלצת רב לחולה לא תמיד עוזרת: כיצד אדם שקרוב משפחתו שחלה במחלה קשה, הלך לרב גדול וחשוב, והרב אמר לו שאם ייעשה כך וכך, יינצל, ולאחר שעשה מה שאמר הרב, נפטר ל"ע. מה יש לחשוב על דברי הרב. לא מדובר באיזה רב שמבטיח הבטחות תמורת כסף, אלא באחד מגדולי הרבנים בדורנו.
תשובה: יש מקורות לכך שהולכים לבקש מתלמידי חכמים גדולים שיתפללו על החולה ויברכו אותו. אולם, אין כל הבטחה שתפילתם תענה. גם אם הרב מביע תקווה שיהיה ר אין בזה קביעה שכך יהיה. זו הבעת משאלה והיא מצטרפת לכל הזכויות, אך לא תמיד היא מכרעת.
שאלה: מנהג של הקפת הנפטר: האם יש להקיף את המת 7 פעמים לפני קבורתו, ולקרא את הפסוק מספר בראשית: "ולבני הפלגשים אשר לאברהם נתן אברהם מתנות וישלחם מעל יצחק בנו בעודנו חי קדמה אל ארץ קדם" (בראשית כה )??
תשובה: במקצת קהילות (תימנים, חסידים ומנהג ירושלים) נהגו לעשות הקפות למת, כדי להבריח 7 הקליפות הנדבקות ל-7 אורות המקיפים את הנשמה. ונהגו לעשות רק למת זכר. אך ברוב הקהילות לא נהגו כן ולכן צריך ללכת לפי מנהג המקום (קהילה ביכנ"ס להם שייך הנפטר). וכתב בספר "מעבר יבק" שלא לריב על זה. הרב רואי מרגלית
שאלה: סיבוב השערים: אודות סיבוב השערים, שבזמן האחרון מידי חדש בחדשו, סובבים את שערי הר הבית ובית המקדש, מאות אנשים, האם ראוי להצטרף לזה, ובאיזו תדירות?
תשובה: כבר כתב הרמב"ן על הפסוק (דברים י"ב, ה') לשכנו תדרשו ובאת שמה, ו : שתלכו לו מארץ מרחקים ותשאלו אנה דרך בית ה', ותאמרו איש אל רעהו 'לכו ונעלה אל הר בית ה' אל בית א-להי יעקב' (ישעיהו ב',ג'), כלשון ציון ישאלו דרך הנה פניהם (ירמיהו ג', ה'). ובספרי (ראה ח'): תדרשו   דורש על פי הנביא. יכול תמתין עד שיאמר לך נביא? ת"ל לשכנו תדרשו ובאת שמה, דרוש ומצא ואח"כ יאמר לך נביא, וכן אתה מוצא בדוד וכו' ועל דרך האמת לשכנו תדרשו, לכבודו תדרשו, ובאת שמה, לראות את פני האדון ה' א-להי ישראל, וממנו אמרו חכמים 'שכינה' עכ"ל. ועיין בגמ' ראש השנה דף ל' וסוכה דף מ"א: ומנלן דעבדינן זכר למקדש? דאמר קרא (ירמיהו ל): כי אעלה ארוכה לך וממכותיך ארפאך נאם ה' כי נדחה קראו לך ציון היא דורש אין לה מכלל דבעיא דרישה ע"ש. ומבואר מכל זה שיש ענין גדול לדרוש את דרך בית ה'. ועיין ר"ן על הרי"ף תענית (דף ד' מדפי הרי"ף) שגם לאחר החורבן היו קהילות ישראל פוקדות את הר הבית, ולכן גם בזמננו מתפללים על הגשמים שבועיים אחרי שמחת תורה ע"ש. ויעויין פאת השלחן פרק ג' סע' י"ב, ו : וניכר שם שער השושן באבני גזית בצד קרן מזרחית דרומית, וכן ניכרים שני שערי חולדה לדרום, ומשער שושן הנזכר לצפונו כמטחוי קשת יש בכותלו שני שערים גבוהים מאד בכיפות מחוץ ודלתותיהם ברזל, והם סגורים לעולם, וקורים להם ההמון שערי רחמים. וכן עמא דבר באים עד אותם הכותלים ומתפללים לא-ל ית"ש לפני אלו השערים וכו' ע"ש. והנה בשו"ע או"ח סי' תקס"א סע' ה': היה הולך ובא לירושלים הולך ובא תוך ל' יום אינו קורע קרע אחר, ואם לאחר ל' יום חוזר וקורע, וה"ה בערי יהודה ובמקדש עכ"ל. וראה בספר הר הקודש (עמ' ע"ב פנים מסבירות אות ס"ה): יש המהדרין שלא יעבור עליהם שלשים יום שלא יראו את מקום המקדש או יבקרו אצל כותל המערבי. וכן נהג הגאון מרן יהושע לייב דיסקין זצ"ל אב"ד בריסק בכל ערב ראש חדש ללכת על מקום סמוך ונראה להר הבית, הסתכל לעבר מקום המקדש השמם וכו' ע"ש. ומזה היה נראה דוודאי יפה עושים המארגנים את סיבובי השערים אחת לחודש, ויש לעודדם ולהשתתף ככל האפשר. ויה"ר שבזכות לשכנו תדרשו, תתקיים בקרוב בעז"ה נבואת הנביא: נכון יהיה הר בית ה' בראש ההרים ונישא מגבעות, כן יהי רצון.
שאלה: חדר ייחוד - מה עושים שם?: אני מאורסת ואני קצת מפחדת מהחתונה ובמיוחד מהקטע של חדר הייחוד. האם הרב יוכל להסביר לי בהרחבה מה אני ובעלי לעתיד אמורים לעשות בחדר זה ולשם מה הוא נועד? מקווה שהרב יענה לי במהרה כי אני מפחדת.
תשובה: לדעת הרמב"ם עיקר החופה הוא כניסתם של בני הזוג לביתם שלהם. זהו היחוד. הם נמצאים עתה לבדם כזוג נשוי. מצד ההלכה אין צורך לעשות שם דבר אלא רק להימצא ביחד. אולם עצתי לזוג שינצל הזדמנות זו לשוחח בינם לבין עצמם ללא הפרעתם של האורחים הרבים. סוף סוף זוהי שמחתם האישית ובהמולת החתונה כמעט ואין לזוג זמן להיות עם עצמו לבד. זהו גם הזמן היחיד שבו הם יכולים לאכול בנחת. באולם כמעט ואין לחתן ולכלה זמן לאכול. ובפרט לנוהגים לצום ביום החתונה. אדרבה - תתכננו לעצמכם כיצד תנצלו את חדר היחוד לשמחתכם האישית.
שאלה: ציצית שנפסלה: כאשר אחד מארבע כנפות של ציצית קטן נפסלה, האם ניתן להחליף רק את החלק הפסול, או שצריך להחליף את כל הציצית?
תשובה: לפי כל הדעות צריך להחליף רק את חוטי אותה ציצית, ורק אם נחתך כנף הבגד עצמו ונעשה עיגול, יש מחלוקת בין הפוסקים אם צריך להתיר את שאר הציציות ולקשרם מחדש. הרב רואי מרגלית.
שאלה: מחלוקת פוסקי דורנו: רציתי לדעת מה הם הכללים שלפיהם אני חייב או רשאי לנהוג במקרה שיש מחלוקת בעניין מסוים בין רבנים שונים? האם אני רשאי להסתמך על אחד מהם או שיש כללים המלמדים לפי מי ללכת?
תשובה: הכללים הם רבים וא"א לפרטם כאן. במחלוקות בשאלות דאורייתא לכתחילה יש ללכת לחומרא. "צדק צדק תרדוף". אמרו חכמים ללכת אצל בי"ד היותר מובהק ויש תלמידי חכמים שבתחום מסוים יותר מומחים ואחרים בתחום אחר, על כן צריך להפעיל שיקול דעת ויראת שמיים גדולה על מנת להחליט איזו דעה לקבל.
שאלה: פער גילאים בין בני הזוג: לכבוד הרב,! הכרתי בחור המבוגר ממני ב-8.5 שנים (הוא בן 32). נראה לי שהקשר ביננו מתפתח בצורה חיובית. קצת מטריד אותי הפער ביננו. אני מאוד כואבת את כאבן של בחורות רווקות מבוגרות, ואני יודעת שאחת הסיבות לתופעה מצערת זו היא שבחורים מבוגרים רבים נישאים לבחורות צעירות יחסית.אני יודעת שנישואין שלי איתו "יתרמו" במידה מסויימת לתופעה מצערת זו. האם שאלה כללית כזו צריכה בכלל להטריד אותי? האם יש הבדל בין לכתחילה (לפני שהכרתי את הבחור) לבין לדיעבד (אחרי שהכרנו והקשר בשלבים מתקדמים)? ויישר כח
תשובה: אשריך ששאלות כאלה מטרידות אותך. מכל מקום למעשה, אסור לך להמנע מלהנשא לו מסיבה זו. התיקון הכללי אינו תלוי בך, ואולי הוא האדם המתאים לך מכל. בפועל אם תקחי עלייך אחריות לתקן את הבעייה הציבורית לבדך, את עלולה להינזק, ונזק זה הוא לא רק נזק אישי לך, אלא גם נזק חמור לעם ישראל, שיפסיד בניין חורבה אחת מחורבות ירושלים. ואכן מלכתחילה עדיף להכיר בנים ובנות מאותו הגיל, אבל אחר שהכרת והוא נראה לך מתאים, הינשאי לו. שכן ההתאמה והאהבה בין בני הזוג הוא הדבר החשוב מכל לבניין בתי ישראל. מזל טוב.
שאלה: לימוד אליבא דהלכתא: מהו לימוד אליבא דהלכתא? האם זו דרך לימוד, או שזה נוגע גם לנושאים הנלמדים? ובכלל, מהי הדרך לגדול בתורה? האם יש מתכון בדוק? מהו עמל תורה: בזמן או בהתעמקות שיכלית? אני שואל כי אני ממש רוצה, אך איני יודע איזו דרך היא הנכונה.
תשובה: לימוד אליבא דהלכתא פירושו שמכל סוגיה מגיעים למסקנות ההלכתיות. וזה עיקר הלימוד, ללמוד את הדרכת התורה לחיינו. ומתוך כך כל ההעמקה והעיון. במשך הדורות וריבוי הספרים נוצר ריחוק מסוים בין הלימוד העיוני של הסוגיות בתלמוד לבין מסקנות ההלכה שנידונו בעיקר סביב השו"ע. ומרן הרב קוק זצ"ל דיבר רבות על הצורך לחברם ולאחדם, ולשם כך ייסד את "הלכה ברורה" ו"בירור הלכה". גדולי הראשונים והאחרונים כתבו שהמטרה הראשונה היא לדעת את הדרכת התורה לחיים, ולשם כך צריך ללמוד היטב את הסוגיות הנוגעות להלכה ואת יסודות האמונה והמוסר. שנאמר (דברים ה, א): "ולמדתם אותם ושמרתם לעשותם", ומפסוק זה למדו בקידושין כט, ב, שמצווה על האדם ללמוד התורה, והעניין כדי לשמור ולעשות. וכן למדו מפסוק זה ביבמות קט, ב. וכן כתב המאיר לעולם ח"ב סימן י"ב: "עיקר מה שצוותה התורה על לימוד אינו אלא בשביל שיכול לקיים המצוות, דבלא לימוד לא ידע לקיים, וכן כתוב: 'ולמדתם אותם ושמרתם לעשותם', מבואר מזה שזהו עיקר הטעם של ציווי תלמוד תורה, וכן כתיב בפירוש ביהושע א': 'לא ימוש ספר התורה הזה מפיך וגו', למען תשמור לעשות ככל הכתוב בו'". וכן משמע מדברי הגמ' קידושין מ, ב, שגדול התלמוד שמביא לידי מעשה, ואף שנחלקו הראשונים והאחרונים בפירוש כוונתם, מכל מקום ברור שהמטרה הראשונה של הלימוד היא לדעת מה לעשות. וכן כתב הרמב"ם הל' ת"ת א, ג, והכסף משנה שם. וכ"כ השל"ה במסכת שבועות נר מצווה. וכן כתב רבנו בחיי בחובות הלבבות בהקדמה ובשער חשבון הנפש פרק ה'. וכן כתב בשערי קדושה לר"ח ויטאל ע' מ"ב, "מנהגם של הקדמונים שהשתדלותם היתה להבין את עיקרי הדינים ולברר את הלכות האיסור וההיתר, ואח"כ היו עוסקים ומשתדלים לזכך את מעשיהם ואת חובת לבבם מכל תערובת של פניות". וכן כתב המהר"ל בנתיב התורה פרק ה' שעיקר הלימוד צריך להיות מכוון לידיעת שיטות ההלכה ולא לפלפול. וכיוצא בזה כתב בשו"ת חוות יאיר קכ"ד שיש להקדים את לימוד הכללים ואת הנושאים הקשורים למעשה. וכיוצא בזה כתב הש"ך יו"ד רמו, ה, בשם הדרישה, שמי שיש לו שלוש שעות ללימוד, "צריך ללמוד ספרי הפוסקים דיני התורה כמו הרי"ף ומרדכי והרא"ש ודומיהן, דזהו שורש ועיקר לתורתנו". וכן כתב בספר ראשון לציון (לבעל האו"ח הקדוש) על יו"ד רמו, א, שתחילה צריך ללמוד ההלכות המעשיות, "ואחר שידע דיני היהדות אז נשאר לו לצאת ידי חובת והגית בו יומם ולילה". וכן כתב בשו"ע הרב הל' ת"ת פרק ב' הלכה א' וט'. וכן נודע בשם הגר"א שיש להקדים לימוד המסכתות וההלכות הנוגעות למעשה. ובהקדמת ביאור הגר"א לשו"ע, כתב שהעיקר ללמוד הש"ס כדי להגיע להלכה למעשה.
שאלה: ציוד ללא דורשים: גבאי ביהכ"נ תלה מודעה שכל מי שמשאיר חפצים בבית הכנסת עושה זאת על דעת שאחר 30 יום, ציוד שישאר בבית הכנסת יש הרשות לפנותו. בעת סידור מחסן הציוד בבית הכנסת נמצאו פריטי לבוש שהיו שם לפני שפורסמה המודעה. האם ניתן להעביר בגדים אלו לגמ"ח וכיוב?
תשובה: כבר הוחזק שעל פי רוב אנשים שלא באו לחפש את אבידתם תוך חודש לא יבואו אח"כ. על כן אפשר לתת הבגדים לגמ"ח. לחומרא אפשר לרשום פרטי הלבוש ובאם יבוא בכל זאת המאבד, לתת לו תמורה.
שאלה: תמצית תה בשבת: באיזו דרך אפשר להכין תה (עם תיון) בשבת
תשובה: מנהג הספרדים: למזוג מהמיחם שהוא כלי ראשון לכוס שהיא כלי שני ומהכוס לערות על שקית התה שנמצאת בכוס נוסף. מנהג האשכנזים: למזוג מהמיחם שהוא כלי ראשון לכוס שהיא כלי שני ומהכוס לכוס נוספת שהיא כלי שלישי ורק אז לשים את השקית בתוכה. יש להעיר שיש פוסקים ספרדים ואשכנזים שמחמירים בכל מקרה אם המים יד סולדת בהם ולכן מכינים תמצית תה מער"ש. הרב רואי מרגלית
שאלה: פאה ככיסוי ראש: לפני כשבוע נוכחתי באולם אירועים בחתונה דתית וראיתי שהמון נשים נשואות חבשו על ראשם פאות (ללא כובע). האם דבר זה מותר?!
תשובה: מצד הדין אשה נשואה צריכה לכסות את שיער ראשה הטיבעי. אולם, אין זה מרוח ההלכה שאשה מכסה את ראשה בפאה שנראית כשערה הטיבעי ויש רבנים לא מעטים שמוחים על כך.
שאלה: גלגולי נשמות: מדוע הרבה רבנים, מעדיפים להתעלם מהשאלה, האם יש גלגולי נשמות, האם בגלל שדבר זה לא מוזכר במקורות בצורה מפורשת? האם יש גלגולי נשמות וכל מה שקשור בכך?
תשובה: מפני שאלו דברים שמבוארים בחכמת הקבלה, שעיקר דבריה מבוארים בדרך משל, ואינם כפשוטם. ואם ידברו על כך אם אנשים שאינם מבינים זאת, יחשבו שהדברים כפשוטם, היינו שאותו אדם חי כבר פעם אחת ולא חזר לעולם אלא בשביל מעשה אחד, וכל שאר הדברים שיעשה מיותרים. ועל ידי כך יאבד את המשמעות המלאה של חייו. ובכל זאת אפשר לומר כדרך כלל, ששורש הנשמה הוא חוזר שוב ושוב לעולם עד אשר ישלים את גילוי כל כוחותיו. ודומה הדבר למשפחה מסועפת, שכולם בני אותה משפחה ואע"פ כן לכל אחד יחוד משלו. כך יש נשמה כללית, שמתפרטת לנשמות רבות, ולכולן איזשהו מכנה משותף, וסוג התמודדות מסוים. רבה.
שאלה: שמחה ומשלוח מנות בפורים: ידוע שמשמחים נשים בבגדים ותכשיטים נאים וגברים בבשר וביין. א. מדוע דווקא בדרך זו? האם זו לא ירידה לרמה הנמוכה ביותר (במיוחד לגברים)? ב. אם הנשים שמחות בבגדים מדוע אישה ששולחת משלוח מנות של בגדים אינה יוצאת ידי חובה? האם עניין משלוח המנות הוא לא כדי לשמח (במיוחד לפי החיי אדם המצריך לשמח עשיר בראוי לו)?
תשובה: א. אין בזה שום פחיתות כבוד בזה שאנו רוצים שהשמחה תתגלה גם בצד החומרי שבחיים. להפך זהו שלמותם של החיים שבנוסף על כל המצוות המייחדות את מוחנו ולבבנו לעבודתו גם השמחות הפשוטות ביותר מצטרפות לקדושת החג, ובזה אנו זוכים לקדש את ה' באופן השלם ביותר. ב. משלוח מנות קשור לסעודה, ולכן אין יוצאים בו במתנות שאי אפשר לאוכלם בסעודה.
שאלה: שכר חוג שלא השתתף בו: ילד שנרשם לחוג תורני, אך לא השתתף בו. סוכם עם המנהל של החוג שהת יוחזר. אמנם ילד אחר יהיה בחוג זה בשנה אחרת. האם יכולים לדרוש שהחוב ישולם באופן שהבן השני לא יהיה חייב לשלם או לא? סיבת השאלה היא שבמשך השנים החוג התייקר, האם יש בדבר בעיה של ריבית
תשובה: בספר תורת ריבית פי"ד סי"ז התיר זאת
שאלה: התייחסות לתכנית המסקרת חילול שבת: ברצוני לשאול שאלה ביחס לעתון בשבע. באופן כללי אני מוצא בו טעם רב, רמה גבוהה והקפדה על מצוות. על כן מפריעה לי מאוד ההתייחסות מידי פעם (כמו בגיליון פרשת ויקהל) במדור האחרון לתכניות סיקור משחקי כדורגל בשבת, כאילו שידור התכנית והצפייה בה הינם לגיטימיים. איני מתכוון רק למבט ההלכתי בעניין צפיה בתוכנית זו אלא גם לכבודינו העצמי - היתכן כי אדם יתייחס לתכנית הפוגעת בהוריו, למשל?
תשובה: לא שמתי לב למה שהערת. מכל מקום נכון שאין ראוי להתייחס לתוכניות שנעשו על סמך חילול שבת. אבל עם זאת אין אלו הדברים העיקריים שמהם עיתון צריך להיזהר. הזהירות העיקרית צריכה להיות ביחס ללשון הרע על אנשים טובים, ושמצד אחד לנתח את המציאות ולספר עליה ומאידך לא להרבות מחלוקת. ואין בזה הלכות ברורות וצריך לפתח את המגמה החיובית להוסיף טוב ואמת, ועל זה צריך לטרוח. ובזה ב"ה העיתון בשבע הוא הטוב ביותר. ושמעתי מהרב גורן זצ"ל, שהיה אומר על עיתונים "חרדיים" מסוימים שהאיסור לקרוא בהם חמור מהאיסור לקרוא בידיעות או מעריב, מפני הלשון הרע וביזוי ת"ח. אמנם מבחינה חיצונית נראה שעיקר ההקפדה הדתית צריכה להיות על דברים כפי שהזכרת, בהם רגילים לדוש ומתוך כך יש שמרגישים התעלות דתית. אבל אין זאת אלא חיצוניות שמסתירה את הדברים האמיתיים שהם הם המשפיעים על הציבור לטובה או לרעה. ממה שהזכרת אף אדם לא ישנה את עמדותיו ביחס לשבת וכדומה. אבל מלשון הרע או מהדגשת דבר שולי כדבר מרכזי או מחנופה לגופים ומוסדות שאינם ראויים לחנופה, מזה אנשים עלולים להגיע לטעויות, ומזה צריך להזהר.
שאלה: כיפה סרוגה או שחורה: אני מודה לכבוד הרב על התשובה לגבי גודל הכיפה הסרוגה, אבל עדיין נותרה פתוחה השאלה לגבי העובדה שיהודי אשכנז נהגו לכסות את ראשם הקדוש בכיפה שחורה, והאם כיפה סרוגה איננה משום שבירת מנהג ישראל שהוא דין?
תשובה: יש מנהג לכסות את הראש, אך אין מנהג אשכנזי לגבי סוג הכיפה: סרוגה או קטיפה וכן אין מנהג אחיד לגבי צבע הכיפה. חסידי סאטמר, למשל, הולכים עם כיפה סרוגה לבנה. מהי הכיפה המהודרת לדעת הרב?
שאלה: מעשרות על רגל אחת: אני לא יודע כיצד מפרישים תרומות ומעשרות מפירות וירקות.
תשובה: א. יש להפריש תרומות ומעשרות מכל מה שגדל בקרקע, קרי פירות ירקות וכדו'. ב. יש להפריד ולהניח בצד קצת יותר מאחוז אחד. ג. יש לקרוא את את כל נוסח הפרשת תרומות ומעשרות. ד. יש להתקשר אלינו למכון התורה והארץ או לפנות לאתר שלנו, לעשות מינוי לשם חילול מטבע של המעשר השני, וכן לנתינת המעשר הראשון. ה. מי שעושה מינוי מקבל נוסח הפרשה מסודר. ו. לאחר אמירת הנוסח יש לשים את מה שהנחת בצד (האחוז פלוס) בשקית ולזרוק בפח. בברכת התורה והארץ, הרב יואל פרידמן
שאלה: בריאת אלוקים: איך מתמודדים עם שאלה של ילד, מי ברא את אלוקים?
תשובה: אומרים לילד את התשובה הנכונה - אלוהים היה תמיד תמיד. תמיד הוא היה ותמיד הוא יהיה ואת כל הדברים שיש בעולם אלוהים ברא. הילד יבין.
שאלה: גיור לקטן: קטן עם תסמונת דאון קלה - ע"פ מומחים מסתבר כי יוכל לדאוג לעצמו ולישא אשה בבא העת. א. אימו נתגירה משנולד ואביו יהודי - שניהם שומרי מצוות, האם ניתן לגירו מדין זכין? ב. האם כשגוייר ע"פ ב"ד בקטנותו ניתן להשיאו יהודית? ג. כשלא נתגייר בקטנותו האם ניתן לגיירו משבגר? השאלה לעיון ולא למעשה. (לעת עתה) (ראיתי שו"ת משנה הלכות יב תכג ובפסד"ר חלק י עמ קצג)
תשובה: אם הילד יהיה בר דעת המסוגל להבין מה הן מצוות ולקיימן אפשר לגיירו ככל ילד קטן. גר קטן שגויר כהלכה וכשבגר נשאר שומר מצוות הריהו יהודי כשר לכל דבר וענין. מי שלא התגייר בקטנותו ניתן לגיירו בבגרותו.
שאלה: יארצייט בשנה מעוברת: כשחל יום השנה בשנה מעוברת, האם מקיימים את האזכרה באדר א או באדר ב? האם יש הבדל בין האשכנזים לספרדים?
תשובה: לגבי יארצייט (לא בשנה הראשונה כמובן שאז יש דינים של יא ו-יב חודש) יש מחלוקת בין ספרדים לאשכנזים. אם הפטירה היתה בשנה פשוטה אז בשנה מעוברת לפי הרמ"א (אשכנזים) עושים באדר ראשון ולפי השו"ע (ספרדים) באדר שני. אך אם נפטר בשנה מעוברת באדר ראשון, לכו"ע עושים בשנה מעוברת גם באדר ראשון. הרב רואי מרגלית.
שאלה: חיתוך דבר חריף על משטח בשרי: מה דין חיתוך דבר חריף בסכין פרווה על קרש חיתוך בשרי?
תשובה: אם חתכו דבר כזה הוא נעשה בשרי כדין הקרש. אם בכל זאת רוצים להשתמש בו למוצרים חלביים צריך לקלף מן המאכל קליפה באיזור נגיעת הסכין ושאר המאכל פרווה.
שאלה: לימוד שו"ע או פניני הלכה: לקראת חג הפסח אני רוצה ללמוד את ההלכות הקשורות לחג, אני בהתלבטות האם ללמוד את ההלכות מתוך השו"ע עם המ"ב או שלקרוא את הספר של הרב פניני הלכה על פסח ששם יש הלכות יותר מעשיות,דברים בשביל ימינו,וזה יותר נח, ואם אני אלמד שו"ע אני אצטרך יותר לשבור את הראש מאשר הספר של הרב, כמו כן אני במסגרת הישיבה שלי אלמד מן הסתם חלק מההלכות מהשולחן ערוך (אבל חלק קטן לצערי), אז מה עדיף ללמוד לבד, מתוך השו"ע או מהספר של הרב?
תשובה: אין אדם לומד אלא במקום שליבו חפץ. כי כאשר הוא חפץ בלימוד הוא שוקד יותר ומבין יותר ומתגדל יותר בתורה. ומכל מקום גם אם תחפוץ ללמוד בפניני הלכה, אחר שתדע היטב את הספר, תמשיך בשנים הבאות להרחיב ולהעמיק את הלימוד בלימוד השו"ע עם מ"ב ואף ב"י. רבה אליעזר מלמד
שאלה: לימוד גמרא לנשים: מדוע נשים לא לומדות גמרא? האם חל איסור עליהן? מדוע לא מפתחים את לימוד הגמרא גם לנשים?
תשובה: אין איסור עצמי לנשים ללמוד גמרא. בעבר כאשר נשים בכל העולם לא רכשו השכלה כלל היה חשש שתוציא לדברי הבאי. אך בימינו אישה הלומדת משפטים למשל חייבת ללמוד גם גמרא וכן אישה הרוכשת השכלה כללית מן הראוי שתרכוש גם השכלה יהודית בהתאם. לתשובות הרב אלעזר מלמד לחץ כאן וכאן.
שאלה: מורה רווקה בתיכון לצורך פרנסה: האם מותר לבת רווקה ללמד בנים בגיל תיכון כאשר זה לצורכי פרנסה ואין לה שום מקור הכנסה אחר והיא זקוקה לכסף למחייתה? (בתור ממלאת מקום, לכיתה קטנה ) אשמח אם התשובה תענה במהרה כי העניין דחוף מאוד וההכרעה קשה
תשובה: בנים בגיל תיכון עלולים להתייחס למורתם לא כאל מורה אלא כאל אישה על כל המשתמע מזה. ככל שפער הגילים גדול יותר והמעמד האישי שונה (כגון שהמורה נשואה) היחס עשוי להשתנות והדיסטנס יוצר גם סמכות. אני ממליץ למורה צעירה ללמד רק בחטיבת ביניים. כהוראת שעה, באופן ארעי ואם המורה זקוקה מאוד לכסף יש מקום אולי לשקול הוראה גם בכיתה עליונה יותר אך להשאיר פער גילים גדול כל שניתן. והדבר נתון לשיקול דעת של מי שמכיר את התנאים במקום.
שאלה: ספרים חיצוניים: כיצד יש להתיחס למקורות חיצוניים (יוסף בן מתתיהו ועוד הסטוריונים) הסותרים לעיתים מקרות מהגמרא?
תשובה: אין אפשרות לבן ימינו לשחזר במדוייק את מה שארע לפני אלפי שנים. המקורות החיצוניים אינם תמיד אובייקטיביים. חלקם מגמתי וסלקטיבי. מאידך התלמוד רואה את מטרתו בהעברת מסרים ערכיים ולא במסירת אינפורמציה היסטורית ולכן לא כל העובדות ההיסטוריות המתוארות בו מדוייקות. מותר למדען בן ימינו להכיר במגבלותיו ולומר שלא הכל ידוע לו ובודאי שלא במדויק. אלא שיש "מדענים" ההופכים השערות לעובדות ודמיונות למציאות ריאלית וחלקם אינו נקי מדעות קדומות ומאידיאולוגיות המעוותות את המחקר האוביקטיבי והמדויק. לתשובת הרב רואי מרגלית.
שאלה: לשון הרע על פוליטיקאים: אני קיבלתי על עצמי להפסיק לדבר לשון הרע אבל מה עושים עם כל הלשון הרע שאמרתי לפני זה הרי אי אפשר לבקש סליחה מכל האנשים שדיברתי עליהם? האם מותר לדבר ולהתווכח על התנהגותם של פוליטיקאים?
תשובה: יישר כוחך! את הנעשה אין להשיב. השתדל מכאן ואילך להימנע משון הרע. בכך יכופר לך גם העבר. אפשר לדבר על עמדותיהם ודעותיהם הידועות של פוליטיקאים ולהימנע מרכילות ולשון הרע על מעשים שרכלנים מספרים שעשו ובפרט לא על מעשיהם הפרטיים.
שאלה: מוזיקה בשבת: כיצד לעשות בזמן שהיה בשבת בבסיס בו מושמעת מוזיקה חזקה ואין אפשרות להנמיכה? האם יש חשש לאיסור הנאה מחילול שבת כאשר אין באפשרותי לעבור מן האזור?
תשובה: יש להחליט שלא להנות מהמוזיקה ולהתעלם ממנה. ואם בכל זאת הוא מרגיש שיש לו איזה הנאה ממנה, הרי הוא אנוס.
שאלה: פמניזים ויהדות: איך היהדות משלבת את הפמניזים עם היהדות האורתודוקסית?
תשובה: הפמיניזם הנאור הדורש התיחסות אישית אל האישה לא בגלל היותה ממין אחר ולא בגלל גופה אלא לאישיותה, עולה בקנה אחד עם היהדות. בפרט הפמינזם המתקדם הרואה באישה לא רק יצור שוה לגבר אלא עולה עליו ביכולתו להביא חיים לעולם ומכאן נגזרים הבדלים משמעותיים בין המינים. פני לאתר שלי.
שאלה: ייסורים וחטאים: האם זה נכון לקשר בין יסורים הבאים על האדם לחטאים שחטא?
תשובה: גמ' ברכות ה' עמ' א': אמר רבא אמר רב חסדא: אם רואה אדם שיסורין באין עליו יפשפש במעשיו, שנאמר: נחפשה דרכינו ונחקורה ונשובה עד ה'. פשפש ולא מצא יתלה בביטול תורה, שנאמר: אשרי הגבר אשר תיסרנו יה ומתורתך תלמדנו. תלה ולא מצא, בידוע שיסורין של אהבה הם, שנאמר: כי את אשר יאהב ה' יוכיח". הרב רואי מרגלית
שאלה: מציאת פתרון לנטיות הפוכות: בחור ה שמגלים במהלך גיל ההתבגרות נטיה מינית חזקה ביחס לבני מינם, אין להם כל כתובת דתית או ספרות הלכתית המתמקדת בתחום שאליה יוכלו לפנות. האם הדבר נובע מהקושי שבמציאת פתרון למצוקתם, או שקיימות כתובות כאלה שאינני יודעת עליהם?
תשובה: חשוב מאד לברר קודם כל האם מדובר באדם צעיר או באיש נשוי וכן אם הפונה הוא בחור או בחורה ומה טיב הנטיות האלה. יש נטיות כאלה שהן טבעיות ונורמאליות לגמרי ויש אחרות פחות רגילות. ניתן להתקשר למכון פוע"ה 6515050 - 02 ולבקש את הרב גדעון ויצמן והוא ישמח לעזור. כמו כן ניתן לפנות בנושא זה לגוף המאגד מספר תלמידי חכמים ונקרא "עצת נפש" שפועל בימים שני, רביעי וחמישי בין השעות 20:30 - 23:00 בערב. מספר הטלפון שלהם הוא 6541899 - 02 (מספר הסיוע לנשים הוא 6730002 - 02). ניתן גם לגלוש באתר: www.atzat-nefesh.org. בהצלחה.
שאלה: קאסוטו בבית: אני מחזיק בבית חומשים ונ"ך עם פרוש הרב הרטום וקאסוטו. האם יש בעיה לקרוא או להשתמש בהם? אם אכן יש בעיה, באיזו דרך ניתן להיפטר מהם?
תשובה: אדם ירא שמיים יימנע מלהחזיק את קאסוטו בבית. אפשר לגונזו או להשאירו במקום צנוע לשימוש רק לאנשים היודעים להבחין בין טוב לרע בכתביו. לתשובות הרב יעקב אריאל בנושא לחץ כאן וכאן.
שאלה: חרקים בירקות: 1. האם תוכלו לפרסם רשימת ירקות או פרות שעדיף לא לאוכלם כיון שבדיקתם מסובכת מדי? 2. בירקות בעייתים שכן ניתן לאוכלם, מה סוג הבדיקה הראוי?
תשובה: כדי לענות על שאלתך צריך לכתוב ספר שלם. באופן כללי ירקות עלים נגועים, וכן קטניות. להרחבת העניין אפשר להסתכל בספרו של הרב משה ויא, "בדיקת המזון כהלכה", המכון להנחלת ההלכה, תשנ"ח. בברכת התורה והארץ, הרב יואל פרידמן
שאלה: להתפלל בכוונה או בבית כנסת?: האם אני צריך להמשיך ולפקוד את בית הכנסת כ"מצוות אנשים מלומדה" ולא להתנהג עם השם יתברך ביושר ובתמימות, או רק כאשר ארגיש שליבי מוכן ומזומן אגיע לתפילה? לפעמים אני מרגיש שכאשר אני מתפלל בביתי תפילתי יוצאת ממעמקי ליבי וכל מילה מגיעה למעלה. האם כאשר אני מרגיש כך לא עדיף להתפלל בבית, ולא ל "עשות צחוק" מבורא עולם?
תשובה: אין התפילה נשמעת אלא בבית הכנסת ואין תפילה כמו תפילה בציבור. על כן נכון להשתדל להחיות את התפילה יחד עם הציבור בבית הכנסת. גם אם אינך מצליח לכוון היטב אל תשנה את הסדר וסוף הכוונה לבוא. אם תרצה להוסיף תפילה נוספת בבית בכוונה כגון פרקי תהילים או תפילות היוצאות מעומק הלב זה טוב מאוד כתוספת, אך אל תשנה את הסדר המקובל. אנו מתפללים לכבודו ית' ולא בשביל שיהיה לנו סיפוק בתפילה. הקב"ה אוהב תפילת רבים אפילו על חשבון הכוונה.