LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: ביטול תורה מול "לקחת מיקדמה" בפגישות: האם בחור שיוצא מהישיבה לשם פגישת היכרות, ותלוי בטרמפים מהיישוב בו ישיבתו נמצאת, יכול "לסמוך על הנס" ולצאת מהישיבה ממש בזמן שיספיק לו להגיע למקום המפגש אם יהיה לו טרמפ ישיר, כיוון שהוא לומד בישיבה וחבל לו על ביטול התורה, או שאין לקחת סיכונים ויש לצאת אף שעתיים לפני כן בכדי לא לאחר לבחורה? אם אין לו לקחת סיכונים, האם בפתרון כזה אין משום השתדלות יתירה וחוסר בטחון, כביכול, בקב"ה, שינחהו בדרך ישרה אם רצונונ הטוב ללמוד תורה?
תשובה: בפגישות ראשונות ראוי שתצא בזמן שבדרך הטבע ללא השגחה פרטית מיוחדת תגיע בזמן. זהו חיוב מצד כבוד הבריות. תשאיר את הסיעתא דשמיא המיוחדת שאתה ראוי לך למקומות שזה עלול לפגוע בך ולא באחרים. אולם אם מדובר בקשר שיש לך עם בחורה והקשר הוא כבר מפותח והבחורה מבינה את הערך של לימוד התורה שלך והיא תקבל זאת בלב שלם שתנהג בדרך זו הרי זה מעיד על מעלתה של הבחורה ולך וזכה במקחך.
שאלה: טעם רעיוני למצוות שבלילה לעומת מצוות שביום: מדוע חלק מהמצוות מתחילות בלילה (נר חנוכה, בדיקת חמץ, קידוש) וחלק זמנן מתחיל ביום (ברית מילה, 4 המינים, שופר)? האם יש בזה רעיון מסויים בחלוקה בין מצוות שבלילה לבין מצוות שביום?
תשובה: אין עניין בחלוקה של יום ולילה. נרות לא שייך להדליק ביום, כיון שכל עניין הנרות שיראו ("שרגא בטיהרא מאי אהני"). את בדיקת חמץ ח קבעו לכתחילה בערב, אחד הנימוקים הוא שאדם באופן נורמלי עובד ביום ובלילה הוא נמצא בבית, ואז מתחיל זמן בדיקת חמץ. כיוון ש"זריזים מקדימין למצוות", אנו מתחילים תיכף בערב. כמו כן, אז אור הנר יפה לבדיקה. מצוות אחרות, כשהתורה כותבת לעשותם ביום, כגון: שופר, ברית מילה ולולב, עיקרו של היום זה הבוקר כשיש שמש. אמנם באופן מורחב המילה "יום" כוללת גם את זמן הלילה, אך זה רק כשיש ריבוי מפורש.
שאלה: לספר ל"מייעץ" דברים שעלו בפגישה: בפגישה בין בחור ובחורה נאמרים בין היתר גם דברים סודיים. האם כשצד אחד מתייעץ עם קרוביו חבריו על הקשר מותר לו לספר חלק מאותם דברים שנאמרו בפגישה או שמא זהו סוד כיוון שזה נאמר ביחידות ואולי הצד השני אינו מעוניין בחשיפת הפרטים לאנשים אחרים? לפעמים זהו צורך גדול לעדכן את ה"מייעצים" של אותו צד, כדי שיוכלו לתת לו עצות טובות ומועילות להמשך הקשר.
תשובה: אם ברור שהצד השני לא מעוניין שאחרים ידעו, נראה כי אסור לספר זאת לאחר. ואם יש צורך להתיעץ ואי אפשר לקבל החלטה ללא יעוץ. אזי יש לחפש דרך לדבר על האופי היותר כללי ולא להכנס לפרטים. או לקבל הסכמה לספר.
שאלה: ספרי ראשונים שנתגלו לאחרונה: מה דעת הרב לגבי ספרי ראשונים שנמצאו רק בדורות האחרונים ושגדולי הפוסקים ראשונים ואחרונים לא עברו עליהם ולא ליבנו את שיטתם, האם יש להם תוקף הלכתי כמו ראשונים בני דורם או אולי כמו אחרונים, והאם מתחשבים בהם כשבאים לפסוק הלכה? (האם משום שאותו ראשון היה חי במקום לא מוכר או שאולי לא היה אז אמצעים כדי להפיץ את הספר ולפרסמו בקהילות ישראל פחות נתחשב בו או שאולי יש לראות בזה השגחה מלמעלה?)
תשובה: כבר כתבו על זה (החזון איש ועוד). להלכה שלנו מה שמובא בבית יוסף זה בדרך כלל קובע. מה שהובא זה סימן שכלל ישראל קיבל על עצמו את ההנהגות הללו. גם אם פתאום ימצאו דיעה חדשה, לא מקובל להכריע ממש כנגד גדולי הפוסקים. אם כי אי אפשר לומר זאת בצורה גורפת, כיון שאם מוצאים דברים שכולם יודעים שאילו גדולי הפוסקים היו רואים אותם היו משנים את דעתם, יש להתחשב. אך אם אין וודאות כזו, לא משנים את פסיקת ההלכה שלנו.
שאלה: לצאת מוקדם מהישיבה כדי להדליק נרות בצאה"כ: האם כשבאים לתכנן פגישה בין בחור ובחורה, או שמתכננים מתי לצאת מהישיבה צריך להתחשב הרבה כדי להיות עד צאת הכוכבים בבית להדליק הנרות? למשל, יש אפשרות שבחור יישאר עד 13:00 בישיבה ויגיע הביתה בזמן, או שיכול ללמוד עוד כשעתיים ואז לצאת אך עלול לקחת סיכון ולהגיע יותר מאוחר מצאה"כ? וכן, האם לסיים פגישה שהותחלה כבר כיוון שעוד מעט צאה"כ, או שאפשר להמשיכה עד שתסתיים באופן רגיל ונורמלי, מבלי להתחשב בזמן ההדלקה לכתחילה?
תשובה: אם אדם מדליק בעצמו, וודאי שצריך להדליק בתחילת הזמן (שקיעה או צאת הכוכבים). אם מוציאים אותו, ויש לו תכנונים אחרים או שצריך ללמוד, יוכל להמשיך במה שהתחיל (בייחוד אם זה שיעור או חברותא).
שאלה: להיפגש בבית אחד הצדדים - נחשב ייחוד?: האם מותר לבחור ובחורה להיפגש בבית של אחד מהם, כאשר אין אף אחד בבית, האם יש דרך בה ניתן להתיר זאת?
תשובה: יש בעיה של ייחוד. אפשר לפתור אותה על ידי שישאירו דלת פתוחה.
שאלה: יופיין של האמהות: מדוע התורה, בהתייחסותה אל האמהות - מציינת את העובדה שהיו יפות, מה אנו יכולים ללמוד מעניין זה, הרי כתוב במשלי "שקר החן והבל היופי"?
תשובה: "שקר החן והבל היופי" זה כשעושים פולחן, כמו אצל היוונים שהיה להם אלילת היופי. אבל אם יש נשמה גדולה ששוכנה בגוף, וגם הגוף כלפי חוץ יפה, התורה איננה מנגדת ליופי. ח החשיבו את הדברים הללו, את עניין היופי והתכשיטים. מובא בתלמוד " אין אישה אלא לתכשיטים, אין אישה אלא ליופי ". הבעיה היא כשעושים את זה פולחן מצד עצמו. היופי הוא כדי לשרת נשמה נאה בכלי נאה. אכן זה מראה דבר חשוב, על השלמות של המכלול, שגם בצד החומרי יש שלימות.
שאלה: מה תיכנן יוסף לפני שנשבר ונתוודע לאחיו?: בפרשת ויגש כתוב שיוסף התוודע לאחיו כיוון ש"לא יכל עוד להתאפק". משמע שהוא לא התכוון אז לכתחילה להתגלות אליהם, אלא כנראה רצה ללמדם עוד משהו. אם כן, מה הייתה מטרתו ותוכניתו של יוסף במידה ולא היה נשבר אז ומתוודע אל אחיו?
תשובה: יוסף רצה לבדוק האם האחים למדו מטעותם והם מכירים בערך האחדות ובחשיבותו של כל אחד מבני יעקב או שהם עדיין חושבים שהמעשה שלהם במכירתו היה נכון וצודק. כשיוסף רואה שיהודה מוכן להישאר עבד במקום בנימין, והאחדות בין האחים שוב חזקה, הוא מתוודע אל האחים. אבל באותו מקום נכחו גם מצרים, ומסביר רש"י, שיוסף לא יכל לסבול שהמצרים ישמעו שהאחים מכרו אותו, ולכן הורה לכולם לצאת. האבן עזרא מפרש מעט שונה, שיוסף לא יכל לחכות עד שיצאו כל המצרים שהיו נוכחים בחדר משום שכבר רצה להתוודע אל אחיו. כך גם מפרשים הנצי"ב ואור החיים הקדוש. לפי פירושים אלו, יוסף התכוון להתוודע אל האחים בשלב זה. הרמב"ן לעומתם מסביר, שרבים הפצירו ביוסף שיסלח לבנימין עד שלא יכל להתאפק וסלח לו. ולפי פירושו באמת יש לנסות להבין האם רצה יוסף לעשות עוד בדיקה לאחים או שזה היה הסימן שלו שהבדיקה הסתיימה, שיהודה מצליח לגרום לכולם להשתדל בהצלת אחיו בנימין.
שאלה: סניף לא כשר של רשת מזון כשרה : מה הדין לגבי אוכל שהוזמן מבית קפה "הלל" (רשת כשרה) מסניף לא כשר (פתוח בשבת) עבור מסיבה, והשאריות עתידים להיזרק לפח. האם מותר לאכול ממנו, והאם לאחר המסיבה מותר לאכול ממנו? יש לציין שהאוכל לא הוזמן על ידי דתיים.
תשובה: צריך לברר את המציאות בוודאות, שהאוכל לא הגיע מאותו סניף שחיללו שבת ובישלו אותו שם. אם יש מטבח מרכזי לרשת והוא כשר, והאוכל וודאי הגיע משם ובסניף שאינו כשר לא בישלו והוסיפו (כגון אוכל סגור ארמטי), אין בעיה. אך אם יש חלילה ספק אחד, אי אפשר לסמוך ולאכול.
שאלה: מילוי עציץ בחול: יש לנו על הגג אין מעליהם גג עציצים גדולים ששמנו לב שחלק מהשורשים נחשפו ואנו רוצים לכסות אותם בעפר, האם מותר? אני מבין שאם הצמח היה מת כתוצאה מהשורשים החשופים היה מותר אבל כאן בוודאי שזה מועיל אבל לא נראה לי שעד שנה הבאה הם ימותו כתוצאה מכך.
תשובה: לפי הנתונים שהנך מוסר באמת אסור לכסות את השורשים, עיין רש"י סוכה מד ע"ב ד"ה סתומי. חנוכה שמח בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: חלקי תפילין מחוץ לארץ: אני הולך להרכיב תפילין לפי הזמנה של כל חלק וחלק. האם ישנה בעיה אם חלקים מן התפילין לא נעשו בארץ ישראל? הבתים יהיו מהארץ וגם הכנסת הפרשיות תהיה בארץ אך הקלף יכתב מחוץ לארץ ישראל. דרך אגב אני הולך על פי דרך האר"י
תשובה: לא נראה לי שיש בזה בעיה.
שאלה: שימוש בתמונות בדין תורה: צילמתי תמונות של רכב, שהיה מעורב בתאונה איתי, בלי ידיעת הבעלים. האם זה מותר? האם מותר לי להשתמש בתמונות בדין תורה שיהיה על התאונה?
תשובה: א- יש מקום לדיון הלכתי בדבר צילום אדם או חפציו ללא ידיעתו, אך במקרה של תאונה ברור שהצדדים רשאים לצלם את התאונה לצורך שימוש בהם כראיות כאשר יערך המשפט ביניהם, ובדברים כאלו נאמר הכלל של "עביד איניש דינא לנפשיה", מה עוד שאם לא יצלם אחד מן הצדדים הוא עלול להפסיד במשפט. ב- מותר להשתמש בתמונות בדין התורה שיערך ביניכם, אך עליך לזכור שבית הדין הוא זה שרשאי להחליט האם לקבל את התמונות כראיות מספיקות, וגם אם הם ראיות טובות לפי דעתם, עדיין זכותם להחליט מה התורה אומרת על התאונה שקרתה לכם. הרב חננאל פאטשינו.
שאלה: נמנעה ממני השתתפות בבחירות: לאחרונה נערכו בחירות למועצות אזוריות. לפני כחודשיים עשיתי "כמצוות" המודעות של ועדת הבחירות וידאתי ששמי מופיע ברשימת הבוחרים ביישוב. כשהגעתי להצביע נאמר לי ששמי לא מופיע ברשימה ואיני יכול להצביע. בבירור שערכתי התברר כי מזכירות היישוב מחקה על דעת עצמה וללא פרסום עשרות שמות שלדעתה אינם נמצאים ביישוב או לא זכאים להצביע מסיבות שונות. (בין השאר נפסלו תלמידי מוסד הנמצא ביישוב, זאת למרות שהם נדרשו בעבר על ידי המוסד להעביר את כתובתם במשרד הפנים כך שיהיו רשומים כתושבי היישוב והמוסד אף מרוויח על כך כסף) יש לציין שאני גר ביישוב מס שנים ונמצא בו בפועל כל השבוע. פניתי למועצה ונאמר לי שלא ניתן לערער על העניין או לפסול את הקלפי. 1. האם אני זכאי לפיצוי כלשהו, האם יש טעם לפנות לדין תורה? 2. לגבי תלמידי המוסד - מה הדין במקרה זה?
תשובה: א- אינך זכאי לפצוי כספי שכן לא מדובר פה על שום נזק ממוני. ב- ודאי שבחירות הנעשות באופן לא הגון נוגדות הן את דין התורה המחייב נתינת אפשרות לכל אחד מבעלי זכות ההצבעה להצביע. (וכך כתב בהלכות מדינה לבעל הציץ אליעזר חלק ג' שער א' אות ד': כשהרוב של הציבור מחליטים לא לשתף את המיעוט. אם כן אין המיעוט משועבד לרוב בתקנותיו, ומכל שכן שעצם החלטה כזו בטילה מעיקרה.) לכן ברור שאתה יכול לתבוע את המועצה בבית הדין על הליך לא תקין של בחירות. אולם כדאי שתדע שלמעשה בית הדין יפסוק ככל הנראה על פי מה שהחוק (שהוא מה שמקובל על הציבור בעניין זה של הבחירות) קובע, ולכן כדאי שתפנה למשרד הפנים לגורמים הממונים על הבחירות לרשויות המקומיות על מנת לוודא מהן החוקים בעניין זה, על מנת שאכן תדע שנעשה דבר לא תקין. רק אח"כ כדאי שתפנה לבית הדין. ג- על פי ההלכה המקורית רק תושב המקום ראוי להצביע, והיה מקום לערוך דיון הלכתי האם תלמיד מוסד נחשב כתושב, (יעויין שו"ת ציץ אליעזר ב' כ"ד) אלא שמכיוון והציבור מקבל על עצמו לנהוג בנושא הבחירות כפי מה שנקבע בחוק, הרי שלפי ההלכה משתנה הדין ועלינו לנהוג בו כפי החוק. לכן ברור שיש לכל אחד שנרשם בתעודת הזהות שלו כתושב מקום מסויים לבוא להצביע שם, שכן כך קבע החוק! (כל זאת אם הרישום נעשה כשורה ללא זיופים וכפי מה שמחייב החוק.) לכן ברור שתלמידי המוסד הרשומים במשרד הפנים כתושבים, רשאים להצביע. זאת ועוד, שכפי הידוע ישנם הרבה בנים של תושבים שהם בעלי זכות הצבעה בגלל רישומי משרד הפנים למרות שהם אינם גרים בישוב ואף אחד איננו מערער על זכותם להביע את דעתם בנושאי הישוב, דהיינו בבחירות, משום שכך קבע החוק, אם כן מדוע לבוא בתלונה לתלמידי המוסד שנרשמו כתושבי הישוב בתעודת הזהות שלהם. הרב חננאל פאטשינו.
שאלה: סידור החנוכיה: האם משנה אם הנרות מסודרים מצד שמאל או מצד ימין של החנוכיה? (אם אפשר בבקשה להדגיש אם מדובר בצד ימין שלי או של הצופה מהרחוב)
תשובה: זה לא משנה. לכתחילה ראוי לכיוון ימינו של אדם, אבל אם מסיבה מסויימת מעדיף להדליק בצד השני של החנוכיה או שיש בזה יותר פירסומי ניסא, ידליק היכן שיש יותר פרסומי ניסא.
שאלה: עד פסול בנישואין הראשונים: אני גרושה מזה כשנה, לפני כן הייתי מסורבת גט פרודה כשלוש שנים. מאז שנפרדתי מבעלי לא היה כל קשר בינינו ואף אנו מתגוררים בערים נפרדות ומרוחקות. לאחר כשנה מהפרידה מבעלי הכרתי בחור והתחלנו בקשר זוגי שנמשך עד היום, כיום אנו מעוניינים למסד את הקשר אך אנו מכירים את ההלכה "אסורה לבעלה ולבועלה" ואנו מתקשים מצפונית להתחתן מבלי שימצא פתרון לכך, חשוב לציין שאנו מאוד אוהבים וקשורים אחד לשני וכל מחשבה על פרידה מאוד קשה לנו. קראתי במקורות שבמידה ואחד העדים בחתונתי היה פסול לעדות ניתן לבטל את הקידושין, בספר פניני הלכה ג- הלכות נישואין בעמ 76 מוזכרת ההלכה כי אדם שעבר עבירות ממון -גנב- הינו פסול לעדות. בחתונתי אחד העדים היה מכר של אבי אשר ריצה בזמנו עבודות שירות במקום עבודתו של אבי בגין "העלמת מס". האם עבירה זו נחשבת עבירת ממון, ובמידה וכן, האם ניתן לפסול את הקידושין בשל עבירה זו?
תשובה: חכמינו כתבו "הסתכל באורייתא וברא עלמא" פירוש הדברים שריבונו של עולם ברא את עולמו על פי כללי התורה, וקיומו האמיתי הוא באופן שהוא מתנהג על פי האידיאות והכללים שנמצאים בתורה. נכון, שלפעמים קשה לראות את הדברים במשקפיים אלו, אך אין זה בגלל שאינם קיימים אלא משום שהעיניים שלנו מוגבלות בראייתם הרוחנית וככול שהאדם מתקדם בעבודתו הרוחנית כך עיניו נפקחות והוא רואה וחש שסדר העולם האמיתי הוא כך. ברור שהקשר שנוצר ביניכם, נוצר באיסור חמור של זנות עם אשת איש, וכפי שאמרת ישנה הלכה ש"תצא מזה ומזה" (אבן העזר סימן י"א) וממילא אין היתר להמשיך ולמסד אותו, ולאור הדברים שאמרנו קשר זה אינו אמיתי והאהבה שעוטפת אותו סופה לדעוך ואין לה ממשות אמיתית. על כן עלייך לחפש בעל חדש,לעשות תשובה על מעשי העבר ולפתוח דף חדש לעתיד טוב יותר. אם הנך מעונינת עדיין לחפש פתרונות אחרים, עלייך לגשת לבית הדין הרבני האזורי ולטעון את טענותייך. הרב יהודה אודסר
שאלה: הזזת עציצים בשמיטה: האם מותר להזיז ולהחזיר עציצים המונחים על הדשא (לא מקורה) כאשר אני מכסחו (כמו שאני עושה בכל כיסוח רגיל), האם תהיה נפקא מינה בין נקוב ללא נקוב?
תשובה: מבחינה דינית העברה זמנית איננה קצירה וזריעה. אבל לכתחילה כדאי אם אפשר להזיז את העציצים ללא הגבהה. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: נתינת צדקה בשירת הים: מה מקור המנהג (שמופיע בחלק מהסידורים) לתת צדקה בשירת הים?
תשובה: ישנו מנהג שמקורו מהאר"י לתת צדקה ב"ויברך דוד" בעת שאומרים את המילים "ובידך כח וגבורה ואתה מושל בכל". לגבי שירת הים לא מצאתי איזכור למנהג זה. הרב יאיר וסרטיל
שאלה: שימוש במטבע מזוייף: כיצד יש לנהוג במטבע של 10 ש"ח שקיבלתי מבעל מכולת, כאשר אני יודע באופן ודאי שהוא מזוייף, האם מותר לי להשתמש איתו בחנות אחרת או לסחור איתו בכל עניין שהוא?(אשמח אם אוכל לקבל את המקורות לכך בראשי פרקים)
תשובה: חל איסור תורה להמשיך לסחור ולשלם במטבע מזויפת שקיבלת כעודף מבעל חנות, שכן על זה נאמר "ולא תונו איש את עמיתו". ומכיוון שאנשים רבים מקפידים לא לקבל ולהשתמש במטבע כזו, הרי שהשימוש בה ללא ידיעת המקבל הרי היא בכלל האיסור הנזכר לעייל. (עיין בשולחן ערוך חושן המשפט סימן רכ"ז סעיף ו' ובסמ"ע שם בסעיף קטן ט"ו, כאשר מתבאר מן הדברים שמותר להשתמש רק במטבעות כאלו שאחרים יקבלום. עוד עיין בשולחן ערוך שם בסעיף י"ח "נפחתה וחסרה כדי אונאה אסור לקיימה מפני שבקל מרמין בה.") הרב חננאל פאטשינו.
שאלה: פירוש מילים במזמור "מעוז צור": במזמור חנוכה "מעוז צור" כתוב: "כרות קומת ברוש ביקש אגגי בן המדתא". לא הבנתי מה הקשר להמן, שלכאורה קשור לפורים, כאן בחנוכה?
תשובה: השיר "מעוז צור" הינו שיר קדום שנתקבל בכל קהילות ישראל, אשכנזים וספרדים. קבלה זו מעידה על מקורו הקדום מחד, ועל חשיבותו הרעיונית-אמונית מאידך, שזיכתה אותו להתקבל ברחבי בית ישראל. התוכן הכללי של השיר עוסק בהגנה והצלה הנפלאה שמגן הבורא, בהשגחתו העליונה, על עמו האהוב- ישראל. הגנה זו מקבלת את ביטוייה המיוחדים בכל ארבעת הגלויות, הכוללים את תולדות ישראל על פי גישתם המיוחדת של ח : מצרים, בבל, פרס, יון, ולאחרונה מלכות רומי הרשעה המיוחסת לאדום. על פי מנין זה מצרים איננה נחשבת כגלות בפני עצמה, אלא כשורש כל הגלויות כולם. המשורר מחבר "מעוז צור" ייחד בית לכל גלות, ולהצלה המיוחדת לה. בית לאחד בית לאחד. הבית האחרון עוסק בהצלה העתידה שפרטיה ידועים לנו מדברי הנביאים, אך לא זכינו להתוודע אליהן במציאות. על פי זאת, היה מקום לשורר שיר זה גם במועדים אחרים העוסקים ביתר הגלויות, כגון: יציאת מצרים- פסח, נס ההצלה מהמן הרשע- פורים. אולם, אף על פי כן נתייחד השיר לחנוכה, כפי שמתבאר מדברי המחבר שרמז נס זה בפתיחת השיר (ולא על פי סדר הגלויות), כשחתם בסוף הבית הראשון של השיר את המילים: "חנוכת המזבח" הרומזים לנס חנוכה. (מתוך שיעור של הרב דוד חי הכהן באתר) לביאור חלקים נוספים מהפיוט
שאלה: ליווי כלה לחופה: ידוע לי כי רצוי כסימן לברכה טובה שזוג מזיווג ראשון ילווה את החתן והכלה לופה, לכן גם אלמנה שנישאה בשנית לא רצוי שתלווה את בתה. מה הדין אם אדם התגרש והתחתן בשנית עם מישהי ונולד להם ילד. האם ראוי שהם לכתחילה ילוו בן זה או שגם הם נחשבים לא זיווג ראשון כי האב היה נשוי בעבר?
תשובה: אם ההורים נשואים הם יכולים ללוות את ביתם לחופה. אף אם אחד מהם או שניהם היו נשואים מקודם והתגרשו או התאלמנו.
שאלה: עמידת המברך בחופה - חובה?: האם סבא של הכלה, שקשה לו מבחינה בריאותית לטפס אל החופה ורוצים לכבד אותו באחת משבע הברכות, יכול לברך את הברכה מחוץ לחופה? האם הוא צריך לעמוד במקום שיכולים החתן והכלה לשמוע אותו או לא, ואם יתנו לו מקרופון, האם זה משנה?
תשובה: על ידי מקרופון לא יוצאים ידי חובה. המברך צריך להוציא ידי חובה את החתן והכלה, והם צריכים לשמוע את קולו של הבר-חיובא. מקרופון לא נקרא קול של חיוב, כיון שהוא משנה את קולו. צריך להביא את הסבא לחופה, כגון על ידי שירימו אותו על כיסא לחופה.
שאלה: שטיפת כלים חלביים בספוג בשרי: אני ומשפחתי שומרים כשרות שזה גם באוכל וגם בכלים שזה אומר כלים בשרים מפלסטיק, כלים חלבים מפלסטיק וסכו"ם חלבי ובשרי בנפרד. אנחנו שוטפים את הכלים החלבים בנפרד וגם את הבשרים בנפרד, למרות שאין לי כיור נפרד. אנחנו מנקים באמצעות אקונומיקה את הכיור ואת השיש. ואחי בטעות שתף עם הספוג הבשרי את הכלים החלבים כי הוא לא ידע, ועכשיו מה אני אמורה לעשות עם הכלים ועם הסכו"ם שהוא שתף עם הספוג הבשרי, לזרוק את הכלים וגם את הסכו"ם או שאפשר לנקות את זה, וכיצד?
תשובה: בדרך כלל שוטפים כלים בחום נמוך שאין היד סולדת בו ולכן הכלים מותרים לשימוש ואין צורך להכשיר אותם או כל פעולה אחרת. אקונומיקה אינה מכשירה את השיש או את הכיור אלא רק מנקה ואפשר לנקות את הכיור והשיש גם במים בלבד (העיקר שיהיה נקי לגמרי). אל הכיור כעיקרון אנו מתייחסים כי משמש לבשר וחלב ולפעמים אף ברותחין, ולכן, יש לסבן את הכלים ולהניח אותם על השיש ולא בתוך הכיור או לשים רשת, כדי שהכלים לא יגעו בכיור, ולאחר מכן לשטוף אותם באויר מעל הכיור, וכן לייחד מערכת כלי ניקוי נפרדת לחלבי ולבשרי בנפרד, כמו שאתם עושים. על השיש רצוי שלא לשים סירים ומאכלים חמים, אלא אם כן, אתם מייחדים חלק מהשיש לשימוש בשרי או לשימוש חלבי.
שאלה: צער בע"ח: מה הטעם לכך שנותנים לבע"ח לאכול קודם אכילת האדם?
תשובה: הגמרא במסכת ברכות (דף מ' עמוד א') לומדת שאסור לאדם לאכול לפני בהמתו שנאמר בפסוק: "ונתתי עשב בשדך לבהמתך" ורק אחר כך כתוב: "ואכלת ושבעת". המגן אברהם פסק כן להלכה ומביאו המשנה ברורה באורח חיים בימם קס"ז ס"ק מ'. החיוב הזה לדעת רוב הפוסקים הוא מדרבנן.
שאלה: מצווה בריבית לגוי: יש מחלוקת בראשונים בין הרמב"ם לבין הרמב"ן ודעימיה, האם הלוואה לגוי בריבית היא מצווה או היתר. לא מצאתי התייחסות לשאלה זו באחרונים. כיצד מכריעים בשאלה זו למעשה? אם אפשר גם מקורות אחרונים שהתעסקו בשאלה זו.
תשובה: תעיין במנחת חינוך. עד כמה שזכור לי אין בזה הכרעה להלכה, כיוון שזה לא למעשה מאחר וזו לא מצווה שאדם חייב לעשות.
שאלה: דעת הרמב"ם לגבי "ברית כרותה לשפתים": מדוע ספר החינוך (ל"ת רלא ) כותב בדעת הרמב"ם שהקללה לא תבוא אל המקולל, הרי הרמב"ם בסה"מ כותב "והזהיר עליו, לפי שאין התורה מביטה על מצב המתחרף בלבד, אלא הביטה גם על מצב המחרף" (ל"ת שיז - תרגום הרב קאפח ובדומה בשאר התרגומים). והרי הרמב"ם כותב "בלבד"! מש שבאה הקללה!, ועוד שבהל סנה פכ"ו ה"ג כותב "המקלל עצמו לוקה כמי שקילל אחרים, שנאמר "השמר לך ושמור נפשך" (דברים ד,ט). ואם הקללה לא באה, איזו סכנה ישנה? ועוד: "כמי שקלל אחרים"!, ובהל רוצח (פי"א ה"ה): "וכן כל מכשול שיש בו סכנת נפשות מצות עשה להסירו ולהשמר ממנו ולהזהר בדבר יפה יפה, שנאמר "השמר לך ושמור נפשך" (דברים ד,ט)"), וכן פוסק בהל אבל (פי"ג ה"ה): הכל חייבין לעמוד בפני נשיא, חוץ מאבל וחולה ולכל העומד מפניו אומר אדם שב, חוץ מאבל וחולה שמשמע יישב באבלו, יישב בחוליו" - ומסבירים שם שזה מדין "לעולם אל יפתח אדם פה לשטן", וכן בהל גיר (פ"ט ה"כ): "חולה שרצה לגרש אשתו על תנאי כשימות, כדי שלא תיפול לפני יבם, ואם עמד לא תהיה מגורשת, ולא רצה לגרשה מעכשיו, כדי שלא תטרף דעתו-- כך הוא כותב בגט אחר שכותב התורף, או אומר לה כשנותן לה הגט, אם לא מתי לא יהיה גט, ואם מתי יהיה גט, ואם לא מתי לא יהיה גט: "כדי שיהיה תנאי כפול, והן קודם ללאו, ולא יפתח פיו תחילה לפורענות." וכולם מסבירים כמעט (בשו"ע אה"ע סי קמה סע ה ) שזה מדין הנ"ל?
תשובה: לשון הרמב"ם בספר המצוות: "ואולי יהיה בדעתנו כי בתכלית מה שנאסר לנו קללת איש מישראל כשיהיה שומע אותה, למה שישיגהו מן הצער והכאב, אבל קללת חרש אחר שלא ישמע ולא יכאב בו שלא יהיה חוטא בזה, הנה הודיענו שהוא אסור והזהיר ממנו. כי התורה לא הקפידה בענין המקולל לבד אבל הקפידה בענין המקלל גם כן שהזהירה שלא יניע נפשו אל הנקמה ולא ירגילה לכעוס. הנה מדברי הרמב"ם משמע, שגם כשדנים מצד המקולל הרי זה מה שיגיעהו מן הצער והכאב כששומע אדם שמקללו אבל אבל אין הרמב"ם דן שם כלל מצד חלות הקללה על המקלל, ולכן אמר החינוך שהרמב"ם הבין שכל האיסור אינו מצד חלות הקללה על המקלל. אמנם אין כוונת החינוך לומר שלרמב"ם באמת אין הקללה חלה אלא שעל כל פנים לא מצד זה אסרה התורה לקלל, וממילא המובאות, שהבאת, מדברי הרמב"ם אינן סותרות להבנת החינוך ברמב"ם כאן. הרב חיים כץ
שאלה: ברור בנושא צריבת דיסקים: הרב התיר צריבת דיסקים ורציתי לברר נקודה מסויימת, הרי על ידי הצריבה והעברה לאדם אחר אני גוזל ממש בידיים, האם אין על הצורב איסור? האם האדם עצמו שמשתף קבצים (כלומר, שממנו מורידים את הקבצים מהאינטרנט) אינו עובר על איסור גזל, ואז האדם המוריד מסייע בידי עובר עבירה?
תשובה: אותו אדם שמשתף קבצים הוא פושע, ואסור לעשות דבר כזה.
שאלה: שמיעת קול אישה שנפטרה: לאור התשובה של הרב, שהתיר לשמוע שירים המבוצעים על ידי זמרות ברדיו. האם יש בעיה לשמוע שירים של עופרה חזה כיון שהיא נפטרה? אני מתכוון לשירים שהיא שרה בהם פסוקים ותכנים מהמקורות.
תשובה: למקילים יש על מה לסמוך, כפי שכתבתי שם, וק"ו כאשר אינה בחיים.
שאלה: נתינת שם על דודה ערירית : האם נכון לקרוא לילדה על שם דודה שנפטרה ממחלה בגיל 50, לא התחנה ולא העמידה צאצאים?
תשובה: כן.
שאלה: כיבוי נרות חנוכה תוך הזמן שקבעו ח : האם מותר לכבות בידים את נרות החנוכה בתוך הזמן שקבעו ח (היינו חצי שעה), מאחר ואדם זה ממהר או חושש מדליקה? האם אדם כזה מברך על ההדלקה, ואם ברך האם ברכתו לבטלה? האם גרע כוחו מהדליק בסמוך לרוח מצויה שעלולה לכבות הנר?
תשובה: בתוך הזמן זה בעיה, כי יש דיעה שזה הוקצה למצוותו. לאחר חצי שעה לפי הרי"ף, מותר לכתחילה לכבות. אמנם זה לא לכל השיטות, אך אם אתה לחוץ אתה יכול לסמוך על שיטה זו. אם אדם מתכנן לכבות בתוך החצי שעה, לא יכול לברך.
שאלה: הטבלת כלים במקווה: האם מותר להטביל כלים במקווה של גברים או דווקא במקווה המיועד לכלים?
תשובה: מעיקר הדין עבור מקווה גברים בימינו 40 סאה מים שאובים כשרים, וזה ודאי לא טוב עבור כלים, אמנם ככל הנראה בכל מקוואות הגברים נוהגים להשתמש במי גשמים. למעשה, ראוי להשתמש דוקא במקווה המיוחד לכלים, וזאת משתי סיבות: ראשית, כדי שלא ישברו שם כלים ויגרמו ללכלוך ולנזק לטובלים. שנית, יתכן שיש בלנים שלא הקפידו לפתוח את פקק ההשקה לאחר החלפת המים, מאחר ששסמכו על כך שמעיקר הדין אין צורך בכך עבור מקווה של גברים, וכן אולי יש מקומות בהם יש רק בור זריעה ולא בור השקה, ולא נזהרו לייבש ולנגב היטב את המקווה קודם שהכניסו את המים החדשים (עפ"י התייעצות עם הרה"ג זלמן מלמד שליט"א). הרב יאיר וסרטיל להמשך הדיון.
שאלה: פסוק על שרשרת: האם מותר להכנס לשירותים עם שרשרת שיש בה פסוק אך לא את שם ה המפורש? כמו: "שמע ישראל ה אלוקינו ה אחד" או " כי מלאכיו יצוה לך לשמרך בכל דרכיך"
תשובה: לכתחילה תכסה את זה, תשים את זה בתוך החולצה.
שאלה: מהו ההיתר לעשן בחג?: אני מודעת לזה שמותר לעשן בחג, השאלה היא, מה הסיבה לכך? הרי אין לזה כלל קשר לאוכל נפש ובטח שלא הנאה שוה לכל נפש.
תשובה: השאלה של עישון ביום טוב הועלתה לפני כמה מאות שנים. כבר דיברו על זה הפני יהושע והמגן אברהם. יש כאלה שרוצים לומר שזה לא שווה לכל נפש, ומי שמחמיר שלא לעשן קדוש יאמר לו. ומי שמעשן אומר שזה בכלל צרכי נפש האדם (הוא זקוק לזה), כמו שאנו יודעים שיש שיטות שמתירות לעשות מוגמר (בשמים על ידי גחלים).
שאלה: הקלטת אדם ללא ידיעתו: אני נמצא בהרצאה מסויימת או בהופעה של זמר. האם יש חובה לבקש את רשותו של המרצה או של הזמר כדי להקליט אותו?
תשובה: כל זמן שלא אמרו מפורשות לא להקליט, לא נראה לי שיש בזה בעיה. הוא בסך הכל משמיע את קולו, איזה עניין יש שיאסור להקליט את קולו?! אינך לוקח שום דבר. כמובן, כשלא מדובר בסודות.
שאלה: צלחת שנאכל עליה בשר: קנינו שתי צלחות פורצלן חדשות ואכלנו עליהם מספר פעמים בודדות עוף חם אך לא רותח וללא נוזל רותח (אוכל מפלטה של שבת לא מהאש מקרוגל). כעת קנינו סט להשלים את 2 הצלחות ורצינו להופכם לחלביות. האם מותר ובאילו תנאים, והאם ניתן לשים את שתי הצלחות בצד ולהשתמש לאחר זמן לחלבי?
תשובה: למרות שזה חרס, היות וזה לא בלע איסור של תורה, אלא עוף, תגעילו את זה שלוש פעמים במים רותחים, ותוכלו להפוך את זה לפרווה.
שאלה: תענית - חצי יום: שמעתי שאפשר להתענות רק חצי יום ואם עושים זאת ביומיים אז זה נחשב לצום שלם. לא כל כך הבנתי, האם מותר לצום סתם ככה או שאמורה להיות סיבה מיוחדת? מה צריך להוסיף בתפילה, ולמה בכלל עושים את זה חצי יום ולא יום שלם?
תשובה: מותר לאדם לצום מכל סיבה שהיא אם כדי להתקדש יותר או בשביל תשובה וכדו'. ואפשר גם להתענות תענית של שעות, ובזמן קבלת תענית בתפילת מנחה של יום קודם לתענית יאמר שמקבל על עצמו להתענות מחר תענית שעות.
שאלה: תחיית המתים לצדיקים: אם עולם הבא כל כך טוב לצדיקים למה גם להם יש "תחיית המתים"? (אשמח לקבל הרחבה)
תשובה: עולם הבא הוא עולם שיש בו רק נשמות. עולם תחיית המתים קשור לחזרת הנשמה אל הגוף. יש הופעות שונות של דבקות בקב"ה. המדרגה העליונה היא מדרגת עולם הבא. אולם גם בעולם הבא יש מדרגות על גבי מדרגות. כדי להגיע למדרגה עליונה בעולם הבא יש תחנות מעבר. אחת מן תחנות המעבר זה עולם התחייה שהוא עולם שהוא ודאי במעלה יותר גדולה מהעולם הזה אולם הוא במדרגה פחותה מהמדרגות העליונות שבעולם הבא. מה שכתבתי זה לפי חלק מן הדעות. יש דעות שונות בנוגע ליחס בין עולם הבא לתחיית המתים. דעתו של הרמב"ם הסובר שתחיית המתים היא במדרגה הופעה כמו העולם הזה הינה דעת יחיד ורוב חכמי ישראל חלקו עליו וסברו שמדרגת הגוף שיהיה לאחר תחיית המתים זוהי מדרגה עליונה מאד שאין אותה בעולם הזה. אולם מדרגת עולם הבא היא מדרגה עוד יותר עליונה.
שאלה: האם מותר להרוג מתיוונים: בכמה מקורות מצאנו שעם ישראל הרגו מתייונים יהודיים אחרי שניצחו את היוונים מגילת תענית פרק שישי "המתינו להם ג ימים אם יעשו תשובה, ולא עשו תשובה. נמנו עליהם והרגום" וכן נזכר גם ביוסיפון ובחשמונאים א - מה המקור שמותר להורגם?
תשובה: אין לנו מספיק מידע על כל אירוע ואירוע מה היו הנסיבות, באופן כללי הייתה זו תקופת שמד. ניסו לחסל את עם ישראל על ידי כפיה להתבוללות מתתיהו ובניו הכריזו מלחמה וכמו במלחמה יש חללים משני הצדדים. המתיוונים היו משתפי"ם מסוכנים שהצטרפו לאויבי העם ולחמו לצידם לכן גם מהם היו שנהרגו.