LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: טבילת בגדים בעלייה להר הבית: 1)כאשר הולכים להר הבית ונכנסים לעזרת לויה האם צריך להטביל את הבגדים בשביל להיכנס לעזרת לויה? 2) האם הרב גורן זצ"ל אכן עלה לכיפת הסלע וצולם כשבידו האחת ס"ת ובידו האחרת שופר? (כך קראתי בויקיפדיה)
תשובה: 1) לא צריך להטביל את הבגדים, אמנם יש דעה כזאת אבל אנחנו לא פוסקים ככה. 2) אני לא יודע, אולי בזמן הכיבוש הוא נכנס, הוא שהה שם שבועיים אחרי השחרור כדי לעשות את הבדיקות עם חיל ההנדסה, אם הוא נכנס זה היה רק לצורך כיבוש, לא יכול להיות שהרב גורן נכנס למקום שאסור.
שאלה: שום קלוף שעבר עליו לילה: בימי שיש אני משתמשת בהמון שום לבישולים והקילוף גוזל ממני המון זמן, האם יש דרך שמאפשרת לשמור שום קלוף אם אקלף יום לפני ואשמר במקפיא למשל? איך השום הקלוף של קיבוץ דורות מקבל הכשר ללינת לילה. אודה לתשובה דחוף.
תשובה: יש אפשרות לבשל את השומים. אפשרות נוספת - להשים עלים מלח, שמן. או להשאיר מעט מהקליפה. י"א שאינו מזיק רק שאוכלים אותו כך אבל אם מבשלים השומים אין לחשוש. ויש אומרים שהיום אין לחשוש כלל שלא שכיח רוח רעה. הרחבת תשובה: סיבת השאלה, מפני שמובא במסכת נדה (יז, א): "אמר רבי שמעון בר יוחאי: חמישה דברים הן שהעושה אותן מתחייב בנפשו ודמו בראשו, האוכל שום קלוף ובצל קלוף וביצה קלופה. שעבר עליהם הלילה". ושם מבואר שאפילו אם צררם סגורים בתוך בגד או כלי - אסור לאוכלם, מפני רוח רעה ששורה עליהם. ואם השאיר מקצת מקליפתם אין חשש סכנה. להלכה, יש אומרים שאין לחוש לרוח הרעה הזו, כי כבר בזמן הראשונים היא בטלה מהעולם (הגהות מרדכי, מהרש"ל). לעומתם, רבים חששו לסכנה והחמירו שלא לאוכלם אף בדיעבד (הגר"ז, ערוה"ש, בן איש חי, אג"מ יו"ד ג, כ). ואף שיש כמה מגדולי האחרונים שהורו שאם בדיעבד עבר לילה על בצלים קלופים, אפשר לאוכלם, שיש לסמוך על דעת המקילים (ע' יבי"א יו"ד ב, ז), מכל מקום לכתחילה מוטב לצאת מהספק, ולכן תקפידו לבשל את הבצלים, שאחרי הבישול ישתנו וכבר לא תהיה בהם סכנה (כה"ח יו"ד קטז, צג).
שאלה: התנהגות תורנית: א. האם יש בעיה להכניס במכונית של 5 מקומות 6 אנשים ויותר? האם הבעיה חמורה יותר כשנתפסים? ב. האם יש בעיה לעשות סעודת פורים גדולה בשעות מנוחה? ג. האם יש פה חילול ד?
תשובה: א. כל חוק סביר שאינו ונוגד את חוקי התורה מחייב גם עפ"י דין התורה. הסעת נוסעים מעל למותר אסורה עפ"י החוק הסביר, ומכיון שהביטוח לא מכסה את הנוסע הנוסף יש בכך גם גרימת נזק חמור לנוסעים במקרה של תאונה חלילה. ב. מצוה הבאה בעברה אינה מצוה, שמחה רעשנית המפריעה את שנתם של אחרים בזמן המיועד לשינה פסולה ואם מדובר בשכנים חילונייים יש בכך משום חילול ה'.
שאלה: מה זה בת ים?: האם הגמרא מתכוונת לבת ים כמו שכתוב: "אדם ים", או שהכוונה לחיה?
תשובה: במקורות ח הוזכרה דמות זו של בת ים בשמות שונים בגמרא (בכורות, דף ח א) נאמר: הדולפנין פרין ורבין כבני אדם מאי דולפנין אמר רב יהודה בני ימא. רש"י מפרש את דברי הגמרא כך: "הדולפנין פרים ורבים מבני אדם, שאם בא אדם עליהם מתעברות הימנו. בני ימא - דגים שיש בים שחציין צורת אדם וחציין צורת דג. החיד"א הקדוש כתב בספרו "מדבר קדימות" מערכת ד': "דג יש בים שקורין סירינ"ה מחציו ולמעלה כדמות אשה בתולה ומחציו ולמטה כתבנית דג ומקום משכנה בסלעים ומקומות מסוכנים בים ומדי עבור איזה ספינה תתחיל לשורר ולזמר בקול נעים הרבה עד כי תפיל חבלי שינה על כל אנשי האניה, ואחר כך נכנסת לתוכה והורגת ואוכלת יושביה" (ס' קטן נקרא צמח צדיק פרק יז). יש מקורות נוספים שמהם עולה אותו עיקרון.
שאלה: איפה אפשר להתגייר? : הי יש לי שאלה מאוד רצינית ואשמח מאוד לשמוע את התשובה. אני מעוניינת לעבור גיור, הכוונות שלי כלפי הגיור הן אמיתיות יש בי רצון שמירת מצוות וכניסה אמיתית לעם ישראל. השאלה שלי כזו - קראתי באינטרנט כל מיני מחלוקות לגבי גיור יש האומרים שהרבה מהגיורים "אינן אמיתיים או בטלים" אני כן רוצה לעבור גיור אמיתי. היכן?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה רשימת אולפני גיור בקישור הבא של מכון עתים: גיור מידע-שימושי-לגיור אולפני-הכנה-לגיור www.itim.org.il בהצלחה. הרב חגי בר גיורא
שאלה: מצאתי שקל בתוך הכיס: האם אדם שמצא כמה שקלים בתוך הכיס בשבת, האם זה בטל למכנסיים ואין צורך להוציאם בשינוי?
תשובה: את שאלתך "האם אין צריך להוציא בשינוי" ניתן לפרש בשני פירושים: א) האם אין צורך כלל להוציא את המעות? התשובה היא שצריך לנער את המעות או לחילופין להחליף את בגדו.  אמנם במשנה ברורה סימן שי, סעיף קטן ל, כתב שיש מחלוקת האם צריך לנער המעות מכיס אשר תפור לבגד רק בשפתו. אך עיין ב"שמירת שבת כהלכתה" פרק כ סעיף עה, שלהלכה יש להחמיר בכך. הערה: אם מצא את המעות כאשר הוא כבר לובש את הבגד, והוא נמצא במקום שלא יכול לנער  מחשש לאיבוד המעות, לא מצליח לנער  וכן לא יכול להחליף את בגדיו   מותר לו להמשיך בהליכתו עד מקום שכן יכול לנער או להחליף בגדים. (רמ"א סימן רסו סעיף יב, ומשנה-ברורה שם סעיף קטן לה, וביאור הלכה ד"ה "יכול לילך"). ב) האם אין צורך להוציא דווקא על ידי ניעור, ואפשר להוציא את המעות בצורה ישירה בידיים? התשובה היא שאסור להוציא את המעות בידיים מן הכיס, אלא צריך להוציאם דווקא על ידי ניעור. הרב עודד מילר
שאלה: מותר שיהיה לי חבר גוי?: רואים שהתורה הרחיקה את האדם מידידות עם גוי, לשתות עימו יין, שמא הדבר יביא להתבוללות. לאור זה, האם מותר להיות חבר של גוי? חבר במובן הרגיל, שיחות בטלפון, מפגשים, וכו.
תשובה: קשרים ענייניים עם נוכרים כגון קשרי מסחר וכדו' מותרים קשרים ידידותיים מעבר לצורך העסקי וכדו' אינם ראויים.
שאלה: איך מתקנים בין אדם לחברו?: הי קרה לי לאחרונה מקרה שחשוב לי לדעת את התשובה, עשיתי מעשה שחברתי לא ידעה עליו (מעשה מאוד פוגע וחמור) והיא גילתה עליו לאחר תקופת זמן מעל כשנה. חברתי מאוד נפגעה, ניסיתי לבקש סליחה בלי סוף אך אמרה שלא תסלח לעולם וגם תקפיד עליי. איני במצב של לגשת אליה ולנסות לפייס אותה שוב כיוון שאני מפחדת ממטר קללות ובזיונות שהיא יכולה להפיל עלי. מה ביכולתי לעשות על מנת כן לפייס אותה?
תשובה: הנכונות שלך לבקש סליחה ולהחזיר את החברות שלך למצב הקודם היא כבר התחלה טובה. אמרו ח 'אל תרצה את חבריך בשעת כעסו' כיון שבשעת כעס קשה מאוד לחבר לסלוח. יש להמתין, אפילו זמן רב, עד שתראי שחברתך אינה כועסת כ"כ, ואז אפשר לשלוח אליה מתווכים, לדבר עם הוריה או המורה וכד' אם תהיי אמיתית בבקשת הסליחה שלך גם החברה תחוש זאת ולבסוף תסלח. ובהצלחה
שאלה: להתפלל לפני עלות השחר או אחרי זמן תפילה?: אני קם למשמרת בוקר בבית החולים לפני עלות השחר ויוצא לטרמפיאדה לפני זמן טלית ותפילין ועד שאני מגיע למשמרת אין לי זמן בדרך להתפלל ולהניח תפילין. מה עדיף-להניח תפילין ולהתפלל בלילה או כשאני מסיים את המשמרת (15:00)? או שאפשר לחלק את התפילה לפרקים בצורה אחרת?
תשובה: אם זה לפני עלות השחר לא יוצאים ידי חובה, גם בעלות השחר לא יוצאים ידי חובה של תפילין, בערך כשעה לפני הזריחה זה זמן ציצית ותפילין. עדף לדאוג שמישהו יחליף אותך לפחות לעשר דקות או רבע שעה, להתפלל קריאת שמע וברכותיה ותפילת שמונה עשרה. אם אין מי שיחליף, אפשר להתפלל שמונה עשרה לחוד וקריאת שמע לחוד, או שנאמר שעוסק במצוה פטור מן המצוה כי אתה מטפל בחולים. תתפלל שמונה עשרה בעמידה, ואחרי זה תמצא זמן לקרוא קריאת שמע וברכותיה עם תפילין.
שאלה: מסטיק בצום: לפי הרב שליט"א אין מברכים על מסטיק כי זה לא נחשב אכילה, אם כך יהיה מותר ללעוס מסטיק בצום?
תשובה: לא, היות ואדם נהנה מזה יש לאסור. לברך לא צריך כי אדם לא בולע וזה לא עשוי לאכילה, אני תמיד מזכיר את שיטת המחבר שאם אדם טבח והוא צריך לטעום אם יש מספיק מלח או פלפל, למרות שהוא בולע שלא יברך. אמנם אנחנו לא פוסקים ככה, כי המגן אברהם והט"ז לא פוסקים ככה, אבל מכך יש ללמוד שאכילה שעליה מברכים ברכות הנהנין היא רק דבר שמיועד לאכילה ומסטיק לא מיועד לאכילה. הוא לא עשוי בשביל לבלוע.
שאלה: הכנת טחינה בשבת: אימי שמעה שיעור שמותר בשבת להכין טחינה בשבת בגלל הרבה סיבות, האם זה נכון לכל הדעות? הסיבות הן: א- לעשות מעט סמוך לסעודה מותר תהלה לדוד, שכא, ב ב- נחשב רק כתיקון המאכל,כי כבר ראוי לאכילה ג- הטחינה כבר נילושה לפני שבת בלחות שלה מ"ב סעיף קטן נח ואין לישה אחר לישה לפי הבבלי. ד- לעשות שתי וערב ה- לגבל עם האצבע
תשובה: לשואל, המיקל להכין טחינה סמוך לסעודה, ובלישה במאמץ קל ולא בכוח, יש לו על מה שיסמוך, אבל אי אפשר לומר שהיתר זה מוסכם. הרחבה: אסור מן התורה ללוש בשבת עיסה סמיכה ("בלילה עבה"), והדבר אסור אפילו בשינוי (סימן שכא סט"ז ומ"ב ס"ק סו). לעומת זאת עיסה דלילה מותרת מן התורה ואסורה מדרבנן, והקלו חכמים לעשותה כאשר משנים ר נתינת החומרים וגם באופן הבחישה. להגדרת 'סמיכה' ו'דלילה' ראה להלן. לגבי לישה סמוך לסעודה, פשטות הדין שהיא אסורה, ואין זה דומה למלאכת בורר שהותרה סמוך לאכילה (משנ"ב שם, ושמירת שבת כהלכתה פרק ח סעיף ב). והטעם, כפי שביאר בשמירת שבת שם, שבאכילה תמיד יש ברירה מסוימת תוך כדי האכילה, ולכן גם הברירה הסמוכה לאכילה היא 'דרך אכילה' ולא 'דרך ברירה'. לעומת זאת אכילה איננה כרוכה בדרך כלל בלישה (לעיסת חומר אחד איננה לישה, אלא רק מיזוג חומרים), ולכן אין סיבה להגדיר את הלישה הסמוכה לסעודה כ'דרך אכילה'. ומה שציינת לתהלה לדוד (שכא, ב) המתיר מעט סמוך לסעודה אינו נוגע כלל לעניין זה: הדיון שם הוא על הכנת מי מלח (בשו"ע שכא ס"ב), שאינו משום לש (ולא מתקבלת עיסה כלל אלא מים נוזלים) אלא משום איסור דרבנן של עיבוד באוכל. אמנם יש מקור קדום יותר להיתר לישה סמוך לסעודה, והוא תשובת הרשב"א (ח"ד סי' עה), אלא שהרשב"א למד זאת מהגמרא (שבת קמ ע"א) המתירה ללוש בשבת חרדל שנלוש מערב שבת, ושם לא משמע שזהו טעם ההיתר, עיין בשו"ע סי' שכא סעיף טו-טז. באשר לטענה שכבר יש לחות בטחינה, הדעות חלוקות אם טענה זו משמעותית: בשמירת שבת כהלכתה (פ"ח סכ"ו) אסר להכין את הטחינה בשום אופן, ואילו במנוחת אהבה (ח"ב פ"ט סי"ז) התיר זאת, בתנאי שהדבר ייעשה סמוך לסעודה ולא בכוח אלא בנחת. במה נחלקו? נראה שהכל מודים שבלילה שנילושה לפני שבת והיא רכה - אסור לעשותה בשבת בלילה עבה, מפני שבלילה רכה עדיין לא מוגדרת כדבר שנלוש, ונמצא שהבלילה כעת היא לישתה. לדעת השש"כ הטחינה הגולמית היא "בלילה רכה", מפני שהיא נוזלית וניתנת לשפיכה מכלי לכלי (ראה בשש"כ שם סעיף ח, הגדרת "בלילה רכה"), ומאחר שבתחילת הכנת הטחינה בשבת היא נהיית סמיכה יותר כעין בצק - נמצא שהוא יוצר כעת בלילה עבה. אולם לדעת המנוחת אהבה הטחינה הגולמית היא כבר "בלילה עבה", כי לדעתו עיסה שמפני סמיכותה אינה ראויה לשתייה מוגדרת כבר כ"עבה" (ראה הגדרתו שם סעיף יב, וחלק בזה על השש"כ, וראה בהערה שם ראייתו מלישת מי צבע שהוזכרה בגמרא), ואם כן השינוי בסמיכות בשבת איננו מהותי לדעתו. נוסף לכך כתב ששינוי זה אינו משמעותי כי הוא זמני ובסוף יוסיף לה עוד מים. ומכל מקום צירף לזה את היתרו של הרשב"א בלישה הסמוכה לסעודה (בילקוט יוסף סי' שכא סעיף לד הביא את שתי הדעות בלא הכרעה).
שאלה: החזרת כסאות בשבת: אם היה בשבת שיעור בחדר מסוים והביאו לשם כסאות מחדר אחר, מותר לאחר השיעור להחזיר את הכסאות לחדר הראשון או שיש כאן מכין משבת לחול?
תשובה: אם צריכים את הכיסאות בחדר שאליו הם לוקחים אותו, או שצריכים את החדר שבו הם היו והכיסאת מפריעים, יהיה מותר, אבל אם לא, יהיה אסור.
שאלה: שוקולד חלבי אחרי אכילת בשר בהמה: ב"ה שליט"א בלהט המשלוחי מנות לקחתי בטעות שוקולד חלבי אכלתי לא בלעתי לא הגיע לקיבה נזכרתי מיד שאכלתי בשר בהיסטריה רצתי לברז ועם הסילונית ניקיתי את הפה ומהגרון השתעלתי כדי להוציא לחלוחית אולי של חלב אם הגיעה לגרון האם נכשלתי באכילת חלב ובשר? אוי לי,
תשובה: כיון שהכל היה בשוגג ומיד תקנת- לא נכשלת באיסור.
שאלה: קריאת פרשת זכור בנוסחים שונים: בהקדים דברי אתנצל על הלשון הבוטה מעט. בשבת זכור מקובל בהרבה בתי כנסת שהעולה מברך ברכה לפני הקריאה, מלא אנשים באים לקרוא כל אחד בהגייתו, טעמיו ושאר עניניו ורק אח"כ העולה מברך ברכה שאחרי. שמעתי שאצל הרב יעקב אריאל שליט"א קוראים רק פעם אחת בין הברכות- בעלייה עצמה ואח"כ מי שרוצה מוסיף את גווני קריאותיו. זה נשמע לי כ"כ נכון וראוי לעומת הנוהג הראשון שהזכרתי (שנלענ"ד תמוה וליצני משהו), אבל הרב אצלנו אמר שאין בזה שום בעיה אז נאלצתי לבטל דעתי. אם אין בזה בעיה למה לי כבעל קורא לא יותר לקרוא שוב ושוב את הקריאה כשאני "מתחיה ומתחזק" ממנה? אשמח לתשובה בהרחבה,(עם מקורות, אם אפשר) יישר כח.
תשובה: לשואל, דעתי נוטה לדעתך שהחזרה על פרשת זכור בהגיות שונות איננה נצרכת. דודי הרב יעקב אריאל הרחיב על כך (בשו"ת באהלה של תורה חלק ב סימן ט, עמ' 36-37): אפילו לפי הדעה שקריאת 'זכור' מספר תורה היא מן התורה, ואפילו אם נניח שבדרך כלל שינוי ההגייה מבטל את המצווה, מסתבר שאפשר לומר זאת לגבי מצווה המוטלת על היחיד, כמו קריאת שמע. לעומת זאת קריאת פרשת זכור מתקיימת דווקא בציבור, ואפילו אם זוהי חובה על היחיד - הרי זו חובה להצטרף לציבור מסוים ולקיים עמו את הקריאה. אם כן יש ללכת במצווה זו על פי מנהגו של רוב הציבור באותו מקום, וגם היחידים שנוהגים במנהגיהם האישיים כמנהג עדתם, יכולים להצטרף אל הציבור המקומי במצוות הציבוריות. הרב חיים דוד הלוי (שו"ת עשה לך רב חלק ו סימן כב) גם כן התריע כנגד הנוהג של קריאה חוזרת בהיגויים שונים, משום שיש בכך זלזול בשאר הקריאות שבהן לא מקפידים לעשות כך. למרות זאת, טוב מאוד עשית שביטלת את דעתך מפני דעת הרב המקומי. יש מהפוסקים הסוברים כמותו, שבפרשת זכור רצוי שכל עדה תשמע את קריאתה כמנהגה המסוים (ילקוט יוסף סימן קמא סעיף טז). והעיקר - לא תמיד אתה יכול לדעת מה הם שיקוליו. יתכן שאצלכם בקהילה יש בזה עניין של -בית, שאף עדה לא תרגיש מקופחת, ועבור הבית הקהילתי שווה להשקיע הרבה. ובלשון הרב חיים הלוי שם, לאחר שכתב כנגד הקריאה מספר פעמים: "על כל פנים, אין הדבר כדאי עד כדי יצירת מחלוקת מסביב לשאלה זו".
שאלה: מה הבעיה לקנות דירה מכונס נכסים?: האם אין חסד בכך שכשאשר אדם קונה נכס (דירה) מכונס נכסים הוא למעשה עוזר לחייב בכך שיהיה לו כסף להחזיר למי שהוא חייב להם? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "קניית דירה מכונס נכסים"
תשובה: אכן אם ידוע שהחוב בעקבותיו גבה כונס הנכסים הוא חוב גמור על פי התורה, והמחיר בו נמכר החפץ סביר ביחס לערך שלו. יש בכך עזרה ללווה לשלם חובותיו. אך ללא בירור תנאים אלו אין לקנות נכסים מכונס נכסים או ההוצאה לפועל מחשש שהם מוכרים הדברים במחיר לא סביר, כפי שידוע שהם מוכרים נכסים במחיר הקרוב לחצי מערכם. ועוד צריך לברר שהחוב בעקבותיו החפצים נמכרים אינו כולל ריבית ופרטים אחרים שאינם מחויבים על פי דין תורה. הרב מרדכי גרוס.
שאלה: גבר בתפילת נשים: האם גבר יכול להשתתף בתפילת נשים? אם לא, מאיזה דין?
תשובה: הוא לא יוכל לצאת ידי חובת תפילה במניין. זו לא תפילה בציבור בזמן התפילה יש להתרכז בתפילה. לכן בזמן התפילה יש להפריד בין נשים לגברים ואם הנשים מזמרות יש בעיה נוספת
שאלה: לימוד ארמית: בס ד הרב, התחלתי ללמוד גמרא לא מזמן ואני רוצה ללמוד ארמית כך שאני ידע לפרש את הגמרא, רציתי לשאול אם יש איזה שהם דרכים ללמוד או אתר ללימוד ארמית וכדומה.
תשובה: ב"ה מאוד שמחתי לראות שאתה זוכה להתחיל ללמוד גמרא. זה ממש נפלא. דע לך שהגמרא היא האוצר הנפלא ביותר שיש לנו, וככל שתזכה להתקדם בלימוד שלה כך תזכה לגלות את האוצרות הנפלאים שיש בה, ותזכה להמון עונג ושמחה. פעמים שיש כל מיני מחסומים שמקשים על האדם את הקישור שלו עם הגמרא, את האפשרות שלו ללמוד אותה, וחשוב לדעת לעבור את המחסומים האלו. אחד המחסומים הידועים ביותר הוא המחסום של השפה הארמית. כיום יש מילונים שונים שיכולים לעזור בתחום הזה, שבהם יש את כל המילים הארמיות עם התרגום שלהן לעברית, ותוכל לרכוש מילון כזה ולהשתמש בו. אך כיום יש גם דברים מתקדמים יותר. יש כיום הוצאות לאור של גמרות עם פירוש עברי פשוט, כגון פירוש שטיינזלץ, פירוש שוטנשטיין ועוד. תוכל לרכוש גמרא כזו וללמוד איתה. אפשרות אחרת היא ללמוד בעזרת האינטרנט, על ידי שיעורים שונים בגמרא. כיום יש המון שיעורי גמרא באינטרנט, שתוכל למצוא לך בקלות שיעור על הדף שאתה רוצה ללמוד, וכך ללמוד מתוך הגמרא ולהאזין לשיעור, וכך תוכל לתרגם לעצמך את המילים או לשמוע את התרגום בשיעור, ולהתקדם על ידי כך. אם תרצה אשמח לשלוח לך קישורים לאתרים השונים שבהם יש שיעורים פשוטים וברורים על הגמרות. אפשרות נוספת היא ללמוד עם מישהו שיש לו יותר נסיון בהבנת הגמרא, ויותר ידע. אם תרצה אוכל לסדר לך מישהו שתוכל ללמוד איתו בקביעות וכך תתקדם צעד אחר צעד, עד לרמה שלא תהיה צריך לתרגומים של הארמית, שכן תרגיש בעצמך שאתה מסוגל להתגבר על הקושי הזה וגם על קשיים אחרים. הדרך האחרונה היא הדרך הטובה ביותר, שאין כמו לימוד קבוע ומסודר, לימוד שבו תוכל לשאול שאלות, להתמודד עם הקשיים ולהתקדם בקצב שלך. דרך זו גם תוכל לעזור לך בהבנה ברמה אחרת של הגמרא ובעוד דברים. לכן היא מומלצת מאוד. ידידי, אני כאן בשבילך לעזור לך ואשמח להיות בקשר ולעזור בדברים אלו ובכל דבר שתרצה. בברכת הצלחה רבה הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: הכשרת כלי זכוכית לפסח: האם ניתן יש צורך להכשיר לפסח כלי אוכל (צלחות, קערות, כסות) מזכוכית, המשמשים במשך כל השנה?
תשובה: לשואלת, כלי זכוכית - לנוהגים כשולחן ערוך (עדות המזרח) ניתן להשתמש בהם ללא הגבלה, ודי בשטיפה טובה. לנוהגים כרמ"א (אשכנזים), הכלים שמשתמשים בהם בכל השנה רק בקר - שוטפם היטב. אלו שמשתמשים בהם גם בחם, כגון כוסות קפה - אין להכשירם. מי שאין באפשרותו לקנות חדשים - יכול להקל להכשירם על ידי הגעלה שלוש פעמים. לאחר ההגעלה יש להיזהר שלא להכניס אותם מיד למים קרים, כדי שלא יתפוצצו. הרחבה: בעניין כלי זכוכית קיימת מחלוקת גדולה, ושלוש דעות בדבר: א. אינם בולעים כלל (בגלל חלקותה וקשיותה). ב. דינם ככלי חרס, שבולעים ואין להם הכשר (כי הם עשויים מחול כחרס). ג. עקרונית ניתן להכשירם בהגעלה, אבל בגלל שהם עשויים להינזק מחום רב אולי לא יעשה זאת כראוי. השולחן ערוך (תנא,כו) פסק כדעה הראשונה, והאשכנזים נהגו שלא להגעיל (רמ"א שם). במשנה ברורה (ס"ק קנו) הקל בשעת דחק, כשאין אפשרות לקנות חדשים, להכשירם על ידי שרייה במים שלושה ימים, ובכל יום להחליף את המים. בימינו, מכיוון שמקובל להשתמש בכלי זכוכית אפילו בבישול, אין להסתפק בשרייה במים, אלא צריך להגעיל אותם שלוש פעמים (ולדעת הרב עובדיה יוסף זצ"ל, חזון עובדיה עמ' קנו, הדבר מותר אפילו לאשכנזים אף שלא בשעת הדחק).
שאלה: מחיצה לא שקופה שמאפשר לנשים להיות חלק מבית הכנסת: מורינו הרב כתב: "וילון לא שקוף אך שיאפשר לנשים להיות חלק מבית הכנסת". איך יכול להיות וילון לא שקוף שמאפשר לנשים להיות חלק מבית הכנסת? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "דני מחיצה בבית הכנסת"
תשובה: יש מצבי ביניים בין שקיפות לאטימות
שאלה: החלפת מנהג העדה: בהמשך לתשובת הרב על חוזר בתשובה אשכנזי שרוצה לנהוג כמנהג הספרדים. איך הדבר אפשרי? הרי מי שעובר לקהילה בה כולם נוהגים מנהג מסויים ששונה ממנהגו צריך ע"פ דין לנהוג כמנהגם ודבר זה לא תלוי בבחירתו. אך האם היום יש מציאו כזו של מנהג קהילה? הרי מאז העלייה של רוב הקהילות לארץ נוצר מצב של קהילות ושכונות מעורבות בהן אין מנהג אחד, וכל אדם ממשיך לנהוג כמנהג אבותיו ועדתו. האם אדם יכול להחליט מדעתו להחליף מנהג ולנהוג כעדה אחרת? הרי דבר המותר שנהגו בו איסור הרי הוא כנדר. איסור קטניות הוא לכל האשכנזים כנדר, ואי אפשר להתירו אלא אם כן יש פתח לאותו אדם, למשל אשכנזי שלא יכול לאכול מצות בפסח ויכול להגיד שבמצב כזה לא התכוונו לגזור בקהילות אשכנז וזהו פתח להתיר לו, אך סתם בלי סיבה הוא לא יכול להתיר ולשנות מנהג. גם הילקוט יוסף כתב שספרדי לא יכול להחליף למנהג האשכנזים שמעיקר הדין ולשמור שעה או 3 שעות בין בשר לחלב. אשמח לתשובה והסבר מהרב. לכאורה הוא רק רוצה לנהוג כרבו, ואין כאן את הדין של מנהג לפי הקהילה. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "אשכנזי שרוצה להיות ספרדי בכל "
תשובה: אדם שקשור לרב ונוהג על פיו בכל הליכות חייו והוא מתפלל בבית כנסת שהרב מנהיג אותו ולומד בשיעורים שלו, זה נקרא שהוא שייך לקהילה של הרב ועליו לנהוג בכל כמוהו. אך הוא, קשור לרב באופן אישי והוא גר בקהילה אחרת שקשורה לרב שפוסק אחרת יש לנהוג כרבו המקורי רק בצינעה. ואם הוא במקום שאין רב מנהיג וכל אחד עושה הישר בעיניו- יוכל להמשיך את דרכו גם בגלוי. והכל מפני השלו'.
שאלה: נסיעות מחוץ לעיר לצורך עבודה: בוקר טוב, אני גרה באשקלון אך עובדת בירושלים ונוסעת כל יום הלוך ושוב. מה דין תפילת הדרך? האם למרות שזה קבוע בכל יום אני עדין צריכה להגיד כל יום תפילת הדרך? וגם ישנה ההלכה לגבי ברכת "הגומל" לנסיעות של 72 דקות ומעלה לפעמים הנסיכה מתארכת ל72 דקות ויותר האם אני צריכה לאמר בכל סוף שבוע ברכת הגומל?
תשובה: יש לומר תפילת הדרך כך יום פעם אחת בבוקר. ברכת הגומל די לומר פעם בחודש.
שאלה: משכורת לאישה לקראת גירושין: לכבוד הרב. הבת שלנו נמצאת אצל מטפלת, שלצערנו נמצאת בהליך של גירושין אני לא יודע בדיוק באיזה שלב. בעקבות כך, המטפלת ביקשה שאת הת נעביר אליה, כדי שהוא לא יגיע לידי בעלה. מותר לנו לעשות זאת?
תשובה: מותר לכם להעביר לה את הת כיון שלא מבורר שהיא מחויבת להעביר את הת לבעל, (הדבר תלוי במספר גורמים). הרב מרדכי גרוס.
שאלה: שיטת evp: האם בשיטת EVP שהיא נסיון להקליט רוחות משוטטות, (משהו שהוכח מדעית בעולם), יש משום "ודורש אל המתים"?
תשובה: אינני מכיר את השיטה, אבל אם בעיקרה היא יוצרת קשר עם מתים יש בה מן האיסור שהזכרת.
שאלה: שולחן דומה למזבח: ומה לגבי העניין של "שולחן דומה למזבח" האם יש למשפט זה השלכות הלכתיות? מה מותר ומה אסור לעשות על שולחן? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "טיפול בתינוק על השולחן"
תשובה: רק כאשר השולחן ערוך לאכילה הוא דומה למזבח
שאלה: מגבונים וחיתולים בשבת: האם מותר להשתמש במגבונים לחים (לניקוי התינוק אחר החתלה) בשבת? כיצד ניתן להשתמש בחיתולים נדבקים בשבת? וכן האם מותר להשתמש במשחה לתינוקות בשבת?
תשובה: א) בשימוש במגבונים בשבת ישנו דיון מצד מלאכת "דש" משום סחיטת נוזלים מתוך המגבון. למעשה נחלקו בדבר פוסקי זמננו. אני מצרף לך קישורים של תשובות שונות שנכתבו באתר בעניין זה. תשובת הרב דב ליאור תשובת הרב יעקב אריאל תשובת הרב יהודה עמיחי ב) לכתחילה יש לפתוח ולסגור את המדבקה מערב שבת (ובכך להפוך את המדבקה להיות "תפירה לזמן "). ג) יש להניח את המשחה על התינוק ללא מריחה. הרחבה: א) לגבי טיטולים שיש בהם מדבקות. נחלקו הפוסקים האם ישנה בעיה בהדבקת המדבקה משום מלאכת תופר ובפתיחתה משום מלאכת קורע, או שמא המדבקות מוגדרות כ"קרסים ולולאות" ( כפתורים) שאין בפתיחתם וסגירתם משום מלאכת תופר וקורע. הרוצה לצאת מהמחלוקת, עליו להקפיד לפתוח את המדבקה מערב שבת ולסוגרה. באופן זה פתיחת המדבקה בשבת תהיה קריעת תפירה זמנית ולא קריעת תפירה קבועה, ולהלכה ניתן לסמוך על הרמ"א (שיז, ג) שתפירה זמנית, וכן קריעת תפירה זמנית   מותרת (שמירת שבת כהלכתה טו, פז).  לגבי סגירת המדבקות על הטיטול המלוכלך לפני זריקתו לפח: דעת הגרש"ז אויערבאך להתיר זאת אף על פי שהמדבקות תישארנה דבוקות זמן ארוך, כיוון שאין לו חפץ בהישארות ההדבקה לזמן ארוך. שמירת שבת כהלכתה פרק לה הערה סז. ב) לגבי משחה לתינוק בשבת. ככלל, בנתינת משחה ישנן שתי בעיות: משום איסור עשיית פעולה של רפואה בשבת גזירה שמא יבוא להכין את מוצרי הרפואה בשבת, ומשום מלאכת "ממרח". הפוסקים הגדירו תינוק כ"חולה שאין בו סכנה" (רמ"א סימן שכח, סעיף יז), ועל כן לגביו לא שייכת גזירת ח שלא לעשות רפואה (שמירת שבת כהלכתה, פרק לז הערה טו). אמנם, כיוון שעדיין נותרה בעיית "ממרח"   אין למרוח את המשחה על גוף התינוק, אלא יש לתת אותה ללא מריחה על גוף התינוק או על הטיטול (שמירת שבת כהלכתה פרק לג סעיף יד).  דעת המג"א שכאשר המריחה מתבצעת על מנת להבליע את המשחה בגוף אין כאן איסור תורה של "ממרח" אלא רק איסור מדברי חכמים, ולפי זה היה מקום להקל כן לגבי תינוק שכאמור מוגדר כ"חולה שאין בו סכנה". אמנם נראה שכיוון שניתן ללא טרחה מרובה לתת משחה ללא מריחה   יש להיעשות כן ולא להיכנס לחשש ממרח. הרב עודד מילר
שאלה: טיפול בהרפס בשבת: הרב, מדי פעם אני סובלת מהרפס באזור השפתיים. בימי החול אני משתמשת במשחה נגד הרפס או בנוזל הומאופתי. רציתי לדעת האם מותר להניח מהמשחה או לטפטף מנוזל נגד הרפס (פצע לחץ) בשבת?
תשובה: כאשר ההרפס לא מהווה רק מטרד אלא גורם ממש צער   הרוצה להקל יש לו על מי לסמוך, אך גם המקל ישתמש בנוזל ולא במשחה. הרחבה: ח גזרו שלא לעשות שום פעולה של רפואה עבור אדם שאינו "חולה" אלא רק יש לו כאבים, מחשש שיבוא להכין תרופות בשבת ויעבור על איסורי תורה (שו"ע שכח, א). הדעה הרווחת היא שגם בימינו דין זה עומד בחומרתו (אגרות משה אורח-חיים חלק ג' תשובה נג. שמירת שבת כהלכתה לד, ג). אמנם דעת בעל הציץ-אליעזר (חלק ח, סימן טו פרק טו) שניתן להקל בכך לגבי תרופות ומוצרי רפואה שאין הדרך להכינם במטבח הביתי. על כן, כאשר הכאבים ממש מצערים את האדם   יש למקל על מי לסמוך. אמנם גם המקל יכול להקל רק לגבי נוזל, אך לא לגבי מריחת משחה האסורה משום "ממרח".  אמנם נראה שאין כאן איסור תורה של "ממרח" כיוון שכוונת האדם שהמשחה תיבלע בתוך גופו ולא תימרח על פני הגוף (מגן אברהם שטז, כד), אך עדיין יש כאן איסור דרבנן משום "ממרח" שאין להתירו אלא לחולה ממש (שמירת שבת כהלכתה פרק לג הערה סד). הרב עודד מילר
שאלה: עבודה וביטוח לאומי: לרב אני מקבל כסף מביטוח לאומי אם אני מרוויח פחות מ5000 ש ח ואם אני מרוויח יותר אני לא מקבל כלום. כיום אני עובד ומקבל 5500 ויוצא לי לא שווה. רציתי לשאול אם אני יכול לסגור עם המעסיק שיתן לי בתלוש 5000 ואת שאר ה500 ש ח אוכל לקחת מוצרים בתמורה מהחנות או אפשרות שנייה שיתן לי במזומן ואתן את זה מעשר כספים.
תשובה: הדבר מותר אם ביטוח לאומי מאשרים זאת. הרב מרדכי גרוס.
שאלה: כמה זמן צריך לשמור את הברית: האם כוונת הרב באמירתו שצריך לשמור את הברית לכל החיים היא שמי שפגם בברית פעם אחת כבר לא יקרה לו נס? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "שמירת הברית - הזוהר הקדוש"
תשובה: אם הוא קיבל על עצמו לא להכשל יותר- יוכל לזכות להשגחה מיוחדת, כי התשובה מוחקת את הפגם כאילו איננו.
שאלה: שאשתי תיסע לנופש נשי: אני אברך חוזר בתשובה בקרוב לעשרים שנה, משפחתי בלי עין הרע מרובת ילדים, לאחרונה משכנעת הרבנית את אשתי בשיעור תורה לצאת לנופש בבית מלון ביחד עם כל הנשים שבשיעור למשך ארבעה ימים, אני מסרב בתוקף היות ודעתי שזה דבר פסול בתכלית וגובל בבעיות צניעות קשות, אך אשתי טוענת שהרבה רבנים גדולים ממליצם לנשים לצאת לנופש ולכאורה אני עומד בין שמים לארץ, האם לעשות כדברי הרבנית, והרבנים הממליצים, או האם דעתי דעת תורה נכונה וכול כבודה בת מלך פנימה. אשמח לשמוע את דעת הרב כדי להשכין בתוך בתינו על פי דעת תורה? מראש
תשובה: נראה לי שארבעה ימים לצאת בלי הבעל זה לא בריא למשפחה אפילו אם אין בעיות של צניעות, ואם זה יחד איתך ותוכל להצניע את עצמך מבעיות הצניעות תסכים לצאת ליום אחד ולכל היותר ליומיים על מנת שהיא תראה שאתה מתחשב בה. אך אם שאלות הצניעות קשות מידי לא ללכת בכלל.
שאלה: הפרשת חלה לפי הרב מרדכי אליהו זצק"ל: לפי הרב מרדכי אליהו זצק"ל, כשמשתמשים בבצק שמכיל בין 1,600 גר ל 2,400 גר מיני דגן, צריך להפריש חלה בלא ברכה. האם יש לומר "הרי זו חלה"? 2) בשו"ע על פי הרב מרדכי אליהו זצק"ל, כתוב: "עסה מחמשת.מברכין "בא"י אמ"ה אקב"ו להפריש חלה" ואז יש סימן (א) שלמטה כתוב שצריך לברך "בא"י אמ"ה אקב"ו להפריש חלה תרומה" לא הבנתי מה לברך, את הנוסח שכתוב למעלה או את הנוסח שכתוב בסעיף?
תשובה: 1. בוודאי שצריך לומר אחרת אין הפרשה והכל אסור באכילה. 2. לספרדים יש לברך להפריש חלה תרומה.
שאלה: ברכת שהחיינו: בשעה טובה התבשרנו לפני שבוע על ידי הורינו שהם רוצים לעזור לנו בסכום גדול בקניית דירה. האם עלינו לברך שהחיינו? האם היה צריך רק בזמן ששמענו את ההודעה או שעדיין אפשר לברך.
תשובה: אם אתם שמחים בזה מאד, אפשר עדיין לברך. אבל היות ואתם שותפים בטובה, תברכו "הטוב והמיטיב" במקום שהחיינו, הטוב והמיטיב זה יותר משהחיינו, שהחיינו זה על טובה פרטית, והטוב והמיטיב זה על טובה משותפת. יותר טוב לברך כאשר תקבלו את הסכום לחשבון, תתקשרו לפקיד הבנק שלכם, אם הוא יגיד שהסכום נכנס לחשבון על השמועה הזו תברכו. יכול הבעל לברך והאישה תשמע ותצא ידי חובה.
שאלה: הפירוש של "יבוא ידיד": ברצוני לדעת את פירוש המדרש:"יבוא ידיד ויבנה ידיד בחלק ידיד כדי שיתרצה בו קרבן ידידים" ואשמח לתשובה.!
תשובה: ביאור המדרש: "יבוא ידיד" - הכוונה לשלמה המלך שנאמר עליו (ש"ב יב) "וישלח ביד נתן הנביא ויקרא את שמו: ידידיה, בעבור ה'". "ויבנה ידיד" - הכוונה לבית המקדש שנאמר עליו (תהלים פד) "מה ידידות משכנותיך ה' צבאות". "בחלקו של ידיד" - הכוונה לחלקו של שבט בנימין שנאמר עליו (דברים לג) "לבנימין אמר: ידיד ה'". "ויתכפרו בו ידידים"- הכוונה לישראל שנאמר עליהם (ירמיה יב) "נתתי את ידידות נפשי בכף איביה".