שאלה: מוסר אנושי: הרב, מאז שעזבתי את החממה האולפניסטית,ויצאתי לשירות הלאומי יוצא לי יותר ויותר להיות בחברת אנשים ששונים ממני- בדעות ובהשקפה, וזה גורם להרבה שאלות לצוף. חשבתי לפנות לרב של האולפנית שלי, אבל בסופו של דבר החלטתי, בגלל הקשר האישי, לפנות לרב שלא מכיר אותי אישית. נזכרתי שמדרשת צוריאל העבירה לנו סמנריון, והיה מדהים לכן אני פונה אליכם. מקווה שזה ר (: אז כמו שכבר ציינתי, יוצא לי להיות הרבה בחברת אנשים שמאוד שונים ממני (ואני פשוט אגיד את זה- חילונים ואנשי שמאל.), וכמובן במפגש כזה הרבה פעמים צפים הנושאים האידיאולוגים אני מנסה להסביר להם ולעצמי למה הדרך שבחרתי לחיות נכונה. בסופו של דבר, אני אוהבת להיות דתייה. אני אוהבת את התורה והמצוות, ואני חושבת שיש בהם הגיון. אני אוהבת את הדרך שבה גדלתי והתחנכתי, ומעבר לזה אני פשוט מרגישה שזה אמת, ושזה נכון. הרגשה של אחריי שיעור תורה, של אחריי תפילה שבאה מהלב- זה בנשמה. זה משהו שמרגישים. ואז מגיעות השאלות הקשות- מחה את זכר עמלק? כולנו בני אדם. אין שום סיבה להרוג בן אדם כי ככה כתוב בתורה. מעמד האישה- למה אישה צריכה לעמוד מאחור בבית הכנסת ולהיות פשוט לא מועילה לציבור? בשביל מה כיסוי ראש, חצאית. בשביל שאף גבר לא יסובב את הראש? בחייאת, היום כולנו יודעים שעם החצאיות של היום ברור שעדיף מכנסיים.(ועזוב את כל הקטע של "כבודה בת מלך פנימה" אני מרגישה צנועה מאוד גם עם מכנסיים) ובכללי כל הקטע הזה של "נשים, הן עמוקות יותר, יותר מאחוריי הקלעים, יותר ברגש" וכל זה. לא מאמינה בזה. כמו שאצל נשים התחדדו במאה ה21 תכונות שהן כביכול גבריות, אותו הדבר לגביי גברים (בושם,מותגים והתייפיפות בכללי. וגם בחינוך). אני לא מבינה למה בענייני דת נשים קצת מפגרות מאחור. היחס להומואים בדת- שכל אחד יחיה את חיו לא? ר, יש היום גם אנשים שלא אוכלים כשר, ועושים עוד מליון דברים שאסור לפי התורה- אז אנחנו סוגרים את כל המסעדות הלא כשרות? (לא מדברת דווקא על העניין הפוליטי. יותר בפן החברתי) ואלו רק דוגמאות קטנות לנושאים שעולים- ואני מוצאת את עצמי מגמגמת. אני בן אדם שרוצה להיות פלורליסטי, לא להסתגר, להיות פתוחה להתחבר לכל הדברים שמסביבי ול"עולם הגדול", ולפעמים התורה סותרת לי את זה. כאילו המוסר האנושי שלי, סותר את מה שכתוב בתורה ובהלכה. אני מוצאת את עצמי חושבת- אוליי התורה היא לא ספר הוראות מדויק. היא מנחה את הדרך, אבל אני צריכה לאסוף ממנה את הדברים שנכונים לי. ומצד שני זאת הבעיה הכי גדולה, - מה שנוח לי אני עושה, ומה שלא נוח לי אני לא עושה. ואני לא רוצה להיות כזאת. אני רוצה ללכת בדרך של תורה. אני מקווה שזה לא ארוך מידי, או חופר. זה באמת מגיע מבפנים. שבוע טוב, ו
תשובה: לשואלת היקרה ראשית, יישר כח על האומץ לעמוד ולברר את הנקודות החשובות הללו. הן למענך, והן למען השואלים מסביבך. ח קבעו בגמרא: "אמר רבה בר רב הונא אמר רב הונא ואמרי לה אמר רב הונא א  ר אלעזר מן התורה ומן הנביאים ומן הכתובים בדרך שאדם רוצה לילך בה מוליכין אותו" (מסכת מכות) לפני הכל, צריך לברר מאיפה נובעות השאלות. דעי לך, כאשר אדם פונה אליך בשאלה אך הוא לא רוצה את תשובתך, אלא להקניט - השאלה יכולה לסכן את קומתך הרוחנית. לכן, לפני שאת ממהרת להשיב תשובה חשוב מאוד לברר את מקומה של השאלה. על כך אמרה הגמרא: "דאמר מר למד לשונך לומר איני יודע שמא תתבדה ותאחז ( שמא תתפס בשקר)". באשר לשאלותיך: 1. עמלק - התורה מלמדת אותנו את דרכו של עמלק: "זכור את אשר עשה לך עמלק בדרך בצאתכם ממצרים: אשר קרך בדרך ויזנב בך כל הנחשלים אחריך ואתה עיף ויגע ולא ירא אלקים". דרכו של עמלק אכזרית ביותר. תכליתו היא לנתק את הקדושה מהעולם. אנו העם הנבחר לקרוא בשם ה  בעולם, כלומר לחבר את העולם הזה אל ממד הקדושה. יש לנו תפקיד עצום. מצד האמת, נכון היה לנסות ולתקן את העם העמלקי, אלא שח שראו אל עומק המעשה של עמלק, לימדו אותנו שאין לעמלק תיקון - ועל כן ציוותה התורה להשמידם. שורשו של עמלק כפי שמלמדת התורה: "המן (מגילת אסתר, מהעם העמלקי) מן התורה, מנין?" כלומר מה השורש של עמלק? "שנאמר המן העץ אשר ציויתיך לבלתי אכול ממנו אכלת" בחטאו של אדם הראשון, שאותו אנו שואפים ומחכים עדין לתקן - שם נעוץ שורשו של עמלק. סיכום: עמלק נובע מחטא קדום מאוד, לכן האפשרות שלו להגיע לתיקון בעולם הזה לא אפשרית (היות והעולם הזה מוגבל). לכן הדרך היחידה להביא אותו לתיקון, היא סילוקו מן העולם. 2. מעמד האישה, לבוש וכו. שאלותיך בנוגע ליחס אל האישה נובעות מאותו מקום, לכן אשיב באחת על כולן. האישה, בשונה מהאיש, לא נבראה בכדי לעבוד וליצור דברים חדשים (כמו שציווה ה  את אדם הראשון בגן עדן "לעבדה ולשמרה"), אלא לה ניתן יעוד אחר: "כי היא הייתה אם כל חי". אמא היא יישות דואגת לפיתוח הקיים. הדבר נמצא בטבעה של אישה לדאוג לבניה וילדיה. (מי יותר ומי פחות, ובלבד שאצל האישה מונח הדבר בטבעה, שלא כמו כמו אצל האיש - שעליו לעבוד על עצמו בכדי לפתח תכונות מעין אלו.) לכן, פיתוח עולמה הפנימי של האישה חשוב והכרחי ביותר. בכדי שלאישה תהיה אפשרות להעניק מאהבתה לילדיה, עליה להישמר מפגעים חיצוניים שונים. מכאן נובעות הלכות צניעות - כיוון מבטה העיקרי של האישה אל פנימיותה. את צודקת בכך שאמרת שזה לא נשמע טוב לומר שאישה צריכה להתלבש בצניעות רק כדי שהגבר לא יביט בה, שכן אנו רוצים להגיע לצניעות לא ממקום שהגבר מסתכן, אלא ממקום שהאישה מעריכה את עצמה ורואה בגופה דבר חשוב וקדוש. לכן, ברובד הנמוך - הלכות צניעות מכוונות לכך שהגבר לא יחטא בעיניו. אך ברובד הגבוה - האישה מתלבשת בצניעות בכדי להביע את הנקודה האלוקית שביהדות - המבט אל הפנים ולא אל החוץ. יש בגדים כאלה ואחרים, צנועים יותר וצנועים פחות. אך לכל הדעות, מכנסיים מדגישים את צורת גופה של האישה, ובכך מדגישים את חיצוניותה. ואילו חצאית - אידאלית (ולא בעיתיות) מטשטשים זאת. תכונות נשיות   גבריות - את צודקת שבדורות הללו הדברים הטשטשו. יש גברים עם תכונות נשיות, ונשים עם תכונות גבריות. כל זה לא משנה בכהוא זה את כללי הצניעות. והסיבה היא שהמהות עצמה לא השתנתה. גבר נשאר גבר, גם אם הוא מתנהג   נראה נשי ואישה נשארת אישה, גם אם היא מתנהגת או נראית גברית. ב"ה. בכדי להעמיק את המבט יש להרחיב הרבה על נושא אמונת חכמים, ולהבין מאיזה מקום תיקנו חכמים את התקנות הללו. אין תקנות ח נובעות מהשערות כאלה ואחרות, אלא מחכמה אלוקית שנתנה להם. היחס להומואים   לסביות. נכון, יש מצוות שאנשים נוטים להשליך אחר גבם. על זה כתה רש"י בתחילת פרשת עקב: " והיה עקב תשמעון.  אם המצות קלות שאדם דש בעקביו תשמעון:  ושמר ה  וגו. ישמור לך הבטחתו:". כלומר הקב"ה לא משליך את ההשקעה של אדם על מצוות. ויתן שכר על כל מאמץ קטן או גדול. היחס לנטיות נובע בשורשו משתי נקודות: א. הקנאות לדבר ה, ב. האכפתיות. כן, אכפתיות. כשאנו שומעים על הפיכת יסודות האנושות, אנו כעם ה  מוחים על כך. נכון, יש קשיים לאנשים כאלה, ובאמת צריך עדינות בפניה אל אנשים עם בעיות כאלה. אך לא להרים ידיים ולהגיד  כזה אני. אין מה לעשות. כי יש מה לעשות, שומעים על מקרים של אנשים שמתייעצים עם רבנים ועם עמותת עצת נפש, שמסייעים רבות לכך. נכון, לא כל פעם זה מצליח כבר בהתחלה, אך שום דבר ביהדות לא נקנה בלי יגיע. "יגיע כפיך כי תאכל". (אני לא מתייחס כלל לאנשים שמקללים או פוגעים באותם אנשים עם בעיות אלו.) אנסה לסכם: היהדות היא החיים. כיום התרבות המערבית שולטת, ולכן קשה לנו להכיר בערכם של ערכים כמו  אהבה,  סבלנות,  כסף  וכו. הכל הופך להיות מהיר וזמין, התורה מחזירה אותנו למבט הנכון אל החיים. מבט שמראה לנו שסבלנות משתלמת (רואים זאת באמירת ח שואלים ודורשים בהלכות החג שלושים יום קודם החג. ההכנה לקראת משהו, היא מה שמביאה את השלמות של התוכן.) חיי תורה דורשים מחוייבות. אי אפשר לומר  אקיים מה שנוח לי ובזה אהיה יהודיה. (אני מדבר על אדם שגדל כדתי. חוזרים בתשובה זו סוגיה אחרת.) הגיוני לומר שאני מתקשה לקיים מצווה מסוימת, אך במקרה כזה אפשר להתייעץ עם רב - אולי יש דעה מקלה שאוכל ללכת בה?. שאלותייך חשובות, המשיכי לשאול ולהחכים. בשמחה תמיד! אורי.