LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: מעשר מפירות של מעביד: האם עובד במשמרת שהמעסיק הניח לו פירות (שתייה וכדו ) לשימושו יכול להפריש מעשר על כל ערימת הפירות שמונחת שם ובכך לא יצטרך לעשר על כל פרי שייקח, או שיש בזה גזל המעביד (עישור שלא מדעתו), והאם התשובה שונה אם מדובר בחברה גדולה שמרוויחה סכומים גדולים (למשל חברת היי-טק), מתפלל אצלנו בביה"כ שאצלו היה המעשה טען שזה אסור אך עניתי שלפי דעתי זה הפסד זניח לבעה"ב. האם עניתי נכון?
תשובה: ברור שכל מה שמקבל אורח הופך להיות שלו וקניינו ולכן יכול להפריש ממה שאדם אוכל על פירותיו. אולם שאלתך היא לגבי שאר האנשים שיבואו ויאכלו בעתיד האם יש לומר שבעה"ב נתן רשות להפריש בעבורם. אמנם תלוי הרבה כיצד המפעל מתנהג, אם המפעל ובעליו בד"כ מעוניינים להטיב עם הפועלים ולא להכשילם באכילות אסורות, דואג שיגיע רק אוכל כשר (שהוא מבזבז מעט יותר מכספו עבור כך), נראה שאפשר להגדיר זאת כנתינת רשות להפריש (כמות מועטת) כדי שלא יאכלו איסורים. אמנם מכיוון שבעל המפעל צריך שיהא מודע לכך שבכך הוא מקיים מצוות הפרשה, נראה לי שיש להודיע לבעלי המפעל שאתה מפריש עבור כולם, ואז הדבר יהא חלק מבחינה הלכתית. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: קביעת מזוזה: א. האם את המזוזה בפתח שבין הסלון למטבח יש לקבוע מימין הכניסה למטבח (ניתן להיכנס למטבח רק מן הסלון) כדרך הכניסה, או מימין הכניסה לסלון שהוא החדר העיקרי בבית? ב. האם הדין שונה בפתח שבין הסלון לפרוזדור, כלומר האם יהיה שוני, מכיון שלמטבח ישנה חשיבות עצמית? ג. האם פתח שאין לו משקוף מקורי, אלא הוא מקבל את צורת הפתח ע"י תקרת הבית, חיייב במזוזה?
תשובה: א-ב. את המזוזה יש לקבוע תמיד בימין הכניסה. ג. אם אין משקוף הפתח פטור ממזוזה. אם תקרת הבית נמשכת בהמשך ישיר מחדר לחדר כולל הפתח ואין שום משקוף מעל לפתח אין זה משקוף.
שאלה: חצאית מכנס: מה הרב אומר על חצאית מכנס (חצאית שמתחתיה תפורות מכנסים), האם זה צנוע?
תשובה: מבחינת הצניעות אם החצאית תפורה מתחת לברך בסוף הרגל אין בעיה של צניעות. אך נשארת רק השאלה של הנוהג באותו מקום כי גם בזה יש להתחשב.
שאלה: הפרשת חלה שלא כדעת הפוסק: בבית קבלנו לנהוג כפסקיו של הרב אליהו שליט"א, גם לענין הפרשת חלה, כלומר, מברכים על הפרשת חלה רק על עיסה מ-2486 גרם, אך בגלל גודל העיסה אנו כמעט ולא מברכות על הפרשת חלה. שאלתי היא: האם אנו יכולות להפריש חלה כדעת הרב עובדיה? (1666 גרם זו היא עיסה שאנו עושים בתדירות גדולה יותר).
תשובה: אדם שמקבל על עצמו רב מסויים כפוסק שלו, מחוייב לפסוק כמו אותו רב בכל ענין, לכן כיון שקבלתם על עצמכם את מרן הגאון הרב מרדכי אליהו שליט"א כפוסק, לכן גם בהלכה זו מחוייבים אתם ללכת ע"פ דעתו, ואין לברך על הפרשת חלה אלא בשיעור של 2400 (ולא צריך 2486). ועצתי לך, שעל כל פנים פעם בחודש תשתדלו לעשות חלה בשיעור הנ"ל כדי לברך על החלה, ואם הכמות מרובה, אפשר לתת כמה לחמניות לשכנים ולזכות בעוד מצוה.
שאלה: דרך לימוד הגמרא בעיון: שמעתי שיש שיטוות רבות ללימוד הגמרא בעיון, ביניהם השיטה הספרדית (לאסוקי שמעתתא אליבא דהלכתא), השיטה הליטאית, הבריסקאית וכו וכו. ברצוני לשאול, מהי לדעת כבוד הרב הדרך הראויה ביותר ללימוד הגמרא על מנת לצאת איש תורה בישראל (ברצוני לציין שאני מאד אוהב את השיטה של אליבא דהלכתא כי אני מרגיש שאני יוצא עם משהו ביד מהסוגיא. האם יש חשיבות ללמוד דוקא את השיטה שאני אוהב או שיש שיטה אחידה שכולם צריכים ללמוד את הגמרא לפיה?). כמו כן, מהו סדר הלימוד הרצוי בלימוד הגמרא, הראשונים והאחרונים, ומהם המפרשים העיקריים שצריך ללמוד בכל לימוד עיוני בגמרא?
תשובה: שאלת שאלה חובקת עולם. בקצרה, מטרת לימוד התורה היא לאסוקי שמעתתא אליבא דהלכתא. אבל יש שלבים בדרך. בתחילה ללמוד גמרא עם רש"י, תוספות ומהרש"א. המהרש"א אינו סתם מפרש, אלא הוא בסיס בהבנת הפשט. ללמוד את אחד מהראשונים, ולעבור לספרי האחרונים דוגמת 'קצות-החושן', 'נתיבות-המשפט' ושאר גדולי ישראל. צריך להקדיש זמן ללימוד בעיון, ורק אחר-כך ללמוד 'בית-יוסף' והלכה.
שאלה: אירוסין בליל י"ז בתמוז: האם יש בעיה לקיים מסיבת אירוסין בערב זה, שהרי הצום מתחיל רק בבוקר?
תשובה: הרב משה פיינשטיין בספרו 'אגרות משה' כותב שמותר לקיים מסיבה מעין זו בליל יז בתמוז, אלא שעדיף להקדים.
שאלה: הסרת קעקוע ע"פ ההלכה: האם ידוע על מקום אדם או דרך כל שהיא בה ניתן להוריד קעקוע ע"פ ההלכה אך ללא שימוש בלייזר, כגון קלציום או כל חומר כימי אחר?
תשובה: ההלכה אוסרת כתובת קעקע. שאלתך מראה את חומרת האיסור. אדם מקעקע בעורו דבר בלתי הפיך! אין בהלכה המלצה מסוימת כיצד להסיר כתובת קעקע לכך מומחים רופאי העור.
שאלה: ברכה אחרונה על משקה מוגז: האם ניתן לברך ברכה אחרונה על משקה מוגז, בד"כ לא ניתן לשתות אותו בפחות משיעור שתיית רביעית אך זו דרך שתייתו?
תשובה: אותה שאלה נשאלה בדורות הקודמים לגבי שתיית תה, ורוב הפוסקים פסקו שאין מברכים במצב כזה ברכה אחרונה, היות ולא שתה רביעית בזמן של שתיית רביעית. אבל אם נשאר לו בסוף כמות של רביעית ושתה אותה בזמן של שתיית רביעית, הוא חייב אחרונה.
שאלה: חימום מרק בשבת לתימנים: אם אני מתארח אצל אדם תימני שמחמם מרק שבושל כבר, בשבת. האם מותר לי בתור ספרדי לשתות מן המרק שחומם בשבת?
תשובה: מותר.
שאלה: בדיקת נבטים מתולעים: קנינו נבטים מגרעיני חמניות בהכשר הרבנות, ורצינו לשאול אם יש בעיה כלשהי של מזיקים בנבטים האלה, ואם צריך לבדוק אותם מתולעים חרקים וכדו?
תשובה: מהבדיקות שנעשו במעבדה שלנו בד"כ אין בנבטים חרקים ותולעים, אולם אינני יודע את כל התוצרות והחברות, על כן נראה לי שכדאי לשטוף את הנבטים ולהעביר מבט שאין בהם חרקים ואז לאכול את השאר ללא בדיקה. הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: עונש סקילה ביהדות: בפרשת השבוע הוזכר דינו של המחלל שבת, ודינו סקילה באבנים. איך אפשר להעניש אדם בעונש איום כל כך, איפה פה מידת הרחמים?
תשובה: ספר החינוך כתב במצוה מז: "שורש מצוה זו, נגלה לכל כי מלך במשפט יעמיד ארץ, שאלולי יראת המשפט יהרגו בני אדם זה את זה, על כן ציונו האל ברוך הוא להמית הרוצח, ובחכמתו ברוך הוא ראה שראוי לענוש אותו במיתת חנק, והדבר נאות גם לדעתנו אנו, כי כאשר עשה כן יעשה לו, והרוצח כונתו להמית הנרצח במהרה כי מפחדו אליו ימהר מיתתו בכל כוחו, וכמו כן הקלה התורה במשפטו להמיתו בחנק שהיא מיתה ממהרת, ולא בשריפה וסקילה שהן בצער רב. ואולם במשפטי הזימה שנהנו העוברים בעבירה ונמשכה הנאתן קצת, תבוא בהן פעמים שריפה, פעמים סקילה." זאת אומרת שיש פה חוכמה אלו-הית הקובעת איך לסדר את הדברים, ומתי ראוי שאדם יהרג ובאיזה מיתה, אם זה מצד העניין להעמיד ארץ, ושאנשים לא יעשו דברים חמורים. או מטעמים אחרים של רצונו. ומתי אפשר להקל בעונש ובאיזה עונש. הרב אברהם פרל.
שאלה: ספרי הנביאים והכתובים: מי כתב את ספרי הנביאים והכתובים, ואיך אפשר להיות בטוחים שמה שנכתב על ידי אדם, יהיה מדוייק ורצוי בעיני ה?
תשובה: הגמרא במסכת בבא בתרא דף יד עמוד ב, כותבת: "ומי כתבן? משה כתב ספרו ופרשת בלעם ואיוב  יהושע כתב ספרו ושמונה פסוקים שבתורה  שמואל כתב ספרו ושופטים ורות  דוד כתב ספר תהלים ע"י עשרה זקנים: ע"י אדם הראשון, על ידי מלכי צדק, ועל ידי אברהם, וע"י משה, ועל ידי הימן, וע"י ידותון, ועל ידי אסף, ועל ידי שלשה בני קרח  ירמיה כתב ספרו וספר מלכים וקינות  חזקיה וסיעתו כתבו (ימש"ק סימן) ישעיה, משלי, שיר השירים וקהלת  אנשי כנסת הגדולה כתבו (קנד"ג סימן) יחזקאל ושנים עשר, דניאל ומגילת אסתר  עזרא כתב ספרו ויחס של דברי הימים עד לו." דברים אלו נכתבו או בנבואה, או כתובים ברוח הקודש, ולכן דברים אלו מדוייקים ורצויים בעיני הקדוש ברוך הוא. צריך להוסיף שגם דברים שנכתבו יותר מאוחר על ידי חכמים הם רצון הקדוש ברוך הוא, שכן באים ולומדים אותם מתוך התורה, וזהו רצון הקדוש ברוך הוא שילמדו את התורה ויבררו אותה, ולא בשמים היא, אלא דווקא מה שיתברר על ידי תלמידי החכמים בתורה. הרב אברהם פרל.
שאלה: הזמנת זוג חילוני מאורס לשבת: הכרתי אדם חילוני המאורס לחברתו איתה הוא מתגורר יחדיו, אדם זה הביע רצון להכיר משפחה דתית תורנית ולראות שולחן שבת בביתם, האם מותר להזמין אדם זה לשבת ביחד עם ארוסתו חברתו, ואם כן כיצד לארחם, האם ניתן לארחם באותה דירה?
תשובה: אם אתם מתרשמים שהזמנה כזו יכולה לקרב אותם לתורה באיזה מידה תזמינו אותם. אם אפשר לארחם בנפרד עדיף, אך אם אי אפשר בכל זאת תזמינו אותם.
שאלה: חברותא עם ד"ר לביקורת המקרא: לאחרונה ביקש ללמוד איתי בחור שבא מרקע דתי, שהיום מגדיר עצמו כאתאיסט, הוא מעוניין להכיר את היהדות קצת יותר לעומק וע"כ ביקש ללמוד איתי. (אני לומד כבר כמה שנים בישיבה גבוהה). יש לציין שהבחור עוסק בביקורת המקרא והינו בעל תואר ד"ר בתחום. בעקבות הדבר התעוררו אצלי כמה שאלות. א. האם בכלל ראוי ללמוד עם בחור כזה, ואם כן האם עדיף שלא ללמוד איתו נושאים הקשורים ללמוד תנ"ך? ב. הוא אינו חובש כיפה בזמן הלימוד כיצד עלי לנהוג? ג. כיצד יש לנהוג בכל הנוגע להצעת דבר מאכל או משקה?
תשובה: אם המטרה של הבחור להכיר את היהדות והוא פתוח לאפשרות של התקרבות, ואם אתה סבור שיש סכוי שתוכל לקרב אותו על ידי הלימוד איתו יש מקום ללימוד זה. אך אם אין מצידו כל רצון להתקרב אין מקום ללמוד איתו ביחד. כי תורה צריך ללמוד כדבר ד', ואם הגישה אינה נכונה יש בזה בחינה של לא זכה נעשית לו סם המוות.
שאלה: פחות משכר מינימום לעובד: אנו קבוצת הורים שמארגנים קייטנה לילדים בחודשי הקיץ. האם מותר לשלם לבנות המשמשות כמדריכות פחות משכר מינימום (המדריכות הן בגיל 18)?
תשובה: אם הן מסכימות-מותר.
שאלה: שכח לברך על מזון: אדם לקח ביס ממזון כל שהוא (מזונות, לחם וכדומה) ושכח לברך, לאחר שבלע נזכר כי לא ברך, לפי מיטב ידעתי אסור לו לברך בגלל שאכל כבר. שאלתי היא מדוע. אם נגיד אדם דורך בטעות על מישהו ולא שם לב עבר שתי צעדים ופתאום הוא קלט שהוא דרך על מישהו מן הנימוס ודרך ארץ שאותו אדם יעצור ויבקש סליחה מאותו אדם, אז למה כאשר מישהו שוכח בטעות לברך למה אין לו את החרטה על המעשה ושיוכל לברך לאחר שכבר אכל?
תשובה: הברכה היא ברכת הנהנין לפני האכילה, אם כבר אכל אין מה לעשות, אבל לעשות תשובה על כך ודאי צריך, להתחרט על כך. ואם אוכל עוד יברך לפני המשך האכילה, ואין בזה תיקון לשעבר. מה שהיה היה. אך יש דעה של המעדני יום טוב על הרא"ש ברכות פרק ז סימן לג שסובר שברכה על המשך האכילה מתקנת גם למפרע על מה שלא ברך קודם. הרב אברהם פרל.
שאלה: "השקאת" עצים בשבת: בני הקטן בהליכי גמילה מטיטולים. כאשר אנו מצויים בחוץ הוא מדי פעם רוצה להטיל את מימיו. הוא אוהב לעשות זאת על עצים ("להשקות אותם") האם עלי למנוע ממנו לעשות כך גם בשבת?
תשובה: הגמרא אומרת שמי-רגליים אינם גורמים לצמיחה של עצים ושיחים, ולכן אין בזה בעיה של השקיה בשבת.
שאלה: צילום ספרים שלא ניתן לרכשם: ברשותי מס ספרים השייכים למקצוע בו אני עוסק. מכיון שהם הודפסו לפני שנים רבות, הסבירות למצאם כיום בחנויות היא שואפת לאפס. האם ניתן לצלם עותק מספרים אלו (ספר שלם) על מנת שישמשני בעבודתי (כמובן שאין בכונתי להפיצם במס עותקים)?
תשובה: הצילום במקרה שלך מותר. טעם הדבר: נחלקו האחרונים בגדר זכות יוצרים. יש שאמרו שהיא משום שיור שנעשה בקנין (שהמוכר מכר את הספר או הקלטת לשם השימוש בלבד, אבל לצילום שכפול לא מכר, ויש לו עדיין בעלות לגבי זה בחפץ). ויש שאמרו שהיא משום 'פסקת לחיותי' (היא תקנה בהל' מסחר, שסוחר לא יזיק את חברו ע"י פלישה באופנים מסויימים למסחרו. גם כאן במעשה הצילום הוא פוגע בפרנסתו של היצרן). אם כן, לפי הטעם השני, ודאי בספר שאזל מהשוק הצילום מותר, שאין כלל פגיעה בפרנסה. גם לפי הטעם הראשון, כשהמוכר משייר זכות לעצמו בספר, המטרה היא גם כן שלא תיפגע פרנסתו, והרי רוצה שיהנו מיצירתו. ואחר שהספר אזל, הדעת נותנת שרשותו נתונה לצלם את הספר. כמובן, שצריך לוודא שאכן הספר אזל. (לגבי חוקי זכויות יוצרים יש לברר אצל עו"ד באופן כללי ובמקרה זה). בכבוד רב הרב אברהם זרביב.
שאלה: צניעות מוגזמת בחתונה - אידיאל?: יש לי זוג חברים לפני חתונתם, מבחינתם הם היו מתחתנים ב"מדרגות הרבנות" כדבריהם, האם יש עניין במעמד מכובד במסיבת החתונה עצמה (לא מדובר על מעמד "נוצץ" במובן הכלכלי), האם יש מקורות ביהדות שמדברים על כך, הנושאים שעלו הם הסעודה עצמה, חליפה לחתן כן לא?
תשובה: יש ענין שיהיו בחתונה מניין של אנשים כי אין לברך ברכות הנשואין אלא במניין. אכן מאחר שחכמים אמרו שיש מצוה לשמח חתן וכלה זה אומר שיש לחגוג את החתונה בשמחה. אבל בודאי שאין חובה להוציא הוצאות רבות שמכבידות על המשפחה. ולא רק שאין חובה אלא זה גם לא נכון להוציא הוצאות מופרזות, אלא נכון לעשות חתונה צנועה בהשתתפות בני המשפחה וידידים קרובים בלבד ותפריט צנוע והרבה שמחה. אין גם צורך לקנות בגדים מפוארים יקרים, אדרבא נראה לי שהמקור ללבישת הכלה שמלה לבנה הוא על פי מה שמסופר בגמרא שבט"ו באב היו יוצאות בנות ישראל בבגדים לבנים השווים לכל נפש כדי לא לבייש את מי שאין לו.
שאלה: שינוי יעד הצדקה: בתחילת כל חודש אנו מחליטים לאילו מטרות לתרום את כספי המעשר. בחודש האחרון החלטנו (וגם כתבנו במחברת) לתרום לישיבה מסויימת, אך איננו מצליחים ליצור קשר עם המקום, גם לאחר נסיונות רבים. האם מותר לשנות ולתרום את הסכום למטרה אחרת? מהו הדין אם המוסד נסגר?
תשובה: בשני המקרים אתם יכולים לתרום למקום אחר בעל אופי דומה, שהשינוי יהיה בכתובת המקום ולא באופיו, ובמקרה שלכם לתרום אותו לישיבה אחרת.
שאלה: מקצוע הריטמיקאית: במקצועי אני ריטמיקאית בגנים, לא בהכרח דתיים, קורה לפעמים במסיבות שאני שרה ומנגנת בגיטרה עם הילדים ולפעמים יש מצבים שהילדים לא שרים בשלבים מסויימים, ואז יש קטעים שאני שרה לבד, או מנסה להפעיל את הילדים. גם אבות מגיעים למסיבות הללו בד"כ, אני חייבת לומר שכשאני חושבת שאולי יש בעיה עם זה שאני שרה ברגעים הללו גורמת לי להרגשה רעה מאד, אני מרגישה חסומה, כמו ציפור כלואה בכלוב, מעלה בי עצבות והרגשת מחנק, אגב יוצא לי להרגיש כך גם בשולחן שבת כשיש גברים המקפידים לא לשמוע נשים, בהתחלה שרתי בשקט ואחכ העדפתי לשתוק, (כי זה עדיף על לשיר עם נקיפות מצפון, אבל עכשיו אני שותקת וכועסת מבפנים) אני מרגישה ששירה היא הזרימה שלי, החיות שלי שנלקחת ממני, אני מקווה שכבוד הרב מבין את ריגשותי ואולי יעזור לי לפתור את הבעיה, גם הטכנית וגם הנפשית?
תשובה: את רשאית בעבודתך בגנים לשיר עם הילדים. אין בזה בעיה. הבעיה היא של האבות הבאים לא שלך. ואם הם באו בעיקר לראות את ילדיהם יש להניח שאינם שמים לב לשירתך. לגבי השירה של אשה. הסיבה לאיסור שמיעת קולה היא דוקא מפני מעלתה שקולה ערב ומדת הצניעות להסתיר ולהצניע ולא להחשף בפני אחרים ולשמור את כל המעלות האלו שכולם יהיו נתונים לחיי המשפחה ללא מגע זרים לא ביד ולא בעיניים ולא באוזניים. על כן במקום להפגע כדאי לראות את היופי שיש בצניעות. מכל מקום יכולה את השיר לקול נמוך שיגיע לאוזניך ולא יגיע לאוזנם של גברים אחרים.
שאלה: מחיה המתים או שהחיינו: יש לי חבר טוב שחוזר מחו"ל קצת לפני שעוברת שנה עברית מלאה (3-4 ימים), השאלה שלי היא האם מותר לברך עליו "מחיה המתים" או שאני אברך עליו רק "שהחיינו"?
תשובה: כיום זה נדיר מאוד שאדם לא ישמע שום דבר מחבירו במשך שנה, אפילו לא דרך הטלפון, ולכן לא מצוי שכיום יברכו "מחיה המתים".
שאלה: זוגיות בעקבות חזרה בתשובה: הנני ב"ה חוזרת בתשובה מזה כ-6 שנים. חזרתי בתשובה התעוררה בעקבות רצוני לבנות בית כשר ונאמן בישראל. ברווקותי ולפני שחזרתי בתשובה, היה לי חבר כ-3 שנים שהתכוונו להתחתן, אך בעיקר בגלל פערים דתיים שהחלו ביננו (כתוצאה מחזרתי בתשובה), הקשר התרופף. מדובר באדם בעל מידות טובות מאוד ודרך ארץ שהתאים לי להפליא. לא רציתי לכפות עליו את הדת ומצד שני דרשתי השתדלות בתחום למעניינו ולמען עתידנו. אך זה לא עזר ולבסוף נפרדנו. כיום אני נשואה למישהו אחר בן תורה ב"ה, מידות טובות ודרך ארץ. אך ההתאמה ביננו חלשה מאוד במיוחד בתקשורת בינינו, ברגש בינינו ובכיף לחיות יחד. אני מתייסרת מזכרונות והשוואות נוראיות. מצד אחד רוצה בית דתי ומצד שני זוגיות מוצלחת מה חזק יותר, ולא זו בלבד, אנו נשואים כ-4 שנים בלי ילדים והבחור מהרווקות עדיין רווק. האם אני צריכה לשכוח מהעבר ולהתחזק בנישואין או לא להקל ראש בדבר ולעשות מעשה?
תשובה: יש להעריך מאד את רצונך לבנות בית כשר ונאמן בישראל. והמאמץ והמחיר ששלמת עד כה על זה ראוי להערכה מיוחדת. ואולם נראה לי מאחר ואת מציינת את בעלך כבעל מדות טובות ודרך ארץ ובן תורה, שאפשר לעבוד על הקשר וההתאמה ולשפר מאד את התחושות. השאיפות המשותפות הם הדבק היותר חזק ואת הרגשות ההדדיות ניתן לבנות, אך צריך לעבוד על כך בעבודה משותפת שלך ושל בעלך. ההשוואה למה שהיה מכבידה ומעכבת את הבניה המשותפת ועל כן תעשי מאמץ לשכוח את העבר. ואולם דעי כי על היסורים שאת התייסרת תקבלי שכר רב זה חלק מהמחיר ששלמת על הרצון לבנות חיים של תורה. אני מאחל לך שתזכי ללדת ילדים ולהקים משפחה מאושרת החיה חיים שלמים של תורה ומצוות. וגם היחד ביניכם יתקדם ותהי מאושרת.
שאלה: חזרת הש"צ או תחנון: כאשר לציבור יש זמן מועט לתפילת מנחה, מה עדיף לעשות להתפלל עם חזרת הש"ץ מקוצרת, או לוותר על תחנון? אשמח אם הרב יוכל לנמק.
תשובה: לפני שאענה על שאלתך, ברצוני לציין לשבח את בקשתך לנמק את התשובה. זו זכותו של השואל לדעת את המקורות והסיבה לפסק ההלכה של הרב. ולשאלתך, תיקנו את חזרת הש"ץ בדורות הקודמים בכדי להוציא את מי שלא יודע להתפלל. כיום זה כבר לא שייך, אבל תקנת ח במקומה עומדת. לעומת זאת, בעל ה'טורים' כותב שאמירת תחנון במנחה זה רשות. בנוסף, תחנון אפשר לומר גם אחרי השקיעה בשעת בין השמשות, אבל חזרת הש"ץ צריכה להיות לפני השקיעה. דין זה נלמד מקרבן תמיד של בין הערביים, שהזורק את דמו של הקרבן לאחר השקיעה, פסל את הקרבן. ותפילת מנחה היא כנגד קרבן התמיד של בין הערביים. לכן, כשאין זמן והשקיעה קרבה, יש להעדיף את חזרת הש"ץ.
שאלה: הכנת הבנות לחיים בשירות לאומי: בהמשך לכל הכתבות בעיתון "בשבע" בנושא שירות לאומי, עלתה לי שאלה שאולי לא שמתי לב אבל לא פגשתי בכתבות שקראתי התיחסות אליה: עפ"י מה שהבנתי רצוי במידה מסוימת לאישה מכל מיני סיבות שלא לעשות שירות לאומי, אחת הסיבות היא בכדי לא לעקב את מועד וגיל החתונה. הגבר הולך לישיבה ולא חשוב באיזה מסלול על מנת להכין את עצמו נפשית, אישית, רוחנית להמשך מסלול חייו (צבא, נישואין וכד ) וכמובן כי מוטלת עליו מצוות לימוד תורה. השאלה שלי האם האישה לא צריכה איזו שהיא הכנה דומה הרי בגיל 18 או 19 האם היא מוכנה להינשא ולהקים בית מבחינה נפשית רוחנית, כיצד היא באה מוכנה לחיי הנישואין, מי מכין אותה, (חוץ מהדרכת כלות) לענ"ד שנות השירות או אפילו המדרשה (ולא צריך להגזים בכמות של השנים) אכן מעצבות את האישיות בונות אותה הן מבחינה נפשית והן מבחינה רוחנית והאם זה לא יותר מוצלח על מנת להגיע לחיי נישואין טובים יותר?!
תשובה: אכן גם הבנים וגם הבנות צריכים ללמוד תורה כדי לדעת לחיות על פי הדרכת התורה, וכמובן הדברים נוגעים לגבי הנישואים והקמת המשפחה. הטוב היה שילמדו זאת בשנות התיכון, ועוד אח"כ ימשיכו ללמוד זאת בשיעורים קבועים. וגם לאחר הנישואים ימשיכו ללמוד כדי להמשיך להעמיק באמונה ובהבנת החיים וכדי להמשיך להתעלות במידות ומעשים. אגב, כשכתבתי על הגיל הממוצע המתאים כיום לנישואין לבת כתבתי עשרים-עשרים ואחת, ולא שמונה עשרה-תשע עשרה. כמובן הממוצע אינו מחייב באופן אישי כל בת ובת.
שאלה: מיהו חילוני: הרב התיר להגיד לשון הרע על חילונים. איך הרב מגדיר חילוני, שהרי יש הרבה בני אדם שעושים חלק מהמצוות, אך לא מקפידים בהכל?
תשובה: מי שמזדהה עם התורה והמצוות אלא שיש לו חולשות, כגון: לא מתפלל במנין או שוכח לפעמים ליטול ידיים, הוא עקרונית נחשב ל"עושה מעשה עמך", ולכן אסור להגיד עליו לשון-הרע. אבל מי שלא מקיים דברים בסיסיים, אין הוא בכלל "עושה מעשה עמך".
שאלה: דברים בטלים: הרבה פעמים שמעתי על האיסור לדבר דברים לבטלה, אך לא נתתי לזה תשומת לב מרובה. אך קראתי את אגרת הגר"א וראיתי שהוא מדגיש מאוד את האיסור לדבר דברים שאינם צריכים, אפי אם אין בזה דברים אסורים דוקא, גם שמעתי שמלותיו של האדם קצובות ולא יוכל לדבר יותר ממה שנקצב לו. האם אכן כך הם הדברים, הרח כדי ליצור קרבה בין חברות צריך שידברו משהו, ומאוד נורמלי שמפטפטים על דברים בלי תוכן, האם זה אסור, ודאי שעדיף לדבר על דברי תורה, אך קשה שהדברים בין חברות שנפגשות כל יום יהיו רק קודש?
תשובה: השאיפה צריכה להיות שכל מעשינו יהיו לשם שמים וכל דיבור וכל מחשבה הכל יהיה לשם שמים. שבכל חיינו בכל שעה ושעה תמיד נעבוד את ד'. ואולם הדרך להגיע לשלמות כזו להיות כמו האבות היא דרך ארוכה. ואי אפשר לקפוץ למעלה כזו בבת אחת. ועל כן כל אדם נדרש להתנהג כפי המקום הוא נמצא בו כעת ולשאוף כל הזמן לעלות עוד מעלה מעלה. להתקדם בהדרגה. לגבי מי שנמצא במעלה עליונה אם הוא מפטפט בדברים בלי תוכן זה חסרון גדול. ולעומת זאת מי שעדיין לא עלה אין בזה חסרון אם לא עשה איסור ממש.
שאלה: הדרכה למניעת דיבור בתפילה: אני מתפלל במניין יחסית מצומצם ובו גם מתפללים אנשים שלא מקפידים על אי דיבור בתפילה, למרות שהשתדלתי להסביר כמה פעמים על זה. במניין זה אני נותן קצת דברי תורה בין מנחה לערבית ומנסה לזכות את שאר המתפללים. 1. האם יש עצה לגרום לאנשים שמדברים להפסיק (הם יוצאים מביהכנ"ס בשעת דברי התורה ולא מקשיבים לאזהרות)? 2.ישנו מתפלל שטועה בתפילה בהיגוי הנכון ולמרות זאת מתעקש להיות חזן. האם נכון להקדימו ולהתפלל במקומו שהרי אני מראה בזה גאווה? 3. לאור האמור לעיל האם ראוי לי לעזוב מניין זה לטובת מניין אחר בו אולי לא מדברים בתפילה והחזן מדייק בתפילה אבל אז אמנע בוודאות דברי תורה לאלו הנשארים ורוצים לשמוע?
תשובה: 1) אם אפשר להורות לש"ץ או לקורא בתורה להפסיק להתפלל או לקרוא עד שיפסקו הדיבורים לכל הפחות רוב הדיבורים. וכמובן צריך להמשיך ולהסביר מפעם לפעם את חומרת הדיבור בזמן התפילה. 2) אם הוא ירא שמים אפשר להניח לו להתפלל ולא לתפוס את מקומו. 3) אם ידוע שיש קבוצת אנשים שמקשיבים לדברי תורה והם מתעלים ביראת שמים כדאי להתאמץ ולהחזיק מעמד.
שאלה: קדושה בכסא של אליהו: כסא של אליהו לברית שנמצא בביהכ"נ, האם אפשר להשתמש בו: להנחת חפצי קודש עליו, כסטנדר לתפילה (כשהסידור עליו) ולישיבה?
תשובה: אין קדושה בכיסא של אליהו, ואפשר להשתמש בו לכל מטרה. יש לציין כי בדרך כלל כיסא של אליהו זה לא הכסא שמיוחד לכך בבית הכנסת, אלא כיסא פשוט, שאומרים עליו זה הכיסא של אליהו, ולא הכיסא הנוח שנותנים לסנדק. הרב אברהם פרל.
שאלה: תפילה בחדר שבו ישנים: האם מותר ראוי להתפלל עם תפלין (ביחידות) בחדר שבו יש אדם ישן? ואם האדם הישן קם - האם מותר לו להתלבש וכו אל מול המתפלל (לאו דוקא בתפילת עמידה)?
תשובה: אין איסור להתפלל בחדר שבו ישנים (בתנאי שהישן לא ישן ערום לגמרי, וכן בתנאי שאין שם ריח רע). וכן מותר למתעורר להתלבש מול המתפלל.
שאלה: כשרות בשר כריש: לפי מיטב ידיעתי בשר הכריש אינו כשר. בעבר נטען כי הכריש חסר קשקשים ולכן אינו כשר. אך היום ידוע כי יש לו קשקשים קטנים מאוד. מדוע אין הפוסקים מתחשבים בעובדה זו, מדוע אין בשר הכריש כשר?
תשובה: האם הקשקשים נראים בעין לא מזוינת?
שאלה: שם לעילוי נשמה: כאשר לומדים לעילוי נשמת המת אומרים שהלימוד מוקדש לעלוי נשמת הנפטר, איך נכון להגיד, בן אבא שלו או בן אמו, ומה במקרה של נקבה?
תשובה: האשכנזים אומרים שם האב וגם על נקבה אומרים שם האב, הספרדים נוהגים לומר את שם האם, ונכון שיאמרו גם את שם האב וגם את שם האם. (על פי הספר הלכות אבלות פרק ו סעיף יז). הרב אברהם פרל.
שאלה: דיסקיות עם דמויות בולטות: ישנם חלק דיסקיות שרשראות של גוש קטיף שעליהם מוטבעות דמויות בולטות של בני אדם. האם יש בעיה לענוד אותם משום "לא תעשה לך פסל"?
תשובה: אם אין שם צורה שלמה, כלומר: חסר אף או אוזן, מותר.
שאלה: כשרות גיור: יש לי חבר שחוזר בתשובה. הוא הכיר גויה בחו"ל, לקח אותה לגיור חפוז אצל אורטודוקסים בארה"ב, והיא התגיירה בשבילו. הגיור נעשה לפי הדין 3 ת"ח וכו וקיבלה תעודה, אבל היא לא שמרה מצוות אחרי הגיור, אולי רק כמה מצוות בשבילו. חברי חושש שביאתו באותן שנים שהיתגיירה הייתה בעילת גוייה, האם זה שהוא האיץ בבית הדין והם חששו מכך שיעלם וישאר נשוי לגויה יש בזה חוסר בגיור? אנא הבהירו לי תשובה מפורטת עבורו, בייחוד על התקופה לאחר הגיור וכשרות הגיור שלה למרות שאינה שומרת מצוות?
תשובה: חברך שגה בכך שהאיץ את תהליך הגיור וסיפח לעם ישראל גויה שאינה מזדהה בכל עם דרכו של עמ"י. אך בדיעבד אם ביה"ד התרשם שהיא הייתה מוכנה לקיים מצוות, הגיור תקף למרות שאח"כ היא לא המשיכה לקיים מצוות.
שאלה: דין יחוד בפגישות: לרב האם יש בעיה הלכתית להפגש עם בחור, שאני יוצאת איתו כבר מספר חודשים, בשעות הערב? (הבנתי שיש בעיה להפגש בחושך, אך השאלה מתייחסת לפגישות בערב במקום מואר)
תשובה: במקום מואר שעוברים שם בני אדם מותר להיפגש. גם בבית מותר להיפגש ובתנאי שדלתו תהיה פתוחה למקום שעוברים בני אדם בתדירות ואנשים יכולים להיכנס או לראות את המקום בו אתם יושבים.
שאלה: משרוקית מהפגנת פולארד: הייתי אתמול בהפגנה קטנה לשיחרור פולארד וחילקו לנו בהפגנה משרוקיות מהועד למען פולארד בשביל שנעשה איתם רעש, ואמרו לנו בסוף ההפגנה להחזיר אותם. הבעיה היא שכשנגמרה ההפגנה אז המשרוקיות היו עלינו ואז פשוט הלכנו הביתה ושכחנו להחזיר להם אותם. ורק שעלינו בחזרה על הרכבת שמנו לב לזה. אין לנו זמן לראות את האנשים שהביאו לנו את המשרוקיות כך שיהיה קשה להחזיר אותם. מה צריך לעשות לא להשתמש במשרוקיות ואם תהיה פעם הבאה בעז"ה להחזיר להם אותם, או לתרום סכום מסוים לועד למען פולארד ולקחת את המשרוקית?
תשובה: כיוון שמארגן ההפגנה ביקש להחזיר לו את המשרוקיות בסוף ההפגנה, את מוגדרת כשואלת ויש עליך חובה גמורה להחזירם. אמנם שואל לא חייב להוציא ממון בשביל להשיב את החפץ לכן אינך מחוייבת להוציא ממון משלך על ההשבה ובכלל זה להוציא ממון בשביל להודיע להם על כך שנמצאת אצלך המשרוקית. ומה שמוטל עלייך הוא לשמור את המשרוקית ולא להשתמש בה עד שתוכלי להשיב להם אותה, כגון אם תהיה עוד הפגנה או יזדמן לך לשלוח להם על ידי אדם אחר. הרב אריאל איגרא.
שאלה: סריגת כיפה וצניעות: רציתי לשאול האם יש עניין או תוספת קדושה, לבקש מבת מהשבט שאין לי קשר טוב איתה ולא יצא מזה קשר שתסרוג לי כיפה. וכן מה הדין באחות של חבר. אני יודע אין בזה איסור. אבל האם יש עניין של תוספת קדושה בדבר זה, או שבכלל לא, וזה בגדר חסיד שוטה ואין כל עניין?
תשובה: אם לבישת כיפה שסרגה לך בת שאתה מכיר תגרום לך מחשבות שאינן רצויות עדיף להימנע מכך.
שאלה: שליחות שגרמה דו"ח חניה: נשלחתי על ידי חבר לעשות שליחות תוך כדי כך נקנסתי על חנייה במקום אסור. לפני שיצאתי לשליחות הבהרתי לחבר שאין שם חניה ויש סכנה לקבל קנס. על מי מוטלת החובה לשלם את הקנס?
תשובה: בשולחן ערוך בחושן המשפט סימן קעו נפסק שאין המשלח חייב בנזקים שבאו על השליח אפילו אם הם קרו לו מחמת השליחות. ולכן במקרה הנ"ל חובת הקנס היא על השליח (על ידך), ורק אם המשלח יקבל עליו במפורש אחריות על נזקים שיקרו לך במהלך השליחות אז הוא יתחייב בכך (וגם בזה יש פרטים אם הוא לא פירט אילו דברים מקבל על עצמו במה בדיוק הוא מתחייב). בכבוד רב, הרב יוסף ללום.
שאלה: אשתי לא מוכנה לקיים מצוות: אני דתי ואישתי לא רוצה לקיים טהרת משפחה ולשמור שבת. היא חילוניה ולא רוצה לשמוע כלום על תפילות. אני אמרתי לה שהיא לעולם לא תתקבל לעבודות בגלל זה. נהגתי נכון? מה עלי לעשות?
תשובה: אתה צריך לבקש ממנה שתסכים שאתה תשמור מצוות ואתה לא כופה אותה לשמור רק בדברים שקשורים בקיום המצות שלך, זאת אומרת היא תשמור על טהרת המשפחה בגלל שאתה שומר מצוות וגם תשמור כשרות לגבי האוכל שלך, ובינתיים אתה לא דורש ממנה לקיים מצוות הקשורות רק אליה. ולאט לאט תשפיע עליה לקיים הכל.
שאלה: רופא וצומות "קטנים": אני רופא מומחה שעובד בבית חולים. כאשר אני עובד איני צם טוב בדרך כלל (כי אני סובל מכאבי ראש, בחילות וכו, בדרך כלל, אך לא תמיד). בט באב וביום כיפור אני לא עובד וצם. השאלה שלי לגבי הצומות ה"קטנים" היא: -האם אני צריך להפסיק את הצום כבר כאשר אני מתחיל להרגיש לא טוב (כאבי ראש קלים או בחילות קלות) מכיוון שהמצב עלול אולי להשפיע על עבודתי עם החולים? - האם אני יכול צריך להפסיק את הצום רק כאשר הכאבים הם חזקים (מכיוון שאז זה בוודאי משפיע על הטיפול בחולים)? -האם אני יכול צריך לשתות לאכול כבר מתחילת הצום גם כאשר אני מרגיש טוב עדיין, ולא לחכות בכלל שהכאבים יופיעו, מכיוון שבדרך כלל הם מופיעים (אך לא תמיד) ואז זה עלול להשפיע מיידית על הטיפול בחולים?
תשובה: אם אתה יכול לקחת חופש בימי הצום ולשכב בבית - עדיף. אם אינך יכול לקחת חופש התחל בצום וכשתרגיש לא טוב הפסק אותו. יש לך אחריות לחולים ועליך לתפקד בצורה תקינה. אתה יוכל גם להתנות לפני לכתך לישון בערב הצום שאינך מקבל את הצום עד עלות השחר ולפני עלות השחר לאכול ולשתות (בעיקר לשתות!).