שאלה: כללי: לכבוד הרב, אני מניחה שתזכור אותי, עמית, שלחתי לך כמה מכתבים כבר על השיעורי תורה בלילה, על סבתא, ועל ברכת המזון בבצפר ועוד. יש לי בראש כל הזמן שאלות שמהדהדות בי ואני מרגישה יותר נוח לשאול אותך דרך האתר מאשר לדבר על זה עם אנשים פנים אל פנים. 1. מאז שהתחזקתי הרבה אנשים שראו שהתחלתי לבוא עם חצאיות שאלו אותי "חזרת בתשובה?" ותמיד אני מרגישה לא בנוח לענות כן, אז אני אומרת "אני חוזרת בתשובה" או "מתחזקת" כי אני עדיין לא עושה את כל הנדרש עליי. הכל בא לי מאוד מאוד מהר- מודה אני בבוקר, ברכות השחר, תפילת עמידה ביום, נטילה, אשר יצר, לברך לפני שאני אוכלת, ברכת מזון, שבת, צניעות, שיעור תורה פעם בשבוע בשבת, וכשיש לי זמן אני רואה שיעורים באינטרנט או קוראת ספרי הלכות או ספרים אחרים שקשורים לדת. כל הדברים שמניתי פה באו לי בפרק זמן של חודשיים בערך. חסר לי עדיין העניין של שמירת נגיעה (שאני מאוד מאוד משתדלת לשמור) ובשבת יש לי בעיה של איפור, סחיטת שיער,מריחת קרם שיער. בעצם כל הנוגע לטיפוח. אני מאוד השתדלתי שזה יבוא לי לאט לאט אבל הכל בא לי מאוד מהר חוץ מהדברים שחסרים לי. שהייתי עוד הולכת על מכנסיים תמיד לא הרגשתי איתם בנוח ולווא דווקא מבחינת צניעות, כי פשוט לא אהבתי איך שזה ישב עליי. אני בחיים לא הייתי מסתובבת בחברת בנים כמו רוב בני הנוער או כמו חלק מהחברות שלי, אני תמיד הייתי ילדה של בנות, לא אהבתי את החברותא של הבנים והבנות יחד כי לא היה לי נוח עם זה בחיים, אני בניגוד לרוב השכבה לא אוהבת לצאת בשישי בערב עד מאוחר ובכלל באופן כללי אני ילדה של בית, אז גם השבת באה לי דיי בקלות. ובנוסף להכל יש לי את אחי הגדול שתומך בי ומסביר לי כל מה שאני צריכה בסבלנות ואהבה. את השיער שלי אני לא כל כך אוהבת ככה שבע"ה כשאני אתחתן אני רק מחכה כבר לכיסוי ראש. אז אני אומרת לעצמי שכל הדברים האלה באו לי אמנם מהר אבל גם באיזהו מקום הם לא כל כך מכבידים עליי. אני לא מרגישה שינוי מהותי בחיים שלי מאז שהתחלתי לשמור מצוות כי אני מרגשיה שהאופי שלי גם היה בנוי לי מעולה ממש כמו כפפה ליד, חוץ מהאיפור והשיער בשבת הכל בא לי ממש בנוחות ובלי קשיים יותר מדי. ואני שואלת את עצמי אם זה בעצם טוב או לא טוב? אם זה ברכה או שזה לא ברכה? כי כגודל הצער גודל המצווה. אשמח לתשובה וייעוץ בנושא מהרב :). 2.יש לי את הרבנית שלי שאני הולכת אליה כל שבת לשיעור תורה. זה גם ההנהגה של הרב של אחי ככה שאין בלבול. כשיש לי שאלות הלכתיות לאותו הרגע אני מתקשרת אליה לפעמים והיא ממש חמודה ועוזרת ועונה באהבה. בכלל היא מקסימה ומעודדת ותמיד מחמיאה ובאמת שאין לי מילה רעה אחת לומר עליה. אבל לפעמים מרגיש לי שאולי היא קצת קיצונית מדי בשבילי. לדוגמא שבשיעורים היא מדברת על עניין הצניעות לפעמים (אני הולכת פעם בשבוע בשבת) והיא אומרת ש"יש כאלה שבוחרות ללכת להכשיל גברים" כי הן לא הולכות בצניעות. וקשה לי לשמוע את זה לפעמים. יש כאלו שהן בברור הולכות לא בצניעות כדי שיסתכלו עליהן אבל בראש שלהן זה לא במטרה להכשיל אותם, כי הן לא מודעות פשוט. ויש כאלה שלא הולכות בצניעות בלי שום סיבה מיוחדת, כמו לדוגמא. זה מעולם לא היה במטרה להכשיל, לא ידעתי פשוט מה אני עושה. אז קשה לי השפיטה הזו. או באחד השיעורים היא אמרה "מה בסה"כ ביקשו מאיתנו הנשים? לכסות את העצמות מתחת לצוואר?" אבל לא לכולן זה קל, אני לומדת עם חילונים ואני יודעת מה זה העולם הזה, זה שלי זה בא בקלות זה לא אומרת שלאחרים זה קל, יש חילוניות מדהימות עם לב טוב שלא יודעות פשוט מה הן עושות, ולא משנה כמה נספר להן על התורה ועל המצוות זה יראה להן מוזר והן לא יבינו לעולם, רק שזה בא באמת מתחילים להבין וזה לוקח זמן. או שהיא שאלה אותי לא מזמן אם אני שומרת נגיעה, ואמרתי לה שפשוט אני לא מגיעה מצבי נגיעה כי בחיים לא הייתי מסובבת עם בנים אז אין לי גם במי לגעת, אבל אני משתדלת שלא (אבל לפעמים זה יוצא בין אם זה סתם כיפים או שטיות כאלו אבל לא חיבוקים חלילה.) והיא אמרה לי שזה חמור. וחשבתי לעצמי שגם ככה נכנסתי לזה במהירות וקשה לי לעשות הכל במכה אחת. בקיצור אני יודעת שאני צריכה לעשות לי רב, שמקרה שלי זו הרבנית, אבל קצת קשה לי עם הקיצוניות ואולי החסר הבנה לעיתים. למרות שאני יודעת שהיא אומרת את זה לטובתי וטובת שאר הבנות אבל בכל זאת זה קצת מרגיש לי שפיטה לא הוגנת. כי מי שגדלה בתור חילונית זה לא פשוט לא לעשות צעד כזה. מחנכים אותך לדבר אחד ואת עושה דבר אחר- זה קשה. אני לא יודעת איך להתייחס לעניין הזה. 3. יש שיעורים באמצע שבוע עם הרבנית אבל לא איפה שזה בשבת, זה במקום אחר. והמקום הזה זה בית כנסת אבל האווירה שם קצת מדכאת אותי, אני לא מתחברת כל כך לבנות ולמקום עצמו. ולעומת זאת בשבת אני הכי נהנית בעולם. ואני יודעת שזה עיסוק בתפל ולא בעיקר אבל זה עדיין מדכא אותי שאני חוזרת משם. קשה לי לשנות מקום ואווירה. יש לי בית כנסת קבוע בשישי לתפילות ואת הכולל שבו אחי לומד ששם הרבנית מעבירה שיעורים לנשים וחוץ משני המקומות האלה קשה לי לשנות. מה אני אמורה לעשות בנוגע לזה? אני מאוד מאוד מצטערת שאני שואלת את הרב כל כך הרבה שאלות ואם אני מקשה עליו באופן כל שהוא וגוזלת את זמנו אז שהרב יעשה כרצונו ויענה על מה שלא מכביד עליו. פשוט מאוד נוח לי לשאול דרך האתר כי הרב תמיד מספק אותי בתשובותיו ולכן אני פונה בקביעות אליו במידת הצורך. זו הזדמנות טובה להגיד רבה רבה לכבוד הרב על הסבלנות וההקשבה ומחילה אם השאלות מכבידות עליו!
תשובה: ב"ה לך. שמחתי מאוד לקבל את מכתבך, ולראות את התהליכים הנפלאים שאת עוברת. הם מאוד מרשימים, ואני בטוח שאבינו שבשמים מאוד שמח מהדברים הנפלאים והרבים שאת עושה. אברך אותך שתזכי להמשיך ולעשות, להמשיך ולהתקדם, ומתוך הדברים הפלאים האלו, תזכי להמשיך ולהתקדם ויחד איתך לקדם את כל עם ישראל. שאלותיך שאלות יפות מאוד, שאלות המראות על רצון להמשיך ולהתקדם, ואשמח מאוד לעזור לך בכך. ברשותך אעבור ישירות לשאלותיך אחת לאחת בעזרת ה'. א. זכית לעבור תהליך חשוב, זכית להתקדמות עצומה, ויחד עם זאת, פעמים רבות להתקדמות מלווה גם דברים שבהם יש קושי. ברוך ה' שהתכונה הטבעית שלך מתאימה לצעדים שאת עושה, אך כמו שאת בעצמך חשה יש דברים שהם יותר קשים. הדרך הנכונה היא להתחיל עם הדברים היותר קלים, למה שיותר מתחברים אליהם, ולמה שהשינוי יתמיד יותר. אם אדם מתחיל עם הדברים החדשים והקשים יותר, יש יותר סיכוי שהוא ישבר, ושהוא יפול ויפסיד את כל מה שהוא הגיע אליהם. לכן במצב שלך צעדת נכון, ואת ממשיכה בדרך נכונה. אכן נכון הדבר, שבדברים שיש לאדם התמודדות איתם, והוא מתגבר עליהם השכר שלו גדול יותר, שכן אמרו חכמים שלפי הקושי כך גם השכר, ולכן ודאי שיש מקום חשוב להמשיך ולהתקדם גם בדברים שהם יותר קשים, חשוב לדעת שזה לא במקום מה שעשית, וגם אם את לא לוקחת על עצמך אף דבר קשה, בסופו של דבר זכית להמון דברים נפלאים. לדעתי, אם את מרגישה עכשיו שלא קשה לך, נסי לקחת על עצמך משהו אחד שיש לך יותר קושי איתו, ולפחות זמן מסוים וכשתתרגלי אליו תמשיכי לצעד נוסף ולעוד דבר שיש לך יותר קושי איתו. זו התקדמות אמיתית יותר ומועילה מאוד. זה יתן לך גם כן המון תחושה טובה, תחושה של הצלחה ושל אמונה ביכולות שלך להגיע להישגים. ב. מדבריך אני חש שהרבנית טובה לך, השיעורים שלה טובים לך, אלא שיש גם כמה דברים פחות קלים ופחות נעימים. במצב הזה, לא הייתי ממליץ לך לנתק את הקשר עם הרבנית, אלא לקחת ממנה את מה שמתאים לך, ומה שלא כל כך מתאים לך, נסי למצוא תחליף. דבר טוב לא מחליפים, ודבר שפחות טוב תמיד אנו בשאיפה לשפר ולקדם. בזמנו הצעתי לך קרובת משפחה שלי להיות איתה בקשר, היא מאוד עדינה ומפרגנת. ואת יכולה להחליט לשאול מי שאת רוצה, ולשמוע שיעורים של מי שאת רוצה, ואין בכך בעיה. ג. לא טוב ללכת למקומות שלא מרגישים בהם טוב, זה עלול לגרום לך חוסר רצון ותחושה של קושי, דבר שעלול לפגוע בדברים הטובים שיש לך. סבלנות ובעזרת ה' יגיעו עוד דברים. הרב יצחק גרינבלט.