LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: חוסר הערך של חיי אדם בתנ"ך: למדתי ספר מלכים ומאוד קשה לי עם חוסר הערך שיש לחיי אדם. נערים צוחקים על אלישע - טראח - מתים. באים שליחים לאליהו -טראח -נשרפים. עוד שליחים- נשרפים. עונשים קולקטיביים למשפחות מלוכה חוטאות. נביא אוכל ושותה נגד ציווי ה, אחרי שאדם רימה והטעה אותו- ממית אותו אריה. אדם לא מוכן להכות את הנביא בדבר ה - אוכל אותו אריה וכן הלאה. איך יכול דורנו, שעם כל הפגמים המוסריים והרוחניים שבו מחשיב ומקדש חיי אדם, להתחבר להזדהות וללמוד מסיפורים שכאלו?
תשובה: אנו רחוקים מאד מהאקלים שהיה בימי בית ראשון. אולם אנו אומרים שכל המתת אנשים לא נובעת מזלזול בחיי אדם. אנו תמיד נלחמים את המלחמות שלנו כדי למנוע מלחמות גדולות יותר. עובדי עבודה זרה גרמו באקסטזות הדתיות שלהם לשפיכת דם ולהריגה של חפים מפשע, בין בטקסים הדתיים שלהם ובין במלחמות שהיו על בסיס העבודה זרה. כל מלחמה כנגד העבודה זרה היא מלחמה נגד הגסות והדמיונות שהיו באנושות גסות שבסופו של דבר גרמה לרבים ששפכו דמם מתוך פראיות זו. גם היציאה כנגד בתי מלוכה ושלטונות ומשפחות מלוכה היתה מלחמה כנגד התבססות של שלטון שלא מטיב עם העם אלא הורס ומנצל אותו. בכל המקומות שבהם צדקים נאלצים להתנהג באכזריות הם עושים זאת משום מה שהם יודעים שכל המרחם על האכזרים סופו שמתאכזר על הרחמנים.
שאלה: הבנה בתשובה לשאלה בנושא חלה בתנור: שאלתי בנושא הכתוב מתחת, וקיבלתי תשובה בהתאם. רציתי להבין מה טעמו של הרב, כיון שחלה לכאורה נחשבת איסורא בלע, ולכן יהא צריך ליבון חמור של ניצוצות ניתזים? ולא ליבון קל, כפי שכתב הרב. מראש אברהם שאלה: אשה שהפרישה חלה ושרפה אותה על גבי התנור עצמו ללא נייר כסף, האם מותר מכאן ואילך להשתמש בתנור? אודה לתשובה בהקדם.
תשובה: יש להסיקו עדשניירייחרך אגב, לא ברור לי שנייר מתכת מונע את הריח של החלה בתנור.אלא א"כ העטיפה הרמטית אך בעיפה רגילה מה ההבדל בין חלה עטופה ללא עטופה? תשובה: ריחא לאו מילתא.
שאלה: גיור האם וברית של תינוק: במשפחה שאני מכיר האישה אינה יהודיה אך מאוד רוצה להתגייר. ויש להם תינוק קטן. השאלה היא, האם חייבים לעשות ברית לתינוק על מנת שהאם תוכל להתגייר?
תשובה: גיורה אינו תלוי בתינוק, אלא שאם היא אינה מעוניינת שהילד יתגייר יש להטיל ספק בכנותה.
שאלה: קניות בתשעת הימים בחו"ל: אני הולכת להיות בעז"ה בארה"ב בתשעת הימים בלבד!!! האם מותר יהיה לי לעשות קניות, שהרי לא תהיה לי עוד הזדמנות לכך?
תשובה: זה בעיה, שהרי אסור לקנות דברים חדשים בתשעת הימים. פתרון אפשרי שאפשר לעשות הוא שתסכמי בדיוק עם המוכרים כל מה שאת רוצה אבל את האקט הסופי, הקנייה עצמה שהיא עיקר השמחה, אותה תעשי רק לאחר תשעת הימים.
שאלה: לולב מעץ זכר: האם יש בעיה ליטול לולב מעץ תמר זכר?
תשובה: לא.
שאלה: לחיות על פי פרקי אבות: כיצד ניתן לקיים בפועל את כל הנאמר בפרקי אבות? זה מאוד קשה. האם פרקי אבות מיועדים גם לנו לאנשים הפשוטים או נשארים רק לאנשים הגדולים מאתנו?
תשובה: בכל דבר יש מדרגות על גבי מדרגות של קיום. מתחילים בצעד קטן וכל החיים הולכים ומתקדמים. ב"ה שהתורה שלנו גדולה עם אתגרים שיכולים לתת לנו מזון למאה ועשרים שנה.
שאלה: שיאצו, כלי לא טבול וחסלט: לכבוד הרב! א. האם מותר לקבל טיפול רפואי בשיאצו בקופת חולים מאשה? ב. האם מותר לשתות מכלי לא טבול כשמתארחים אצל מישהו? ג. האם אפשר לאכול חסה לא חסלט כשבודקים טוב עלה עלה מול האור?
תשובה: א. אפשר, אבל עדיף שתחפש מרפא גבר. ב. לכתחילה לא, ורק בשעת הדחק של הדחק אפשר לסמוך על הדעה היחידית שמתירה במקרה כזה. אפשר להשתמש בכלים חד פעמיים, שלא צריכים טבילה. ג. כן, כמו שעשו בדורות הקודמים, לפני שהיה גידול מיוחד ללא תולעים.
שאלה: קבלת שבת מוקדמת : לכבוד הרב בשבתות קיץ, כשלאשתי יש משמרת לילה כאחות בבית חולים, אני מתפלל ומקבל שבת מוקדם בכדי שתוכל לנוח. אני חוזר חצי שעה לפני השקיעה. אנו גרים בקומה שמינית ללא מעלית שבת. כאשר אני חוזר, האם אני יכול לבקש מאשתי או מהשכנים שעדיין לא קבלו שבת שיפתחו לי את דלת המעלית וילחצו על כפתור 8? אשמח לקבל מקור.ב מראש ויישר כוח על כל העשיה.
תשובה: כן, אפשר. מי שקיבל שבת- יכול לבקש ממי שעוד לא קיבל שבת לעשות בשבילו מלאכה. הר"ן מביא את זה בסוף מסכת שבת.
שאלה: טיול שורשים בחו"ל: רציתי לדעת האם מותר לי לצאת לטיול שורשים בחו"ל עם סבא וסבתא שלי? בעיקרון, מה שעושים זה ללמוד על המשפחה בתקופת השואה אבל יש בנוסף שבוע בשוויץ לכיף. יכול להיות שסבא וסבתא שלי יעלבו אם לא אצא איתם.
תשובה: השורשים לא נמצאים בחוץ לארץ, ליד אוושויץ, השורשים נמצאים בירושלים ובחברון, תעשי פה את הטיול השורשים. אפילו אם הם יעלבו זה לא מתיר איסור של יציאה לחוץ לארץ.
שאלה: מנהג יום הולדת: מהיכן המקור לחגוג ימי הולדת? ומאיפה להכין עוגה ולהביא מתנות?
תשובה: אין מקור למנהג לחגוג יום הולדת כיון שאין מנהג המחייב לעשות זאת. אולם כבר נהגו במחוזותינו לחגוג ימי הולדת ומצאו לזה מקורות בח. עיין לדוגמא במדרש תנחומא סוף פרשת פקודי: "ולמה לא עמד המשכן מיד? אלא מפני שחשב הקב"ה לערב את שמחת המשכן בשמחת היום שנולד בו יצחק אבינו". מצאנו גדולי ישראל שנהגו לציין את יום הולדתם, כמו הרב בן איש חי (בא"ח שנה ראשונה פרשת ראה אות י"ז), ולעומת זאת יש כמובן כאלו שלא ציינו את היום. (והמתנגדים שטוענים שזהו מנהג גויים מציינים שיום ההולדת היחיד בתורה הוא "יום הולדת את פרעה").   לרב שמואל ישמח על הבאת המקורות  מומלץ מאוד לחגוג את יום ההולדת בצורה הראויה ליהודים. כלומר: הודאה לה', חשבון נפש, קיום מצוה מיוחדת (הפרשת חלה, לימוד פרק תהילים לפי הגיל, חסד וכד') יחד עם השמחה והחגיגות.
שאלה: חופה ירושלמית: אי"ה, הרב שמקדש אותי יערוך את החופה לפי מנהג י"ם ("חופה ירושלמית"). אני לא התעמקתי מספיק, ורציתי לדעת מה ההבדל בין חופה "רגילה" ל"ירושלמית", ומה המקור למנהג זה?
תשובה: אולי הוא מתכוון שעושים את החופה ביום ולא בלילה או שיש מספר מצומצם של נגנים, הבדלים אחרים אני לא יודע. תשאל את הרב שיקדש אותך.
שאלה: קבלת תורה בשבת?: ב"ה אם התורה ניתנה בשבת, ביום החמישים (לעומר) למחרת היום טוב של טו ניסן, נמצא יום א בעומר היה שבת כיום החמישים. נמצא יום היציאה שישי. נמצא עשירי בניסן אינו אלא יום ראשון בשבוע, וידוע כי י ניסן הוא שבת הגדול. ואם נחשב ההפך, שבת הגדול הוא עשירי לניסן. אז 14 הוא יום ד בשבוע. 15 יום היציאה יום ה. ויום ו 1 בעומר ויום 50 בעומר יום 1 בעומר יום ו בשבוע (כאן אנו רחוקים מלהזכיר ו סיוון או ז סיוון ניתנה תורה כי אנו מחשבים לפי ספירת העומר) בקיצור: אם שבת הגדול היה 10 בניסן. נמצא 50 לעומר יום שישי בשבוע. ואם יום חמישים לעומר הוא יום שבת, אז יום י בניסן אינו יום שבת אלא יום ראשון בשבוע. ובכן איך יצדקו שתי הבחינות: כי י ניסן בשבת וכי מתן תורה בשבת? או מי שאמר זו לא אמר זו? הייתכן?
תשובה: שאלתך נכונה. אכן מפשט הסוגיא בשבת (פו-פח) משמע שנחלקו בדבר ר' יוסי וחכמים. לדעת ר' יוסי ניתנה התורה בז' בסיון וישראל יצאו ממצרים ביום חמישי ט"ו בניסן והתורה ניתנה 51! יום לאחר היציאה ממצרים. לדעת חכמים יצאו ישראל ממצרים ביום שישי ט"ו בניסן ואת התורה קיבלנו ביום החמישים שבת, ו' בסיון. יוצא איפוא שמה שאנו רגילים לחשוב שיש זהות בין היום החמישים (בספירת העומר) לבין מתן תורה, אין זה מוסכם. אלא הדברים נכונים לחכמים ולא לר' יוסי. הפרשנים דנו בשתי שאלות הנובעות מכך: א. מדוע קבעה התורה את חג השבועות ביום החמישים ולא תלתה זו במתן תורה.  עיין בזה במהרש"א מסכת עבודה זרה ג עמוד א ד"ה "בד"ה יום השישי"  ב. כיום חג השבועות חל לעולם בו' בסיון. וא"כ לר' יוסי אין זה יום מתן תורה וכיצד אנו אומרים בתפילה "זמן מתן תורתנו". עיין בזה בעיקר במגן אברהם סימן תצד בהקדמה (ובמחצית השקל שם באר שיש להקשות זאת אף לשיטת חכמים)  חק יעקב שם ובסימן תל ובשו"ע הרב שם א
שאלה: סדר קריאת הפרשיות של התפילין: 1. קראתי, וכך מופיע בסידורים, שיש לקרוא את פרשיות קדש לי, והיה כי יביאך לפני קריאת שמע. והרי הסדר של הפרשיות בתפילין רש"י הוא שמע, והיה אם שמוע, קדש לי והיה כי יביאך. מדוע לא נשמר סדר האמירה כסדר מיקום הפרשיות? 2. מי שמניח תפילין של רבינו תם לאחר התפילה, האם יאמר את הפרשיות כסדר המופיע בסידורים או כסדר מיקום הפרשיות? והאם יש מנהגים לומר דברים נוספים מעבר ל 4 הפרשיות בהנחת תפילין דר"ת? ב ו
תשובה: 1. שמע והיה אם שמוע נקבעו בתפילה ע"י אנשי כנה"ג עם ברכותיהם. ופרשיות קדש לי והיה כ"י הם רק הידור ואפשר לומר אותם לפני או אחרי התפילה. 2. גם מי שמניח ר"ת יאמר את הפרשיות לפי סדר הכתוב בתורה. קדש, והיה כי, שמע, והיה אם, ואם יוכל קצת ללמוד תורה אתם רצוי ותע"ב.
שאלה: כל יום הוא יומנו האחרון?: איך ניתן להסביר את העובדה שאנו אמורים לחיות כל יום כאילו הוא יומנו האחרון גם מבחינה שבאמת נחייה כל רגע ונדע לנצל את הזמן ולנתב אותו לתורה מצוות ומעשים טובים וגם מכיוון שאין לדעת מה הקב"ה צופן לנו ומתכנן לנו, אין לדעת האם נקום בבוקר או לא, בניגוד לעבודה שאנו תלמידי תיכון קמים כל בוקר לבית הספר לומדים לבגרויות שאמורות להתרחש חודשים מאוחר יותר, חוזרים הביתה ולומדים למתכונות מבחנים ובגרויות ומחלקים את החומר למספר ימים בידיעה שהיום נלמד כך וכך מהחומר ומחר נלמד כך וכך מהחומר ובצורה זאת מחלקים את החומר בצורה נבובה וניגשים לבחינה מוכנים. איך ניתן להסביר את העובדה שאנו מתכוננים לדברים שצריכים לבוא עוד הרבה זמן בניגוד לעובדה שעלינו לחיות כל יום כאילו הוא יומנו האחרון?
תשובה: שאלתך יפה. הרב קוק עומד על כך שלא נאמר שאדם צריך לחיות כאילו זה הרגע האחרון אלא כאילו זה היום האחרון. ובאר שכוונת ח היא לבנות צורת חיים שיש בה זמן מוגדר שאותה אדם מנצל היטב. הדגש אם כן הוא, לא שאין זמן לתכנן תוכנית ארוכת טווח אלא הדגש הוא שיש זמן מוגבל וצריך לנצל את הזמן עד תום. אם אדם עושה דבר שייקח זמן רב אולם עושה זאת בתרכזיות ובלי בזבוז ומריחת זמן הוא מקיים את הדרכת ח. גם אדם שעשה חלק מתוכנית גדולה יותר, החלק שעשה נחשב מאד. אדם שלומד לבגרות הערך של הלימוד אינו מותנה בהגעה לסוף הדרך ולהגעה למבחן, הערך הוא עצם ניצול הזמן קביעת יעדים חשובים ועמידה בהם. הדרך חשובה וממילא מגיעים גם לתוצאות טובות.
שאלה: חלוקת התנ"ך לתורה, נביאים וכתובים : מה ההבדל בין נביאים לכתובים? מה ההגדרה של כל חלק שגרמה לשים חלק מהספרים בכתובים וחלק בנביאים. השאלה מתחדדת לאור העובדה שהיו נביאים שכתבו ספרים שאחד נכנס לנביאים והאחר לכתובים (למשל: ספר ירמיהו ואיכה שנכתבו שניהם ע"י ירמיהו). אודה על מקורות לתשובה.
תשובה: מדובר על שתי מדרגות של גילוי ה' בעולם. הקב"ה מתגלה דרך התגלות נבואית, שהינה ציורים אלוקיים שהם מופיעים אצל האדם. הנביא נשלח לומר את דבר ה'. לעומת זאת בכתובים לא מדובר על מדרגת נבואה אלא על מדרגת רוח הקודש, שזו התעוררות וסיעתא דשמיא להבין דברים מעבר לתובנות האנושיות אולם הם לא במדרגה של נבואה. זו החלוקה בין הספרים, האם מדובר על תאור הנבואה ודבר הנביאים או על רוח הקודש.
שאלה: אמירת קדיש על אדם שיש לו בנים: האם מותר לי להגיד קדיש על אדם שיש לו בנים ונכדים אך אלה לא אומרים עליו קדיש? מדובר לצערי על קרובי משפחה מהצד שלי ומצד משפחת אישתי.
תשובה: אין תועלת באמירת קדיש ע"י אחרים שאינם צאצאים אלא א"כ הבנים שוכרים אותם בכספם. לפחות שישלמו עבור הקדיש במקום לומר בעצמם.
שאלה: לא לגלות את סודות ההדרכה: אני מדריכה ביחד עם מדריך. כשאחד מאיתנו לא מגיע לאחת הפעולות זה גורם להרבה חניכים לא להגיע. כשאני לא באה, הבנות לא באות. וכשהוא לא בא, הבנים לא באים. לפעמים, כשלא היה וודאי אם יגיע או לא, היו שואלים אותי החניכים אם יבוא או לא ומאוכזבים ממש כשלא בא. אנו חוששים שאם נאמר להם שהוא לא מגיע לפעולה הם לא יגיעו, מצד שני, מה שהם לא יודעים מראש לא מזיק להם. זה נחשב שקר או לא? מה לעשות?
תשובה: ניתן לא לגלות לחניכים מי ומתי יבואו. אולם לשקר ולומר להם דברים לא אמיתיים כשאתם יודעים שאתם משקרים אסור וזה גם לא חינוכי.
שאלה: כיפת שקל: רציתי לדעת מה כבוד הרב חושב על הכיפה הסרוגה השטוחה ה"מכונה כיפת שקל". האם היא זלזול במצווה?
תשובה: דעתי, שכיפה צריכה לכסות את רוב הראש.
שאלה: דג ללא השגחה ושמן קוקוס: א. האם ניתן לאכול כיום דג ללא השגחה אך עם קשקשים, למשל: סלומון נורווגי, או שיש לחשוש למשהו אחר ב.שמן קוקוס, מה ההבדל אצלו בין מהדרין ללא מהדרין? השאלות דחופות ביותר ב מראש
תשובה: וברכת ד' א. אם יש קשקשת הוא דג כשר, אלא א"כ הזריקו בו חמרים אחרים שבהם יכולים להיות בעיות הלכתיות. ב. שמן קוקוס ללא תוספים אין בו בעיות הלכתיות.כל כשרות היא טובה. אם יש תוספים כאן צריך לבדוק את התוספים. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: תיקון חצות בספירת העומר: מה הטעם שבספירת העומר אומרים רק תיקון לאה? והאם נוהגים גם בימים אלה ללבוש שק ואפר לנוהגים כך? האם יש נוהגים שלא לומר תיקון חצות משבועות עד תשעה באב?
תשובה: ימי העומר קדושים כדברי הרמב"ן ולא ראוי להרבות תחנון, ובודאי לא שק ואפר. אין סיבה להימנע מתיקון חצות בימים שהזכרת.
שאלה: קריאה בתורה על ידי קטן: שאלתי לגבי קריאה בתורה ע"י קטן לפי מנהגי יוצאי צפון אפריקה. א. האם לפי ההלכה שקטן עולה למניין שבעה ניתן לתת לקטן לקרוא לא רק בקריאה לעליה שלו, אלא גם לקרוא כשהעולה לתורה הוא אדם מבוגר והוא לכאורה מוציא ידי חובה? ב. מה מקומם של הלכות כבוד הציבור בקריאה של נער לאחר בר מצווה לאנשים מבוגרים או שיש מקום להקפיד שבעל הקורא יהיה אדם מבוגר דווקא? ג. כיצד אפשר לשלב בין הרצון לחנך ולהרגיל את הנערים לקריאה בתורה לבין "כבוד הציבור"?
תשובה: א. לכאורה לא ראוי לקטן לקרוא מלבד קריאתו, וגם אין בזה כבוד שיוציא את הגדול ממנו. ב. אם אפשר ראוי שהקורא הקבוע יהיה גדול כבן עשרים ורק לעיתים בודדות לתת לנער, אבל אם בקי בקריאה יכול גם נער בר מצוה לקרוא קבוע. ובמנין צעירים אין בזה שום עיכוב. ג. אפשר לתת לנערים לקרוא שתים או שלוש עליות, אך רוב העליות יקראו ע"י המבוגרים.
שאלה: בטעות בלעתי זבוב: כבוד הרב אני רוכב על אופניים ובעונה הזאת, לצערנו, מצויים הרבה חרקים באויר. כאשר עליתי עליה, לאחר מכן, פתחתי את פי לנשום לרווחה ובטעות באותו רגע נכנס לתוך הלוע שלי זבוב וניסיתי לירוק אותו או להקיא ולא הצלחתי א. האם נחשב לי שאכלתי שרץ? ב. האם עכשיו לצערי נטמאה הנפש שלי באכילת שרץ? ג. מה אפשר לעשות בכדי לתקן?
תשובה: א. כיון שזה היה באונס אין איסור. ב. אין טומאה באונס. ג. מכאן ולהבא, לשים רשת על הפה על מנת להינצל מחשש זה.
שאלה: מכירת רכב לסוחר: מכרתי רכב לסוחר רכבים, מחיר הרכב במחירון הינו 32000 ש"ח, הסוחר רק ראה הרכב ומבלי לבדוק אותו היה מוכן לשלם רק 50, קרי 16,000 ש"ח. הרכב הינו שנת 2004 יד שניה כאשר יד ראשונה היה בהשכרה. העסקה היתה ביום ראשון, קבלתי צ ק והשארתי הרכב. אתמול הסוחר העביר בעלות על הרכב ולאחר מכן התקשר אליי בטענות כי חסר שמן ברכב והמנוע דופק והייתי צריך לעדכן אותו כי כרגע הוא צריך להשקיע בהחלפת מנוע ומבקש שאני אבוא לקראתו. לא ברור בדיוק אם כוונתו לבטל העסקה או שאפצה אותו כספית בסכום זה או אחר. יצוין כי הרכב היה אצלו כבר שלושה ימים - מיום ראשון עד יום רביעי, איני יודע מה הוא עשה עם הרכב, לטענתו הוא רק שטף הרכב ולא נגע בו, איני יודע אם זה נכון. התייעצתי עם גיסי שהינו עו"ד (לא דתי) שטען כי אין לו שום זכות בתביעה כי הוא קנה הרכב, הוא יכל לבדוק אותו לפני ועצם העובדה שהוא שילם מחיר כה נמוך שיקף אפשרות שיכול להיות שיהיו בעיות כלשהם ברכב. רציתי לשאול לפי דעת תורה האם עליי לבוא לקראתו או לסרב לשלם כעצת עו"ד? יצוין כי אני ידעתי כי לעיתים חסר שמן ומים ברכב ואני הייתי ממלא באופן עצמאי, כמובן שלא ספרתי זאת כי לא חשבתי שצריך בכלל לציין זאת, כי הרי כל בעל רכב מחליף שמן ומים מדי פעם ברכב, ויתרה מזאת כאשר הסוחר - שהוא מבין ברכבים - קונה רכב שנת 2004 אז הוא מניח שברכב ייתכן ויהיו בעיות.
תשובה: : לא שמעתי את הצד השני כך שאין זאת מן ההגינות להכריע. בכל אופן אם מצוי  כשלושים אחוז  הדבר שברכב משנה זו חסר מים ושמן כפי שאתה מתאר אזי נראה שאינך צריך ללכת לקראתו. אולם אם זה דבר לא מצוי ונדיר והעלמת ממנו את המידע שהיה מאד חריג נראה שראוי ללכת לקראתו.
שאלה: גדילה בתורה ושוטנשטיין: אני רוצה לצאת מהישיבה כשיש לי "ש"ס ביד", ולשם כך אני לומד בוקר וצהריים גמרא שוטנשטיין לבד (בהספק של כ-3 דפים פעמיים, אני מאוד מתחבר ללימוד הזה, כי לימוד עם חברותא לא מספק אותי, ואני לומד טוב יותר לבד מאשר עם חברותא). השאלה היא: האם אפשר בדרך הנ"ל לצאת תלמיד חכם (כלומר: מפולפל וידען) או שאם אמשיך כך לא אצליח בתורה. כי אני ממש לא מתחבר ללימוד איטי ומעמיק מדי.
תשובה: אי אפשר לתת עצה איך ללמוד למי שלא מכירים אותו. הדרכה נכונה יכול לתת רב שמכיר אותך. מכל מקום לשאלה האם בלימוד גמרא שוטנשטיין יכולים לצאת תלמידי חכמים - ידענים כן, אבל מעמיקים רק אם לומדים בעיון ונושאים ונותנים בלימוד עם חברים ועם שיעורים. מכל מקום שקידה בתורה מבטיחה תוצאות. יגעת ומצאת תאמין.
שאלה: חג שבועות-מוצאי שבת: בתחרות האירוויזיון הבאה, בשנת 2012, נקבע שהגמר יתקיים במוצאי שבת. האם ישראל יכולה להשתתף בארוע? באם חג השבועות יוצא במוצאי שבת. האם לא דוחים אותו כדי שלא יהיה חילול שבת בהכנת לחג?
תשובה: כל האירוע הזה הוא לא לרוח היהדות ולכן עדיף שישראל לא תשתתף בו כלל. בוודאי אם יהיה חילול שבת בגללו. את החגים לא מזיזים.
שאלה: עניין השיער ביהדות: מה הענין בשיער ביהדות? כלומר, כוונתי היא, למה נזיר הוצרך לגלח את שערו ואפילו המצורע או הלווים הוצרכו לגלח את כל שיערם כולל הגבות? מדוע, מה חשיבות השיער בדווקא שהוצרכו להסירו כדי להיטהר, ולמה דווקא במקרים האלו? למה לא צפרניים למשל? (אשמח למקורות לעיון נוסף.)
תשובה: השיער רומז לכוחות גופניים שפורצים החוצה, ולכן כשיש צורך להתחדשות מדריגה יש לגלח את השיער, על מנת להכין את ההתחדשות עם שיער חדש. כתבתי על כך בספר אמת ואמונה (חיבור על התורה) בהקשר לעשו שהיה איש שעיר.
שאלה: גזל במקום עבודה ציבורי: אבקש לברר מה הדין לגבי גזל או ספק גזל במקומות עבודה ציבוריים - ממשלתיים, כאשר אופי העבודה אינו דחוק. כלומר, שימוש באינטרנט או בטלפון או הדפסה על חשבון שעות העבודה אינו מעכב את העבודה, ומצד שני העלויות אינן משולמות ע"י מעסיק פרטי, ואם מכספי ציבור אז אולי מדובר בפרוטות, וגם אין ישות לגזול? וישר כח.
תשובה: אין הבדל בין גזל במגזר הפרטי לבין גזל במגזר הציבורי, שכן כספי הציבור הינם ככספי השותפים, והגוזל מהציבור כגוזל את השותפים. אף אם נאמר שאין שווה פרוטה לכל אחד בחלקו ברכוש הציבורי, עדיין יהיה קיים איסור גזל, שהרי אסור לגנוב אף פחות משווה פרוטה, וכפי שפסק הרמב"ם בפרק א' מהלכות גזילה. (אכן לגבי חובת ההשבה בגוזל מכספי המדינה יש לערוך דיון בפני עצמו, כאשר דיון זה נוגע במספר עקרונות הלכתיים.) לגופו של עניין נכון לומר שמותר להשתמש בטלפון פקס וכו' במינון הגיוני, וכפי מה שמקובל בשאר המשרדים הממשלתיים. הסברא נותנת שדעת ציבור משלמי המיסים מאפשרת את השימוש המקובל והנהוג, ועל דעת כן משלמים את המיסים. אומנם נכון שהיות והמינון המותר הוא עדין ומורכב, המחמיר למנוע את עצמו כמה שיותר משימוש בפרטים הנ"ל תבוא עליו ברכה. ובהקשר זה ראוי להזכיר את דברי הגמ' בבא קמא: מאן דבעי למהוי חסידא לקיים מילי דנזיקין. (הרוצה להיות חסיד יזהר בנזקי ממון חבריו.) הרב חננאל פאטשינו.
שאלה: הקלטת תוכניות בשבת: לפי מה שהבנתי, גם במלאכה דאורייתא שנעשית בשבת מותר לאחרים במוצאי שבת. לפי זה מותר להקליט תכנית טלויזיה שמשודרת בשבת עם שעון שבת כמובן שהטלויזיה עצמה תהיה כבויה. אמנם ראיתי שיש מחמירים מה דעת הרב בעניין?
תשובה: להקליט בשבת בצורה כזאת, אסור. בשבת עצמה אתה 'אוגר' את זה אצלך. (בנוסף, יש חילוק בין מזיד לשוגג)
שאלה: ההבדל בין מנהג להלכה : מה ההבדל בין מנהג להלכה? (אשמח להרחבה )
תשובה: הלכה זוהי קביעה של ח איך לנהוג. מנהג זה דבר מסוים שהציבור נהג.
שאלה: המרת דת : כבוד הרב. אבקש לברר באמצעותך, היכן במקורות מצויין כי יהודי אינו יכול להמיר דתו לדת אחרת, גם אם המיר דתו אינו יכול ולעולם יישאר יהודי? למדני הפשט או הדרש.
תשובה: הרמ"א (יו"ד סי' רסח סע' יב) כותב: "ישראל מומר שעשה תשובה, אינו צריך לטבול. רק מדרבנן יש לו לטבול ולקבל עליו דברי חבירות בפני שלושה. ומקורו מדברי הנמוקי יוסף וכן כתב הר"ש בן הרשב"ץ, ודבריהם מובאים בבית יוסף בסימן רסח, ואצטט: "כתב נמוקי יוסף בשם הריטב"א. ישראל שחטא ועשה תשובה דכולי עלמא שורת הדין אינו צריך טבילה אלא קבלת חבירות בפני בית דין לכתחלה, ואף על פי כן טובל הוא מדרבנן משום מעלה. וכן כתב הר"ש בן הרשב"ץ בתשובה (שו"ת הרשב"ש סי' פט) בני האנוסים כל שאמם מישראל אפילו מכמה דורות. אין להם דין גרים כלל ואין לנו להבהילם ולהחרידם כשבאים לחזור בתשובה ואין צריך להודיעם קצת מצות קלות וחמורות לפי שהם מחוייבים במצות כמונו והם מושבעים ועומדים מהר סיני".
שאלה: דייג - ביטול תורה: האם דייג עם אבא כבילוי משפחתי נחשב לביטול תורה? זה התחביב שלו ואני רוצה לכבד אותו.
תשובה: אם אתה יכול ללמוד,  ח קבעו שרק מצווה עוברת דוחה לימוד תורה, ופה קשה למצוא את המצווה העוברת. תמצא דרך אחרת לכבד אותו, לא על חשבון הלימוד.
שאלה: הפסק בין בשר לחלב ושאלה בגמרא : א. איך מכשירים תנור בין בשרי לפרווה? ב. אנחנו נוהגים לשמור שלוש שעות. מה המקור לזה, והאם עדיף להפסיק את המנהג הזה ולעבור לשש שעות? ג. שאלה בעניין אחר. הגמ במסכת שבת, בדף קי"ט אחד האמוראים אומר תיתי לי דכי אתי צורבא מרבנן קמי לדינא לא מיגניא רישא אבי סדיא עד דמהפכי בזכותיה. זה ממש לא נשמע טוב, אם הדין האמיתי הוא שהת"ח יזכה- אז גם אם הוא היה עם הארץ הדין היה צריך להיות כך, ואם לא- זה שקר?
תשובה: א. לאחר הוצאת המאכל הבשרי תשאיר את התנור על החום הכי גבוה. ב. עדיף לעבור למנהג של שש שעות. המהרש"ל כותב שכל מי שיש בו ריח תורה ינהג שש שעות. בהלכה יש שתי שיטות, שיטת הרמב"ם, שהיא שש שעות, ושיטת בעלי התוס', שצריך הפסק בין הארוחות רק לא באותה ארוחה. לשלוש שעות נראה לי שאין מקור בהלכה אלא זוהי המציאות, שבאנגליה באחת היו אוכלים ארוחת צהריים ובארבע היו שותים תה ותה אנגלי הוא עם חלב, וכך נוצר שלוש שעות. כלומר, נהגו שלוש שעות אבל אין לזה בסיס בהלכה. ברור שלכתחילה עדיף לנהוג כמו הרמב"ם, שש שעות. ג. הכוונה היא שהאמורא בא לומר שהוא דאג שלא תהיה 'סחבת' בדין, אבל לא שחס ו הייתה פה הטיית דין. אין להעלות על הדעת.
שאלה: ברית יצחק לתינוק בן חודש: נים! האם ניתן לערוך ברית יצחק לאחר הברית התינוק בין חודש ימים? ובאם התינוק נולד בניתוח קיסרי והוא בן בכור, האם ניתן לערוך את ברית יצחק במקום פדיון הבן?
תשובה: ברית יצחק הוא לימוד שעושים לתינוק בלילה שלפני יום המילה. לא שייך לעשות זאת לאחר חודש. אתם יכולים ללמוד תורה ולהזמין קרובים וחברים לכבוד התינוק. מזל טוב, הרב בנימין במברגר
שאלה: חזן בן עיר בירושלים בשושן פורים: האם יכול בן עיר לשמש כש"צ בשושן פורים בירושלים, והאם אומר על הנסים במקרה כזה?
תשובה: הב"י (בסימן תרצג סעיף ג) מביא את האורחות חיים שכותב שלהזכיר על הנסים בט"ו אסור כ"א בארבעה עשר (כמובן שהוא מדבר על בני העיר הפרזים). וכתב עליו הב י ואיני יודע מה איסור יש בהזכרת על הנסים. והב ח חולק על הב"י וכותב שהדבר פשוט דאסור הוא ואם אמר על הנסים בחמשה עשר צריך לחזור ולהתפלל דמשנה ממטבע הברכה שטבעו חכמים הוא וכו  ע"ש. וכן דעת הפר"ח. אבל הט"ז סק"ג חלק על דברי חמיו הב"ח וכתב דא"צ לחזור. וכן דעת המ א סק א. וכן דעת עוד הרבה הפוסקים ראה בכף החיים אות טו, וכן פסק הערוך השלחן סימן תרצג סעיף ד דבליל טו וביום טו אין אומרין על הנסים ומ"מ אם אמר אין זה הפסק ואין מחזירין אותו כיון דבמוקפין היום הוא עיקר פורים. וכן כתב המ ב סק"ו על דברי הרמ"א שאין אומרים על הנסים רק ביום י"ד אבל לא בט"ו, כיון שאין שייך זה לאותו היום הו"ל שלא מעין המאורע והוי הפסק בתפלה, מיהו אם אמרו אין מחזירין אותו דמ"מ יש קצת שייכות בימים אלו. לפי דברי רוב הפוסקים וכפי שנפסק להלכה שבדיעבד אם אומר בן עיר על הנסים במקומו בט"ו אין מחזירין אותו משום שבמוקפין היום הוא עיקר פורים, ובתוספת העובדה שבחזרת הש"צ מתפלל הש"צ רק בשביל הציבור מדין ערבות שאם יש מי שאינו יודע להתפלל יכוין למה שהוא אומר ויוצא בו (ר"ה לד: ושו"ע או"ח סימן קכד, א), ובנדון דידן הוא הרי משמש כש"צ עבור בני הכרך המוקפין האומרים על הנסים ביום זה של שושן פורים, לכן נלענ"ד שבן עיר יכול לשמש כש"צ בשושן פורים בירושלים ובתפילת הלחש לא יאמר על הנסים ובחזרת התפילה יאמר על הנסים. ואחר זה מצאתי כתוב בספר הליכות שלמה (תפילה פרק טז הערה נד) בשם הגרש"ז אויערבאך זצ"ל  ומוקף שבא לעיר בפורים דפרזים ומתפלל שם מנחה, פשוט הדבר שבתפילת לחש לא יאמר על הנסים, אבל אם הוא ש"צ יאמר על הנסים בחזרת התפלה. גם בספר פורים וחודש אדר של הרב צבי כהן (פרק טו סעיף יא) כתב שאם יש לו יאהרצייט (יום זכרון) ונעשה שליח ציבור, יאמר "על הנסים" רק בחזרת הש"ץ. מענין הוא שהמהרי"ל היה אומר על הנסים גם בט"ו (מהרי"ל מנהגים סעיף ז בהג"ה), אלא שאין נוהגין כן. עוד מקורות הדנים בנושא: שערי זבולון הלכות פורים שער א פרק יח דן באריכות בנושא. וראה ספר נטעי גבריאל הלכות פורים פרק עט סעיף ב והערה ג שמציין לנמוקי אורח חיים בסימן תרצג שמאריך בזה ומביא את המהרי"ל הנ"ל ומציין את המאירי ע"ש. וספר פסקי הלכות על הלכות פורים של הרב אהרן מאיר וגשל שליט"א סימן ח פרק א סעיף ט: בן כרך שבא לעיר בפורים דפרזים ומתפלל שם מנחה, פשוט שבתפילת לחש לא יאמר עה"נ, אבל אם הוא ש"ץ יאמר עה"נ בחזרת התפילה. מההליכות שלמה דלעיל. ומביא עוד כמה חילוקי דינים מהשערי זבולון בהערה קכו. הרב משה ליב הלברשטט