LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: הרחקה בין בשר וחלב: לפי הבנתי מהסוגיא בחולין על זמן ההרחקה בין אכילת בשר לאכילת חלב, למסקנה נפסק שיש לשמור שש שעות, וחלק מיוצאי אשכנז נהגו לשמור שלוש שעות (ואפ שעה ליוצאי הולנד), אך שאלותי: 1) האם זהו דין, ולכן אין שום אפשרות לעשות התרת נדרים ולשמור פחות משש שעות - כגון שלוש שעות - שהרי אם זה רק הנהגה קבלה שעשו הרבה פעמים אולי יש אפשרות להפסיקה לאחר התרת נדרים? 2) אם אכן זהו דין, ואין אפשרות לעשות התרת נדרים ולהמעיט במס השעות, מה יהיה הדין לגבי אדם ששמר בתחילה שעה או שלוש שעות והחמיר על עצמו לשמור יותר זמן כגון שש שעות (או שהוריו שינו את מנהגם בהיותו ילד) ולאחר כמה שנים הוא רוצה לשוב למנהגו ולשמור פחות, האם יכול לחזור? והאם צריך התרת נדרים? 3) לגבי התשובה לשאלה השניה האם ישנו חילוק בין אדם בוגר שהחמיר והוסיף שעות לבין ילד קטן שהוריו הוסיפו לו?
תשובה: יש מחלוקת לגבי שעות ההרחקה בין בשר לחלב. אם היה מנהג אבות ונהגו הרחקה שש שעות אין לשנות. אולם אם המנהג הבסיסי של המשפחה היה שלוש שעות ורק אחרי כן היה שינוי ניתן לחזור למנהג הראשון אולם צריך התרת נדרים.
שאלה: איסוף חומשים בשבת בבית הכנסת: האם חל איסור על איסוף חומשים מן המתפללים בבית הכנסת בשבת לאחר קריאת התורה, וכן האם חל איסור על מיון החומשים לקראת הנחתם מחדש בארון הספרים? בשבת האחרונה ננזפו מתפללים שעשו כך, ואני נותרתי עם מועקה שמעשה הנזיפה חמור ממעשה האיסוף (אם בכלל הוא אסור), האם לזה יקרא חילול שבת?
תשובה: אם יש רב במקום פנה אליו בודאי יש לו טעמים משלו. אם אין רב, תשובתי החלקית היא שלכאורה בית כנסת צריך להיות מסודר, ספרים זרוקים אינם מוסיפים כבוד לבית הכנסת ולספרים. כנראה שההוראה ניתנה על מצב מסויים שאיני יודעו, תשאל את האחראים מהי הסיבה לאיסור.
שאלה: חישוב דמי מזונות היום: במסגרת מחקר בנושא (אני סטודנט), חשתי בפער מסויים בו אני זקוק לגישור. מעיון בהלכות נראה כי לגרושה אין מזונות שכן נוטלת כתובתה ואז נפסק הקשר הכלכלי בין בני הזוג. כיום, בבתי הדין נפסקים מזונות לאשה הנובעים מכוח הסכם (קדם נישואין או הסכם פשרה כל שהו) מעיון בפס"ד נראה כי הדיינים מחילים את כללי מזונות האשה הנשואה על מזונות מכוח הסכם (כדוגמת עולה עמו, העיקרון שבמזונות אין הכוונה למותרות וכדומה) כיצד מחילים זאת הדיינים? הרי כל הלכות מזונות האשה נאמרו רק בעודה נשואה לבעלה, אך כיום, שכוחם נובע מהסכם, יש לראות את ההסכם ולפיו להחליט. ב כפולה על הטרחה הכפולה.
תשובה: כפי שכתבת על פי כללי ההלכה אין בית הדין פוסק מזונות לאשה לאחר הגירושין כלל. אמנם, יש מצבים שפוסקים מזונות לילדים והם ניתנים לאשה. כמו כן, כמו שציינת יש הסכמי ממון, למשל: בשביל שהאשה תסכים לקבל גט, נחתם הסכם מחייב של ת סך כל שהוא באופן חודשי או שנתי, התלוי בהסכמת בני הזוג. ואין הדבר נקרא 'מזונות האשה', מבחינה דינית, וממילא אינו מקבל את האופי הדיני של 'מזונות האשה' של אשה הנמצאת תחת בעלה. אכן, יש הבדלים דיניים בין המתחייב לזון אדם כל שהוא, לבין חובת הבעל במזונות אשתו (מבואר בשו"ע חושן המשפט סימן ס, ואבן העזר סימן ע). כמו כן, ישנם מקרים בהם מתעקשים בעלי הדין לקרוא לסכום הכסף הניתן לאשה בהסכם הממון בשם 'מזונות', מכיון שיש לכך השלכות על פי חוקי המדינה (סדרי גבייה, ביטוח לאומי וכו'). ועדיין, הקביעה תהיה הסכמית, ולא מכוח דין מזונות של אשה נשואה. אם תרצה לשלוח מקורות או פסקי דין המורים אחרת, אשתדל להתייחס אליהם. הרב יהודה אודסר
שאלה: בדיקת אצות ים: איך בודקים מחרקים יצורוני ים אצות כגון: ווקמה,היזקי,נורי וכדו?
תשובה: צריך להפריד את העלים, להשרותם, לשטוף בזרם מים, עדיף לשפשף בספוג את העלים. גם בעלים דקים יש לעשות כנ"ל, קשה יותר לשפשף, אבל צריך להשתדל. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: מעבר דירות: אני ובעלי נשואים מזה 11 שנים ובממוצע כל שנה וחצי נאלצים לעבור דירה בכל פעם מסיבה אחרת (גם דירות שרכשנו וגם דירות ששכרנו) פעם בגלל משכנתא גדולה ופעם בגלל שהבית קטן פעם בגלל שכן זה או אחר פעם בגלל קומה גבוהה. מהלכים אלו בחיינו גרמו לנו למצב שהיום אנו עם 3 ילדים שוכרים דירה ועומדים בפני פרשת דרכים: לרכוש דירת 3 חדרים קטנה באיזור מגורינו (שבודאי לא תספק את צרכינו כמשפחה ויהיה צפוף) או לחילופין רכישת בית פרטי (שאיפת חיינו) אולם הישוב בו ממוקם הבית הפרטי הוא בשטחים - ישוב רימונים. מה עושים? איך נמנעים מטעויות העבר? עייפנו מלעבור דירות.
תשובה: אם אתם מכירים את הקהילה ברימונים ומרגישים שזה מתאים לכם הייתי ממליץ על כך, הרי בבית קטן ודאי לא תוכלו להישאר עם הרבה ילדים. אם כן אין ספק מוציא מידי ודאי.
שאלה: מצוות נשים וגירושין: האם אישה גרושה יכולה להמשיך לטבול במקווה? האם היא יכולה אף להמשיך בקיום מצוות הפרשת חלה? כמה נרות שבת צריכה להדליק אשה גרושה?
תשובה: חכמים תיקנו שאשה שאינה נשואה לא תטבול במקווה ולכן אשה גרושה אינה טובלת במקווה. הפרשת חלה אינה תלויה במצבה של האשה אלא כל עיסה שיש בה שיעור חייבת בהפרשת חלה (אפילו אם גבר הוא העושה אותה). ולכן את יכולה להמשיך ולהפריש חלה. יש להדליק לפחות שתי נרות שבת, אחד כנגד זכור ואחד כנגד שמור (אין כאן רמז לשני בני הזוג), ויש שנהגו להוסיף עוד נרות לפי בני הבית כדי להרבות את האור לכבוד שבת.
שאלה: מסע לפולין בתשעת הימים: ברצוני לדעת האם מותר לנסוע למסע בפולין בתשעת הימים?
תשובה: אדרבה זה הזמן המתאים לכך, אך אפשר להזדהות עם השואה גם בארץ.
שאלה: קטיפת פרחי הפקר: האם מותר לקטוף פרחים משדה הפקר ולשים באגרטל? האם מותר לטלטל אח"כ את האגרטל מבית לבית?
תשובה: א. פרחי בר שאינם נזרעים ונשתלים, אין בהם איסור ספיחים. ועל כן אפשר לקטוף בהרים ולהניחם באגרטל. ב. כדאי לעטוף את הפרחים בניילון וכך להעבירם ממקום למקום. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: רצח תוך כדי לימוד: גדלתי על הסיפור האומר כי דוד המלך ע"ה שאל את רבש"ע מתי יהיה יום מותו, ונענה כי אי אפשר לומר לו, אבל זה יהיה ביום השבת. לכן, הקפיד דוד המלך לעסוק בתורה מכניסת השבת ועד צאתה. כשהגיע יומו להאסף למעלה, נשלח אליו המלאך, אך לא יכול היה ליטול את נשמתו כיוון שעסק בתורה. מה עשה? השמיע לו רחש חשוד, וכשדוד פנה לבדוק את העניין, נלקחה ממנו נשמתו. איני יודעת אם סיפור זה נכון או לא, אך אם כן, יש לי בעיה גדולה עם הירצחם של תלמידים בשעת לימוד התורה שלהם, סתירה. אשמח לתשובתו של הרב.
תשובה: יתכן שבשעה ששמעו את היריות הם הפסיקו לרגע ללמוד. ולא קשה מהסיפור קרה להם כמו לדוד. אך עצם הזכות למות מתוך לימוד תורה בקדושה כזו היא עצומה ורק נשמות מיוחדות זוכות לזה. אשריהם ואשרי חלקם. ואנו יודעים כי גבהו דרכי ה' ובטוחים כי הכל לטובה.
שאלה: תפילה במניין שלי בכל מחיר: אני גר בשכונה שיש ב"ה הרבה בתי כנסת וקהילה תורנית. ונמנה עם מייסדי בית הכנסת שבו אני חבר - בית כנסת אשכנזי. בשנים האחרונות הצטרפו הרבה משפחות נוספות לקהילה והרבה מהם אינם ברמה דתית ראויה לטעמי. הדבר בא לידי ביטוי בעיקר בדברים הבאים: 1) אנשים שבאים לבית הכנסת כאילו זה מועדון ואינם סותמים את הפה לרגע, ואוי למי שמעיר להם, אפילו בעדינות. 2) אנשים רבים שמשמשים כשליח ציבור בתפילה - פשוט טסים בתפילתם, עד כדי כך שזה בלתי אפשרי לומר את כל המילים ולא מצליחים לומר עם הציבור את ברכו, שמע ישראל, שמונה עשרה, קדושה וכו' מבלי לדלג את רוב התפילה וגם כשמעירים להם - הם נעלבים וזה עושה רק אוירה עכורה. הדברים מגיעים עד כדי כך שלא נעים להתפלל שם, ממילא אי אפשר להספיק להתפלל עם הציבור, יראת ה כנראה אין במקום כפי שהייתי רוצה, הבנים שלי מסרבים להתפלל שם בגלל הדברים הללו ומעדיפים להתפלל בבית כנסת ספרדי. איני מושלם אבל אני יודע שכאשר נכנסים לבית הכנסת סותמים את הפה ומתפללים - וב"ה שאת זה הצלחתי להשריש עמוק אצל כל ילדיי. השאלה היא: האם עדיפה תפילה בציבור כזה או שמה עדיף להתפלל ביחידות או אצל הספרדים -שזה לא הנוסח שלי. אציין שיש רק עוד בית כנסת אשכנזי אחד בשכונה ושם יש בעיה שהנשים מגיעות ללא כיסוי ראש וגם בלבוש מאד לא צנוע, והרי אסור להתפלל במקום כזה. הדבר גורם לי לעגמת נפש רבה. מצד אחד אני רוצה להתפלל במניין בנוסח שלי, מצד שני חשוב שהתפילה תהיה עם יראת כבוד הראויה.
תשובה: עדיף שתתפלל בבית כנסת אחר אף שמתפללים שם בנוסח אחר, כדי שלפחות תוכל לענות קדושה וקדיש. מקום שמדברים, התפילה אינה תפילה. אינני מבין איך אין לגבאים ולמייסדים שליטה, הם צריכים לומר שאלו נהלי בית הכנסת. חזן לא ניגש להתפלל אלא ברשות הגבאים, והגבאים ישלחו רק אנשים שהם לרוח המייסדים של בית הכנסת. צריכים לקבוע מה הם סדרי הנהלים בבית הכנסת הזה.
שאלה: כמה לשלם על נזק לרכב?: שאלתי מחברי רכב למטרה פרטית שלי, הכביש היה רטוב, הרכב החליק בסיבוב ונתקע בסלע, הרכב נהרס. (הרכב נמסר לחלפים על מנת להרויח ככל האפשר). האם עלי לשלם נזק שלם? האם לפי המחירון או לפי הסכום שבעל הרכב קנה?
תשובה: פשוט שהנך חייב לשלם משתי סיבות: א. שואל חייב אפילו באונסין ופטור רק במתה מחמת מלאכה וזה לא נחשב מתה מחמת מלאכה שהנזק נגרם מנסיעה שלא היתה מספיק זהירה בסיבוב בכביש רטוב ולא מחמת הרכב. ב. גם אם לא היו עליך חיובים של שואל  כגון, במציאות של שמירה בבעלים  הנך נחשב אדם המזיק וחייב בת הנזק. ויש להעריך את מחיר הרכב ולקזז את התמורה שהתקבלה במכירתו לחלפים וברכב מבוקש שניתן למוכרו במחיר מחירון ללא קושי מיוחד המחירון נחשב ערכו. וברכב קצת ישן שבדרך כלל מורידים הרבה מהמחירון כדי למוכרו יש להעריך כמה ניתן היה לקבל עליו בשוק. הרב משה לין
שאלה: שם אמו של אברהם אבינו: רצינו לדעת מי היתה אימו של אברהם אבינו ומהיכן לומדים זאת?
תשובה: בגמרא (בבא בתרא צא א) מובא מסורת של שמות במימרא של רב חנן בר רבא אמר רב: "אמיה דאברהם - אמתלאי בת כרנבו, אמיה דהמן - אמתלאי בת עורבתי, וסימניך: טמא טמא, טהור טהור. אמיה דדוד - נצבת בת עדאל שמה, אמיה דשמשון - צללפונית, ואחתיה - נשיין".
שאלה: הזכרת שם ה  בשירים-המשך: בהמשך לשאלתי האם מותר להזכיר את שם ה והרב אריאל אסר בתוקף להזכיר את שם ה בשירים, רציתי לשאול האם הוא הדין גם לאלו-ה-י(אלוקים שלי) או א-לי וכדומה. האם מותר להקל בזה הענין? כי רבו השירים המזכירים את שמו ית במעין שיכות וכדומה,בינהם של זמרים דתיים, ואולי יש לדבר היתר?
תשובה: כל הזכרת שם ה' לבטלה גם בכינוי יחס אסור, רק שינוי של אחת האותיות כגון אלקי או אלקים מותר.
שאלה: טעות בכתובה: כתובת בתולה שלא נכתב בה מאתן, אלא "כסף ___ זוזי דחזי." ונשכח בטעות מאתן ועברה שנה. האם יש לכתוב כתובה חדשה ומיוחדת כדין טעות בכתובה? דחוף לענין האם יש להרחיקם עד לכתיבת כתובה חדשה.
תשובה: קודם שנדון בכשרות הכתובה יש לדון האם בעל צריך להיפרד מאשתו אם מתברר שהכתובה אינה כשרה מחמת טעם כלשהו, או שאבדה הכתובה. א. כתב השולחן ערוך אבן העזר סימן סו סעיף ג' "אם כתב לה כתובה, ונאבדה,. צריך לכתוב אחרת בעיקר הכתובה, שאסור לאדם לדור עם אשתו שעה אחת בלא כתובה. מובן מדברי השו"ע שאם אבדה הכתובה צריך לכתוב לאשתו כתובה חדשה. ברם, הרמ"א הוסיף כך: "ועיין לקמן סי' קע"ז, דבמקום שאין מגרשין רק מרצון האשה, אין צריך לכתוב כתובה  אם כן בזמן הזה במדינות אלו, שאין מגרשין בעל כרחה של אשה משום חרם רבינו גרשום, וכמו שיתבאר לקמן סימן קי"ט, היה אפשר להקל בכתיבת הכתובה, אבל אין המנהג כן ואין לשנות.  בהבנת דברי הרמ"א "אבל אין המנהג כן ואין לשנות" נחלקו הפוסקים האחרונים, יש שהבינו שכוונתו רק על עצם חובת כתיבת הכתובה בשעת הנישואין בזמן הזה, שאף שאין מגרשים את האשה בעל כרחה משום חרם דרבינו גרשום אף על פי כן צריך לכתוב כתובה כדי שלא תיעקר תקנת חכמים שתיקנו שכל אחד יכתוב כתובה לאשתו, אך אם כתב כתובה בנישואין ואבדה לא שייך בזה עקירת תקנת חכמים וביטולה, ואמנם שייך הטעם שלא תהא קלה בעיניו להוציאה אך בזמננו שלא מגרשים האשה בעל כרחה לא שייך טעם זה, ואין צריך לכתוב כתובה חדשה. ויש שחלקו והבינו את הרמ"א כפשוטו שצריך לכתוב כתובה חדשה, ובכל אופן כתבו להקל מצד אחר שיש לסמוך על מה שכתב השו"ע שם בסעיף א' "אסור להתייחד עם הכלה קודם שיכתוב לה כתובה. או שיעידו עליו עדים ויקנו מידו מה שהוא חייב לה, מנה או מאתים. לכן, כיוון שנוהגים היום לעשות את הכתובה בעדים וקניין הרי שעדיין מתקיים בו שלא תהא קלה בעיניו להוציאה, ונחשב כאילו הכתובה לא אבדה. העולה מכל האמור, שאין אדם צריך להיפרד מאשתו אם מתברר שאבדה הכתובה או נמצא בה פסול. אולם ודאי שיש להזדרז ככל האפשר לכתוב כתובה חדשה, משום דברי הרמ"א שם על השו"ע,   וי"א דאין לסמוך אעדים רק בשעת הדחק, ומיד שיש לו פנאי לכתוב, צריך לכתוב, כל שכן שאין לסמוך עלייהו לכתחלה, וכן ראוי להורות. ב. בנוגע למה שנשכח בטעות בנוסח הכתובה, המילה "מאתן", הדין תלוי מה כתוב בנוסח הכתובה בהמשך, אם כתוב " כנגדן סך הכל מאתיים זקוקים כסף צרוף" או "וכתובתה דא ותוספתא דא ונדוניא דא עולה לסך וכו', הכתובה כשרה ואין צריך כתובה חדשה, משום שמשפטים אלו כלול סכום מאתיים זוז שנשכח. ואם לא כתוב כן בנוסח הכתובה יש לפנות לרב מוסמך על מנת לפתור את הבעיה. הרב אברהם זרביב.
שאלה: משחקים בשבת הם מוקצה?: לפי הספרדים, שפוסקים כמרן, האם משחקים בשבת הם מוקצה? אודה לרב אם יוכל לכתוב מקור בפוסקים ונימוק
תשובה: דין זה של משחקים בשבת לדין מקוצה הוא דיון ארוך ואינני יכול כעט לפרט את הכל אכתוב רק את עיקרי הדברים. דין זה מתחיל לגבי, אם מותר לשחק בכדור בשבת. שהתוס' בביצה (יב. ד"ה ה"ג) כתב שמותר לשחק בכדור ביו"ט ברה"ר, ומוכח דס"ל שאין בזה איסור מוקצה. אולם בספר שיבולי הלקט (סי' קכ"א) אסר בזה. ומרן השו"ע בסימן שח סעיף מ"ה פסק לאסור כדעת השבולי הלקט והרמ"א שם התיר. ישנם אחרונים שלומדים דין כל המשחקים מדין כדור וממילא לדעת השו"ע הינם בגדר מוקצה ולדעת הרמ"א לא. וישנם אחרונים שמחלקים בין כדור של זמנם שהיה מאוס וכדו' ובין משחקים בזמנינו שאינם בגדר מוקצה. ועיין כל זה במה שכתב בספר ילקוט יוסף חלק שבת כרך ב' מעמוד שפז עד עמוד שצד. ובשו"ת תפילה למשה ח"א (סי' כ"ב) ובספר שמירת שבת כהלכתה כרך א' (פרק ט"ז סעיף ג' ופרק כ' הערה כח). ולענין הלכה לאדם גדול ודאי שיש להחמיר בדבר זה.
שאלה: קריאת עלונים בזמן תפילת מנחה: אם אני מתפלל מנחה מוקדמת בערב שבת אני יכול לקרוא עלונים בזמן מנחה רגילה, והאם אני צריך לעמוד בזמן תפילת 18 של הקהל?
תשובה: אם הגעת אחרי שהתחילו להתפלל אסור לך לשבת ליד המתפללים, אולם אם ישבת ואז התחילו להתפלל, מעיקר הדין מותר לך לשבת - אולם ראוי לקום. מותר לך ללמוד או לקרוא עלונים וכד' בזמן שהציבור מתפלל, אם אתה כבר התפללת קודם לכן. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: בין אדם לחבירו: האם מותר לעבוד במקום שמזיק לציבור כמו קוקה קולה?
תשובה: לא נראה לי שיש בעיה. רוב הציבור שותה את זה. האנשים שקונים את המשקאות הללו, לא חושבים שזה מזיק להם, אף על פי שהם טועים. אולי אם רוצים להיות "סופר חסיד" אפשר להחמיר, אבל לא נראה לי שמצד הדין אפשר לומר שזה מזיק, כי מקובל בציבור שמשתמשים בזה.
שאלה: עיקר הבנייה של האדם: רציתי לשאול מהו הזמן הכי עיקרי של בניית האדם, בישיבה תיכונית או בישיבת הסדר?
תשובה: לכל זמן יש מעלה מיוחדת. בישיבה התיכונית נבנים הכוחות הבסיסיים וזו תקופה חשובה מאד לבניית האישיות. וחשוב מאד לנצל את התקופה הזאת להתעלות רוחנית ללמוד טוב ולעבודה על תיקון המידות. ואחר כך על יסוד הבניין שנבנה בגיל התיכון בונים את הקומה השניה בישיבה הגבוהה. חזק ואמץ.
שאלה: מזוזה בחדר שינה עם ג קוזי : יש חדר שינה ובתוכו ג קוזי בפינה. בין הג קוזי לחדר שינה אין מחיצה, סגנון צימר. אין בחדר שירותים. מה הדין של החדר לגבי מזוזה חייב או לא חייב מזוזה, ואם חייב האם צריך לברך או לא לברך?
תשובה: החדר חייב במזוזה אולם יש לעוטפה בשתי עטיפות או טוב מכך - לקבוע את המזוזה על המשקוף באופן שבזמן שסוגרים את הדלת המזוזה נשארת בחוץ. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: מים חמים בשבת: יש לנו בבית מתקן של מים חמים הפועל על גז ישנו ברז אשר סוגר את המים הבאים מדוד השמש אשר על הגג ומפעיל את המתקן בערב שבת כאשר שוטפים את הכלים לצורך הסעודה בבוקר יש קושי גדול לשטוף כלים. א. האם אפשר לשטוף כלים במים חמים שמגיעים מהדוד? ב. האם ניתן לשטוף בעזרת המים של המתקן?
תשובה: קשה לקבוע באופו חד משמעי, צריך לברר את מידת חום המים של המים הללו. אם החום שלהם פחות מ-45 מעלות, וגם כשהוא פותח אותם לא נכנסים מים, אפילו אם נכנסים מים קרים יהיה מותר. לשטיפת כלים זה מספיק, אך לעניין בישול, זה לא נקרא בישול. אבל אם החום מעל 45 מעלות, באותו רגע שאתה פותח את המים החמים, אם נכנסים לשם מים קרים, אתה מערבב מים חמים לקרים, והם עלולים להגיע לידי "יד סולדת" (45 מעלות). אם אתה יכול לווסת את חום המים או שאתה יודע שלאחר לילה שזה לא חומם, המים בחום של פחות מ-45 מעלות, יהיה מותר, אך לא יותר מכך. ולכן קשה לקבוע באופן חד משמעי, כי בחורף המים יותר מצטננים, ובאביב פחות ובקיץ ווודאי לא מצטננים. רק אם אתה יכול לדעת בוודאות שזה כך, אחרת אל תשתמש. מים מהמתקן שמתחממים בשבת, וודאי שזה לא ר.
שאלה: חבר גוי: הכרתי לא מזמן גוי והתאהבתי בו. אימי אינה מרוצה מהשידוך ולא מרשה לי להיות איתו. הגוי לא מנסה לשנות את אמונתי, אלא הוא תומך בה. האם מותר לנו להיות ביחד?
תשובה: לפי הגישה היהודית-אמונית אחד מן הדברים החמורים ביותר זה להתחתן עם גוי. יש בכך לפי חלק מהדעות איסור מהתורה. אישה שנבעלת לגוי היא בוודאי נפסלת לכהונה. הקשר עם הגוי הוא לא משום שהוא עומד לכפות עלינו את דעתו אלא עצם הקשר הוא ריקני ולא יכול להיות בעל עומק. אנו מבינים שקשר בין איש ואישה אינו מתחיל מהרגש המקומי שהתעורר בין האיש והאישה. הקשר מתחיל ממה שהקב"ה יצר איש ואישה כחלק מהופעת החיים בעולם. קשר איש ואישה יוליד עוד חיים בעולם. אולם ברגע שהקשר הוא לא על בסיס לאומי כללי אזי הקשר מתחיל ונגמר בהרגשה הנפשית. קשר שאין לו את החיזוק מעבר להרגשה הנפשית הוא בדרך כלל קשר שאינו של קיימא. גישה זו יכולה להילמד מכך שבשבע ברכות שאנו אומרים לכבוד החתן והכלה אנו מגייסים לעמוד לצידם את כל הנוכחים שבאים למעמד, את אדם הראשון וחווה את ירושלים ושמחת כל ישראל. זה מלמדנו ששמחת החתן והכלה לא יכולה להתבסס רק על הרגש המקומי שבינהם.
שאלה: אהבה וגיור: ברצוני להציג בעיה אשר קורעת את ליבי, אני חילוני, בן הארץ. הכרתי לפני שנה וחצי בחורה ועמה אני יוצא מאז, אני אוהב אותה מאוד והיא אוהבת אותי, אהבה באמת לא רגילה. הבחורה איננה יהודייה וכך ידעתי ממש מההתחלה ולמרות זאת המשכתי להיות איתה. היום הבחורה בתהליך גיור, שרצתה יש להדגיש לעשות זאת מבעוד מעוד ובעוד כחצי שנה תסיים אותו ב"ה. בהתחלה הסתרתי את זה מבני המשפחה, לאחר תקופה מסויימת סיפרתי לאבי שליברלי מאוד וכמו שחשבתי לא היתה לא התנגדות לקשר. אמא שלי, ששומרת מסורת ומאמינה יותר, הבינה בימים האחרונים שכך הדבר ומאז היא בסערת רגשות, היא לא מוכנה לקבל אותה ואותי ולא ממש משנה לה מה היא כרגע ומה תהיה אחר הגיור - מבחינתה היא פסולה ומבחינתה זה סוף העולם ואף הדבר מאוד גורם לבעיות ותחושה ואווירה לא טובה בבית במשפחה. אני אוהב את הבחורה מאוד ואני לא רוצה אפילו לחשוב עליי בלעדיה, בנוסף אני גם אוהב את משפחתי ואימי ואינני רוצה לעשות נתק ביני לבין המשפחה. מה עלי לעשות? איך עלי להרגיע את אימי ולהכניס לה קצת שכל והבנה.
תשובה: ראשית, יש להעביר עליך ביקורת ביחס שאתה מתיחס לאמך. אתה שואל כיצד אני אכניס לך קצת שכל והבנה, כאן עלי להעיר שאל לנו להיחפז ולדחות את התחושות הפנימיות של הורנו. ודאי שמדובר על מקרה מסובך, אולי בזכות אמך גם אתה תבין שמדובר על דבר מסובך. לא ארחיב על כך שיש חשיבות למשפחה שהבן זוג בא ממנה. אנו לא מזלזלים ביחוס משפחתי, לא משום שאנו צריכים כבוד וכד' אלא משום שאנו יודעים שתכונות רבות נקבעות בנו מכוח מה שגדלנו במשפחה מסויימת. לפעמים לוקח דורות רבים עד שתכונה אחת נקבעת באדם. כל דור מוסיף את שלו לשכלול האנושות. ויש הבדל בין אדם שבא לאחר דורות על גבי דורות של היות משפחתו בחויה יהודית לבין מי שעתה בא מרחוק ורוצה להתקרב לעם ישראל. הסיבוך השני הוא שמבחינה הילכתית לא פשוט כלל לגייר כשהגיור נוגע לרצון להתחתן עם מישהו. נכון שבענין זה מקובל בדורנו להקל אולם הדברים לא פשוטים. עצתי לך שראשית תכבד מאד את אימך. כשאתה משוחח איתה תצדיק את דבריה. תבין שיש נקודה אמיתית בדבריה. ובכל אופן למרות זאת תאמר לה שלמרות שאתה מזדהה אם עמדתה יש גם צדדים אחרים. אתה תאמר לה שאתה הולך עם הרבנים. אם הרבנים יגידו שהיא יהודיה כשרה לאחר הגיור אתה הולך על זה. הרי שיש גם מצווה לקרב אנשים תחת כנפי השכינה. אם אתה לא יכול לשוחח עם אימך אולי כדאי שתשלח רב או מישהו אחר בוגר שיוכל לשוחח איתה על כך. אני מאד מקווה שתצליח לחבר בין כל הדברים הצריכים חיבור. ובהצלחה.
שאלה: שאלות בנושא דתיים לאומיים וחרדים: יש לי מספר שאלות: 1) תוכלו לפרט את עיקרי ההבדלים בין הזרם החרדי לזרם הדתי-לאומי? מאיזו נקודת זמן בהיסטוריה חלה ההתפצלות הזו? 2) עד כמה מרכזי נושא ארץ ישראל בקרב הזרם הדתי-לאומי, ביחס לשאר נושאי היהדות (אמונה,מצוות וכו ) - לעיתים נראה שלנושא ארץ ישראל ניתנת חשיבות יתר על שאר הנושאים. 3) ניכר שאין כמעט פעילות של החזרה בתשובה בקרב הזרם הדתי לאומי. איכשהו, אני תמיד נמשך למקורות חרדיים, כי הם פשוט זמינים יותר. מדוע זה? 4) מעיון באתר הזה ובאתר של מרכז הרב, נראה שהראי"ה הוא עמוד שידרה משמעותי ביותר בזרם הדתי-לאומי. והאמת היא שקצת קשה לי עם זה שהכל מתבסס על אדם אחד. מה מקור הסמכות שלו? האם הוא גם נתון לביקורת?
תשובה: א. הזרם הדתי-לאומי רואה את התקופה הזו של חזרת עם ישראל לארץ ישראל ושחרור הארץ מעול גויים כתהליך של גאולה וקידוש ד' כאשר עם ישראל שוב אינו במצב הנורא שהיה בגלות. ב. מצות ישוב ארץ ישראל היא מצוה גדולה ששקולה כנגד כל המצות כך אמרו ח. כל המצות עיקר קיומם הוא בארץ ישראל. אין מצות ישוב ארץ ישראל עומדת במקום מצות אחרות אלא המגמה היא שלמות קיום המצות כולן בארץ ישראל. ג. הרב הראי"ה זצ"ל היה מקובל על רוב גדולי ישראל והוא לא היה יחיד בהשקפתו על ארץ ישראל. ד. הגיע העת לא לחפש מי עושה יותר ומי עושה פחות בכל תחום לכבוד שמו ית' אלא לעבוד ביחד כל שומרי התורה והמצות לקירוב כל ישראל לאבינו שבשמים ולקירוב הגאולה בקיבוץ כל הגלויות וישוב כל ארץ ישראל.
שאלה: שן שנשברה מחרצן באוכל: על פי דין תורה, שן שנשברה כתוצאה ברורה וישירה של חרצן שהושאר בטעות ע"י חברת קייטרינג במנה שמכרה, מי ישא בעלות תיקונה?
תשובה: שנינו בגמ' בבא קמא דף מז: תניא: הנותן סם המות לפני בהמת חבירו - פטור מדיני אדם וחייב בדיני שמים  סם המות הוא דלא עבידא דאכלה, אבל פירות דעבידא דאכלה - בדיני אדם נמי מיחייב, ואמאי? הויא לה שלא תאכל! אמרי: הוא הדין אפילו פירות נמי פטור מדיני אדם, והא קמ"ל, דאפי' סם המות נמי דלא עבידא דאכלה - חייב בדיני שמים. ואיבעית אימא: סם המות נמי באפרזתא, דהיינו פירי. העולה מהסוגיא הוא שמי ששם לפני בהמה מאכל המזיק לה, אע"פ שהיא עשויה לאכול אותו, אינו נידון כמזיק בידים, אלא כגרמא בלבד ופטור בדיני אדם וחייב בדיני שמים. ובהמשך הסוגיא שם: ת"ש: הכניס שורו לחצר בעה"ב שלא ברשות, ואכל חטין והתריז ומת - פטור, ואם הכניס ברשות - בעל החצר חייב  ואמאי? ה"ל שלא יאכל! אמר רבא: ברשות אשלא ברשות קרמית? ברשות - שמירת שורו קבל עליו, ואפי' חנק את עצמו. אם כן, רק כאשר מקבל עליו שמירה הוא חייב בנזק זה מכוח חיובי שמירה שעליו, אבל לא מדין אדם המזיק. כך נפסק להלכה בשולחן ערוך חושן משפט סימן שצג סעיף ב. לנידון דידן, ראשית עולה מהסוגיא שבדיני אדם ודאי פטור המאכיל, והדיון הוא רק לגבי דיני שמים. והנה, אם מדובר על חרצן שמוטל על הטבח להוציאו בשעת ההכנה, והוא פשע במלאכתו, אז יש מקום לחייבו בדיני שמים. אך אם מדובר בתבשיל של זיתים ללא גרעינים, הנה מנהג הטבחים לא לבדוק את קופסאות השימורים הגדולות שקונים. והדבר ידוע שלעיתים הם מכילות גרעינים, ומצויין הדבר על גבי הקופסאות. ובמקרה זה, אדרבה, על האוכל לאכול תוך שימת לב, ואין לחייב את המאכיל אף לצאת ידי שמים. הרב אברהם זרביב
שאלה: קשרים אישיים בין ידידים לעבודה: יש לי ידיד לעבודה שאנחנו נוהגים לדבר ואף ללכת מחצית הדרך בחזרה הביתה. הוא מאוד נחמד וצנוע (אבל לא דתי). ברצוני לשאול, כבוד הרב, אם אני מרגישה איזשהו צורך בזה, האם ישנה אפשרות שאכתוב לו ברכה ליומולדת ו או לחלופין - אקנה לו מתנה סמלית, זה ראוי בכלל? (אני רווקה, כמובן, אם זה משנה משהו) ובכלל, מהם הדינים בעניין כמו זה?
תשובה: להשתדל שלא לדבר סתם בשביל נעימות החיים אלא רק דיבורים לתועלת ודברים נצרכים. ברכה ליום הולדת רק כדי שלא יהיה אי נעימות. אם את חושבת שיתכן שהוא יחזור בתשובה ותוכלי להתחתן איתו אזי יש לשקול הכל בצורה אחרת. אולם כפי שכתבת לא מדובר על כך.
שאלה: חינוך לברכות לילדה בת שנתיים ושמונה: בתי בת שנתיים ושמונה חודשים היא מדברת שותף, שרה, מבינה עברית ורוסית, מדברת כמעט רק עברית. עד לפני כמה חודשים היא היתה רוב היום בבית וכמה שעות אצל מטפלת יחד עם ילדה ילדים נוספים (אני עובדת מהבית ולא יוצא לי לעבוד כשהיא בבית, וגם היא לדעתי צריכה חברה). כמה חודשים אחרונים היא במעון. מה שמפריע לי במעון - שלא נוטלים להם ידיים לפני שנותנים להם לחם לאחרונה היא הייתה חולה במשך שבוע בתקופה שהיתה בבית ואצל מטפלות התפללתי איתה בבוקר, לימדתי אותה פסוקים בע"פ וכו. כמו כן הילדה מברכת ברכה ראשונה, שמה לב לבד לברכה אחרונה והתחילה לברך גם, יודעת לזהות אותיות א"ב וניקוד (לא לקרוא), מאוד אוהבת ללכת לבית כנסת ומתנהגת שם בשקט בימים אחרונים שמתי לב שהיא לא רוצה לברך לא רוצה להתפלל בבוקר (ביום שהיה שלג והיא הפסידה מעון היא התפללה את נוסח המעון - אודה לך ה על שתי ידי, עד מושיב הרוח ומוריד הגשם) לא רוצה לברך על אוכל לא רוצה להגיד לבד ברכת המזון לא רוצה לברך שהחיינו על בגד חדש גם אם אחרת מורידים לה אותו חזרה במקביל היא חזרה להציק לאח הקטן שלה והתחילה להמציא כל מיני מילים ב"תינוקית" כיצד עלינו להתמודד עם התופעה של אי רצון לברך והצקות לתינוק? ומה לעשות עם הסוגיה של אכילת לחם ללא נט"י? בהתחלה הייתי נותנת לה חתיכת לחם לפני המעון עם נטילת ידיים ואמרתי שתמשיך לאכול במעון ותברך שם ברכת המזון (הם מברכים שם) אבל אח"כ חשבתי אולי זה עוד ארוחה ולא רק שלא עוזר לנט"י אלא פוגע בעניין של ברכת המזון.
תשובה: היא בגיל צעיר שעדיין לא הגיעה לגיל חינוך. בכל אופן יש גירסא דינקותא, דרך הגירסא דינקותא אדם אוהב גם כשגדל את מה שהיה בימי קטנותו, הוא מרגיש שזה נהיה חלק ממנו. בענין הברכות, לא לכפות אלא כאילו לברך במקומה ולעודד על מה שמברך. בענין ההצקות לתינוק, העיקר להשגיח שלא תזיק. אולם להגדיר לה תפקידים שיכולה באופן חיובי להתעסק עם התינוק. בנוגע לנטילת ידים, ליטול לו ידיים ללא ברכה לפני ההליכה לגן ושם לבקש שיטלו לו פעם ואם לא רוצים לא נורא.
שאלה: מקום הכהנים בברכת כהנים: בבתי כנסת כמו זה בהדסה עין כרם, בהם הבימה ממוקמת במרכז החדר האם על הכהנים לברך את העם ליד הבימה אפילו שבכך חלק ניכר מהציבור ימצא מאחורי הכהנים או עדיף להם לברך בקדמת בית הכנסת למרות שזה לא ליד הבימה.
תשובה: על הכהנים לעמוד בקדמת בית הכנסת. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: למצוא דרך לחיים: אני בחורה בת 20 אשר עברה כמה וכמה דברים בחיים, אני בוכרית ואצל בוכרים דברים כאלה לא מקובלים כמו בכל עדה. עכשיו אני מחפשת מישהו בחיים שלי שיהיה רציני, וידע להעניק לי כמו שאני אדע להעניק לו, אבל זאת בעיה אף אחד בוכרי פשוט לא מקבל את זה. אני נמצאת עכשיו במצב שאני ממש מיואשת ואין לי פשוט סיבה להמשיך. לימודים רק סיימתי תיכון עם בגרות מלאה וזהו. אין לי שום דבר בחיים שמחזיק אותי אפילו בן זוג שידע לאהוב אותי לא קיים, כי כולם מחפשים ורוצים רק דבר אחד ולא שום דבר אחר וברגע שאין הם מקבלים זאת אז הבחורה כבר לא חשובה להם יותר בכלל. לא יודעת איך להמשיך? מה לעשות כי אני נורא רוצה להתחתן ולבנות את החיים שלי, אני ובן הזוג שלי?
תשובה: לא ברור לי מדוע את לא יכולה לחפש בן זוג. אם מקובל בעדה להתחתן רק עם בוכרי את יכולה להשתדל לשמור על כך במשך תקופה מסוימת, למשל, למשך חצי שנה. אולם אם את רואה שזה לא הולך את יכולה להשתדך גם עם בחורים שלא מהעדה. ההורים יבינו שאת ניסית ופשוט את לא רוצה להתקע ללא בעל. כדי לזכות בזיווג יש להרבות בתפלה. בהשתדלות  להירשם למשרד שידוכין, לבקש מחברות שיציעו לך הצעות  ולעשות צדקה וחסד. ותבשרי לנו בשורות טובות.