LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: "כרטיס מגרש" על חיילים: שמעתי לאחרונה על יוזמה לתלות על הדלת של חיילים שהששתפו בגירוש ולהפיץ לשכנים שלהם כרטיס מידע שכולל מה החייל עשה בגירוש ודברים מעיין אלו. שאלתי היא האם אין בכך איסור של הלבנת פנים ולשון הרע ללא צורך אמיתי, או שעל מנת למנוע את הגירוש הבא (רח"ל) אפשר בכל זאת לעשות כן?
תשובה: אם החייל אינו שב בתשובה והוא מוכן לחזור ח"ו על מעשהו הרע יש מקום לפעולות שיגרמו לו לחשוב על מעשהו. ואולי גם פעולה מסוג זה שהזכרת, וזה לטובתו להצילו מן החטא. ואם אותו חייל אינו בוש במעשיו אין בזה הלבנת פנים או לשון הרע לפי דעתו.
שאלה: קריאת שמע בלילה: 1. קראתי בקיצור שולחן ערוך שיש לומר מספר פסוקים כשידך על המזוזה לפני קריאת שמע (בלילה)-רציתי לדעת מהם. 2. מהו בדיוק תוכן הווידוי היכן אפשר למצוא אותו?
תשובה: 1. הגמרא במנחות (דף לג עמוד ב) אומרת שהקב"ה שומר עלינו מבחוץ שנאמר: "ה' שמרך ה' צלך על יד ימינך" (תהילים פרק קכא ה). ולכן תיקנו לתת יד על המזוזה ולומר "ה' שמרי ה' צלי על יד ימיני", וזה הפסוק הראשון שמביא הקיצור שולחן ערוך.  לגבי השינוי בלשון הפסוק גם הרמ"א (ביורה דעה סימן רפה סעיף ב) כשמביא פסוק אחר לשמירה כשיוצא מהבית ושם ידו על המזוזה משנה את לשון הפסוק כלפי המבקש. הפסוק השני הוא: לומר שבע פעמים "בכל דרכיך דעהו והוא יישר ארחתיך" (משלי פרק ג ו) 2. תוכן הווידוי הוא אשמנו בגדנו וכו' המופיע בכל סידור ר תחנון.
שאלה: סיפור ארבעת הגאונים: קראתי פעם כי ארבעה גאונים נחטפו מבבל, ונמכרו כעבדים בכמה ארצות, (ספרד צרפת וכו ), וכך למעשה התפשטה התורה במקומות אלה. רציתי לדעת: האם הסיפור נכון? מה המקור שלו? מי הרבנים והיכן פוזרו?
תשובה: מקורו של הסיפור בספר הקבלה לראב"ד, הגאונים נחטפו מספינה שעברה מבארי לספסתין ולא מבבל, הגאונים הם רבינו חושיאל, אביו של רבינו חננאל שנמכר באפריקה, ר' משה אביו של ר' חנוך שנמכר בקורדובה, ור' שמריה בר' אלחנן שנמכר באלכסנדריה, וגאון רביעי ששמו אינו ידוע. על סיפור זה קמו עוררים רבים מקרב חוקרים בני תורה וכאלו שאינם, שדנו ביניהם על אמיתת הסיפור ועל מקורות נוספים הסותרים לו (לדוגמה: אגרת ר' חושיאל לר' שמריה), אך עיקר משמעות הסיפור, כדבריך, התפשטות התורה במקומות אלו ומעברה מבבל ואיטליה לספרד וארצות המערב. ר' ידידיה הכהן
שאלה: הפטרות: אם צריך ללמוד את ההפטרות אחרי כל ספר ומה משמעותן?
תשובה: תיקנו לקרוא בנביא מעניינה של הפרשה לפי שפעם אחת גזרו גזרה על ישראל שלא יעסקו בתורה והיו קוראים בנביא לשבעה קרואים, לכל איש שלושה פסוקים, ואף על פי שהגזרה בטלה התקנה לא בטלה. (משנה ברורה אורח חיים סימן רפד סעיף קטן ב) כתב הרמ"א (אורח חיים סימן רפו סעיף ו) שבלימוד שניים מקרא ואחד תרגום אין צריך לקרוא את ההפטרה אבל נהגו לקרוא, והטעם, שמא יקראו לו לעלות למפטיר ולא ידע את קריאת ההפטרה. (משנה ברורה שם בסעיף קטן יט). לפי זה אם קרא שנים מקרא ואחד תרגום לאחר שקראו בתורה אין צריך לקרוא ההפטרה. (שמירת שבת כהלכתה פרק מב סעף ס והערה רלג)
שאלה: חיוב יהרג ואל יעבור: האם יש חיוב יהרג ובל יעבור באיסורי לאוין (כגון גרושה לכהן)?
תשובה: לא.
שאלה: שינוי נוסח עדה, מתי?: באילו מקרים מותר לבן לא ללכת בדרכי עדתו של אביו?(מספרדי לאשכנזי ולהיפך?)
תשובה: רק כשהוא עובר דרך קבע לקהילה מגובשת בה נוהג מנהג אחיד לכולם. פעם הקיבוצים וחלק מהמושבים נחשבו לקהילות כאלו, כיום מסופקני אם יש קהילה כזאת.
שאלה: תאריך לאזכרה: סבי נפטר בתאריך כ"ט באדר ב ונקבר באותו לילה (ר"ח ניסן). כמו כן אנחנו נוהגים לערוך אזכרות בשנה הראשונה כל 3 חודשים כמנהג העדה (טוניס- ג רבה). ורציתי לדעת פירוט של התאריכים כי באזכרה של ה-9 חודשים התעוררה ביננו מחלוקת. אודה לכם מאוד בקבלת תשובה במהרה.
תשובה: בדרך כלל את מנהגי יום זיכרון נוהגים על פי יום המיתה ולא יום הקבורה. יש מקומות שנהגו שבשנה הראשונה קובעים את יום הזיכרון על פי יום הקבורה. והסיבה למנהגם היא שמאחר ואת י"ב החודשים של דיני האבלות סופרים לפי יום הקבורה ויכולים לבוא לידי טעות נהגו שכל השנה הראשונה נקבעת על פי יום הקבורה. מנהגם של עדת ג'רבה הוא לקבוע את ימי הזיכרון בשנה הראשונה לפי יום הקבורה. לפי הדברים האלו יוצא שהאזכרה הבאה היא בתאריך א בטבת ויום השנה הוא א בניסן. אם אתם נוהגים לערוך אזכרה גם לאחר אחד עשר חודש התאריך הוא א באדר.
שאלה: פסיכולוגיה ודת: רציתי לדעת איך ניתן ליישב את הסתירה שקיימת בין שיטות מסוימות הנפוצות היום בשיטות הטיפול בפסיכולוגיה לבין ההלכה היהודית? האם ראוי לאדם דתי כיום ללמוד פסיכולוגיה או שעדיף להימנע מהמקצוע הזה? האם ניתן לפעול במקצוע זה ע"פ גישת היהדות בטיפול בנפש ובבעיות נפוצות בימינו?
תשובה: קשה לענות באופן כללי, ויש גם הרבה פסיכולוגים יראי-שמים. מכל-מקום, ברור שאם יש סתירה בין התורה לפסיכולוגיה, אסור ללכת נגד דברי תורה.
שאלה: שידוך בין זרמים שונים: אני בן 23, למדתי בעבר בישיבה גבוהה ועכשיו אני לומד במכללה להנדסה. יצאתי לשידוך לפני קצת יותר מחודש עם בחורה חוזרת בתשובה שלומדת במדרשה חרדית. כשהיציעו לי את השידוך הזה לא התנגדתי לרעיון ובמיוחד כאשר ראיתי ששנינו מוצאים חן אחד בעיני השני. אלא שלפני זמן קצר הגענו לסוגיה כואבת הן מצידי והן מצידה. שנים רבות למדתי בישיבתי על חשיבות הגיוס לצבא ואני רואה אותו בתור הכרח ואפילו בתור אידיאל מכיון שאני הולך להתגייס לע ואולי לחתום בזה בקבע לאחר הלימודים. אמנם היא רואה את הצבא כאופציה טובה (אבל רק באפשרות של ע מכיון שזה מאפשר לא לבטל תורה), ואין בזה הכרח שכל אחד צריך להרגיש בו את המחויבות כלפיו. בגלל זה אני חושש להמשיך את השידוך הזה, שמא לא תהיה לי תמיכה מצידה על מה שאני בחרתי, וגם שמא בעתיד בע"ה, יהיו לי קשיים לחנך את ילדי בדרך שאני מאמין בה. אשמח לקבל עצות בנושא זה: האם כדאי להמשיך את השידוך ולנסות למצוא פשרות,או שזה הבדל עקרוני שלא מאפשר כ"כ לחיות ביחד.
תשובה: אם אתם מתאימים ורוצים להקים בית תורני. והקווים הכלליים משותפים לשניכם. אני סבור שתמצאו את הדרך איך להגיע להסכמה בכל הפרטים. יש להניח שתוכל לשכנע אותה שהדרך שאתה בוחר היא תורנית ונכונה.
שאלה: התאהבות?: אני יוצא עם מישהי כ- 4 חודשים ומדי פעם מפריע לה שהיא לא התאהבה בי ע"פ דבריה. (אבל יש רגש) האם יש בסיס להמשך הקשר או שרצוי להפסיקו?
תשובה: : יש בסיס להמשך הקשר. לא חייבים להתחתן רק כשמרגישים חווית התאהבות. אולם כל זאת בתנאי ששני הצדדים בטוחים שזה הזיווג והם הסכימו בלב שלם להתחתן מתוך מצב זה. ודאי שגם לגיטימי שזה יפריע. אולם משאלתך אני מבין שאתה כן מאוהב בה, וכל הבעיה היא אצלה. אם כן בעיקר היא צריכה לקבל החלטה בענין. אתה יכול רק להמשיך ולהביע את רגשותיך כלפיה. אתם יכולים להמשיך ולהפגש עד שתרגישו שאתם בשלים להחלטה. יש גם דרכים כיצד להתייחס לבעייתה. אולם זאת כדאי שהיא תשאל באופן ישיר. בהצלחה.
שאלה: מהו הנחש מגן העדן: ידוע לי שעפ"י ספרות הסוד - הנחש למעשה היה דמוי אדם מוחלט שקינא במקומו הבכיר של האדם ומילא את תפקידו לפתות את חווה וכו. עם זאת, נחשים בני ימינו (כלומר חיות ולא דמויי אדם) זוחלים על גחונם, מכישים בני אדם בעקב ובני אדם נוהגים לרוצץ את ראשם (בהתאם לקללה שקיבל הנחש בגן העדן) - מעבר לכך, בגמרא (ואפילו בתנ"ך-אני מניח שנחש הנחושת היה נחש במראה ולא דומה לאדם) נחש מציין בעיקר את החיה שאנו מכירים. השאלה שלי היא האם הקללה של הקב"ה: על גחונך תלך (למה "תלך" ולא "תזחל" - גם זאת קושיה או שאני לא זוכר טוב את הציטוט) מתייחסת לאותו דמוי אדם, או שמה היא מתייחסת לחיה, או אפשרות שלישית שהקב"ה קילל את אותו דמוי אדם ואיך שהוא הנחש שחי היום קולל גם הוא כסמל לאותו אירוע, למעשה אני מנסה להבין אם עפ"י התורה נחשים הילכו פעם -זאת נשמעת כמו שאלה טיפשית אולי, אבל אני סטודנט בתחום ביולוגי ויוצא לי גם לצבור באופן עצמאי הרבה ידע בתחום ובגלל זה אני שואל, עבורי זאת שאלה שקשורה בלבטי אמונה, עוד שאלה שעולה בי עכשיו היא -איך יכול להיות שיצור כה מתוחכם הוא היום כל כך נחות וחסר חשיבות מבחינת היכולת השכלית שמייחסים לו בהשוואה לבע"ח אחרים ובטח ובטח שבהשוואה לבני אדם (אלא אם מדובר בסמל שקיבל חלק מהעונשים או שאולי יש הסבר אחר).
תשובה: בפרקי דרבי אליעזר מובא כי הנחש היה דמוי גמל שהשטן היה רכוב עליו והא שם בפיו את דברי ההסתה. ובכל אופן מה שנאמר בספרות הסוד שהוא היה בעל דמות אדם, אין הכוונה לדמיון חיצוני אלא למדרגה רוחנית המקבילה לנפש האדם, ובכל אופן יש גם דמיון חיצוני כלשהו בצד הגופני של הנחש אל צורת האדם. כשם שכוחו של האדם הוא בפיו. שנית, הנחש מתנשא כאילו להזדקף ולעמוד על קצה זנבו בעוד שרוב החיות פניהם אל האדמה. כמו כן ישנה תכונה מיוחדת לנחש המזכירה את האדם והיא החלפת לבושו ובזאת יש דמיון לאדם אם ישתדל לבטא את אישיותו דרך לבושו. מה שנוגע ליכולת השכלית יתכן וזה היה עונשו שנשלל ממנו כח השכל. ואותה היכולת המיוחדת היתה בגרוי ובפיתוי בדרך הדמיון ולא בדרך השכל. (כפי שמסופר כשהאישה ראתה "כי טוב העץ למאכל" ואיך אפשר לראות בלי לטעום ומכאן שהיתה זאת ראיה דמיונית). ובכל אופן יש לזכור כי כל הסיפור נמצא ברקע של גן העדן שהיא מציאות רוחנית שונה לגמרי מכל המוכר לנו וע"כ, אין להקיש ולהשיג מהידיעות מזמננו על אותה מציאות עליונה.
שאלה: מה באמת היה בבית המקדש?: האם מחלוקות התנאים לגבי דברים שהיו בזמן ביהמ"ק (כגון מס דיינים, או עבודת המקדש) נובעות מצרת הגלות והשכחה, או שגם בזמן המקדש היו כמה דיעות? האם ה במתן תורה מסר למשה את תוכן דברי כל הדעות - ז"א גם שצריך 3 דיינים בעגלה ערופה וגם שצריך 5, או שבגלל השכחה נוצרו שתי הדיעות, ואחת לא נכונה?
תשובה: שאלה זו היא נכונה ויפה. יש הרבה מחלוקות בגמרא, וצריך להבין: מה נאמר למשה בסיני? הנצי"ב מוולוז'ין (בהקדמתו לשאילתות) מסביר שהקב"ה אמר למשה, שהמילים אותן הוא כותב בתורה מכילות את שני הפירושים ושניהם נכונים. רק שבכל דור יישבו חכמי התורה וידונו איזה פירוש מדויק ונכון יותר, ואם יחליטו כך-הרי כך הדין, ואם יחליטו אחרת-הרי כך הדין. לא נאמרה הלכה חתוכה ומוחלטת במקרים אלו. אותו התשובה ביחס למסורות על מעשים שהיו בימי בית שני. היו דורות שפסקו כך, והיו דורות שפסקו אחרת, ושתי המסורות נכונות. לדוגמא: יש מחלוקת האם במעילו של הכהן הגדול היו פעמונים בין הרימונים או בתוך הרימונים. מחלוקת זו יסודה כבר בהסבר הפסוקים בתורה, והיו דורות שפסקו כך, והיו דורות שפסקו כך.
שאלה: התרת נדר: בשעת כעס אמרתי שאינני רוצה ללכת לבית של אחי בגלל סיבה מסויימת. אולם לא אמרתי את המילה "לעולם" האם אני צריך התרת נדרים?
תשובה: הלשון שהזכרת "אינני רוצה" אינה לשון נדר ולכן אם אמרת באופן זה אינך צריך התרה. אבל אם אמרת בלשון נדר, "הבית של אחי אסור עלי וכדו' אתה צריך התרת נדרים אף אם לא הזכרת "לעולם". הרב חיים כץ.
שאלה: מעבר לטיפול במרפאה פרטית?: התחלתי טיפול אצל רופא במרפאה של קופת חולים, שעובד גם באופן פרטי, וכרגע יותר נוחים לי הימים שהוא עובד באופן פרטי. האם מותר לעבור או שזה לא הוגן ולא ישר, שהוא משתמש בקופ"ח בשביל להשיג מטופלים, ולכן לא לעבור לטיפול במרפאה הפרטית.
תשובה: מותר לך לעבור לטיפול במרפאה הפרטית, מפני שזה רק משום שנוח לך יותר בימים מסוימים. כמו-כן, קופת-חולים יודעת שיש מטופלים שהולכים לקליניקה של הרופא לקבל טיפול באופן פרטי, והם לא אוסרים זאת על הרופא או על החולה.
שאלה: גנב בעבודה -דחוף: יש לי בעיה במקום העבודה שלי כאשר ראש הצוות שלי גונב כל מיני חפצים ממקום העבודה ולפעמים הוא משתמש באחד העובדים ע"י לחץ על ושל העובד התמים כדי שיעביר את המוצר הגנוב למכונית ראש הצוות וכך הוא מנקה את עצמו מחשד. א) מה עלי לעשות בנידון? ב)האם עלי למסור לממונים עלי בעבודה על הענין של ראש הצוות שהוא גנב? ג)האם עלי להיתפטר ממקום העבודה הזה?
תשובה: עליך למסור לממונים עליך. אם אתה חושש מפניו עשה זאת אנונימית.
שאלה: צילום דפים מתוך ספר: אני אחראית על בנות שרות שעובדות עם ילדים ממשפחות מצוקה בבי"ס ובביתם. כחלק מהפעילות, מידי פעם הבנות מצלמות לילדים דפי צביעה או דפים לימודים לצורך העשרה,מתוך חוברות שמצוין בהם "כל הזכויות שמורות". מדובר על דפים בודדים, לא על חוברת שלמה בפעם אחת. לפרויקט שלנו אין די תקציב לרכוש חוברות בכמות הנדרשת. השאלה התעוררה מבין הבנות- האם הם נוהגות כשורה?
תשובה: בספר עמק המשפט (חלק ד) שדן בזכויות יוצרים, כתב בפרק ד להתיר לצלם מספר דפים מספר, מסתבר שאדם לא יקנה ספר רק משום שצריך מספר דפים. וזאת לצורך צילום אישי ופרטי, לא מסחרי. ומה שכתוב כל הזכויות שמורות הכוונה שלא יגזימו, ויעשו שימוש מסחרי, או במקום לקנות ספר, יצלמו. אבל מספר דפים בודדים, מוחל, ואף אם לא מוחל, מתיאש מראש מזה שלא יעשו צילומים בודדים. בהמשך- לגבי צילום דפים בבית ספר, לצורך חלוקה בין התלמידים, מתיר דפים אחדים לצלם, אבל אם מצלמים רוב הספר צריך לקנותו. וכן מגביל לא לצלם מעבר לשימוש הפנימי בבית ספר. ( יש לציין שלדעת הרב פיינשטין והרב אלישיב, יש בעלות ממונית של זכויות יוצרים.) הרב חגי ויסמן.
שאלה: הדלקת נרות חנוכה בצאת הכוכבים : אני נוהג להדליק נרות חנוכה בדיוק בצאת הכוכבים עקב המצב הקשה כיום מבחינה כלכלית לא תהיה לי אפשרות להדליק כפי שנהגתי קודם לכן שאלתי: 1) האם אני יכול לתת לבני בן ה17 שידליק נרות חנוכה כפי שאני נהגתי כל השנים שעברו ושהוא יוציא אותי במיצווה עצמה? 2) אם לבני הגדול לא תהיה אפשרות האם אני יכול לבקש מבני הצעיר יותר שהוא בן 12שנים כיום? הערה: אשתי עצמה לא יכולה להדליק כיוון שגם היא מגיעה מהעבודה אחרי צאת הכוכבים בהרבה.
תשובה: אתה יכול לתת לבנך בן ה17 להדליק בשליחותך. אך אתה יכול להתנות שאם תחזור בשעה סבירה גם אתה תדליק לכשתחזור הביתה.
שאלה: בדיקת פירורי לחם?: האם צריך לברור פירורי לחם? מצד אחד, כתוב על האריזה "יש לבדוק לפני השימוש", ומצד שני לא שמעתי על אף אחד שעושה את זה וגם טכנית - הם לא עוברים דרך נפה, אז מה עושים?
תשובה: בפירורי לחם טריים אין חשש גדול לחרקים. בקמח החשש גדול יותר. אך בכל זאת ראוי לבדוק מדגמית או לפחות לשים לב אם יש קורים או התגבשויות. בפירורים ישנים החשש גדול.
שאלה: קביעת המוות בהלכה: הרמב"ם, בקדושה, הלכות שחיטה פרק י"א סעיף י"ג אומר: "וכל אלו שמנו ואמרו שהם טריפה אף על פי שיראה בדרכי הרפואה שבידינו שמקצתן אינן ממיתין ואפשר שתחיה מהן אין לך אלא מה שמנו חכמים שנאמר על פי התורה אשר יורוך", קשה לי להבין זאת. הלוא בימינו קבלה הרבנות הראשית את קביעת המוות המוחי כמוות גם על פי ההלכה. אז אם בדיני נפשות אדם ההלכה "צומחת" יחד עם הידע הרפואי, אז איך זה שהרמב"ם "חוסם" את קביעת הטריפה מפני חידושי הרפואה?
תשובה: קשה לי להאריך, אבל אתה משווה דינים שונים בתכלית, קביעת רגע המוות מבוססת על דברי ח שתלו את החיים בנשימה, וגם הרופאים כיום מסכימים כי מי שמוחו מת אינו יכול לחזור לחיים. ודווקא דברי המחמירים שסוברים שצריך להתחשב גם בלב, שכל זמן שהוא פועם האדם נחשב חי, למרות שמוחו מת ואינו יכול לנשום, אינם מבססים דברים על ח, אלא על הסברה. ועיין על כך בספרי פניני הלכה חלק ג', הלכות השתלת איברים. לעומת זאת דיני טרפה מבוססים על דברי ח.
שאלה: פותח את ידך- המשך: הרב ענה לפני כמה זמן שב"פותח את ידך" יש לכוון "כי כל הפרנסה בעולם, של כל היצורים, הן בכלל והן בפרט כולה באה בהשגחה מאת ד ואין ברייה נעדרת ממנו חס ו והוא מכיר את כל צרכיה ומכין לה, לפי הראוי לה". האם כוונה זו כוללת גם את המשך הפס ".ומשביע לכל חי רצון"?
תשובה: בחלק הפסוק "משביע לכל חי רצון" אפשר להבין שד' ברא את הפרנסה ואת יכולת הברכה (השבע) לפי הרצון של כל חי וחי.
שאלה: דיני שהייה: האם מותר להשאיר על הפלטה מע"ש ג חנון חי לגמרי עם ביצים חיות ויתבשלו במשך השבת?
תשובה: כעיקרון מותר בשני תנאים: שאין מזיזים אותו ולא נוגעים בו עד למחרת בבוקר, ואין פותחים אותו לבדוק אם הוא ר כי הסגירה של המכסה אח"כ אסורה. וכיון שגם אם הוא נזהר שאר בני במשפחה או אורחים שנמצאים בביתו לא נזהרים, כתב השש"כ שלכתחילה עדיף שכל המאכלים לשבת יהיו מבושלים כל צרכם קודם שבת. אך שוב כמו שאמרנו מעיקר הדין הדבר מותר. הרב רואי מרגלית.
שאלה: הבדלים בין מנהג אשכנז לספרדי בקדיש?: האשכנזים נוהגים לענות בקדיש "בריך הוא" ואילו הספרדים "אמן". מה הכוונה בכל אחת מהשיטות? האם יכול אשכנזי להחליט על סמך שהוא מבין יותר את שיטת הספרדים ויותר מקבל אותה, להחליט להגיד "אמן" במקום "בריך הוא" וליהפך? האם האשכנזים לא רוצים לקרב את ביאת המשיח ח"ו כשאינם אומרים "ויצמח."? האם אין אפשרות לשנות את הנוסח ולאחדו לנוסח אחד?
תשובה: אין בנוסח הקדיש הכרעה חד משמעית שזה צודק בנוסחו וזה טועה בנוסחו. אלו דברים שאינם ניתנים להכרעה, וכל עדה קיבלה את הנוסח שלה במסורת. לא נוטשים מנהגים של עדה מסוימת בה נולדת, ועל זה נאמר: "אל תיטוש תורת אמך". בכל נוסח יש דברים עמוקים וסודות גדולים, ואין לזלזל באף נוסח או לשנותו.
שאלה: שפיכת מרק על אטריות בשבת: האם מותר בשבת לשים בצלחת אטריות קרות ועליהן לשפוך את מיץ המרק (שהחום שלהם גבוה מחום שהיד סולדת בו), או שיש לשים את האטריות רק לאחר שהמרק כבר בצלחת?
תשובה: מכיוון שהאיטריות כבר מבושלות, אין בישול אחר בישול בדבר מוצק, ומותר לשפוך את המרק על האיטריות.
שאלה: כלב המסייע להשקיית צמחים בשבת: האם מותר ללכת בשבת עם הכלב למקום צמחיה, כאשר ידוע ששם הוא עושה את צרכיו (מי רגליים), או שאסור משום שזה מסייע לגדילת הצמחים?
תשובה: מותר.
שאלה: חיילים שגירשו - שוגג קרוב למזיד!: מה צריך להיות יחסיינו לחיילים שרבותיהם הורו להם שלא לסרב פקודה, ולהשתתף בתוכנית הגירוש. ועל סמך זה החיילים השתתפו?
תשובה: יש כאן שאלה עקרונית האם מי ששמע לרבו במידה ורבו טעה האם הוא בגדר אנוס או בגדר של שוגג. אכן אם הוא יודע שיש דעות אחרות מדעת רבו. יש מקום לומר כי עליו לברר מי אומר כהלכה. ואם אין בידו לברר עליו ללכת אחרי הרב היותר גדול ובעינינינו הרב הגדול הלא הוא הרב הגאון הרב שפירא שליט"א. לפיכך אין כאן גדר של שוגג אלא שוגג קרוב למזיד. וכך צריך להיות היחס אליו.
שאלה: לברך לבד או לצאת ידי חובה: מה עדיף: לברך לבד או לצאת ידי חובה? מצד אחד אנו אומרים ש"ברוב עם הדרת מלך" ולכן אדם אחד מברך ושאר הציבור שומע ועונה אמן מדין שומע כעונה. אך גם יש כלל שמצווה בו יותר מבשלוחו, ולכן עדיף שבברכות אדם יברך לעצמו. אז מה הגדר של הדברים הללו ומתי נאמר כך ומתי כך?
תשובה: ככלל, אומרים שעדיף שאחד יברך ויוציא את האחרים ידי-חובה, משום "ברוב עם הדרת מלך". ומכיוון שזה מצריך כוונה של השומע לצאת ידי חובה, ושל המברך להוציא ידי חובה, חששו הפוסקים האשכנזים שאחד מהם לא יכוון כראוי, וקבעו שכל אחד מברך לעצמו. וכך האשכנזים נוהגים למעשה.
שאלה: הצעת שידוך לאינו שומר על טהרת המשפחה: האם מותר להציע שידוך לאדם שלא ישמור על טהרת המשפחה? והאם יהיה נ"מ אם זה ספק ישמור?
תשובה: הנצי"ב מוולוז'ין בתשובותיו אומר שאין להציע שידוך כזה, אלא אם זו עבודתו של המשדך, שהוא שדכן. והוא הדין אם יש ספק בדבר.
שאלה: השתתפות בהלוויית יהודי בטקס אזרחי: בקהילתינו הקטנה בארופה התקיימה לוויה של אמא של אחד מראשי הקהילה, משום מה הטקס היה אזרחי בבית קברות נוצרי וגופת הנפטרת נשרפה ע"פ בקשתה (או ע"פ בקשת המשפחה). אני לא נכחתי בהלוויה, אבל יהודים אחרים וראשי הקהילה נכחו בו. האם מותר להשתתף בטקס כזה האם אין בהשתתפותי בו כיהודי דתי משום מתן הכשר לטקס? מאידך: לא שאלו אותי להכשר ורשות והטקס יתקיים גם בלעדי.י ייתכן גם כי לבן הנפטרת לא היתה השפעה על הטקס ובלאו הכי הוא הרגיש שלא בנוח מכל העניין. אך העיקר: אם אני כיהודי דתי או כל דמות דתית רבנית תשתתף בטקס, בוודאי תהיה לזה השלכה למקרים דומים בעתיד בהם בני המשפחה יוכלו לחשוב שהרבנים בכל מקרה יכבדו את ההלוויה בנוכחותם. ולהיפך, אם כל הדמויות הרבניות והדתיות ייעדרו מהטקס, כולם יידעו גם לעתיד שהדתיים והרבנים מנועים מלהשתתף בטקס כזה וזה עשוי להשפיע על קבלת החלטות אצל יהודים אחרים בעתיד. מה דעת ההלכה בנידון?
תשובה: צריך להכיר את כל המרכיבים בשאלה זו, לדעת על המשפחה ועל הקהילה, וקשה לתת תשובה על-זה מרחוק. באופן כללי, לכתחילה ודאי שמי שיכול להתחמק מהשתתפות בלוויה כזאת, שיתחמק, כדי לא לתת לזה לגיטימציה.
שאלה: כשרות פלטה לשיניים: לבתי יש פלטה לטיפול אורטודנטי, מידי פעם היא אוכלת מאכל בשרי ולאחר זמן אוכל חלבי, האם ישנה מגבלה להישאר עם הפלטה ומה הדין לגבי מעמד הפלטה (בשרי חלבי)?
תשובה: אין בזה בעיה, רק שתקפיד לשטוף את הפה בין חלב לבשר, ושתבדוק שאין שאריות של אוכל על הפלטה. הסיבה לכך היא שחום המאכל כאשר הוא נמצא בפה ומגיע למגע עם הפלטה, אינו חום המסוגל להבליע טעם בפלטה ולהפליטו. בפסח אנחנו מחמירים יותר, וגם פלטה לשיניים טעונה הכשרה כדין.
שאלה: הדלקת נרות חנוכה אצל המארח או בבית: אם מתארחים בשבת חנוכה רחוק מהבית ומתכונים לחזור הבית במוצ"ש האם כדאי להדליק נרות בזמן אצל המארח או לחזור הביתה ואז להדליק (כשעבר כבר זמן של "תכלה רגל מן השוק" אך כל המשפחה ערנית)
תשובה: בערב שבת הרי תדליקו בבית המארח, א"כ גם במוצ"ש עשו זאת אולם בשובכם הביתה הדליקו בלי ברכה.
שאלה: אינהלציה בשבת: האם מותר לעשות אינהלציה המחובר לשעון שבת לתינוק בן חצי שנה?
תשובה: בשביל ילד זה ודאי מותר.
שאלה: הפרדת לבן בשבת: הרב כתב בתשובה לשאלה אחרת כי מותר להפריד גביעי לבן זה מזה בשבת. מה ההבדל בין גביעי לבן לנייר טואלט אשר, ככל הידוע לי, אסור להפריד?
תשובה: בגביעי לבן הנך רוצה להפריד אותם משום שזה לא נוח לך לאכול כך, אבל בנייר טואלט אתה מפריד אותם כדי שתוכל להשתמש בו ובזה אתה מכשיר אותו לשימוש, וזה אסור מהתורה מדין מתקן מנא.
שאלה: שתעלנו בשמחה לארצנו?: בתפילת מוסף של שבת כתוב "יהי רצון מלפניך. שתעלנו בשמחה לארצנו, ותיטענו בגבולנו". עכשיו, ברוך ה יום יום, אנחנו כבר בארץ, וא"כ מה המקום לברכה זו?
תשובה: בתפילתנו איננו מתפללים רק בשמנו, אלא בשמם של כל יהודי העולם, ורוב יהודי העולם אינם נמצאים, לצערנו, עדיין בארץ ישראל. בדומה לכך איננו משנים בברכת אהבת עולם, וב"הרחמן" בברכת המזון, "ותוליכינו מהרה קוממיות לארצנו". ר' ידידיה הכהן
שאלה: לפני עיוור במחלוקות: האם מותר לאדם הסובר בנוגע לדבר מסויים שהוא אסור לתת ממנו לחברו שרבו פוסק לו שדבר זה מותר, או שמא מכיוון שלדעתו זה אסור יש כאן משום "לפני עיוור." (לדוגמה: בעניין חלב עכו"ם, שידוע שיש פוסקים המתירים ויש האוסרים, אם אני סובר כמו האוסרים, האם מותר לי לתת למישהו הסובר שמותר)?
תשובה: אין בזה משום "לפני עיוור", מפני שבשבילו זה מותר.
שאלה: תפילת ערבית מאוחר: קורא לי מדי פעם שאני מגיע מאוחר מאד הביתה כשאני עייף (לאחר חצות), ורק כשאני כבר בתוך המיטה לפני קריאת שמע על המיטה אני נזכר שלא התפללתי ערבית. האם יש עלי חובה לצאת מהמיטה ולהתפלל כשאני יודע שתפילתי לא תהיה ראויה להקרא תפילה בגלל העייפות והמחשבות שיהיו לי בזמן התפילה? האם משום שתפילת ערבית במקורה היא רשות, אפשר להקל במקרים כאלה ולהסתפק רק בקריאת שמע שהיא דאורייתא ולא לטרוח ולהתפלל את כל התפילה?
תשובה: תפילת ערבית היא רשות, אבל כבר קיבלו כל ישראל עליהם את התפילה הזאת כחובה. לכן נראה לי שתתפלל תמיד בזמן, גם אם זה יהיה ביחידות, כדי שלא תגיע למצב כזה בו תזכר שלא התפללת אחרי שתשכב כבר במיטתך.
שאלה: עגונה מחמת אי שפיות הבעל או היותו בתרדמת : אני, תלמידת תיכון עירוני ד-ת"א, עושה עבודה במסגרת עבודת גמר במשפטים בנושא אי שפיות כעילת גירושין במשפט העברי ובמשפטיהם של אומות העולם. במסגרת העבודה נתקלתי בבעיה קשה. נשים שבעליהן אינם יכולים לתת גט מחמת מחלתם תרדמת, אי שפיות והנשים נשארות עגונות עקב כך. היש פיתרון הלכתי לבעיה קשה זאת?
תשובה: אכן, מבואר במשנה במסכת קידושין דף ב. האישה ניקנת בשלושה דרכים. וקונה את עצמה בגט ובמיתת הבעל. ועל כן אישה שנישאה ע"י חופה וקידושין כדת משה וישראל אין לה דרך להיות שוב ברשות עצמה אלא בשני דרכים אלו - בגט או במיתת הבעל. וכן אין הבעל יכול לתת גט אם אינו בדעה צלולה, שכך כתבה המשנה מסכת גיטין דף סז: מי שאחזו קורדיקוס ואמר כתבו גט לאישתי לא אמר כלום ופירש רש"י שם, לא אמר כלום - שאין דעתו מיושבת עליו. וכך נפסק בשולחן ערוך אבן העזר בסימן קכ"א סעיף א': צריך שיהיה בדעתו בשעה שמצוה לכותבו (כמובן צריך לברר היטב מתי נחשב אין דעתו מיושבת עליו שכן יש אין ספור דרגות באי שפיות). נמצא שאין פתרון לבעיה זו, שמאחר שנעשה מעשה הקידושין כדת משה וישראל, האשה נחשבת כאשת איש, שהיא שייכת לבעל מסויים. וכל שהבעל לא יכול לתת את הסכמתו להיפרדות האשה מעליו, אין מה לעשות. ומאחר וכך דין תורה עם כל הכאב הכרוך בכך, נסתרות דרכי ד', וכשהביא למצב זה ידע את התוצאות. ואין אנו מהרהרים אחריו. הרב אברהם זרביב.
שאלה: כניסה לעסק שמחלל שבת: האם מותר להכנס לעסק שמחלל את השבת, כאשר השותפות הינה מיציאת השבת עד כניסתה, כאשר בשבת ההכנסות וההוצאות הכל כולל הכל היא של השותף בעסק. ניתן לבדק זאת בפשטות מכיוון שהכל ממוחשב עם תאריך ושעה.
תשובה: הצעתך פותרת רק בעיה אחת: איסור הנאה מחילול שבת. אף עדיין נשארה הבעיה של מסייע לדבר עברה, שאתה פותח עסק מתוך כוונה מראש שהוא יפעל גם בשבת.
שאלה: כיסויים נפרדים: האם תיק שיש בו עוד תא מבפנים נחשב כשני כיסויים או שצריך שני כיסויים נפרדים?
תשובה: צריך שני כיסויים נפרדים.
שאלה: תפילה על בן זכר: אשה הנמצאת בשעה טובה בשבוע רביעי - חמישי להריונה. האם ניתן להתפלל ללידת בן זכר או שהדבר נחשב לתפילת שטות? אם התשובה חיובית, עד איזה גיל של ההיריון התפילה יכולה להועיל? וכן האם יש תפילה מיוחדת, ופרקי תהילים מיוחדים לעניין.
תשובה: בח נאמר כי עד 40 יום מתחילת ההריון ניתן להתפלל על מין הילוד, לאחר תקופה זו התפילה נחשבת כתפילת שוא. אנני מכיר תפילה מיוחדת, יתכן וכזאת ניתן יהיה למצא בספר "חופת חתנים", בספר התהילים אפשר לקרא את חמישה עשר פרקי "שיר המעלות" (פרקים קכ' - קלד').
שאלה: שינוי שם - על פי ההלכה: חברתי עומדת לשנות שם בנה על פי עצת נומרולוג. (קראתי באתרכם כי אסור לפנות לנומרולוג. אודה אם תתייחס גם לכך). נאמר לה כי עם שינוי השם, בתוך 45 יום חייבים לבצע איזשהו הליך בבית הכנסת. אודה אם תדריך אותנו, אלו פעולות יש לנקוט על פי ההלכה בעת שינוי שם. כמו כן, אותה חברה רוצה לשוב לשם המשפחה של נעוריה. מהי עמדת הרב?
תשובה: האמונות התפלות אסורות מהתורה (עיין רמב"ם פי"א מהל' ע"ז). שינוי שם הוא התחמקות מהעיקר: שינוי המעשים ותיקון המידות.
שאלה: ספר הפטרות: אני גבאי בית כנסת. אחד ממתפללי בית הכנסת תרם ספר הפטרות בצורת ספר תורה ספרדי קטן. האם ישנה בעיה להחזיק ספר זה ביחד עם ספרי התורה בארון הקודש? במידה ואין בעיה האם ישנה בעיה להוציא ספר זה בעת הוצאת ספר תורה?
תשובה: נהוג שבזמן בניית הארון עושים תנאי, שיוכלו להכניס לארון-הקודש גם דברים אחרים, ואז אפשר להכניס לארון-הקודש גם את ספר ההפטרות. ומותר להוציא אותו מן הארון בזמן הוצאת ספר תורה, לאחר הוצאת ספר התורה.
שאלה: קניות ביום אידיהם: האם מותר לקנות מגויים (בין אם נוצרים ובין אם לא) משהו בזמן החגים שלהם?
תשובה: פעם הגוים היו מאמינים יותר, ונאסר לקנות מהם דברים בחגים שלהם, מפני שהם היו הולכים אחר-כך לבית-תיפלתם ומודים לאלוהיהם על הצלחתם במסחר. כיום הגוים פחות דתיים, ואין הם רואים בדרך-כלל קשר ישיר בין הצלחתם במסחר לבין אלוהיהם, ולכן מותר לקנות מהם בימי אידיהם.
שאלה: טלטול מנורת חירום בשבת: מנורת חירום המחוברת לחשמל מע"ש ולא דולקת, במקרה של הפסקת חשמל היא נדלקת (נורה פלורוסנטית), האם יהיה מותר לנתק התקע בשינוי לטלטלה ככלי שמלאכתו לאיסור? האם היא מיגו דאיתקצאי בביה"ש? א"כ לאיזה מוקצה? האם ניתן לומר שמכיון שזוהי ההכנה הכי טובה לשימוש בשבת זה לא יחשב להקצאה בביה"ש?
תשובה: מתוך הנחה שהוצאת התקע אין בה שום מלאכה של סגירת מעגל זרם או פתיחתו והבעיה היא רק של טלטול מוקצה, מנורת החירום היא מוקצה מחמת איסור וההכנה לכך מע"ש אינה משמועתית כי הרי אסור להפעילה או לכבותה בשבת. הכנה מערב שבת מועילה רק למוקצה שאינו ראוי לשום דבר ואין בהם שום מלאכה אסורה, כגון עצים ואבנים אך מנורה מופעלת ע"י איסור ולכן אין לטלטלה אלא לצורך גופה ומקומה וממילא גם לתקע יש דין מוקצה כנ"ל. תיאורטית ניתן לטלטלו רק כלאחר יד אך מעשית איני רואה דרך לנתק תקע כלאחר יד.
שאלה: בורר ברימון: האם יש אופן שמותר לקלף רימונים בשבת?
תשובה: כמו כל פרי, רק לעשות זאת סמוך לאכילה.