LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: דירה פרטית לאחר ביאת המשיח: יש לי חבר מחו"ל המעוניין לרכוש דירה בישראל. הוא מעוניין לרכוש דירה שתשאר בבעלותו גם לאחר שיבוא המשיח. האם יש מקום בא"י השייך לכלל ישראל (עיר דוד או אולי במקום אחר בעיר העתיקה) אשר ידוע כי גם לאחר בא המשיח, היהודי הרוכש את הדירה ישאר הבעלים של הנכס?
תשובה: האם למי שאומר שירושלים לא נתחלקה לשבטים, לא היו לאנשים בתים בירושלים? כמובן שאתה יכול לקנות דירה וכשיבוא המשיח הוא יפתור לך את הבעיה. נכון שכתוב ביחזקאל שכשיבוא המשיח החלוקה תהיה שונה אבל לא נראה שיפקיעו לכולם את הרכוש בגלל זה.
שאלה: ספורט לפני שחרית: כדי ללמוד תורה בצורה הטובה ביותר צריך לשמור על בריאות הגוף וזאת אומרת לעשות ספורט, האם מותר לעשות ספורט, כגון: ריצה או תרגילי כושר לפני תפילת שחרית? איני יכול לעשות ספורט במשך היום כי הזמן היחידי האפשרי זה אחרי ארוחות ושאר היום אני לומד תורה ולכן זהו הזמן היחידי ביום - לפני תפילת שחרית.
תשובה: כיון שיש בזה מצוה יהיה מותר לך לעשות זה לפני שחרית וזה לא נחשב כמו צרכיו של האדם שאסור לעשות לפני התפילה, רק תגיד קצת ברכות השחר לפני שאתה מתחיל לרוץ. ולעשות את זה בבית או בחצר שלא בולט שאתה עושה את צרכיך.
שאלה: שמיטת כספים המופקדים בבנקים: בהמשך למאמר שפורסם באהבה ואמונה פרשת "ראה": בנושא פקדונות: הפקדונות בבנק הינם עם תאריך סיום מוגדר. בעת הפרעון יכולות להיות 2 אפשרויות, או העברת הכסף לעו"ש כך שזה כבר ברשותך (זמין מיידית) או שהפקדון מתחדש לתקופה נוספת ואז הוא מתחדש לתקופה שאחרי שנת השמיטה. בנושא תכניות ארוכות טווח: גם כאן אותו דבר כמו פקדונות אך בנוסף הרב כתב שהבנק חייב לפרוע את חובו. למיטב ידיעתי, הבנק לא מחויב לפרוע את תכנית החסכון - ישנה אפשרות שהבנק יעמוד על זכותו שלא לפרוע את החסכון גם במחיר של "שבירה" שהינו נמוך ביחס להפקדה. בנושא המחאות: לא ברור לי הסעיף. אם המדובר בשיק בנקאי - הבנק קיבל כסף מזומן והנפיק שיק בנקאי שהבנק חייב לפרוע בכל עת. לדעתי זו אינה הלואה. באם הכוונה הייתה להמחאה רגילה הרי שהבנק לא חייב ללוות כסף מהלקוח על מנת להנפיק לו פנקס שיקים. ישנם לקוחות רבים שפותחים חשבון ומקבלים שיקים ללא שנתנו כל הלואה לבנק. בנוסף, במקרה זה אין חובה על הבנק לפרוע את השיק. במקרה שהלקוח הפקיד כסף בחשבון העו"ש והבנק נתן לו שיקים אכן יש חובה על הבנק לפרוע את השיק אך השאלה היא אם הפקדת הכסף בחשבון עו"ש ולא בפקדון נחשבת כהלואה לבנק? בנושא משיכת יתר: יש להדגיש כי כיום יש חובה על הבנקים להעמיד מסגרות בעו"ש למשיכת יתר. מסגרת זו הינה לתאריך מסויים. והינה בעצם כמו הלואה עם תאריך פרעון ידוע.(בדר"כ המסגרת מתחדשת אוטומטית) בנושא חברה בע"מ: המצב המשפטי כיום יוצר הפרדה בין החברה ובין בעלי מניותיה. לאור זאת אין לבעל מניות חובות אישיות של החברה אלא רק זכויות. כמו כן ישנה הפרדה ברורה בין בעל מניות השליטה לבין בעלי מניות מהציבור שבודאי אין להם כל קשר ומחויבות לחובות החברה אלא רק לזכויות. בברכת שנה טובה ובשורות טובות.
תשובה: הבעיה העיקרית היא בעו"ש. וכמו"כ יש לבדוק לעומק את ההגדרה המשפטית של תוכנית חסכון ארוכת טווח אך ניתן לצאת ממנה גם לפני תום הזמן ע"י שבירה. באשר לחברה בע"מ, ההלכה לא מכירה בחברה בע"מ כאישות משפטית נפרדת. בעלי המניות הם שותפים אלא שהתנו את אחריותם לחובות החברה בערבון מוגבל.
שאלה: שהחיינו על MP3: קניתי לפני מספר שבועות mp3 והשבוע הוא הגיע אלי. א: האם ומתי אני צריך לברך שהחיינו? ב: האם מותר להעביר שיריםמ-mp3 של חבר שלי לזה שלי?
תשובה: א. מתי שאתה שמח במכשיר. לכן כדאי לברך בשימוש הראשון. ב. מותר להעביר שירים ובתנאי שאין אלו שירים שיש עליהם זכויות יוצרים.
שאלה: פרוזבול לבנק וחברות אשראי: האם המעביד שלי והבנק וחברות האשראי והפנסיה וכו צריכים לכתוב פרוזבול, ואיך אפשר לדעת שזה אכן נעשה?
תשובה: צריך לפנות למנהל שיעשה פרוזבול כשם שהוא עושה התר עיסקא.
שאלה: שערות בתפילין של ר"ת: שמתי לב שבתפילין של ראש (רש"י) יש לי 4 שערות פרה מציצות מהתפר הקידמי ואילו בתפילין של רבינו תם יש לי רק אחת. האם הן כשרות?
תשובה: בשולחן ערוך כתוב שיש להוציא את השערות אולם לא כתוב כמה שערות. על פי הקבלה מספיק שתצא שערה אחת וכך נוהגים בתפילין ר"ת מי שהולך על פי הקבלה. אבל מאחר ואם השערה נקצצת צריך לפתוח את בית התפילין ולסדר את הדבר, נהגו רבים להוציא יותר משערה אחת הן בתפילין של רש"י והן בשל ר"ת. הרב שלמה בן יעקב פוירשטין
שאלה: פרוזבול בשביל אבא: בהמשך לשאלתי לגבי פרוזבול. הרב ענה שעל אבי לכתוב פרוזבול או לכתוב בשמו. אבל המציאות היא שאין דעתו צלולה, א"כ אין הוא יכול לכתוב, ואיך אפשר לכתוב בשמו, הרי אם זה מדין שליחות, אין הוא בר-דעת?
תשובה: מי שמוסמך למשוך עבורו כספים מהבנק הוא זה שרשאי לגבות את חובותיו ולכתוב פרוזבול, כגון מיופה כוח רשמי או אפוטרופוס וכדו'.
שאלה: עליה לקבר בעשרת ימי תשובה: 1. נאמר לי שאין ללכת לבית העלמין בעשרת ימי תשובה. אבקש תשובתכם לענין זה. 2. בנוסף, אמי נקברה בבית העלמין בנהריה ואני גרה בבת ים, שם קבורה סבתי. האם ניתן להדליק נר נשמה בקבר סבתי למען אמי.
תשובה: 1. הרמ"א (אורח חיים, סימן תרה) כתב שיש נוהגים ללכת על הקברות בערב יום כיפור ויש שחלקו עליו וכתבו שאין ללכת ביום שלא אומרים בו תחנון ולכן נהגו ללכת בערב ראש השנה או ביום אחר מימי עשרת ימי תשובה (כמו שכתב הרב אליהו חזן, רבה של אלכסנדריה לפני כמאה שנה, בספרו נוה עמוד כה, אות ו). 2. נהגו להדליק נר נשמה ביום היארצייט לעילוי נשמת הנפטר ויש שנהגו להדליק את הנר על הקבר של הנפטר אולם יש שכתבו שהדלקה בבית עדיפה על הדלקה ליד הקבר (יש קהילות שנוהגות להדליק בבית הכנסת). (שו"ת בצל החכמה, חלקד, סימן כט). ולכן נראה שתדליקי בביתך לעילוי נשמת אמך.
שאלה: שני אחים כעדים בפרוזבול: האם צריך לפרוזבול עדים כשרים, ומה הדין כשחתמו על השטר שני אחים כעדים?
תשובה: הפרוזבול הזה לא כשר כיון שצריך עדים כשרים.
שאלה: התמודדות בפועל עם איסור ריבית: א. נודע לי לפני זמן לא רב שיש המון בעיה עם ריבית בבנקים. לי יש תיק השקעות בבנק וגם כסף בקרנות נאמנות פק"מ וקופות גמל ואגרות חוב. האם אני צריך להתקשר לכל החברות שהבנק מחליט להשקיע לבדוק אם יש להם היתר עסקא. ואם מחר הבנק יחליט להשקיע בחברה אחרת (זה בטח קורה כל יום) אז מה לעשות? האם אני צריך רק להשקיע בעצמי ולא דרך הבנק מה שאומר שחייבים להבין די טוב את השוק מה שרוב הציבור לא נכנס לקטגוריה זאת. במילים אחרות אם צריך לברר עצמאית על כל חברה ולא ניתן לסמוך על הבנק אז רוב הציבור לא יכול להשקיע בבנק- רק בעובר ושב. ב. האם יש איפה שהוא רשימה של חברות שיש להם היתר עסקא, אם אין אז למה לא עושים?
תשובה: אכן עליך לבדוק אם כספך מושקע במקום שיש לו התר עיסקא. הדרך לוודא זאת היא, להשקיע את הכסף באמצעות מי שמתמצא בחברות השונות. יש בשוק כמה גופים המתמחים בכך. כמו כן, אין ליהנות מרווחים של חברות מחללות שבת.
שאלה: כשרות KD: למי שייך סימן הכשרות KD (נראה לי שבתוך משושה), והאם ניתן לסמוך עליו?
תשובה: אם בתוך משולש - זה הרב רלב"ג מארצות הברית. אם זה משושה - הרב במחלקת יבוא לא מכיר
שאלה: צפייה בערוץ 7 במוצאי שבת: כל מוצאי שבת אני צופה בכתבות של ערוץ 7 כי רק הוא לא מתעדכן בשבת, האם אני נוהג נכון?
תשובה: אכן כן.
שאלה: שאלה מסכמת בצידה והריגת מזיקים בשבת: העקרונות שלמדנו בעניין זה: א. לעניין צידה: "הצד נחשים ועקרבים בשבת או שאר רמשים המזיקים. אם בשביל שלא ישכנו מותר שו"ע, שטז, ז ". ב. לעניין הריגה: "שאר מזיקין, כגון נחש ועקרב, במקום שאינם ממיתין אם רצין אחריו מותר להרגם, ואם לאו אסור אבל מותר לדורסם לפי תומו. שו"ע, שטז, י ". ורצינו לשאול לגבי: דבורה, צרעה, יתוש ועקרב. 1. דבורה וצרעה לרוב עקיצתם כואבת והרי נחשבים כרמשים המזיקים: א. האם מותר לצוד אותם בשבת כדי להימנע מעקיצתם? ב. כמו כן האם במידה ורודפים אחרינו יהיה מותר להורגם ואם לא, מה החילוק בין סעיף ז לסעיף י? 2. יתוש עקיצתו לא כואבת אבל אין ספק שהוא נכלל בגדר רמשים המזיקים, לפי זה, האם דינו כדין הדבורה והצרעה? 3. מצאנו כי למרות ההשקפה הרווחת שעקרב שחור אינו מסוכן, ישנם לפחות שני סוגי עקרבים שחורים שעקיצתם לא מסוכנת פחות מעקיצתו של העקרב הצהוב: א. עקרב קטלן עב זנב (הנפוץ במרכז הארץ וצפונה). ב. עקרב קטלן דו גווני (כנ"ל). לפי זה, האם יש ספק בכלל שמותר להרוג כל עקרב בשבת, אפילו שלא בדרך הילוכו?
תשובה: 1. א. דבורה וצרעה מותר לצוד ולשים עליהם כוס בכדי שלא יעקוצו. ב. כן, מותר להרוג. 2. יתוש דינו כנמלה ואין היתר להורגו. 3. עקרב שחור מותר להורג.
שאלה: סורגים בדירה שכורה: אני השכרתי דירה. השוכר התקין סורגים. האם אני חייב לשלם את עלות הסורגים? הדירה נמצאת בקומה רביעית.
תשובה: לשוכר יש 'זכות שימוש' בבית המושכר, ועל כן אם מתקן דברים בבית השכור יוכל לתבוע מהמשכיר ת בעד התיקון. אלא שיש הבדל בין תיקון דבר שתקינותו הכרחית כדי שיתאפשר לשוכר לגור בבית (כגון: כיור, דלת, קיר רעוע וכד') ולממש את זכות השימוש שלו במלואה, לבין תיקון או הוספת דברים שהם לא הכרחיים כדי לגור בבית. שוכר שמתקן דבר הכרחי נחשב כ'יורד ברשות לשדה חבירו' (בבא מציעא קא) שנוטל שכר מבעל הבית וידו על העליונה (היינו הוצאות או שבח   הגבוה ביניהם). שוכר שמתקן דבר שאינו הכרחי נחשב כ'יורד לשדה שאינה עשויה ליטע', שהדין בזה שיכול בעל הבית לומר לשוכר אין לי צורך בתיקונים שלך על כן   עקור מה שתיקנת ולך. או שנוטל השוכר שכר וידו על התחתונה (היינו אם השבח גבוה מההוצאה נוטל הוצאותיו ואם ההוצאה גבוהה מהשבח נוטל שבח). יש להוסיף, שאם בעל הבית מראה שנוח לו מעצם התיקון לא יוכל לומר לשוכר עקור מה שתיקנת ולך, כיון שנחשב כיורד ברשות, והשוכר נוטל שכר וידו על העליונה. בנידון שלנו: סורגים נחשבים לרוב כתיקון שאינו הכרחי על מנת להתגורר בבית (כך לפי הבנתי את המציאות: שכן מצד שמירה מגנבים הרי הבית בקומה רביעית, ומבחינה בטיחותית הדבר תלוי בהרכב המשפחה המתגוררת אם היא בעלת ילדים וכדו', מכל מקום אי אפשר מתוך הנ"ל להגדיר עשיית סורגים כתיקון הכרחי לבית. כמובן שבמציאות שונה ייתכן שההגדרה תשתנה, וכגון שהמנהג המקובל במקום שכולם או רובם מתקינים סורגים). אם כן, למעשה ניצבות בפני המשכיר שתי אפשרויות: א. יכול המשכיר לומר לשוכר אין לי צורך בסורגים, קח ולך (כמובן שעליו להחזיר את הבית למצבו כבשעת ההשכרה). ב. ישלם המשכיר לשוכר את הת הנמוך מבין השבח או ההוצאה, (בנידון שלנו המציאות מורכבת, שהרי קשה לומר שבית משביח בזכות התקנת סורגים שהרי לא מחירון הבית ולא מחיר השכרתו עולים, ונמצא שלמעשה השבח הוא-0, והמשכיר לא צריך לשלם כלל. אלא שיש לחייב את המשכיר לשלם מדין 'נהנה' שהרי סוף סוף המשכיר זוכה בסורגים, והדבר צריך שומת בית דין). כל זה כאמור, כאשר לא מראה המשכיר שנוח לו מהסורגים, במצב שמגלה דעתו שנוח לו בהם צריך לשלם לשוכר את הוצאות התקנת הסורגים. לסיום יש להעיר, שכל האמור הוא בהיעדר התייחסות למעין זה בחוזה השכירות, אך אם ישנה התייחסות בחוזה השכירות לשון החוזה היא הקובעת. הרב ינון זמיר
שאלה: כשרות כלים בשיש וכיור טרף: הנחתי ספל קפה רותח (תחתית הספל היתה רטובה) על שיש שהוא בחזקת טרף אך היה קר ולא נשפך עליו משקה חם לאחרונה ולא הונח עליו שום דבר חם לאחרונה. האם הספל הוטרף ואם כן האם ישנה אפשרות להכשיר אותו? האם צריך להכשיר כלים שנשטפו בכיור טרף?
תשובה: הספל לא נאסר כלל. אין צורך להכשיר את הכלים אולם כדאי להשתמש בכיור זה רק אם רשת פלסטיק מתחת לכלים ולהחליף אותה בין כלים בשריים לחלביים.
שאלה: שימוש בטלפון של חברת  הוט : האם מותר להשתמש בשירותי הטלפון של חברת הוט, ואם כן, מדוע? הרי מסייע לדבר עבירה! (חוץ משירותי הטלפון שחברת הוט מספקת, כידוע, היא מספקת גם שירותי טלוויזיה וכבלים, שזהו תחומה העיקרי).
תשובה: חברה שיש לה מספר תחומי עיסוק, והתחום שאותו רוכשים הינו עומד בפני עצמו, אין כאן משום סיוע לדבר עבירה.
שאלה: היחס בין ישראל לאומות העולם : לרב וייצן על התשובה. מעניין אותי לדעת על מה מבוססת הדעה שהפרט יורש תכונות לאומיות לפי הזרע שהוא נמנה עליו. הרי יעקב ועשיו היו תאומים שירשו גנים זהים מאותו אב ומאותה אם, ואפילו יצחק וישמעאל נולדו מאותו זרע (רק לא מביציות של אותה אם). אני מבינה שברמה הרוחנית עשיו ויעקב היו גלגול של קין והבל ושעשיו לא תיקן את הקלקול של קין. אבל ברמה הביולוגית איך ייתכן הבדל? האם התכונות הרוחניות עוברות גם הן בגנים, בדומה לאינטליגנציה, צבע שיער, צבע עיניים, גובה, וכד? הרי היהודים התפזרו בכל ארצות העולם ונראים כל-כך שונים זה מזה. והחירות - איננה זכותו של כל אדם שנברא בצלם? האם צאצאיו של חם נגזרו לעבדות עד קץ כל הקצים? מיהם בכלל, כיום? הרי השחורים סבלו מאות שנים של ניצול מחפיר על-ידי האדם הלבן בגלל איך שאנשים פירשו את הקללה של נוח לחם הכתובה בתורה. ויש לנו מצווה לא לשנוא את האדומי כי אחינו הוא, למרות מה שעולל לנו, ומישהו היום יודע בכלל מיהם האדומים, מי צאצאיהם? אני מבקשת להדגיש שהשאלה לא נשאלת בהתרסה אלא בניסיון להבין איך נקבעו עמדות תורניות המשפיעות על היחס בין ישראל לאומות העולם כי אני מוקפת אנשים שיתקפו את העמדות האלה כגזעניות ומתנשאות ואני רוצה להיות בבחינת "דע מה תשיב" מפני שהיהודים סביבי לא מבינים למה כל-כך חשוב להתחתן רק בתוך העם היהודי וההתבוללות וההתייוונות מרצון (אגב חנוכה המתקרב אלינו בצעדי ענק) נתפשים כדעות פופולריות ונכונות מבחינה פוליטית וזה כרוך בעוד ועוד התרחקות מהיהדות. ואני, באופן אישי - תקועה באמצע ונדרשת לידע לא מבוטל על מה שהיהדות החרדית מייצגת ולא לכל דבר יש לי תשובות. אודה לך אם תוכל להסביר לי את העניין.
תשובה: הקב"ה ברא את העולם. בחיר הבריאה הוא האדם. הקב"ה ברא את אדם הראשון. אם אדם הראשון לא היה נופל אזי היה מתקן את עצמו ויחד עימו היה מרומם את כל העולם כולו. אולם מכיון שאדם הראשון נפל אנו נמצאים בעולם שיש בו התמודדות גדולה בין הכוחות של הטוב לכוחות של הרע. האדם מצד עצמו לא הצליח לתקן את העולם. האדם במעשיו הביא מבול וכליה על העולם. אי ההצלחה של האדם חייב את הקב"ה לסייע לאדם בהגברת הצד של הטוב על הצד של הרע. לשם כך הקב"ה יצר עם שבו הוא ישקיע ואותו הוא ייעד להיות זה שיגאל את העולם. נכון שכל אדם באופן אישי יש לו בחירה חופשית וכל אדם יכול לעשות טוב או לעשות רע. אולם מצד התיקון של כל העולם כולו צריך ליצורתכונות כאלו שמשך וברצף של מספר דורות יהיה מהלך של תיקון. כל פרט הוא גם עצמאי וגם קשור למהלך כללי יותר כשהוא משתלב כבורג במכונה גדולה. לשם כך יש בעולם עמים שונים כשכל עם בא לתת לעולם כשרון אחר. מעל הכל יש את עם ישראל שיש לו את הכשרון לעשות טוב ולגלות את שם ה' בעולם. בעם ישראל החלק הכללי והשייכות שלנו לתכונה הלאומית שלנו הינו חלק יותר משמעותי שמאשר אצל עמים אחרים. עם ישראל - מה שעם ישראל הוא עם תכונה לאומית פנימית זהו דבר שלא נובע רק מהצורך לגאול את העולם הזה אלא זהו דבר עצמי האחדות של ה' מתגלה באחדות שיש בעם ישראל. במה שנוגע לבני בני חם - אנו באמת לא יודעים היום מי הוא מזרע חם. אולם אנו רואים בתורה שיש קבוצות של עמים שהדרך שלהם להיות טובים דווקא בכך שהם עובדים בעבודות שאינם חופשיות.
שאלה: הצדקה למגבית עבור יתומי פיגוע טרור: לפני למעלה מחודש ארע אסון כבד בהודו. מחבלים פרצו לבית חב"ד והרגו את בני הזוג הולצמן, את ר בן-ציון קורמן ועוד 3 יהודים הי"ד. עוד לא יבש הדם מעל גופות הנרצחים ובעוד בני המשפחות יושבים "שבעה" על יקיריהם התנוסס בחוצות העיר מודעות צבעוניות תחת הכותרת "כפר לעמך ישראל" ובהן קריאה לסיוע למשפחת הקדוש בן-ציון קורמן הי"ד, שהשאיר אחריו 3 יתומים ל"ע. מבירור, שערכתי עם מספר רבנים, המקורבים לאותו גוף צדקה, מסתבר, שמדובר כאן בהקמת קרן לצורכי נישואי הילדים בעוד. 20 שנה. הדעת נותנת, שיש להקים קול זעקה: האם לזו צדקה ייקרא? זה נראה כמו תוכנית חיסכון, שהציבור צריך להקים עבור היתומים. בעוד 20 שנה לא יצטרכו לעבוד ולא להתאמץ. יש להם קרן נישואין בטוחה. ומה יקרה היום? חולים, שנמצאים בסכנת נפשות עלולים חלילה למות בגלל שלא נמצא להם די כסף כדי להציל את נפשם. שאלתי היא: האם הדבר אכן תקין מבחינת צדקה? האם זה נכון לנצל את השבר הנורא ולעשוק את הציבור, שרבים ממנו בוודאי יצטרכו לדאוג גם לילדיהם שלהם לפני כל ילד אחר, וכאן מבטיחים לנו קיום מצוות צדקה למהדרין באמצעות תוכנית חיסכון עבור מה שטרם בא לעולם. ומה יקרה, אם בעוד 20 שנה הקב"ה ישלח את עזרו משמים ולא יצטרכו כסף זה? במקרה זה יתכנס ועד הרבנים ויחליט להעבירו למשפחה אחרת. זה נשמע ממש יפה, שמנצלים את הטרגדיה הנוראה ואת שמם של הנופלים הי"ד ל"קידום מכירות" של עסק, שאין לו דבר וחצי דבר עם זכר הנופלים בה בשעה, שהציבור עלול לטעות ולחשוב, שאכן מדובר בצורך מיידי. למותר לציין, שהמדינה אמורה לממן חלק נכבד ביותר בהוצאות משפחות הנפגעים עבור הנצחת זכר הנפטר, כלכלה שוטפת, בר-מצווה וחתונה לכל הצאצאים כך, שהצורך האמיתי הוא מזערי ואינו אלא חלק קטן ביותר מתוך הסכומים, שאמורים להיאסף למען מטרה זאת כביכול. מה דעת הרבנים על כך? האם באמת יש בזה קיום מצוות צדקה או שמא עדיף לתרום את הכסף לצרכים מיידיים ובהם: תלמוד תורה, אוכל לרעבים ומזור לחולים?
תשובה: הכסף הזה צריך להות מנוהל על ידי אנשים נאמנים שידאגו שילך רק לצדקה. כל עוד שהכסף ילך בסופו של ענין למטרות צדקה יש בכך מצווה כבר מהיום כשהגיע ליד הגבאים. יש עדיפות לתת לצדקה שעכשיו יש בה צורך מצדקה לעוד מספר שנים. בכל אופן יש מעלה בכסף שהוא יעמיד יתומים שלנו, של כל כלל ישראל, על הרגליים.
שאלה: איסור חדש בחו"ל: הט"ז (ביו"ד ס רצג, באות ד, ד"ה:"אבל אין להורות לאחרים.") כותב ומדגיש, שבארצות אירופה שיכר שעורים - הוא דבר "שחייו של אדם תלוי ממש בזה." - ומכח זה מקילין באיסור חדש של גוי. לא הבנתי, וכי חייו של אדם תלויים בשיכר? אילו כתב: בלחם שעורים וכדו - היה מובן אבל הט"ז חוזר על כך כמה פעמים! איך צריך להבין את דברי הט"ז הנ"ל?
תשובה: בחוץ לארץ הבעיה היא לא רק שיכר. הרי בחוץ לארץ זורעים בקיץ וקוצרים לקראת סוף הקיץ ואם אנחנו רוצים לחוש לאיסור חדש היו צריכים להמתין עד לפסח הבא. בארץ זו לא בעיה, כי זורעים אחרי סוכות וקוצרים בסמוך לפסח. עיקר הבעיה היא באמת בחוץ לארץ. לדעת רוב הפוסקים, איסור חדש נוהג בחוץ לארץ וגם בתבואה של נוכרי. כך סוברים הרי"ף, הרמב"ם, הרא"ש והמחבר, שאלה הם גדולי הפוסקים בכל הדורות. הב"ח והט"ז אמרו, כבר אז, שהיות שבחוץ לארץ קשה לשמור על איסור חדש מאחר והדגן הוא מרכיב בסיסי במזונו של אדם, יש לסמוך על דעת יחיד של הראב"ן, שבחו"ל לא נוהג דין חדש. גם שיכר חזי לאיצטרופי וכמו שהתירו דגן לאכל התירו גם לשיכר. דין זה הוא דוחק. הגר"א היה מחמיר כי זה דאורייתא.
שאלה: פצצת האטום אירנית : כשאירן תנסה את פצצת האטום אני מתכוון לעזוב את הארץ בכאב גדול. ארה"ב מעדיפה לעצום עיניים לנוכח ההתחמשות הגרעינית האיראנית, ובעצם אין לממשל האמריקאי שום כוונה אמיתית להתמודד עם האיום האיראני, ובמיוחד הנשיא הנבחר, ברק אובמה, שמייצג מדיניות אנטי מלחמתית שדוגלת בהוצאת כוחות מעיראק ואפגניסטן. לדבריה של קרולין גליק, פובלציסטית בעיתון "גרוזלם פוסט" ועמיתה בכירה במכון למדיניות ביטחון בוושינגטון, צריך להבין שהאיומים על התקפה גרעינית על איראן אינם מהווים גורם הרתעה על האיראנים, שכן מבחינתם, אם ישראל תושמד גם אם בעקבות כך איראן תושמד זה לא ממש מפחיד, כי מדובר במלחמת קודש ולמוסלמים אין שום ערך לחיים, "כך שזה לא מפחיד אותם שיתקיפו אותם בפצצה גרעינית, העיקר שישראל קודם כל תושמד". מה הסיכון שמותר לקחת על ישוב ארץ ישראל?
תשובה: זה ברור שכל הזמן גויים מתכננים, וכל הדורות זה היה כך, כמו שכתוב בתהילים: "לכו ונכחידם מגוי, ולא-יזכר שם-ישראל עוד". אפשר לעבור ליד אושוויץ ולראות ששם לא יותר בטוח. יש סיפור שהוא חצי בדיחה וזה אמת: בזמן שהייתה המלחמה הקרה בין אמריקה ורוסיה, גוי אחד באנגליה חשש מהפצצה אטומית, הוא ברח לאי אחד באוקיינוס ושם האמריקאים עשו את הניסויים. אין דבר כזה לברוח מארץ ישראל בגלל דברים כאלה. אנחנו מאמינים "כי לא ייטוש ה' עמו ונחלתו לא יעזוב" וכלל ישראל שעיקרו בארץ, ינצל. יש לנו הבטחה אלוקית על קיומה של האומה. לא צריך לחשוש לדברים כאלה.
שאלה: האבות הקדושים: בהתנהגות האבות ישנה סתירה שלא הצלחתי למצוא לה תשובה. בעקרון אנו מוצאים המון פעמים שהאבות היו גיבורים בקרבות ואף "גיבורי על" (במלחמת אברהם עם המלכים הוא ואליעזר לבדו, והחול שהפך לחיצים, בגלילת האבן מפי הבאר ע"י יעקב כמו פקק מבקבוק, במלחמת יעקב עם האומות לאחר מעשה שכם לפי פירוש הרמב"ן, באיום יהודה על יוסף שהוא ואחיו יהפכו את כל מצרים וכל אחד יהפוך כרך שלם ממצרים ויהודה שני כרכים! הנפת האבן של מנשה לפני יהודה, משה הורג מצרי בדיבור! ע"י השם המפורש, מרדף פנחס אחרי בלעם באוויר והרגו לפי רש"י, ועוד הרבה מקומות.), אך מצד שני אנו רואים שהאבות הקדושים מתנהגים כאדם רגיל שאין לו יכולת כבירה לנצח את אויביו (אברהם מפחד שיהרגו אותו על דבר אשתו, יעקב מפחד שלבן על ידי אנשי עירו יגזול את רחל ממנו, יעקב מפחד ששכני שכם יכו בו ובמשפחתו עד שיושמד לגמרי! ועוד מקומות.) אז לא מובן, אם האבות כן היו מעל הטבע מדוע הם מתחנפים לרשעים (יעקב לעשיו) ושומרים על איפוק (מחשבת יעקב על מעשה שכם) או משקרים כדי לשרוד (אברהם ואבימלך). אשמח אם בנוסף לתשובה הרב יוכל להפנות אותי למקורות.
תשובה: אולי ניתן לחלק בין זמן מלחמה או סיטואציה של צרה לבין סתם יום של חול. בזמן מלחמה האבות בטחו בה' ומתוך כך נעשה להם ניסים. ביום רגיל הם צריכים להתנהג רגיל להשתדל ולא לסמוך על הסיעתא דשמיא. ועוד ניתן לחלק בין חו"ל או הנהגה מכוח היותם של האבות בחו"ל לבין הנהגתם בהיותם בארץ ישראל.
שאלה: הסבר בנצח ישראל למהר"ל: לפני כעשר שנים, כאשר למדתי בישיבה, אמר לי אחד האברכים החשובים כי בפרק ג' בנצח ישראל ישנה תשובה או ויכוח של המהר"ל עם דעותיו של זנון היווני (לא במפורש), כפי שמשתקף מהפרדוקסים שלו (על כך שאין תנועה בעולם והכל דימיון). בעת לימודי הפיסיקה באוניברסיטה עלתה השאלה שוב ואני מנסה למצוא את הדברים בדברי המהר"ל ולא מצליח. אודה לרב אם יפרש ויסביר לי את הדברים אם ישנם כאלה. ב ו
תשובה: אכן בפרק ג' של ספרו 'נצח ישראל' עוסק המהר"ל בטענת הפילוסופים כי מן האחד לא יתכן שיבוא הריבוי, כלומר, ריבוי ההופעות הטבעיות שאנו מוצאים בבריאה, ובעיקר אלה הסותרות אחת את השניה, כמו האש המחממת והמים המקררים, האהבה אל מול השינאה והקינאה, המכוער אל מול היפה ועוד, מחייבת אותנו להניח שהיו לה מקורות שונים. אם האל העניק את החום לבריאה הרי שלא היה יכול להעניק את הקור, וכן הלאה. כל אל יכול להעניק לבריאה רק מה שיש בו, ולא יתכן באחדות אחת יהיו דבר והיפוכו. מכאן הסיקו הקדמונים שיש אלים רבים, ולכל תופעה טבעית מצאו את האחראי לה. וכשם שהתופעות הטבעיות סותרות זו את זו, כך היו האלים השונים במלחמה אלה נגד אלה, על פי תכונותיהם השונות. טענה זו - שהייתה נפוצה בעולם העתיק - הביאה רבים אל פתחה של העבודה זרה, השוללת את האחדות, וגורסת את ריבוי האלים. המהר"ל מסביר כי טעותם של הקדמונים הייתה באי ראיית האחדות שבבריאה. האל הוא אחד וכך גם הבריאה היא אחידה. והריבוי, ובעיקר הסתירות שאנו רואים בבריאה אינם סתירות אמתיות אלא כך הם נתפסות על ידינו, הנבראים. הקב"ה מעניק לבריאה רק דבר אחד, אבל מאחר והענקה זו באה בשלבים, כל שלב בבריאה רואה את זה שנברא אחריו כשונה ממנו. שוני זה הוא מצד המקבל, כלומר, הנברא, ולא מצד הבורא, שבצידו הכל אחד. דוגמה לדבר מביא המהר"ל מהאיש והאישה. אע"פ שהם נראים שונים זה מזה, בעצם הם ישות אחת מאוחדת, שגם שואפת לחיות יחד ולהתאחד - והיו לבשר אחד (בראשית פרק ב) - אלא שבעיני הנבראים, כיון שהם נבראו אחת לאחר השני, הם נתפסים כשניים. המעמיק מגלה את האחדות שבריאה, ומכוחה הוא מגיע להבנת אחדות האל. הסברו זה של המהר"ל, שכוחות בבריאה נתפסים על ידינו שלא כפי שהם באמת, אלא כפי שנברא מצומצם ומוגבל יכול לתפוס אותם בחושיו, הביאה אותנו לנקודת השקה בין דברי המהר"ל לדבריו של זנון היווני, שהכל בעצם הוא רק פרי הדמיון שלנו. בכך לוקח המהר"ל חלק מטענתו של זנון ומיסב אותה להסבר של תפיסתנו את המציאות, ולאחדות הבריאה. אומנם קיצרתי בהסברי, אך אקווה שיספיק.
שאלה: והגית בו יומם ולילה: רציתי לדעת איך מסתדר המשפט והגית בו יומם ולילה עם המשפט אם אין קמח אין תורה?
תשובה: שני צדדים ישנה למצוות תלמוד תורה: האחת, הלומד על מנת לקיים, כלומר: הלומד תורה כדי לדעת כיצד לקיים את מצוותיה. והשני, עסק התורה, כלומר: הלומד תורה מחמת ערך הלימוד כשהוא לעצמו. לא בשביל לדעת כיצד לקיים, אלא לשם הלימוד עצמו. כגון: מי שלמד את כל ההלכות והוא כבר יודע כיצד לקיימם, כמו בן דמה, בן אחותו של רבי ישמעאל (מנחות דף צט) שלמד את כל התורה כולה. ואע"פ שהוא יודע את כל הלכותיה של תורה עדיין הוא חייב במצוות עסק התורה. וכתבו הפוסקים ששני החיובים הללו של לימוד תורה שונים, שכן בעוד שלימוד ההלכות כדי לדעת כיצד לקיים חייבים כולם בשווה, שהרי כולם חייבים לדעת לקייים את הלכותיה של תורה, הרי שבחיוב עסק התורה חייבה התורה כל אדם על פי יכולתו. ולמרות שברוב המצוות לא נתנה התורה ביד כל אדם להחליט כמה הוא חייב, אלא כולם חייבים בשווה, מצוות עסק התורה מיוחדת בכך שהטילה התורה על כל אחד חיוב ללמוד כפי יכולתו. (אור שמח, הל' תלמוד תורה לרמב"ם). ומי שפרנסתו בידו הוא ויכול להקדיש את רוב עיתותיו לתלמוד תורה, מחוייב בכך, ואילו מי שאין פרנסתו מצויה והוא צריך להקדיש זמן רב כדי להתפרנס, התירה לו התורה לקבוע עיתים לתורה כל יום וכל לילה, ושאר זמנו יקדיש לעסק פרנסתו. לעיתים שאפילו בקריאת שמע שחרית וערבית יוצא אדם ידי חובת קביעות עיתים לתורה ביום ובלילה. נמצא שאכן אדם מחויב לעסוק בתורה ביום ובלילה, כמו שנאמר: והגית בו יומם ולילה, אלא שכמה זמן ביום ובלילה יהגה אדם בתורה, תלוי הדבר בפרנסתו של האדם. (בהערה נאמר, כי לא רק בפרנסתו אלא גם בנטיותיו וכשרונותיו תלויה יכולתו לשקוד על התורה, וכבר העירו מזה הפוסקים, ומרן הרב קוק בספרו אורות התורה)