LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: בבדיקת עדשים ואורז: כיצד יש לבדוק עדשים שחורים? וכן לגבי ההנחיה לשבירת 10 עדשים ירוקים חומים ובדיקתם- מה עושים אם מתגלה נגיעות בבדיקה זו? שאלה דומה- בדקתי אורז מלא ומצאתי נגיעות של חרקים שחורים בין הגרגרים. מה עכשיו? אפשר להשתמש באורז או לא?
תשובה: עדשים-במידה ונמצאה נגיעות פנימית, אין אפשרות להתגבר עליה ואין להשתמש. בדרך כלל אין נגיעות פנימית בחברות טובות עם הכשר מעולה. אורז- יש שני סוגי נגיעות באורז. או בין הגרגרים שהוא מצוי מאד, או בתוך הגרגרים שהוא נדיר מאד. באורז לבן אין מציאות של נגיעות בתוך הגרגרים. אבל באורז מלא לפעמים זה קורה. לכן אנו ממליצים שכאשר נמצאה נגיעות בין גרגרי האורז המלא יש להתבונן היטב היטב גם על הגרגרים כדי לראות האם יש גם כן נגיעות בתוך הגרגרים.
שאלה: אאפונה טריה: איך צריך לבדוק תרמילים של אפונה ירוקה טריה אורגנית? אני מעוניינת לאכול גם את התרמילים ולא רק את האפונים
תשובה: בגידול רגיל הוא בדרך כלל נקי. אין לנו ממצאים על נגיעות בגידול אורגני 1.להסתכל מבחוץ שאין חורים. 2.לפתוח בערך 10  לאורך ולהסתכל בפנים.
שאלה: תתחנון רגיל: לרב מאיר צוקרמן בתחנון הרגיל בתפילות שחרית ומנחה ישנו דבר לר ברור ולא מובן בתחנון כתוב: "אלוקינו ואלוקי אבותינו צדיקים אנחנו ולא חטאנו."ואז בא המשפט הזה משום מה "אבל חטאנו אנחנו ואבותינו" מה פשר הדבר? ב ליאור גמליאל.
תשובה: לך, ליאור. בוא נקרא את נוסח ההקדמה לוידוי, הנאמרת בכל יום, נפסק אותו לפסקאות, וננסה להבין אותו "כמו שצריך": "אלוקינו ואלוקי אבותינו, תבוא לפניך תפילתנו, ואל תתעלם מתחינתנו, שאין אנו עזי פנים לומר לפניך (אנחנו לא חצופים לעמוד לפניך ולטעון ש:) צדיקים אנחנו ולא חטאנו, אבל (אלא, אנחנו מודים, שבאמת) אנחנו ואבותינו חטאנו".
שאלה: יייצור בובת בודהא: לרב, זו לבטח השאלה המוזרה ביותר שנשאלת לאחרונה. אני בעל מפעל לייצור בובות בסין, לאחרונה פנה אלינו לקוח הולנדי המעוניין לייצר בובות פרווה בדמות בודהא (זה נראה כמו פסלי הבודהא השמנים שנמצאים במזרח אסיה בכל פינה). הלקוח ההולנדי מעוניין כגימיק למכור בובות בודהא אלו בצירוף כרטיס ברכה שכתוב עליו באנגלית - (בתרגום חופשי שלי) "עם בודהא זה אני מעניק לך אהבה, ואמון". אני אדם דתי וכמובן איני חש כל קשר לבודהא עצמו, אך האם מותר לי לייצר עבור הלקוח ההולנדי? או שמא זה שיתוף פעולה עם עבודה זרה? מראש וסליחה על השאלה המוזרה.
תשובה: סליחה על העיכוב בתשובה. השאלה אינה מוזרה כלל ועיקר. השאלה בדבר היחס בין הבודהיזם לעבודה זרה מחייבת מומחיות הרבה יותר גדולה בבודהיזם מאשר יש לי, ואיני יכול להיות פוסק מוסמך בנושא. אי אפשר לפסוק הלכה כאשר אינך מכיר טוב מספיק את המציאות, ולא לחינם ההלכה חייבה את הסנהדרין לדעת "שבעים לשון". ברם, איני בור לחלוטין בתחום זה. הבודהיזם ביסודו הוא דרך חיים שעיקרה הוא לצאת מהסבל היא דרך ההתמודדות עם ה"השתוקקות" במשנת ארבעה אמיתות היסוד שלו. יש בה הרבה מאורח החיים, מהמדיטציה הפנימית, ומעוד עניינים רבים ומגוונים. לו היה מדובר רק בכך - לא היה נכון להגדיר אותה כעבודת אלוקים בכלל, אלא כעבודת האדם (במובן החיובי של המילה)וממילא לא הייתה בה כל בעיה. אולם, דמותו של הבודהא, פסליו, היחס אליו, לכוחות, לרוחות, ולא זו בלבד אלא לכל מה שסובב את הבודהיזם - צריך להרחיק אותנו הרחקה יתרה מסמלים אלו ומפסלים אלו. בשל כך, אני מתקשה לראות כיצד ניתן לייצר את הדברים, ואפילו ממה שאתה כותב נראה כי הוא אכן רואה בצורה זו או אחרת את הבודהא כמקור האהבה, ה והאמון. זו עבודה זרה.
שאלה: תתפילין: אני רוצה להתחיל להניח תפילין. רציתי לדעת אילו תפילות עלי לקרוא לאחר הנחת התפילין (נוסח אשכנז אם זה משנה) יוסי
תשובה: וברכת ד  בהצלחה כדאי לרכוש סידור רנת ישראל (אשכנז) שם יש בצורה מסודרת מה שאומרים בזמן הנחת התפילין. כמו כן לאחר ההנחה הדברים החשובים ביותר לומר עם התפילין זה קריאת שמע, ותפילת שמונה עשרה. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: קקשה לי להתחזק אני לא מצליח לקום: לפני שנה התחלתי להתחזק ואף על פי שבאתי ממשפחה דתית, הגעתי למצב יום אחד שקלטתי שאני לא יודע קריאת שמע. מפה התחלתי להתחזק, כמובן תמיד האמנתי בה ואני תמיד מאמין ומאמין. אבל, אני לא מצליח להתחזק. אני לא מצליח!!! אני רואה כל כך הרבה אנשים שחזרו בתשובה, שלומדים תורה, שמברכים בהתלהבות, שיצאו משטויות ומתמידים ושמחים, ואני לעומת זאת התחלתי להתחזק! והגיע לי סיעתא דישמיא ענקית! כמו כל מי שהתחיל, מניח תפילין מברך בהתלהבות ואיכשהו אפילו הכי קושי בעולם לא מזיז אותי מהחזרה לאבא, ופתאום בבום הכל מתפרק כמו לא יודע מה לא מצליח להסביר זה כמו שהרב יניח תפיליו בשמחה ואז ייפול, לא בגלל משהו מסויים - סתם ייפול למרות שהוא אוהב מאוד להניח תפילין ושמח בזה - מה זה הדבר הזה הנפילה לא הגיונית ולא מוסברת בכלל! אני לא מצליח בחיי שאני מנסה וניסיתי ואנסה בכל רגע בכל דקה בכל שנייה!!למה קשה לי כל כך?! אני לא מרגיש שקשה מרוב שאני כבר. הכי חשוב אני רוצה להגיד להשם יתברך שזיכה אותי בחיים נפלאים כאלה. מאוד רוצה להתחזק ומתלהב ממצוות ורוצה לעשות אותם. אז למה, למה אני לא מצליח. למה קשה לי. אני מאמין בה יתברך שהכל לטובה. אבל אולי אני טועה, אולי זה אני עושה לא טוב. מה עשיתי לא טוב? למה אני לא מצליח? כבוד הרב אני מודע להמון, יודע מהם מצוות מדבר עם ה יתברך מנסה ללמוד תורה לשמה, אבל אני לא מסופק! מה זה אפילו בסיס של שלוש תפילות ביום אני רוצה ולא מצליח, אפילו תפילה אחת. אפילו דקה, אפילו ברכה, אפילו עלייה קטנה מפילה אותי קשה. וזה ככה סתם הרב התפללתי לה יתברך וממש הכל ניהיה טוב הכל בעלייה ואני מצליח ודווקא אני נופל, כאילו לא משנה איזה סיבה תיהיה אני לא מצליח להתחזק, אני לא מצליח. אני לא מדבר על 3 תפילות. הרצון שלי מאוד טוב, המעשים שלי דפוקים אולי. ואני לא מצליח לצאת מזה. עזבתי את כל חבריי בשביל ה יתברך כי ככה הבנתי שצריך לעשות לצאת מחברה שלא שומרת תורה ומצוות. ועכשיו אני כל היום בבית כמו איזה לא יודע מה ואני מעדיף ליהיות בבית מאשר לצער את ה מצידי כל חיי אבל אם הרב עכשיו יגיד לי שזה בגלל שאני בבית אני לא אצליח לצאת ממנו. בחיי אני מנסה אבל הכוחות עזבו אותי מה עושים. למה? כבוד הרב.
תשובה: יישר כוח על הדרך שאתה נמצא בה. אני מציע אפשרות אחרת לספר את הסיפור שאתה מספר לעצמך. עשית שינוי, התחזקת יותר, וזה יפה. קשה לך יותר מאחרים (למעשה, גם לאחרים יש את הבעיות שלהם, אך את זה אתה לא רואה). אבל הקשיים האלה הם לא הגיבנת של ההתחזקות. הם ההתחזקות עצמה. שהלוא הדבר העיקרי הקובע הוא המאמץ ( לפום צערא אגרא), וככל שאתה מתאמץ יותר אתה מגשים את ההתחזקות שלך. ולפעמים   נופלים. זה טבעי, זה חלק מהסיפור עצמו. ככה זה כשאוהבים. גם כשאוהבים מאוד   לעתים נשחקים, וצריכים לחפש דרכים חדשות ומעוררות. הנפילה הזו היא כל כך צפויה וכל כך הגיונית. היא מתרחשת, והיא גם הזדמנות לחלץ מתוך עצמך עוד כוחות ועוד יכולות שטמונים בך. ושום דבר לא דפוק בך. להפך. אתה הכי נורמאלי והכי טבעי שאפשר. וכך, כשאתה מספר לעצמך את הסיפור הזה, שהוא יותר נכון ויותר אמיתי   תצליח יותר. האם אתה יכול ללכת בדרך זו?
שאלה: ששמע ישראל: קודם כל רוצה להודות על האתר הנפלא הזה ועל הזמן שאתם מקדישים למענה על השאלות טוב לדעת שיש למי לפנות :) השאלה שלי היא כזאת אני בחורה חילונית אבל מאוד מאמינה מקפידה על כמה דברים שמעתי על תפילת שמע ישראל והייתי רוצה להתחיל להתפלל השאלות שלי הן: 1. האם גם נשים יכולות להתפלל? 2. מתי מתפללים בבוקר? בערב? מבולבלת. 3. מהו נוסח התפילה שיש להגיד? 4. שמעתי שיש גם משהו שנקרא שמע שעל המיטה. מה זה? זה מתאים לנשים? אשמח להבהרות ושוב
תשובה: ב"ה, ישר כח על ההנהגות שאת מקבלת על עצמך! 1. ראוי שגם נשים יקראו קריאת שמע, 2. פעמים ביום קוראים את שמע, פעם אחת בבוקר. ופעם שניה בלילה. 3. הנוסח כתוב בסידור: שמע ישראל אדוני אלהינו ה  אחד. ואהבת את אדוני אלהיך, בכל-לבבך ובכל-נפשך ובכל-מאדך. והיו הדברים האלה, אשר אנכי מצוך היום על-לבבך. ושננתם לבניך ודברת בם, בשבתך בביתך ובלכתך בדרך, ובשכבך ובקומך. וקשרתם לאות על-ידך  והיו לטטפת בין עיניך. וכתבתם על-מזזות ביתך, ובשעריך. 4. קריאת שמע שייכת לכולם, ואומרים אותה לפני השינה. דני ארגמן, אפשר גם להתקשר 0527710491
שאלה: יייחוד: ב"ה תמיד כשאני עושה ביביסיטר הבעל בד"כ מחזיר אותי באוטו לבית- נסיעה של 3 דק בדרך כלל. תמיד ידעתי שאין בעיה בייחוד חלילה במכונית, גם כשיש חושך. לאחרונה למדתי הלכות ייחוד וראיתי שהדבר לא פשוט בכלל: " 3 מכונית: איסור ייחוד קיים גם במכונית, כי יש חשש שמא יעצור (למרות שכאשר אין ייחוד, כגון בפתח פתוח, אין חוששים שמא ינעל את הדלת, אך כאן יש מצב של ייחוד אלא שיש מגבלות טכניות). לכן הנסיעה מותרת רק כשניתן לראות מה שקורה במכונית (אור יום או פנסי רחוב) וכאשר מידי כמה דקות עוברת מכונית. אם עוברות מכוניות אך יש חושך, ניתן להקל ע"י הדלקת אור במכונית. כאשר חסרים התנאים הנ"ל ניתן להקל רק בשני אנשים עם אשה אחת או בשלוש נשים עם איש אחד. כמו כן, ניתן להקל באישה שבעלה בעיר (לשיטות המקלות בכך). וכך ניתן להקל אם יש שם ילד או ילדה מעל גיל 5. בשעת הדחק או במקום של סכנה ניתן לקחת טרמפיסטית גם כאשר לא קיימים התנאים הנ"ל (ומ"מ ראוי להדליק אור במכונית), כיוון שבשעת הנסיעה לא קיים חשש למעשה עבירה, וכאשר יעצרו יש בדרך כלל מכוניות נוספות (או מחסומים צבאיים עם אנשים נוספים) ואם יעצרו באמצע הדרך יחששו שיעצרו לידם מכוניות. ובפרט יש מקום להקל במקרה זה, בכביש שאי אפשר לעצור בו (או שמסוכן לעצור בו). ומכל מקום כל זה הוא בשעת הדחק, אך באופן נורמלי צריך להקפיד על התנאים הנ"ל גם בנסיעה במכונית. " אז בד"כ כשמסיעים אותי, זה הבעל והאישה בעיר (בביתם) ויודעת את העניין. אף פעם לא הסיעו אותי כשהאור במכונית היה דלוק. האם אכן זה ייחוד?!.
תשובה: בנסיעה של שלש דקות אין יחוד. ובכלל לעניות דעתי בנסיעה בעיר אין יחוד. שהרי בזמן הנסיעה האדם עסוק בנסיעה, ולא חוששים שיעצור פתאום באמצע הכביש כיוון שהדבר מסוכן וכל רגע יכולה להגיע מכונית. וכמו כן אין לחשוש שמה יסטה ממסלולו ויעבור איסור, כשם שאין אוסרים להיות במקום שבו אין יחוד (למשל חדר שפתוח לרשות הרבים) מחשש שמא יכנס לחדר בו יש ייחוד.
שאלה: ההאם אני מאמין באלוהי היהדות?: אני מאמין באלוהים כמציאות אמת. אני גם מאמין שאם אני מאמין במשהו זה קודם כל כי זה מה שהוא רצה. לכן,אם אני אדם טוב או רע,מאמין בנצרות או ביהדות,וכו,זה קודם כל כי זה מה שהוא רצה. האם אני מאמין באלוהי היהדות?
תשובה: קשה להגדיר מהי אותה "יהדות", והיא לא נכנסת להגדרות מדויקות. אולם באופן כללי נראה לי כי אינך מאמין באמונת היהדות. אחד מעיקרי האמונה של היהדות, מעבר לשלושה עשר עיקרים, הוא עקרון הבחירה החופשית. ריבונו של עולם יכול היה לקבוע מה יהיה בעולם, ולמנוע כל בחירה חופשית   אולם לא כך הוא ברא את העולם. הוא ברא את העולם בדרך מופלאה, בה לבחירה החופשית של האדם יש משמעות עמוקה מאוד. בשל כך יש פרשיות שכר ועונש בתורה, והיא לא אומרת כי מה שאירע   אירע בגלל שהקב"ה רצה כך או כך. יש כמובן מערכת נסתרת מעינינו של הנהגת ד  בעולם, אולם אנו צריכים להתייחס בראש ובראשונה אל עצמנו כאל בעלי "צלם אלוקים", ולדעת כי מה שמתרחש בעולם הוא בראש ובראשונה תוצאה של הבחירה שלנו.
שאלה: ממניין ליד בית כנסת: יש בית כנסת בשכונתי שפעיל בשבתות וחגים. זהו בית מגורים צמוד קרקע שחלקו גן ילדים. בתוך גן הילדים יש ארון קודש וכך זהו גן ילדים בימי חול ובית כנסת בשבתות וחגים. ישנו רצון לקיים מניינים גם בימי חול, אך בגלל הגן החליטו לקיים את המניין בחלק אחר של הבית (חצר מקורה של הבית). האם לפי ההלכה ניתן להוציא את ספר התורה למקום אחר בבית זה?
תשובה: וברכת ד  אפשר. אבל שילוו את ספר התורה בצורה מכובדת מהארון עד לחצר. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: זזוג שמתגרש - איך הוא מתייחד שוב?: מה הקטע שלהם? כלומר אני רואה מלא שאלות על זוג שמתגרש ואח"כ מתייחד מקיים יחסים ואני לא מבינה מאיפה זה בא ואיך הם עושים את זה. התגרשתם למה שתרצו להיות ביחד? ואם אתם כן רוצים להיות ביחד אז למה שלא תתחתנו שוב? מה הקטע פה? אני משוגעת או שהעולם משוגע?
תשובה: שאלה מטרידה זו אינה מופנית לכתובת הנכונה. היא צריכה להיות מופנית למי שעוסק בתורת הנפש - פסיכולוגיה וכדו. מה למדתי מניסיוני? למדתי מניסיוני כי זוגות רבים מתגרשים כי הם חשים שהם לא יכולים לחיות עוד ביחד  בד בבד, לאחר הגירושין, הם מגלים עד כמה קשה לחיות בנפרד, והם נותרו אנשים שרוצים חיבוק. והמציאות המורכבת הזו יוצרת מבנים עקומים כמו שאת מתארת. האולם לא השתגע. יש בו אנשים במצוקה, של קושי נורא בקיום זוגיות מחד גיסא ובחיים בלעדיהם מאידך גיסא. הם בוחרים בפתרונות הלא-נכונים, שגם אינם מובילים אותם לשום מקום, וגם פוגעים בקדושת הקיום המיוחדת לישראל. במקום לבחור בדרך אחרת, טובה הימנה.
שאלה: קקפה מחנות פתוחה בשבת: האם מותר לקנות קפה בחנות שפתוחה בשבת?
תשובה: אני אתייחס כאן אך ורק בחנויות במדינת ישראל. מעיקר הדין, עדיף כמובן להיכנס לחנויות סגורות בשבת ובעלות תעודת כשרות בתוקף. כעקירון, יש לתעדף חנויות יהודיות סגורות בשבת על מנת לעזור לעסקים מסוג זה, ולעודד מודעות ושמירת שבת בקרב האוכלוסיה הלא שומרת שבת. אך בזמן נסיעה ארוכה, ואם הנהג חש בעייפות, מותר לו להיכנס לחנויות פתוחות בשבת - כגון תחנות דלק וכו  - ולרכוש שם קפה. הקפה, הסוכר והחלב כשרים בכל מקום. (אין לחשוש מבישול גוי בעניין הקפה! ) יש לבקש קפה בכוס חד-פעמי. בנוגע למאפה - ניתן לקנות אך ורק מאפה סגור עם חותמת כשרות עליו. יש להקפיד לא לאכול ולא לשתות בחנות מחשש "מראית עין". בברכת (התשובה ניתנה מהרב יעקב אוחיון) רבני ורבניות בית הלל עונים לשו"ת גם בפייסבוק
שאלה: ממשמעות דין הקדש: לכבוד הרב. ראיתי שחבר כתב שמו בספר ששייך לו, כעין שכותבים לה"ו בחזקת פלוני.רק בנוסח יותר משוכלל, ואני מצטט: "לה"ו שייך לריבונו של עולם. מופקד אצל פלוני" ועלתה בי מחשבה שמא יש בזה משמעות של דין הקדש, והבעיות שבזה. 1) מה דין הספר? האם בלשון זו יש חריגה מסתם מנהג להזכיר עניינים אמוניים, עד כדי חלות מסויימת של דין הקדש, כמו המקדיש סתם לשמיים? 2)אם אכן בעייתי - מה לעשות בספר? 3) אם אין שום משמעות: האם בכלל מותר לכתוב כך? האם יש עניין בהוספות מעין זו או שזה סתם מעשה הבל וכל המוסיף גורע? אודה מאד לרב על התשובה. אשמח אם הרב יוכל לפרט בתשובה, כמה שיוכל מפאת קוצר זמנו. אמתין בסבלנות.
תשובה: ישנו עקרון בכל המצוות שחלות על ידי דיבור האדם (נדרים, נזירות, ערכים, הקדשות, תרומות) שהכל הולך אחר לשון בני אדם, ואם ברור לכולם שאמירה מסויימת אין זו המשמעות - כך הדין. לדוגמא: אם אדם לוקח תפוח מערימת תפוחים ואומר שהוא מרים אותו, וכולם מבינים שהכוונה היא כדי לשחק איתו ג אגלינג - למרות שלשון כזאת יכולה להתפרש כהפיכתו לתרומה, הדין שהתפוח לא נהיה תרומה. וכך גם המקרה שלנו, ברור לכולם שכשכותבים בנוסח שכזה אין הכוונה אלא להביע את ההכרה בהיותו של הקב"ה "קונה שמיים וארץ" ולא הקדש, ולכן הספר אינו מוקדש. (עיין ברמב"ם ספר הפלאה הלכות ערכין וחרמין פ"א, י"ז, פ"ב, ה"ה ועוד). לכן אין מניעה לכתוב כך.   התשובה ניתנה ע"י חתן הרב עוזיאל.
שאלה: ששאלה בנושא תורה: לכבוד הרב אני נתקלתי בשאלה שכתובה בתנ"ך:ככתוב :"למטהה יהודה כלב בן יפונה "ואיני יודעת מזה "המטה" אשמח לקבל תשובה :)
תשובה: המטה הוא שבט.
שאלה: בבית חולים: דילמה של רופא: אני סטודנט לרפואה, ולפני מספר חודשים התחלתי את שלב הלימוד בבית החולים. בהליכה במסדרונות המחלקה יש לך עשרות הזדמנויות לסייע למטופלים, חלק סיוע טכני וחלק סיוע חברתי נפשי. בנסיבות רגילות אילו היית נתקל בסיטואציה שבה אדם במצב קשה וזקוק לעזרה, לא היית מהסס. אבל בבית החולים חולפים על פני הזדמנויות כאלו כאילו כלום. אני באמת משתדל לעזור, ולא להיות מהרופאים שמטפלים במחלה אבל עיוורים לחולה, אבל אין ביכולתי לעצור בכל זמן ולכל אדם. כך קרה שלקחתי בדיקת דם לאחד המטופלים, שהיה במצב קשה מאד מבחינה רפואית אבל בהכרה מלאה ולא היתה לו משפחה, והוא ביקש ממני שאביא לו תה. הסברתי לו שעליי לקחת בדיקות דם לשאר המטופלים בחדר, ואביא לו כשאגמור. הוא חזר וביקש והושיט את ידו, אבל אני ראיתי שאיני עומד בשעת הגג ללקיחת הבדיקות וכך קרה שמצבו הידרדר לפני שהספקתי להביא לו את התה והוא נפטר מספר שעות לאחר מכן. היו מחזות קורעי לב במחלקה שעודם איתי, ואני נזכר בהם בזמן ריצה או לפני השינה, אבל האירוע הזה לא נותן לי מנוח כבר יותר מחודש. וזה שמדובר אולי ב"כורח המציאות" לא משנה את העובדה שמבחינה מעשית זוהי התעלמות שיטתית מהמצוקה של האחר, שלפני שנה היתה נראית לי לא פחות מרוע לב. אין לי עם מי לדבר על החוויות הללו.
תשובה: ששיתפת אותי בדבריך. אני מכיר את המציאות הזו היטב. לא בעוצמות שאתה מדבר עליהן, אולם גם רב מוצא את עצמו צריך לעשות דברים שלעתים דוחים אנשים אחרים הזקוקים למשהו אחר. יש גם אגדות בח העוסקות בשאלת הדחייה של מי שזקוק לעזרה, אולם הן לא עוסקות במצב שלך. ומדוע? שכן אתה לא דחית את הסיוע לו למטרות זרות ולא נכונות. גם לא מעצלות. גם לא מאטימות לב. אתה "עוסק במצווה", מוטלת עליך מצווה לקחת דם מחולים, ואתה צריך להתמסר לזה. לא זו בלבד, אלא שעל זה אתה גם תקבל משכורת, ואתה מחויב למעביד. בשל כך, אתה נתקל ותמשיך להיתקל במצבים אלה דבר יום ביומו. מה אני מציע לעשות? כמו בכל מקום של סתירה בין דברים טובים שצריך לעשות את כולם   לנסות בראש ובראשונה שלא לאבד את הרגישות, ולא להיות אטום למצוקתם של אחרים. לקבל על עצמך כי כשתיתקל במצבים מעין אלה בעתיד   תשאל בכנות את עצמך בראש ובראשונה האם אתה יכול לעשות את שניהם. אם לא   אל ירך לבבך, והתמסר לעבודתך. אם כן   אל תישחק, אלא המשך להיות רגיש, ולהביא כוס תה לחולים. כך תהפוך את האירוע הכואב שעברת למהלך של תיקון ויצירה, לאמור: דווקא הכאב הנוכחי שלך יעצב את דרכך הנכונה בעתיד, ובכך אתה מהפך את הכאב לבשורה פנימית עמוקה. האם אתה יכול ללכת בדרך זו? ובהצלחה
שאלה: ננישואים אזרחיים: רב יקר,כבר הרבה זמן אני חסרת תשובות, אינני יודעת מה לעשות. לפני כמה שנים הבן שלי שלא נדע מצרות יצא מהארון בפני ובפני בעלי. כמובן שהתנגדנו בתוקף וניסינו להסביר לו כי הוא מבולבל וצריך טיפול הוא החליט להמשיך בדרכיו. בעלי וילדיי האחרים ניתקו איתו קשר, אני שומרת איתו על קשר מסוים אך לא יותר מדי מעורבת. בשבוע שעבר נודע לי כי הוא מתכנן להתחתן "נישואים אזרחיים" עם הבן זוג שלו, מה עליי לעשות??
תשובה: ב"ה, במצב כזה הבן עושה מה שהוא רוצה, כנראה הוא בטוח בדרכו, אבל מדרך זו לא יוצא שום דבר טוב וטבעי, יתכן שבעתיד הקרוב או הרחוק הוא ימצא את עצמו בדרך לא דרך, וחשוב שתמיד יהיה לו לאן לחזור, אפשר להבין את תגובת הבעל או האחים, אבל את שעדין שומרת על קשר, חשוב להמשיך לשמר ערוץ דיבור שכל אימת שירצה לחזור ידע שיקבלו אותו. דני ארגמן
שאלה: ננרות שנמסו על כלי אוכל: לרב! הדלקתי נרות (לא נרונים) על צלחת אוכל מחרס. השעווה המותכת ירדה אל הצלחת. מה דין הצלחת, מאחר שנגעה בה שעווה לוהטת? אילת
תשובה: כיום כמעט כל הנרות נעשים מחומר כשר (פרפין) ולכן אין בעיה. וזה בתנאי שהוא לא נר מיוחד מסוג אחר.
שאלה: עעירית: ברצוני לדעת כיצד מנקים עירית מחרקים? מראש ושבת פיני
שאלה: ההתבוללות: לרב. בתקופה האחרונה יש הרבה התבוללות בין יהודיות לערבים! הערבים מנסים בכל דרך להרוס את יהודיות ולפרק משפחות, הם מפתים בנות בכסף פינוקים ועזרה בבית וכו. חלק מהבנות יש להן מצוקה בבית ושאר הבחורות מתערבבות איתם כי הן פרוצ. כואב לי שהערבים ימח שמם מצליחים להפיל יהודיות מנצלים אותן מינית וגורמים להן להתאסלם ולהוליד להם ילדים (מחבלים) שבעתיד ילחמו בנו. יש אירגון בפייסבוק "ארגון להב"ה שמונע התבוללות ומציל יהודיות מכפרים והם גם מפרסמים המון מקרים של ערבים ויהודיות בכל יום שבנות שולחות להם בהודעה. וחלק מהמקרים ישנן חרדיות שהן נשואות שפירקו חיי נישואים בשביל ערבי :( ודתיות שעובדות בסופרים שיש שם בחורים צעירים ערבים שמפתים אותן ומחמיאים להן והן יוצאות איתם בסתר שההורים לא יגלו. זאת תגובה של ערבי שהגיב באירגון הזה : "המטרה שלי בחיים היא להכשיל את בנות ישראל! בשביל זה אני חי! המטרה שלי בחיים היא לפרק משפחות ולהשפיל יהודיות! כןן!! אבא שלי שונא יהודים יותר משהוא אוהב אותי" מה עושים עם הדבר הזה??? אני מפחדת להסתובב בחוץ אני גרה לא רחוק מכפר של ערבים והם זורקים מילים כל כך מגעילות וכבר עברתי לפני כמה שנים שהציקו לי קבוצה של ערבים ונגעו בי :( כמה משפחות דתיות וחילוניות נהרסים מידי יום אני מזועזעת ואין מי שישמור עלינו!!!
תשובה: וברכת ד  את צודקת בהחלט. פני בבקשה למזכירות היישוב או המועצה שבאזורך, וכן לרב המקומי שהם ינסו לטפל בנושא. יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: דדם בעצמות העוף: כבוד הרב,רציתי לשאול אם ישנה בעיה בדם בעצמות העוף או שכל הבעיה היא רק בצרירות בעוף עצמו?
תשובה: תשובה: הבעיה היא רק בדם שנצרר מחמת מכה עיין שו"ע יור"ד ס  ס"ז סעיף ד נצרר הדם מחמת מכה, אסור לבשלו עד שיחתוך המקום וימלחנו יפה, אבל מותר לצלותו בין בשפוד בין על גבי גחלים, אפילו בלא חיתוך ומליחה. הגה: וי"א דמשום זה יש להחמיר לקלף בית השחיטה או לחתוך באותו בשר קודם מליחה, הואיל ונצרר שם הדם בשעת שחיטה (ארוך כלל א  וכל בו).
שאלה: ששיער בשבת: ב"ה האם מותר לי לעשות קוקס בשבת (בלי מברשת או מסרק אלא לאסוף עם היד ולהכניס לגומיה?)?. לפעמים גם כשלפני שבת השיער מסודר. עדיין בלילה בשינה הוא מתפרק וכו. בנוסף- האם מותר לי להרטיב את הידיים במים ולהעביר על הלמעלה בראש (כדי שלא יקפצו שערות)?
תשובה: א. לסדר את השיער - מותר, כיוון שלא מוכרח שיתלשו שערות. ב. להרטיב את השער - מותר, כיוון שאין פה לא סחיטה ולא רחיצת הגוף.
שאלה: ננגיעה לפני חתונה וטהרה: לכבוד הרב, אני נפגשת עם בחור דתי ועלתה לשנינו שאלה: אם אני אלך ואטבול במקווה, ואתחיל להקפיד על הלכות נידה לפני החתונה- נוכל לגעת אחד בשניה? כמובן בלי קיום יחסי אישות, אלא חיבוק, ליטוף וכו. כמו כן אציין שאנחנו מאד מקפידים להיפגש במקומות פתוחים וציבוריים. :)
תשובה: ב"ה, אסור לרווקה לטבול, וגם אם טובלים עדין אסור להתקרב. חוץ מאיסור נדה יש גם איסור קרבה. דני ארגמן
שאלה: תתקוני הזוהר: ישנם ספרים וקונטרסים שנקראים תקני הזוהר השאלה זאת היא מתי קוראים ואומרים את זה ומה זה נותן מבחינה רוחנית ו
תשובה: וברכת ד  תחילה גומרים ש"ס משניות, לאחר מכן ש"ס גמרא, לאחר מכן שו"ע וכל נושאי כליו, בינתיים לומדים, כוזרי, מורה נבוכים ומהר"ל. לאחר מכן לומדים זוהר ולאחר מכן לומדים תקוני זהר. בהצלחה יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: דדיסקוטק: האם יש איסור הלכתי לבקר לבלות בדיסקוטק? אני לא מתכוון לרקוד ולהשתכר אלא לצאת שם עם חברים.
תשובה: מעולם לא דרכתי במקומות כאלה. מתוך שיחה אקראית עם מי שמגיע לשם, הבנתי שהתכלית של המקומות הללו היא לעורר את היצרים. לשם כך רוקדים ושותים, משום כך מתלבשים בסגנון מאוד מעורר. אין לאדם דתי מה לעשות במקום כזה. צעיר לובש כיפה שנמצא במקום כזה לא רק מטמא את נשמתו אלא גורם חילול השם.
שאלה: תתרומת ספר הפטרות: ושבוע טוב, סבי היקר, אביה של אמי נפטר לפני כחודש. אנו מעוניינים לתרום ספר הפטרות לעילוי נשמתו, ועילוי נשמת סבתי (אשתו) שנפטרה לפני כעשור. 1. האם יש מניעה לתרום ספר הפטרות עודנה אמי בשנת אבל? כוונתנו לתרום ספר ההפטרה בצניעות- ללא תהלוכה, ריקודים, שירים אלא כיבוד קל ודברי תורה. 2. במידה ונתרום ספר הפטרה, האם יש מניעה מצד משפחתי המורחבת של אמי לתרום ספר תורה על שמו? אני צופה כי בהמשך יחלו לאסוף כספים להכנסת ספר תורה. האם יש מניעה שייתרמו על שמו פעמיים- פעם אחת על ידי הורי ואחיי, ופעם אחת ע"י משפחתי המורחבת (דודים, דודות, בני דודים). ב אלמוני
תשובה: 1. מותר לתרום בשנה הראשונה. מותר ורצוי. 2. מותר לתרום שני ספרים לעילוי נשמה.
שאלה: ששמירת נגיעה: אני נערה דתייה בת 13. הולכת עם קצר, מכנסיים. אני מתלבטת קשות אם לשמור נגיעה. שמרתי נגיעה שנה וחצי, לא היה לי קשה, לא הפסקתי מלחץ חברתי. הפסקתי כי הרגשתי שמתעסקים בזה כ כ הרבה, אני מסתובבת הרבה בסביבה חילונית. וגם כי הרגשתי שזה לוקח לי המון אנרגיה כי אני לא מסתובבת עם שומרי נגיעה והייתי נגררת לדיונים ארוכים. אני שומרת על הגבול שלי, אני לא מחבקת, מנשקת וכו. זה רק כיפים, יד עזרה לקום, וכו. האם תוכלו להסביר לי מה לעשות?! המון פעמים הפנו אותי למאמרים ארוכים וכו. אני מבולבלת. אשמח בלי הפניות, אלא מה יהיה הכי טוב בשבילי בשורה התחתונה.
תשובה: לך. מה בכלל צריכה להיות השאיפה של כל אדם בעולם? אותי לימדו, שכל אדם, צריך לשאוף בכל זמן להיות "יותר טוב" מבחינת המידות והרמה הרוחנית שלו. זה אומר, שאין זה נכון לקבוע על אדם שהוא "לא טוב", אלא- כל אחד, יכול היום להיות "יותר טוב" מאתמול, ומחר- "יותר טוב" מהיום. הקשר שבן גבר לאשה, הוא קשר רחב ועמוק, ומרכיבים אותו תחומים רבים. נאמנות, אינטימיות, כבוד, אחריות, וגם תשוקה מינית. את לא רואה בנגיעה "סתמית" של בן ובת בגילך, מעשה בעל משמעות מינית, ובצדק, (בהמשך אביא לכך דוגמא מהתנהגות של אחד מחכמי הגמרא) אבל יש גבול דק מאד, ולא מורגש, בין התנהגות חפשית בין בנים לבנות, שאין לה משמעות מינית, לבין התנהגות שהבן רואה בו משמעות מינית והבת לא, והמשך להתנהגות שגם הבת כבר מבינה שיש לו משמעות מינית. בגלל שהגבול הוא דק ואינו מורגש, והחשש ממעבר הגבול הוא כה גדול, כי התשוקה המינית היא כה חזקה, ונעימה, ואינה דבר רע, אלא להיפך, לימדו אותנו חכמי המוסר וההלכה, להתרחק מאד מכל מה שקשור לכך. הרב אברהם יצחק קוק, רבה הראשי של ישראל (נפטר בחודש אלול, שנת תרצ"ה, היא 1935, והוא בן 70) כתב על זה כך ("מידות הראי"ה", ערך "צניעות"): "מפני יקרת ערך הצניעות, נדחית מידת  דרך ארץ  ממקומה, עד שלא לשאול ב אשה". בתלמוד הבבלי, במסכת קידושין (דף ע  עמ  א ) מלמדים אותנו שאדם לא ישאל בשלומה של אשה שאינה אשתו, או קרובה מהמעגל הראשון שלו (אם, אחות וכו ). מה הבעיה בזה? מה, יש בזה חוסר צניעות אם אני שואל חבר שלי "מה אשתך?" ובאמת היום אנחנו לא מקפידים על עניין זה. אבל הרב קוק לימד אותנו לאור ההוראה הזו בגמרא, יסוד חשוב, בהבנת ההתייחסות לנגיעה של נער ונערה בני 13, 17 וכו : נכון, אין בנגיעה שאת מרשה לעצמך שום "צליל" אירוטי- מיני. אבל בכל זאת, בגלל ה"מדרון החלקלק" בין נגיעה בלי משמעות מינית, לעבר נגיעה בעלת משמעות מינית, ראו חכמינו להגביל התנהגות זו. הגמרא (בבלי) במסכת כתובות, דף י"ז עמ  א, מספרת שהאמורא רב אחא היה רוקד בחתונות, כשהוא מרכיב את הכלה על כתפיו. מה את אומרת על זה? האם זה מותר? ומה עם "שמירת נגיעה"?. שאלו אותו תלמידיו: האם אנו נלמד ממך, וננהג כך גם אנחנו בחתונות? אמר להם: אם כשאתם מרכיבים את הכלה על הכתפיים, אתם לא תרגישו שום ריגוש, ממש כאילו אתם מרכיבים קורת עץ, תלמדו ממני, ותנהגו כך. אבל אם לא- אל תנהגו כך. לא הפניתי אותך למאמרים ארוכים, השתדלתי לענות לשאלתך. אינני בטוח שעכשיו את מרגישה פחות מבולבלת ממה שהרגשת קודם, ולא כתבתי לך מה, לדעתי, "טוב בשבילך בשורה התחתונה".
שאלה: ללהפסיק לחטוא לגמרי: מדי פעם אני חוטא(לאו דווקא בחטא מסוים) ואני מרגיש חרטה גדולה,ומנסה לחזור בתשובה. האם זה אפשרי לצאת מהמעגלים של חטא-תשובה? לחיות חיים נטולי חטא? לפעמים אני ממש מתייאש מעצמי שבסופו של דבר גם אם אני מתקן את עצמי וחוזר בתשובה-אני לא יוצא מהמעגל האין סופי הזה.
תשובה: איני מכיר דרך כזו. יצר הרע הוא זקן אשמאי ערמומי, שגם כשאנו סוברים שאנו מנצחים אותו - הוא מוצא טכסיסים חדשים, ומערים עלינו, ונכנס לתוכנו. לא זו בלבד, אלא שח מלמדים אותנו שיש לו גם תפקיד חיוני בעולם. הם מספרים כי בשעה שעם ישראל ביקש שיתבטל יצר הרע של עריות - מצא העולם את עצמו ללא קיום יחסי אישות וממילא במצב של השמדה עצמית. הצירוף של היכרותו העמוקה של היצר עם מי שאנחנו באמת, ובד בבד תפקידו החשוב בקיום העולם - יותיר אותו בתוכנו לאורך חיינו כולם. על כן, אין לנו אלא לחיות חיים בצלו, לדעת להתמודד איתו, לנצל אותו, לא להיכנע לו, וגם לזכור שלא להתעסק רק איתו, אלא להפנות את עיקר מאמצינו לבניית האור והטוב שיש בתוכנו, וזה עצמו מצמצם את פעילותו. ובהצלחה