LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: האם חייבים לבדוק דובדבנים ופטל?: קניתי פטל ודובדבנים בחנות שהם כמובן כשרים (הכשר רבנות, היתר מכירה). הן הפטל והן הדובדבנים כשרים. הפטל נמצא במקרר והדובדבנים על המדף. מבחינת המזיקים - האם רצוי ונדרש לחצות כל פטל ודובדבן ולבדוק שאין בו מזיקים או שניתן לסמוך על הכשרות? האם חציה של הפרי היא הנהגה טובה או חומרה בעלמא? וכן רציתי לשאול אודות תות עץ טרי וגוג י ברי מיובש וכן דובדבן יהודים מיובש (שניהם בכשרות רבנות). ישר כח ותזכו למצוות
תשובה: וברכת ד' הכשר הרבנות איננו על חרקים (אלא א"כ צויין במיוחד). על כן עליך לדאוג לנקוי הפירות מחרקים לבד. בייחוד בפתל שהחרקים נמצאים בין הגרגירים קשה מאד לנקות, אבל דובדבנים צריכים שטיפה חצונית וקל לנקותם. תות עץ מאד קשה בבדיקה אבל אפשרי. ואילו הגוג'י ברי אפשר לנקות בהשרייה במים פושרים. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ
שאלה: קודם הבדלה או קודם הדלקת נרות? : בבקשה תענו על שאלתי לפני שנכנסת השבת?.ברשותך. שבועות במוצאי שבת הזה שיוצאת שבת מה עושים קודם מדליקים נר ליום טוב או עושים את ההבדלה? כי אני יודע שהנוסח של ההבדלה יוצא ביחד עם הקידוש של יום טוב
תשובה: אחרי זמן צאת שבת, קודם כל אומרים 'ברוך המבדיל בין קודש לקודש' או מתפללים ערבית ואומרים בתפילה 'ותודיענו' (נוסח מיוחד, במקום 'אתה חוננתנו'), ואז מעבירים אש ומדליקים נרות יום טוב. את ההבדלה עושים אחר כך, כחלק מהקידוש. את יכולה ללמוד את ההלכות בעניין בקישור הבא: בברכת התורה, מערכת האתר
שאלה: מנחה של שבת ביחידות: ב"ה רציתי לשאול אילו קטעים לא אומרים בתפילת מנחה של שבת ביחיד (הכוונה גם לקטעים בהם מתרחשת הוצאת ספר תורה), והאם אומרים קדושה ביחיד (אם אני לא טועה כך נקרא הקטע שבא לאחר "ובא לציון גואל.")?
תשובה: אומרים את כל הקטעים שלא קשורים להוצאת ספר תורה, שהם: "ויהי בנסוע", "בריך שמיה", הולכת ספר התורה והכנסת ספר התורה. חוץ מזה אומרים הכל כולל "ואני תפילתי" שלפני הוצאת ספר התורה, וגם "ובא לציון". "ובא לציון" נתקן ליחיד שלא אומר קדושה, אמנם תמיד אומרים את הקטע הזה, גם בציבור, אבל במקור הוא נתקן למי שלא אומר קדושה. הרב שלמה בורנשטיין
שאלה: השתחוות נשים בתנ"ך: יש שאלה שרציתי לשאול ולא יצא לי. בתנ"ך מבואר כבר כמה פעמים על נשים שהשתחוו בתנ"ך, כמו אביגיל או בת שבע, רציתי לדעת מה פשר העניין, מדוע היא הייתה צריכה לעשות כן, האם זו ענווה או משהו? אשמח לתשובה
תשובה: לשואל בשתי הדוגמאות שציינת מדובר בהשתחוויה לפני מלך ישראל, וכבר פסק הרמב"ם (הלכות מלכים פרק ב הלכה ה): "המלך מסתפר בכל יום, ומתקן עצמו ומתנאה במלבושין נאים ומפוארים, שנאמר מלך ביפיו תחזינה עיניך, ויושב על כסא מלכותו בפלטרין שלו, ומשים כתר בראשו, וכל העם באין אליו בעת שירצה, ועומדין לפניו ומשתחוים ארצה, אפילו נביא עומד לפני המלך משתחוה ארצה, שנאמר: 'הנה נתן הנביא ויבא לפני המלך וישתחו למלך'". ואם נביא מחויב להשתחוות לפני מלך ישראל, על אחת כמה וכמה שנשות ישראל מחוייבת בכך. נאמנה
שאלה: שאלת המשך לת לרשות הטבע והגנים: ויישר כח על התשובה המאירה והמחכימה! רציתי לשאול בנוסף כדי להבין באופן ודאי וברור: 1. בתחילת המסלול שעשיתי היה שלט של רשות הטבע והגנים שמודיע שמי שנכנס דרך כניסה זו- יצטרך לשלם בסוף המסלול בעמדה של רשות הטבע והגנים. (יכול להיות שגם כתוב שמי שלא ישלם- יקבל קנס.) ובמסלול עצמו- יש פקחים שמסתובבים. אני לא זוכר בוודאות אך אני חושב שאחד מהפקחים שאל אותי ועוד קבוצת מטיילים באופן כללי האם כבר שילמנו, ואני לא עניתי, אלא חלק מקבוצה ענו (או שאולי הוא הזכיר באופן כללי לכולם, שמי שלא שילם- שיעלה למעלה וישלם. איני זוכר בוודאות). לבסוף אני יצאתי לכביש, כפי שציינתי בשאלה הקודמת, ולא עליתי לעמדה של רשות הטבע והגנים כדי לשלם. בכל אופן, האם למרות כל הדברים הללו זה נחשב שהמדינה "ויתרה" על זכות הגביה שלה מהמטיילים? 2. מדוע לא צריך לשלם על ההנאה של תחזוקת המקום שנהניתי ממנה ישירות (סימון שבילים, ניקיון המסלול וכד )? אשמח לתשובות מפורטות. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "ת לרשות הטבע והגנים"
תשובה: א. כפי שכתבנו בתשובה הראשונה לא עליך מוטלת החובה להיות גובה המסים של המדינה, ועל כן על אף אם התריע הפקח על כך שצריך לשלם אינך צריך להתאמץ במיוחד ללכת לשלם. ב. אופן גביית הת של המדינה אינו על ההנאה אלא בצורה של מסים. וראיה לכך אפשר להביא מכך שאין הבדל בין הת שהמדינה גובה מאדם שהיה יכול לטייל גם בלי סימוני השבילים לת שהיא גובה מאדם שאינו יכול לטייל ללא הסימונים, על אף שוודאי הנאתו של השני גדולה בהרבה. גם לגבי ניקיון המסלולים המדינה דואגת לניקיון מסלולים רבים ואף על פי כן אין היא לוקחת כסף על כל המסלולים. מכך ברור שהמדינה אינה דורשת ת על ההנאה של האדם אלא היא דורשת מסים, וחובת ת המסים היא בגבולות שהגדרנו בסעיף הקודם ובתשובה הקודמת. הרב יהודה חי לנזר
שאלה: מחיצה בשבת: לרב. האם מותר להניח סדין על חבל מתוח בבית כנסת כדי שישמש מחיצה לצניעות בשבת? האם מותר להשתמש במקלות כביסה?
תשובה: מותר לכתחילה לתת את הוילון על הסדין ואף לתת עליו אטבי כביסה שיחזיקו אותו, רק צריך להקפיד שהמחיצה לא תהיה קבועה ובכל שבת יטלוה ולא ישאירו אותה משבת לשבת, כי אז יש חשש לבניין קבע. ועכשיו ארחיב מעט במקורות שאלתך- שאלתך היא ממש דיון בגמ' ובראשונים. ישנה ברייתא במס' שבת דף קלח. שאומרת שאסור לעשות אוהל קבע בשבת ואם עשה חייב חטאת. המשנה במס' שבת דף קכה: מביאה מחלוקת בין ר"א לחכמים האם מותר לסגור את פקק החלון. הגמ' מבארת את דברי המשנה: לכו"ע גזרו לאסור עשיית אוהל עראי בשבת אטו אוהל קבע. וכל המחלוקת בין ר"א לרבנן האם מותר להוסיף על אוהל עראי שקיים עוד: ר"א- אסור להוסיף ולכן אסור לסגור את החלון, ואילו חכמים התירו לסגור את החלון ולהוסיף על אוהל עראי שקיים כבר. ישנה גמ' במס' ערובין שאומר ששמואל התיר לשים מחיצה בשבת בדרשה בין נשים לגברים לצניעותא. וכן ישנה גמ' בשבת דף קלח. שאומרת שמותר להשים וליטול את הוילון בשבת. אמנם נחלקו הראשונים מה זה בדיוק החלון שהוזכר במשנה: רש"י הבין שחלון שמדובר כאן זה לא חלון בדופן הקיר אלא זה חלון בגג, ולכן כל איסור אוהל עראי הוא רק בגג ולא במחיצות, ושם נחלקו ר"א ורבנן האם מותר להוסיף על גג עראי. לפי רש"י מובן מאוד שני הגמ' לעיל שהתירו לעשות מחיצות בשבת, כי כל האיסור מתחיל לשיטתו רק בגג. מה שרש"י נדחק זה בהסבר שחלון זה בגג. אמנם תוס' הרא"ש והר"ן ועוד ראשונים הבינו שהחלון הוא כפשוטו, דהיינו בדופן הקיר ולא בגג. ולכאורה זה סותר את הגמ' בערובין ובשבת שהבאנו לעיל שמשמע שמותר לעשות מחיצה בשבת, ולכן תוס' מחלקים בין שני סוגי מחיצות: אם זה "מחיצה המתרת" דהיינו מחיצה שעושה איזשהו היתר הלכתי כגון שמכשירה את הסוכה- כזאת מחיצה יהיה אסור לעשותה בשבת, אבל מחיצה לצניעותא בעלמא שרי. אח"כ מביאים שאר הראשונים שם גמרות מפרושות שמתירות להוסיף על אוהל עראי בשבת, ודין זה מוסכם על כו"ע, רק שצריך שיהיה פתוח טפח מע"ש (מלבד הכריכה). השו"ע בסימן שטו' סעיף א' פסק את שיטת תוס' שכל מחיצה שהיא מתרת אפ' שהיא עראי אסור לפורסה בשבת, אמנם מחיצה לצניעותא בעלמא מותר לפורסה בשבת. המ"ב שם על אתר מזכיר לנו שוודאי שכל הדיון הנ"ל של המחיצה המותרת זה רק אם היא מחיצת עראי, ועראי מוגדר מה שמתנופף ברוח ועדיין אפשר לעבור דרכו, אבל אם הוא קובע אותו במסמרים זה נחשב בניין קבע ואסור. אך מצינו בחזו"א (נב, יג)- שמחייב בכל וילון שהוא תולה אותו לקבע משום בונה אפ' שהוא לא תחוב במסמרים מכל צד, כך שלפי החזו"א אם זה לקבע הדבר יהיה אסור. העולה מכל הנ"ל ע"פ הבנתי משאלתך שמדובר בוילון שאתה פורס אותו רק לצורך השבת וודאי הוא לא קבוע במסמרים מכל צד, וכל האטבים שאתה רוצה לתת בו זה ע"מ שהסדין לא ינפול לקרקע ולא ע"מ לעשות מחיצה מקובעת. ולכן וודאי שלצניעות לא יחשב "מחיצה המתרת" והא ראיה מהעובדא של שמואל במס' ערובין שזה בדיוק היה המקרה שם. ולכן הדבר מותר לכתחילה לתת את הוילון על הסדין ואף לתת עליו אטבי כביסה שיחזיקו אותו, רק צריך להקפיד שהמחיצה לא תהיה קבועה ובכל שבת יטלוה ולא ישאירו אותה משבת לשבת שאז זה חשש לבניית קבע. וה' יאיר ענינו בתורתו וידריכנו שלא תצא תקלה מפינו. הרב ידידיה סעייד
שאלה: השכרת דירה מאנשים שנמצאים בשנת אבלות: אני מעוניין להשכיר דירה באשקלון והדירה מאוד מוצאת חן בעיננו, אך בעל הדירה נפטר, בחודש אלול הקרוב יש אזכרה של שנה והמשפחה מבקשת לעשות את האזכרה בבית. האם אפשר וכדאי להשכיר את הדירה? ומה צריך לעשות בנושא הנ"ל. אשמח לקבל תשובה כמה שיותר מהר ושבת וחג שמח
תשובה: אין שום מניעה לשכור את הדירה, גם אם תיעשה שם אזכרה שיש בזה גמילות חסד מצידך כלפי המשפחה האבילה.
שאלה: חג השבועות בתוך השלושים: מתי מסתיים האבלות בערב חג השבועות? באיזה שעה ניתן להסתפר ולהתגלח היום(ערב שבועות)?, התאלמנתי החודש. האם בני לא מתגלחים עד יום ה30?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה אתה יכול להסתפר ולהתגלח סמוך לכניסת שבת(יורה דעה שצ"ט, ג'). הבנים יסתפרו רק אחר החג וכשיגערו בהם שיש להם הרבה שיער(יורה דעה שצ"ט, ד'  ש"צ, ד'). עד ביאת הגואל נזכה לקבל תורה בשלמות ובשמחה הרב חגי בר גיורא
שאלה: השבת אבידה -ארגזים של תנובה: מצאתי על יד האשפה ארגזי פלסטיק ירוקים שכתוב עליהם רכוש תנובה ומשמשים בד"כ להפצת מוצרי החלב לחנויות. האם עלי להשיבם? אולי יש להתחשב גם בכך ש-56 מהבעלות על חברת תנובה היא של חברה סינית.
תשובה: יש לדון במס' גורמים הלכתיים הקשורים לאבידה: דין חברה בע"מ, דין השבה לגוי, דין אבידה מדעת, דין שותפות עם גוי. לגבי דין חברה בע"מ נחלקו הפוסקים: לפי הרב דיכובסקי כיון שנהוג להתייחס לחברה כאישות משפטית, כך יש להתייחס אליה מבחינה הלכתית, אך לפי הרב צימבליסט, חברה בע"מ שייכת לבעלי המניות. כמו"כ יש דעות ביניים שסוברות שיש לחלק בין בעלי המניות בעלי השליטה לבין שאר בעלי המניות שהחברה רק התחייבה כלפיהם (ע' פסקד"ר ו', 273). מ"מ נראה דגם מי שסובר שחברה בע"מ נחשבת לאישות בפני עצמה, מ"מ נראה בפשיטות שכל איסורי ממון חלים גם עליה, וודאי שאסור לגנוב ציבור וכד', וה"ה לעניין השבת אבידה. קי"ל להלכה שאין להחזיר אבידה לגויים ואף יש איסור בדבר כמובא בשו"ע (רס"ו א') אמנם יש לציין שיש מצוה להחזיר לגוי ע"מ לקדש שם שמיים כמעשה שמעון בן שטח בגמ' (ירושלמי ב"ב ב, ה ובשו"ע שם). כמו"כ יש לדון בכך שהארגזים הונחו ליד אשפה שעשויים לפנות אותה אין צריך להחזיר כיון שהוי אבידה מדעת כמובא בשו"ע (ר"ס סע' יא) אמנם כיון שתנובה הם הבעלים ויש סימן, והארגזים ניתנים לבעלי החנויות רק בפיקדון תמורת 20   לכן יש להחשיבם במקום זה שלא מדעת הבעלים (כמו"כ מוכח מב"מ לג: שאין בעלי הפיקדון זוכים בגוף החפץ, ואכמ"ל). לגבי שותפות עם גוי נראה שאין בעלות הגוי מפקיעה את היהודי מלקיים את מצוות השבה (אע"פ שמסכת חולין קלה: יש פטור ממתנות כהונה בשותפות עם גוי, נראה שכאן שונה, שהמיעוט הוא מ"אחיך" ולא מ"צאנך", וסוף סוך מדובר בחלקו של "אחיך"). מכל האמור עולה שיש להשיב את האבידה לתנובה (מספיק להודיע להם טלפונית). בשורות טובות הרב נועם דביר מייזלס
שאלה: מעשר לאח גדול שהסתבך בחובות : יש לי אח גדול שלא יודע להתנהל עם כסף והרבה פעמים בחייו נשאר בלי כסף לאוכל לפני שנתיים הוא פתח עסק בארץ ונכנס לחובות גדולים. הורי עשו הסדר עם הבנק והם משלמים לו את החובות שלו כי הוא עזב את הארץ ובשביל לחזור לארץ הם בחרו לכסות לו את החובות. ראוי לציין שאבי ואמי בני שישים והם עובדים מאוד קשה אני נשוי ויש לי ילד. אני מרוויח יפה וגם עוזר לאח הגדול הבנו שיש לאחי בעיה והוא צריך לחזור לארץ לטיפול כדי שיפסיק להסתבך כל הזמן בחובות. השאלה שלי האם אני יכול לעזור להורים לכסות חובות ולעזור לאחי הגדול מכספי מעשר מראש
תשובה: כן. ראוי שחלק מהכסף יהיה לנזקקים שאינם מהמשפחה. אבל כדאי להתנהל בחכמה בכדי שלא יהיה מצב בו אחיך מתרגל להיכנס לחובות ואתה המציל שלו.
שאלה: דין מוסר : יש דין בהלכה של "מוסר" וידוע בקהילות ישראל שמי שמלשין לרשויות דינו מוסר ועליו נאמר "למינים ולמשלשינים אל תהיי תקווה" היה לי מחלוקת עם כמה אנשים דתיים בקשר לכמה דינים והם טענו שמותר ואני טענתי שזה אסור מדין מוסר א- שכן התקשר לרשויות המס והילשין על שכנו שיש לו הכנסות נוספות והוא לא מדווח. ב- שכן באחד הישובים הלשין למועצה על ששכנו בנה בלי רשיון (בישוב הזה אם לא מתלוננים אז המועצה מתעלמת) והשכן הפסיד הון רב מההלשנה אני טענתי שהמלשינים דינם כ"מוסר" והם רשעים גמורים,לעומתי השכנים טענו שזה מותר מחוק המדינה אני הבנתי שיש כאן צרות עין קנאה ושנאת חינם שמתחבאת מאחורי הטיעון של "חובה אזרחית, ודינא דמלכותא דינא וכול שאר הפילפולים ועיוותים " אבקש חוות דעת הלכתית בנושא.
תשובה: זה לא גדר של מוסר כי מה שהגמ' אמרה "מוסר" מדובר במוסר שיש לו דין רודף במציאות של סכנת נפשות. כאן אפשר לדון אם זה הגון או לא, אבל אין דין מוסר.
שאלה: עצי פרי - ערלה או לא?: לפני שנתיים קניתי מס עצי פרי שהיו מנותקים מן הקרקע ולטענת המוכר היו בני שלוש, שתלתי אותם והשנה הוציאו פירות יפים. האם מותר לי לאכול אותם כבר השנה או שהספירה מתחילה רק ממתי ששתלתי אותם.
תשובה: וברכת ד' כשכתבת שהעצים היו מנותקים מהקרקע לא תארת כיצד היו מנותקים, האם היו מוגבהים או על פלסטיק או על פלריג, כמו כן לא פורט האם היה לשתילים נקב בתחתית הפלסטיק -נא לפרט יותר. כמו כן נא לפרט מתי נשתלו העצים. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ
שאלה: מיקום מדוייק של קשר התפילין: קשר תפילין של צריך שיהיה באמצע הלכה למשה מסיני, ברצוני לשאול האם חייב שיהיה בדיוק באמצע או שזה כמו תפילין של ראש שדי שישאר בדעתו שזה באמצע, ואם זה בדיוק באמצע איך זה מתבצע היכן יודעים המקום המדויק? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "קשר תפילין של ראש "
תשובה: יבדוק בידיו שזה באמצע. יש כאלה ששאלו אותי אם צריך מראה - לא צריך מראה! מה, החפץ חיים היה הולך עם מראה?! התורה לא חייבה יותר מאשר לבדוק עם היד. רואים בגמ' יסוד, שהגמ' אומרת לעניין מדידת המזבח "שאני התם דרחמנא אמר עביד ובכל היכי דמצית למעבד ניחא" הכוונה שהמצווה לעשות מזבח מוטלת על אדם ולכן הוא מודד כמו שאדם יכול למדוד ואפילו אם הוא טעה בכמה מילימטרים אומרת הגמ' אם אתה עשית את המקסימום שלך זה ר, פה רואים את הגישה של ח שאם אדם עושה את מה שהוא יכול לעשות אפילו אם הוא טועה הוא לא מחוייב לעשות יותר, זה יסוד בהסתכלות התורנית של חז ל.
שאלה: דחיית הלימודים האקדמאים לטובת לימוד בישבה:, אנחנו בכיתה יב ורוצים להתחתן ולהתחיל להקים את המשפחה בסביבות שיעור א. הוא רוצה מאוד ללכת ללמוד בישיבה גבוהה לאחר הלימודים לפחות כשנתיים והותר, לדעתי זה משהו שיגרום לנו לחיות בצמצום רב ולאחר את הוצאת התואר ותחילת העבודה, לדעתי דבר זה יקשה עלינו מהמון בחינות גידול הילדים וכו. האם כדאי שהוא ילמד רק שנה בישיבה? ואם לא מדוע? מה כל כך חשוב שהבעל ילמד בזמן זה בישיבה? מה זה יתרום לנו לחיים? לא עדיף שהוא יעשה קודם את התואר וילמד בין לבין תורה? כבוד הרב, אבקש לא לפרסם את שמי.
תשובה: : איני מכיר את חברך. אולם בדרך כלל בחורים לא ניצלו א הזמן בגיל הנעורים. לאחר מכן עול החיים מקשה מאד להתמסר ללמוד תורה. השנים בהם לומדם בישיבה הם שנים מאד חשובות לקומה הישראלית והרוחנית שלכם. דרך עיקרית בחיבור אל הצד הישראלי שלנו זה דרך למוד תורה. למוד תורה דורש התמסרות. השנים בישיבה שבהם אדם מסור ללמוד הם כמעט האפשרויות היחידה לקנות תורה. יש אנשים מיוחדים עם צמאון גדול לתורה וחכמה שיוכלו להתחבר לתורה גם ללא שנות הישיבה. אבל בשביל כך צריך אישות מיוחדת. ודאי שהרמה הרוחנית שלנו הזהות היהודית שלנו והחיות הישראלית שבנו הם הדברים הכי חשובים בחיים ולכן מובן מאד הצורך של חברך ללמוד מספר שנים בישיבה.
שאלה: מייל למחלל שבת באזור זמן אחר: האם מותר לכתוב ליהודי שמחלל שבת חג שנמצא באזור זמן אחר, כך שהוא מקבל את ההודעה כשאצלו זה שבת חג? האם מותר לקרוא מיילים ממנו שנשלחו כשזה שבת אצלו?
תשובה: אין לשלוח דוא"ל שיגיע לנמען בשבת כמו"כ אין לקבל דוא"ל ממי ששלח בשבת
שאלה: תפו"א שנלקחו משדה: לרב. חבר שלי קיבל מגיסו תפוחי אדמה. התפוחי אדמה נלקחו משדה שלטענת הגיס כבר לקחו ממנה את התפוחי אדמה והוא ליקט את מה שנשאר. לא ידוע של מי השדה. האם מותר לחבר שלי לאכול את התפוחי אדמה? אני שואל הן מצד גזל והן מצד חיוב בתרומות ומעשרות. יש לציין שמדובר בשנת שמיטה.
תשובה: וברכת ד' גדלו תפו"א במקום שלא ידוע אם עשו בו התר מכירה או לא: א. מדין גזל בד"כ הבעלים מפקירים את מה שנשאר באדמה כך שאין בכך גזל. ב. מדיני שביעית, אמנם יש רוב אדמות מכורות אבל אם יש מי שיודע מהיכן התפו"א אפשר לבדוק באינטרנט באתר משרד הדתות האם המגדל מכר את הקרקע לגוי. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ
שאלה: לעבוד כעו"ד בהוצאה לפועל: הרב, האם מותר לעו"ד לנהל הליכים בהוצאה לפועל כנגד חייבים המשתמטים מת כפי שנפסק כנגדם בבית משפט אזרחי? או כמייצג את החייבים שפתחו נגדם הליכים בהוצאה לפועל על מנת להקטין את חובם כפי שנפסק כנגדם בבית משפט אזרחי? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "התמחות במשפטים אצל שופטת"
תשובה: הוצל"פ אינה ערכאות
שאלה: פתיחת מכסה ביוב בשבת - המשך: סליחה שאני מטריד את הרב, אבל חשוב לי לדעת מה גדר האיסור. לגבי מוקצה - האם לא מקלים בטלטול משום כבוד הבריות? לגבי בונה סותר - האם יש כאן איסור? והאם הוא דאורייתא או דרבנן? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "פתיחת מכסה ביוב בשבת"
תשובה: זה כמו חלון, שאם אדם יוריד אותו מהצירים וירצה להחזיר אותו זה בונה למרות שפעם בשנה כשצריך לנקות מוציאים את החלון. כאן שאין לזה בית יד זה יהיה אסור מצד בונה ודאי מדרבנן, ויתכן גם מדאורייתא, ומוקצה זה כבר פועל יוצא של בונה.
שאלה: ציור של ירושלים בתוך האמה על אמה: האם ניתן לעשות בתוך האמה על אמה או במקומה ציור של ירושלים- הכותל? או לעשות משהו דקורטיבי שמזכיר את ירושלים?
תשובה: אין ליפות את האמה על אמה בציור או תמונה או כל משהו אומנותי אחר, אלא יש לקיים תקנת ח כמאמרה להשאיר אמה על אמה ללא סיד אלא טיח בלבד. אפשר לתלות בצדדים מבחוץ תמונה או פס', וכן אם משאירים את הטיח ללא סיד וחורטים בטיח גם כן מותר. אע"פ שגם תמונה וציור מזכירים את ירושלים, בתקנה זו יש ביטוי לאבלות ולחסרון שיש לנו בלא בית המקדש. כשם שבתשעה באב אנו יושבים על הרצפה ואמרים קינות ואבלים כמי שמתו מוטל לפניו, ולא מקיימים תפילות לבניין ירושלים. לכן יש להשאיר את הבית לא גמור שזה מבטא חסרון ולא לעשות ציור שסוף סוף הוא ביטוי של יופי ולא של חסרון. הרב פיינשטין (או"ח ח"ג סי' פ"ו) מלמד זכות על המקילים להסתפק בסימן לזכר ירושלים גם בלא אמה על אמה, וכיוון שזו תקנה מדרבנן אין למחות ביד המקילים, מ"מ יש לנהוג כדעת רוב רובם של הפוסקים. בהצלחה רבה, ושנזכה לראות בבניין ירושלים בב"א. הרב יוחאי פרלמן.
שאלה: שאלה מוזרה: אחי התאבד לפני כמה שנים. אין לי מושג אם יש קשר בין הדברים בערב פסח עמדתי ליד דלת הבית - ושמעתי בברור דפיקה בדלת פתחתי ולא היה אף אחד ערב שבועות הורי התארחו אצלי, הם הגיעו התיישבו, הבית היה די שקט - ושמעתי דפיקה, גם אימי שמעה את הדפיקה בדלת - פתחתי ואין אף אחד מה זה יכול להיות?
תשובה: לא נראה לי לייחס לזה קשר, אמנם כדאי לעשות איזה תיקון לאחיך או לתרום ארון קודש או תיבה בבית כנסת, או שילמדו אנשים לעילוי נשמתו כי הוא בוודאי זקוק להרבה מצוות שיכפרו עליו.
שאלה: חפצים שהגיעו אלי בטעות: 1. לפני מספר שנים נכנסו לשקית שלי, בסוף התור בסופר, כוסיות לנרות חנוכה שאינן שלי. שמתי אותן בצד ולאחר מכן שכחתי מהן. כיצד עלי לנהוג לגביהן? 2. לפני כ- 8 שנים הותקנו בארון ספרי קודש בביתי ידיות שלא ענו על מה שהזמנתי. החברה של הארון שלחה פועל מטעם החברה של הארון שהחליפן והשאיר אצלי את הישנות. לאחר מכן נאמר לי ע"י בעל החנות, יהודי ירא שמיים (שלא הוא שלח את הפועל), שיש להחזיר את הידיות הקודמות למפעל, למרות שהפועל לא דאג לכך. הזמן חלף וכעת איני יודע בכלל כבר היכן הידיות (למרות שהם כנראה מוחבאות היטב היכן שהוא בבית ויש סיכוי נמוך למצאן). כיצד עלי לנהוג בקשר לכך?
תשובה: : לאחר שהודעת לבעל המפעל שיש בידך את הידיות היה מוטל עליו לבוא לקחתם, ואם הוא לא הגיע כנראה לא היה שווה לו לטרוח עליהם ואין עליך חיוב כשומר. מקור הדין: שולחן ערוך חושן משפט סימן רלב, "הלוקח מקח מחבירו והודיעו שהוא מוליכו למדינה פלונית למכרו שם, ואחר שהוליכו לשם נמצא בו מום, אינו יכול לומר: החזר לי מקחי לכאן, אלא מחזיר לו הדמים והמוכר מטפל להביא ממכרו או למכרו שם  ואפילו אבד או נגנב (אחרי שהודיעו), הרי הוא ברשות מוכר". וכן במקרה שלך אחר שהודעת לו אפילו נאבד אין עליך אחריות. : הרב משה מאיר אבינר (כדי שאוכל לענות על שאלה א אני צריך לדעת עוד פרטים האם שילמו על הכוסיות והיכן הנחת אותם.)
שאלה: רכישת כרטיס הנחה דרך מקום עבודה עבור צד ג : במקום עבודתי ניתן לרכוש כרטיסי הנחה למקומות שונים. למשל, כרטיס לרשת בגדים מסוימת עם ערך נקוב של 100 ש"ח ניתן לרכוש בעלות של 90 ש"ח. הכרטיסים נרכשים דרך וועד העובדים וההנחה מושגת באמצעות כוח הקנייה שיש לוועד של ארגון גדול ובמסגרת מו"מ של הוועד מול הרשת. אי לכך הכרטיסים אינם מסו ים ואינם אישיים ונהוג ומקובל לרכוש אותם כמתנה עבור מכרים, קרובי משפחה וכיוצ"ב. האם מותר לרכוש כרטיסים כאלה כמתנה לבנות בת מצווה מהוועד הכיתתי? אם לא - מדוע? אם כן - האם יש משמעות מגבלה לכמות הכרטיסים הנרכשים, מעבר, כמובן, לכך שזה צ"ל מקובל על הוועד שדרכו רוכשים?
תשובה: הפנה נא את שאלתך לועד הוא הכתובת למענה
שאלה: הורדה עקיפה של תוכנה שעולה כסף: האם מותר להוריד בצורה עקיפה תוכנה שעולה כסף? ואם זו תוכנה שכולם כבר הורידו בצורה שלא צריך לשלם?
תשובה: אסור להוריד.
שאלה: חלב ומוצרי חלב של נוכרי: ב"ה שלו-ם וברכה לפני חג השבועות שמתי לב שבחלק ממעדניות מוכרים גבינות שמודפס עליהם כשרות ובאישור הרבנות הראשית לישראל לאוכלי אבקת חלב נוכרי ובחלק לא מודפס הרבנות הראשית אלא רק רבנות מחו"ל השגחה משעת העשייה רציתי לדעת מה ההבדל.
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה כדי לענות על השאלה יש להסביר תחילה את יסודות ההלכה. חלב נוכרי - חכמינו זצ"ל אסרו שתיית חלב של נוכרי מחשש שעורבב בו חלב האסור בשתייה כגון חלב של בהמה טמאה חזיר, גמל( נאקה) וכו'. הם התירו את החלב הנ"ל כאשר ישראל היה במקום שיכול לראות את החליבה. גבינת נוכרי - חכמינו זצ"ל אסרו אכילת גבינה שעשה נוכרי אף אם עשה מחלב כשר מחשש שהמגבן( החומר שמקשה את החלב) היה אסור באכילה. אבקת חלב נוכרי - אבקה שנעשתה מחלב נוכרי שיובש. יש אוסרים משום שנעשתה מחלב שנאסר בשתיה, ויש מתירים משום שסוברים שחכמינו זצ"ל גזרו רק על חלב נוזל ולא על אבקה. הרבנות הראשית מתירה להשתמש במוצרים שיש במרכביהם אבקת חלב נוכרי בתנאי שמצוין על האריזה כשר חלבי לאוכלי אבקת חלב נוכרי וכן לכתוב ברכיבים מכיל אבקת חלב נוכרי.  וכן יש לציין כשר חלבי לאוכלי אבקת רכיבי חלב נוכרי למוצרים שיש במרכיביהם אבקת: חלבון סוכר מחמצות מחלב נוכרי.  הרבנות הראשית אוסרת מוצרים שיש במרכביהם חלב נוזלי של נוכרי בגלל שעל חלב נוזל היתה עיקר הגזירה. לכן הרבנות הראשית לא מתירה גבינות שנעשו מחלב נוכרי אף שהיתה השגחה בשעת ייצור הגבינה. מכאן שיש להקפיד בקניית גבינות במיוחד במעדניות גם במרכולים האם הם כשרים חלב ישראל או אבקת חלב נוכרי ולא כשר חלבי השגחה משעת עשיית הגבינה. הרב חגי בר גיורא
שאלה: האם חקלאי חילוני מקיים מצוות השמיטה?: האם בשנה זו שייך אצל חקלאי חילוני קיום שמיטה כהלכה? הרי הוא עושה זאת בשביל פרנסתו ולא בשביל קיום מצוות שמיטה! הוא לא מכוון למצווה אפילו כוונה בסיסית (עיין מ"ב וביה"ל בסי ס), וגם מיישב את א"י כי הוא חושב שזה מדינתו אך לא משום שיש בכך מצווה, ויתכן שיש בחלקם כוונה הפוכה. כידוע יש חקלאים רבים שאינם מאמינים כלל, ואין דבר זה חדש, ולכן - האם אפשר לומר שמצוות שמיטה מתקיימת אפילו במי שאין לו קשר אליה אלא משבית שדותיו משיקולים כלכלים? (כי אם לא ידפקו לי את הפרנסה,שהרי אי אפשר בלי כשרות היום כלכלית).
תשובה: וברכת ד' אני מקווה שהבנתי נכון את השאלה. האם חקלאי חילוני ששובת בשביעית כדי לקבל כספים מהמדינה מקיים בכך מצוות שמיטה או מכיוון שאיננו מתכוון לשמור את חוקי התורה אלא לקבל החזרי מדינה איננו מקיים מצוות שמיטה. הנה מצוות שמיטה לחלק מהראשונים היא שקרקע האדם תשבות, וא"כ לגבי הקרקע לא קשור כלל לכוונתי אלא הקרקע שובתת בשביעית, וא"כ אין צורך כלל בכוונה. עוד יש להוסיף שהדיון על מצוות צריכות כוונה היא במעשה מצווה (קרית שמע, תפילין, ברכות וכדו') אבל בלא תעשה ושביתה שלא יעבוד באדמה, ממילא אין צורך בכוונה חיובית אלא שישבות ולא יעשה, ואיננו דומה לברכות, תפילה וקידוש שם העשייה היא העיקר, אבל בשביתה שאדם לא עושה מלאכה בודאי קיים מצוות שמיטה, כשם שאדם שהיה בשבת בבית האסורים ולא יכול לעשות מלאכה, א"כ קיים מצוות שבת למרות שלא מתכוון לשבת אלא שלא נתנו לו לעשות מלאכה למעשה הוא שבת. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ
שאלה: אורחים בשבת לאחר שקיעה: הרב. ברצוני לשאול 2 שאלות בנושאים שונים. 1) בשבת האחרונה הגיעו אלינו אורחים לביקור לאחר השקיעה, כך שלמיטב הבנתי לא היה באפשרותי להציע להם לאכול מכיוון שלא התחילו סעודה שלישית לפני הזמן הנ ל. הורי, שלא מקפידים להימנע מאכילה לאחר שקיעה, ביקשו שאגיש לאורחים אוכל. מה היה עלי לעשות? לציין שמאוד לא היה נעים לי להגיד להורי שהדבר בעייתי מבחינה הלכתית. 2) אני מתגורר בישוב דתי. לפני זמן מה מצאתי ברחוב פריט לבוש זול זרוק. פרסמתי פעם אחת בפורום היישובי אודות מציאת הבגד, אך לא קיבלתי כל תגובה. מה עלי לעשות בפריט לבוש זה?
תשובה: 1. אכן ישנה בעיה להגיש כיבוד לאורחים לאחר השקיעה, כיוון שאסור להם לאכול כל עוד הם לא עשו הבדלה. אמנם, ישנם שני אופנים בהם אפשר להגיש בכל זאת: א. כאשר עדיין לא עברו שלוש עשרה וחצי דקות מאז השקיעה, כיוון שבזמן הזה בדיעבד עדין מותר להתחיל לאכול. ב. אם עברו 13.5 דקות, אפשר להגיש עם הכיבוד כוס יין ולהציע לאורחים לעשות הבדלה (אפילו לפני שיצאה שבת, אפשר בדיעבד להבדיל בלי נר, וכל שכן אם כבר יצאה שבת), ואף אם הם לא יבדילו - אתה עשית את שלך. אם שני הפתרונות האלו לא ניתנים ליישום, נסה להתחמק מהבקשה בצורה שלא תעורר כעס. אם גם זה לא אפשרי, אין מנוס ועליך להסביר להוריך בנימוס ובכבוד את הבעיה שבדבר. במידה והמקרה חוזר על עצמו - "איזהו חכם הרואה את הנולד", השתדל להימנע מלהיות בבית באותה שעה כדי שלא להיכנס לבעיה. 2. אם מקובל לפרסם אבידות בפורום היישובי, ועבר לדעתך מספיק זמן כדי שמי שאיבד ראה את המודעה - אינך צריך לפרסם עוד, ועליך לשמור את הבגד אצלך. אם ברצונך לקחת את הבגד לעצמך - מותר, ותרשום לעצמך את האבדה ואת השווי שלה. אם תבחר לעשות כך, במידה והמאבד יחזור אליך - תן לו את שווי האבידה. הרב נועם לזר
שאלה: עבודה ב"שחור": הרב. ברצוני לברר עניין משמעותי עבורי. אני חייל, לקראת שחרור מהשירות. בכוונתי לאחר השחרור לעסוק תקופה מסוימת בעבודות מזדמנות. רציתי לדעת מבחינה הלכתית מה הדין בעבודה לא רשמית אצל מעסיקים. "לא רשמית" כוונתי שמשלמים במזומן ללא תלוש או דיווח כלשהו. בנוסף, אשמח להרחבה בנושא בהקשר הנקודות הבאות: 1. האם יש הבדל לגבי גובה הת הניתן? 2. האם יש התייחסות מיוחדת לעבודות שמירה ביישובים, שמבחינת החוק הדבר אסור אך המקצוע מאוד מקובל ברחבי ההתיישבות 3. האם יש הבדל בין עבודה זמנית לקבועה. אשמח לפירוט עד כמה שניתן, חשוב לי הבנה עמוקה של העניין. ממש
תשובה: יש איסור להעלים מס כיון שהתורה נתנה כוח ורשות למלכות בדיני ממונות אך החיוב בתשלומי המס בעבודה הוא על המעביד ולא על העובד ואם הוא לא מדווח הוא עובר על החוק וכך כתב הרב דב ליאור: "אמנם לדעתי נראה, שאין אדם חייב לדרוש קבלה מנותן השירות כדי להכריחו לשלם מיסים, שהרי המדינה אינה מטילה את האחריות לת המס על מקבל השירות אלא על נותן השירות. אם כן, זה עניינו של נותן השירות מול המדינה, וכמובן עליו להיות אדם ישר. ולשלם. אמנם, אם ידרוש מקבל השירות קבלה, יש בכך מידת חסידות אבל לא נראה לי שחייב". יש מקום לחלק גם בין עבודה מזדמנת או עבודה קבועה, עיין במאמרו של הרב ברוך פז. ראה גם כאן. הרב משה מאיר אבינר
שאלה: ערלה בעצי פרי: לגבי הניתוק מהקרקע- העצים היו בתוך שקיות שחורות מפלסטיק והיו מונחים ברובם על הקרקע וחלקם היו מונחים על יריעת פלסטיק. לכולם היו חורים בתחתית וחלקם אפילו הוציאו שורשים שחדרו לאדמה עוד בחנות. לגבי התאריך אני פחות זוכר אבל להערכתי בקיץ לפני שנתיים. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "עצי פרי - ערלה או לא?"
תשובה: וברכת ד' אם העציצים עמדו (כפי המתואר במכתב) על יריעות פלסטיק, א"כ יש למנות ג' שנות ערלה משעת השתילה באדמה. אמנם לפי הנכתב היו חלק, אבל כיוון שערלה דאורייתא כדאי להחמיר ולא לאכול פירות שנה זו. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ