LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: אנשי התקשורת רשעים?: רציתי לשאול את הרב האם התקשורת נחשבת כמקור רשע התווכחתי עם חברי האם אפשר לקרוא לאנשי התקשורת רשעים?
תשובה: התקשורת מתנהגת ברשעות, מסלפת עובדות ביודעין, משניאה את הציבור הדתי ועושה הרבה רעות לדאבונינו. אסור להאמין לתקשורת וצריך למעט ככל האפשר להזדקק לה. יש תקשורת הגונה: ערוץ 7, עיתון בשבע ועיתון הצופה ולכן אין צורך בתקשורת האחרת. מן הנכון שבכל בית דתי בישראל לא תיהיה עתונות אחרת ולא שאר כלי התקשורת האחרים אלא רק מה שכשר על פי ההלכה. עוד על היחס למדינה ולמגרשים יהודים בשמה.
שאלה: קריעה ודיין האמת: די פשוט שיש לקרוע על האסון שקרה וקורה לנו, אך השאלה היא על מה בדיוק קורעים וממילא מתי: א. הרי הקריעה נעשית דווקא על ערים בחורבנן ולפי הבית יוסף ושאר אחרונים הדבר תלוי בשלטון, כך שעצם הפינוי והחורבן של הערים לאחר מכן אינו נחשב כחורבן מבחינה הלכתית אלא רק חלילה המסירה של אותם אזורים לשליטת נוכרים, לכן היה נראה לכאורה שהקריעה צריכה להיעשות רק בשלב נסיגת כוחותינו חלילה מאזורים אלה והפקרתם בידי המחבלים? ב. האם כל אחד שמרגיש צער צריך לקרוע או רק אנשים שממש חלק מהעניין. ג. האם מברכים על קריעה זו? ד. לפי המשנ"ב אין מברכים דיין האמת בשם ומלכות בקריעת אבל לאומי זו, האם אכן כך יש לנהוג במקרה דידן?
תשובה: א. יש כאן שני דינים. דין ברכת "דיין האמת", אותו מברכים כאשר שומעים שמועה רעה, ומברכים בשם ומלכות. ולכן בזמן ההסגרה למחבלים צריך לברך "דיין האמת". בנוסף, יש דין הרואה ערי יהודה בחורבנן, דהיינו: כאשר ערי יהודה נמצאים תחת שלטון זר (ולא דוקא ברגע מסירתם) צריך לומר את הפסוק: "ערי קדשך היו חרבה" וכו', ולקרוע. והקריעה צריכה להעשות רק אם רואה בעיניו את ערי יהודה תחת שלטון זר, ולא דרך אמצעי התקשורת. ב. כל אחד שמרגיש צער צריך לברך "דיין האמת" כאשר הוא שומע את השמועה הרעה הזאת. ומי שרוצה לקרוע על-מנת להביע את הצער, רשאי לעשות זאת. ג. על קריעה להבעת הצער אין מברכים. ד. למעשה, אני ברכתי "דיין האמת" בשם ומלכות כאשר שמעתי על הפינוי בגוש-קטיף.
שאלה: כשרות: האם בשר לא מוכשר שהיה על קרש חיתוך (מפלסטיק) במשך מספר דקות הטריף את הקרש?
תשובה: הקרש לא נטרף, רק צריך להדיחו היטב.
שאלה: קימה באמצע הלילה: 1. האם ניתן לברך במכנסיים קצרות, למשל: כשיוצאים מהשירותים בלילה ולבושים בבגדי שינה? 2. אמא שקמה להניק או להאכיל בלילה את התינוק צריכה ליטול ידיים כמו בבוקר, או ליטול כל פעם ללא ברכה?
תשובה: 1. אם אדם אינו ערום- מותר לו לברך. 2. אינה צריכה ליטול ידיים בלילה אלא רק כשקמה בבוקר.
שאלה: קניית טבעת נישואין ע"י הלוואה: רציתי לדעת אם מותר להלוות כסף ואיתו לקנות את הטבעת נישואין, כאשר את הכסף אני אחזיר למלוה רק אחרי החתונה? ואם זה אסור אז מה הרב מציע לי לעשות כי פשוט אין לי כרגע כסף לקנות טבעת.
תשובה: מותר לקנות טבעת בכסף שלווית. אין לקנותה בהקפה.
שאלה: הסברת היהדות לכומר: אם אני נמצא אצל כומר עד כמה צריך להראות את היהדות ודרכי האמונה בה, איך נוכל להסביר היהדות לאנשים אלו אם שואלים אותנו?
תשובה: אין הבדל בין כומר לכל אדם בעולם. יש לנהוג כיהודי לכל דבר ללא פשרות! אם שואלים מתוך סקרנות ענה לפי הבנתך וידיעותיך. מה שאינך יודע אמור שעליך לשאול רב. אם שואלים ע"מ לקנטר ולהתפלמס אל תענה. אמור שאינך יודע.
שאלה: רבי עקיבא נושך תלמידי חכמים?: מה הסיבה שרבי עקיבא אמר שאם יתנו לו תלמיד חכם ינשכנו נשיכת חמור?
תשובה: המהרש"א (פסחים מט:) מסביר שאין הכוונה שינשוך אותו ממש אלא כדרך המתרגזים שחורקים בשיניים ונשיכת חמור הכוונה שמתכוון להרע לו מאוד. לפי דברי התוספות (כתובות סב:) הסיבה לכעסו של רבי עקיבא שהיה נראה לו שתלמידי החכמים מתגאים על עמי הארץ ושונאים אותם. המהר"ל מפראג נותן הסבר רעיוני לדברי רבי עקיבא. עם הארץ הוא ביטוי לחומר והתלמיד חכם מבטא את השכל, את הרוחניות. החומר מתנגד לרוחניות, כלומר, ישנו מתח קבוע בין הרצון להיות רוחני יותר לבין הצורך לעשות דברים גשמיים, ולכן כשרבי עקיבא היה עדיין קשור יותר לחומר שנא את תלמידי החכמים שמבטאים את הרוחניות. (על פי נתיב התורה פרק טו ונצח ישראל פרק לד)
שאלה: דיברו עלי לשון הרע - אני אענש?: בהלכות לשון הרע ישנה הלכה: 3 נענשים בלשון הרע: המדבר, השומע, וזה שדיברו עליו. מדוע זה שדיברו עליו גם צריך להיענש הרי הוא לא יודע והוא לא גורם שידברו עליו. זו לא אשמתו? האם כאשר אני שואלת את חברה שלי אודות חברה משותפת, למשל: מה היא עושה עכשיו? זה בעייתי מבחינת שמירת הלשון?
תשובה: א. אין כוונת מאמר ח ששלושה אנשים מקבלים עונש משמים על לשון הרע אלא שלשון הרע גורמת לשלושה אנשים שימותו. ברכילות   השומע מה שחברו רוצה לעשות לו קם והורגו. גואלי הדם הורגים להורג, וגואלי הדם של שניהם הורגים את המספר שגרם למיתת קרוביהם. בלשון הרע   הנאמר עליו לשון הרע יהרוג את המספר. גואלי דמו יהרגו להורג, וגואלי שניהם יהרגו למקבל לשון הרע שעל ידי שגילה הדבר מתו שניהם. (רמב"ם הלכות דעות פרק ז הלכה ג וכסף משנה. חפץ חיים כלל ג סעיף א ובהג"ה) ב. מותר לשאול מה חברתך עושה עכשיו. אבל אם החברה הנשאלת עלולה להיסחף ולדבר דברים אסורים אין לשאול אותה משום אבק לשון הרע. (חפץ חיים הלכות לשון הרע כלל ט סעיף א)
שאלה: כיצד תתנהג מדינת ישראל כמדינה יהודית?: לא סוד הוא שתקוותה של היהדות הדתית המאורגנת, על רבניה, נציגיה בכנסת וראשי הציבור שלה להגיע לכך שמדינת ישראל תהיה מדינה יהודית וחוקיה יותאמו לשולחן ערוך. האם כאשר יגיעו ימים אלה יוכל יהודי חילוני שכמוני להמשיך בשגרת חייו העכשוית כמו נסיעות, בילוי בבתי קפה, בתאטראות ובבתי הקולנוע, כולל בשבת? האם יותרו בתי עסק שיסחרו בפריטי מזון לא כשרים? ועוד פעולות הנוגדות את הלכות שולחן ערוך? האם הצטרפות לקהל "תורתו אומנותו" תהיה פתוחה לכל אחד ובלבד שישב באמת בישיבה?
תשובה: המגמה של היהדות הדתית שעם ישראל כולו יחזור לדרכו לאמונתו ולתורתו. אך המגמה היא שקיום המצוות יהיה מתוך הכרה פנימית מתוך רצון עצמי ולא בכפיה. כי עיקר הערך של קיום המצוות הוא רק כאשר הם מתקיימות מתוך רצון מעומק הלב ובכוונה. מצוות שאדם מקיים בכפיה אין להם ערך אמיתי. על כן אני לא רואה טעם לכפות על מי שאינו רוצה לקיים מצוות. יהיה צורך למצוא דרך איך מחד לא לכפות לקיים מצוות ומאידך להתחשב ברגשות הדתיים ולאפשר להם לחיות באוירה הדתית והשבתית לפי דרכם. תלמיד ישיבה הוא רק מי שיושב ולומד תורה בשקידה ורק הוא ראוי לתואר "תורתו אמונתו".
שאלה: צבא ומדינה היום?: האם עדיין צריך לומר תפילה ל המדינה? אני ממגורשי גוש קטיף ואני מרגיש בגידה כל כך ענקית. איך אני יכול לברך אותם? אני ממש מרגיש שבצה"ל כזה אני לא רוצה לשרת. מה צריך לעשות? האם אתגייס לצבא שגירש אותי מהבית?!
תשובה: השאלות הן כבדות משקל. ברור שמבחינת תחושת הלב אתה צודק. הרי אין מילים לתאר את העוול האישי והלאומי שהמהלך הזה עשה. אולם למרות זאת, אנחנו צריכים להבחין בין המדינה עצמה לבין ראשיה. המדינה עצמה היא קידוש השם גדול מאוד בעולם, שליהודים יש מדינה, ובפרט אחרי הגלות והשואה הנוראה. רק על דבר זה צריך להודות לה'. הבעיה של המדינה היא באותם שעומדים בראשה, הן המנהלים, והן שאמורים לנהל את מערכת הצדק. לאור זאת, לדעתי צריך להמשיך ולומר תפילה ל המדינה, מפני שאין רצוננו (למרות הכל) לחזור לגלות. רק את המשפט המתייחס ל"ראשיה שריה ויועציה" יש להשמיט, עד שיבוא היום והשלטון יחזור להיות ביד אנשים המגשימים את החלום היהודי והציוני. וביחס לצבא, הרי עיקרו של הצבא נועד לשמור על עם-ישראל, ובאמצעותו לקיים את חלק ממצוות "וירשתם אותה וישבתם בה". אם לא היה צבא- לא היתה מדינה. עצם השירות בצבא הוא חשוב, ואנו מתפללים שזו הפעם האחרונה בה קורה כזה דבר.
שאלה: ממלכתיות או פנאטיות?: בעקבות גירוש היהודים מאדמתם על ידי חיילי צה"ל, רציתי לשאול האם הגיע הזמן של שבירת הכלים (קיצוניות לעמדת ה"פנאטים") או שדווקא הפוך, צריך שדוקא כעת ללכת לצבא במטרה להגיע לעמדות מפתח ובכך להשפיע על צבאינו מבפנים (שזו בסה"כ קיצוניות לעמדת ה"ממלכתיות")? איה היא דרכינו?
תשובה: המציאות מורכבת. צה"ל שעסק עד עכשיו רק במצוות הגנת עם ישראל וארץ ישראל כעת הוכרח לבצע גירוש יהודים מביתם ועקירת ישובים ובתי כנסת שיש בזה כמה וכמה איסורי תורה חמורים. זה גורם לאי רצון לשרת בצבא בתקופה זו. אבל גם כעת הוא ממשיך לשמור על העם והארץ. לכן היחס לצבא נעשה מורכב - יחס חיובי למצוות שהוא מקיים ויחס שלילי לעבירות שהוא עושה. כך גם היחס למדינה אשר מקבצת את עם ישראל לארצו ובונה את הארץ ומגינה על עם ישראל בארץ ובחוץ לארץ. וגם מבחינה רוחנית במדינה מרכז התורה העיקרי. ומאידך יש הרבה קלקולים הדורשים תיקון. על כן מצד אחד אין לטשטש את הביקורת ולהאבק בכל החולשות והקילקולים. אך מאידך אחר כל המומים שיש במדינה גם כמו שהיא יש בה קידוש ה' לעומת מצבינו בגלות שהיה בזה חילול ה' נורא כדברי הנביא יחזקאל. אמנם קידוש ה' היותר שלם יהיה כאשר תיהיה הגאולה השלמה.
שאלה: התבצרות או לימוד תורה?: במהלך הגירוש מאלי סיני התחלקנו לשתי קבוצות, אחת התבצרה והשניה למדה תורה בביהכנ"ס. מה יותר תרם באותם רגעים: העיכוב בביצוע הגירוש ע"י ההתבצרות או ההשפעה הסגולית של לימוד התורה? יש לציין שהחיילים שגירשו מבית הכנסת לא התעכבו יותר מדי ולא התרשמו מלימוד התורה שלנו והרימו אותנו תוך כדי לימוד.
תשובה: לכל דבר היה הערך שלו. אי אפשר לשקול מה היה יותר חשוב באותה שעה. היה חשוב ששניהם יעשו. כל אחד בחר במה שמתאים לו ומזה ומזה יתקדש שמו ית'. מה עוד ניתן (היה) לעשות למניעת הגירוש?
שאלה: ברכה נוספת?: האם מי שבירך בביתו על תפוח והיו מולו עוד תפוחים וגם לא חשב לאכול תפוח אחד אלא בירך בסתם ופתאום באה אשתו או חבר שלו מחוץ לביתו והביאו לו תפוח חדש, צריך לברך עליו?
תשובה: לפי הספרדים הוא צריך לברך מפני שלא חשב בכלל שיביאו לו עוד תפוח, וזה נחשב כנמלך לאכול שוב. אבל לפי האשכנזים הוא לא צריך לברך, מפני שכל זמן שלא חשב בפירוש שיאכל רק תפוח אחד, דעתו שיאכל עד שישבע, והוא לא צריך לברך על התפוח.
שאלה: לימוד בקיאות: כמה דפי לימוד בקיאות (גמ ורש"י) ממליץ הרב ללמוד ביום אם בכלל, בנוסף למסכת הנלמדת בישיבה שאותה לומדים בעיון,(יש לציין שבשנותיי הראשונות בישיבה עברתי כבר על כמה וכמה מסכתות גמ רש"י בחלקן עם חזרות)
תשובה: באופן כללי, לדעתי צריך להקדיש לפחות סדר אחד ביום ללימוד הגמרא בבקיאות. מעבר לזה קשה לומר כמה ללמוד ביום, וזה משתנה מאחד לאחד לפי כמות הזמן שיש לכל אחד, ולפי תפיסתו ושכלו של כל אחד.
שאלה: לזוז באמצע תפילת י"ח בגלל אי נוחות?: האם אדם שבאמצע תפילת העמידה המזגן פועל והאויר הקר זורם ישירות עליו ומפריע לו בתפילה מותר לו לזוז למקום אחר, האם מותר לזוז גם בהליכה קדימה וגם אחורה או שיש עדיפות?
תשובה: מותר לו לזוז להיכן שנוח לו, מפני שזהו צורך התפילה, כמו שמותר למי שהתחיל להתפלל בעל-פה ולפתע הוא התבלבל בתפילה, ללכת להביא לעצמו סידור, אף-על-פי שהוא באמצע תפילת עמידה, מפני שזהו צורך התפילה.
שאלה: אכילה לפני תפילה: האם מותר לאדם שיש לו כאב גרון קל לקחת לפני התפילה כדורי מציצה של טעם מתוק או לקחת כמה כפות דבש?
תשובה: מותר, מפני שזה צורך רפואה.
שאלה: נטילת ידיים שחרית: 1. אדם שנטל ידיו כהלכה בבוקר לפני התפילה אומנם לאחר תפילת שחרית נזכר ששכח לברך על הנט"י בבוקר, עד מתי יכול לברך על הנט"י של שחרית? 2. האם אדם שקם לאחר חצות היום חוץ מברכות השחר צריך לברך גם על נט"י, או שרק לקראת תפילת שחרית תיקנו נטילה זו ולכן יטול ידיו ללא ברכה כיוון שכבר אין זה זמן תפילת שחרית?
תשובה: 1. אם כבר התפלל שחרית, אינו יכול לברך שוב. 2. אם הוא ישן בלילה וקם בבוקר מאוחר, הוא צריך ליטול ידיו ולברך. אבל אם הוא הלך לישון ביום וקם שוב באותו יום יותר מאוחר, אין צריך לברך.
שאלה: שינה באמצע סעודת קבע: מי שאמצע סעודת קבע על לחם נרדם על שולחן האכילה פתאום למשך חצי שעה, צריך לחזור לברך על הלחם שמתעורר אפילו שלא ישן על מטתו? כיוון שראיתי שחצי שעה זה נחשב שינת קבע?
תשובה: זו שינת עראי, ולא צריך לחזור ולברך.
שאלה: ברכת "מחיה המתים" או "שהחיינו" על גוי: האם מותר לגר צדק לברך מחיה המתים אם לא ראה הוריו במשך מעל שנה וכן לגבי חברו הגוי, או שאפשר לברך ברכה זו על יהודי בלבד?
תשובה: אם הוא לא ראה אותם וגם לא שמע מהם, כלומר: שאפילו בטלפון הם לא דיברו, והוא שמח מאוד לראות אותם, מותר לו לברך "מחיה המתים" בראייתם.
שאלה: הבהרה לטסים לחו"ל: הרב פסק בשבוע שעבר לבחורה שטסה לחו"ל, שלא תשתה כלל חלב נכרי. עד כמה שידוע לי יש פוסקים המקילים בזה, מדוע פסק הרב להחמיר, בעיקר כשבאמת קשה להשיג חלב ישראל? ועוד, הרב פסק שלגבי לחם צריך לבדוק אם אין שומן בתבניות והאם מנפים את הקמח. מה עם איסור פת עכו"ם?
תשובה: לגבי חלב נכרי, ידוע לי שיש מקילים, אבל נראה לי שרוב הפוסקים קבעו להחמיר בזה, אפילו במקום שלא מצוי חלב של בהמה טמאה. ולגבי פת עכו"ם אין בעיה, מפני שאם קונים במאפיה, אפשר לסמוך על הדעות הסוברות שלא גזרו על פת עכו"ם באופה במאפיה לכלל הציבור, אלא רק בפת של בעל-הבית.
שאלה: למה מאשימים את חיילי צה"ל?: רציתי לשאול על תשובת הרב שאין לסלוח למבצעי הפינוי, איך ניתן להאשים את חיילי צבא הגנה לישראל וכוחות הביטחון שסך הכל מילאו אחר פקודות, ועוד לומר שאין סיבה לסלוח להם, בתור בחורה דתייה, אני יודעת שהרי ה מוחל וסולח, אז בני אדם לא סולחים?
תשובה: על עבירות שבין אדם לחברו אי אפשר לשוב בתשובה, אלא אם כן החוטא תיקן והשיב את הגזילה אשר גזל ופייס את הנגזל והנגזל אכן התפייס, רק אז התשובה מתקבלת. ומאחר ואלו שגרשו את התושבים מביתם בעל כורחם והחריבו את ביתם והם כעת ללא בית ורבים מהם ללא פרנסה, ומה שהם מקבלים מהמנהלת רחוק ממה שהיה להם, איך אפשר לסלוח? גם הטענה שהם מילאו פקודה אינה מקלה, כי אם אדם מקבל פקודה לגנוב אסור לו לגנוב, והוא וגם אם הוא יענש כשלא ימלא את הפקודה אסור לו לגנוב ולפגוע באחרים, כך גם למדינה אסור לגזול. לכן כל מי שהיה שותף לאיסור אי אפשר למחול לו. כל זה מלבד האיסורים הנוראים של מסירת חבל ארץ ישראל ולנוכרים. יש לציין שבאיסורים שבין אדם לחברו גם אם אדם עבר בשוגג הרי הוא חייב. לשיעור בנושא "חשבון הנפש של החיילים". עוד דרכי התחזקות לאחר גירוש וייאוש.
שאלה: חוב כספי לאדם שנפטר: לפני כשנה לוינו מקרוב משפחתה של אשתי סכום של כסף (כ 20000 ש"ח), אותו היינו אמורים להחזיר כאשר נוכל. עד החודש שעבר החזרנו 12000 כך שנשארנו חייבים כ 8000 ש"ח. יש לציין כי משפחתו הקרובה (אמו ואחיו - הנ"ל לא היה נשוי ואין לו ילדים) לא ידעה על כך דבר. לפני כשבועיים, באופן פתאומי, אדם יקר זה נפל למשכב ונפטר למחרת, לא עלינו. אני, בעצה אחת עם אשתי, הלכתי השבוע לבנק ואני עתיד לקבל בימים הקרובים הלוואה של 8000 ש"ח לכיסוי החוב בנ"ל. עכשיו אינני יודע מה לעשות שכן: אשתי אומרת לי כי למנוח ישנו אח, כבן 50, שאיננו רוצה ללעבוד ומעביר את ימיו בבתי קפה והימורים. אמו הקשישה, שזהו לה בן זקונים, נוהגת לתת לו כספים על מנת לכלכל ולתמוך בו. אשתי עוד טוענת שיש חשש שאם אתן לאמו של המנוח את הכסף אותו אני חייב, אשה כבת 90 במצב בריאותי לא טוב, ילך ההכסף לחילוצו של אח המנוח מנושיו. על כן אשתי מציעה שנשתמש בכסף לקניית ספרי תפילה בבית בכנסת שלנו לזכר המנוח ואולי גם למצבה יפה על קברו, ועוד כהנה צרכים לעילוי נשמתו. אני מבין את אשתי ורואה את ההגיון והחכמה בדבריה, אך אני חושש שמא אביא אותי ואת אשתי לידי חטא בעשותי כן.
תשובה: להלכה במקרה זה שיש למוריש שני קרובים אחיו ואימו, אחיו הוא היורש ולא אימו. א. אם היורש לא יטפל במצבה לנפטר וכל מה שנהוג לעשות לכבוד הנפטר, יש רשות לעשות זאת מהכסף שהשאיר ירושה, כיוון שהיורש צריך לעשות זאת בעצמו כפי שמקובל ובוודאי שעליו מוטל לשלם הוצאות הקבורה והמצבה, אך אין להוציא את הכסף יותר ממה שמקובל לפי כבודו של הנפטר. ב. כיוון שהכסף לפי דבריכם ילך לאיבוד אם תתנו בפעם אחת, אפשר לתת כל כמה זמן, כגון כל שבוע, חלק מהכסף לאמא שלו והיא תעביר זאת ליורש לצורך הוצאותיו. אם האמא תפסיק לתת לו, יש לתת ליורש את הכסף שהרי זהו ממונו. אם היורש אינו יודע לדאוג לעצמו ומבזבז ממונו, טוב יעשו אם ימשיכו לתת לו לשיעורים, דלא גרע מהשבת אבדה. אם ידוע שיש לו נושים כתוצאה מהלוואות ואפשר לשלם זאת דרך אימו יש לעשות זאת. הרב תומר ישראלי
שאלה: האם אני נחשבת לממזרת ע"פ ההלכה: אני בחורה בת 20 שמתחזקת בדת, הוריי לא שומרי מצוות. חשוב לי לדעת מה הוא דיני לפי ההלכה: היום בשיחה עם אמא שלי, היא גילתה לי שהייתה כבר שלושה חודשים בהריון איתי (מאבי) בזמן שהתחתנה עם אבי. אני נולדתי 6 חודשים לאחר הנישואין של הוריי. האם אני נחשבת לממזרה? האם חלים עלי איסורים בנוגע לנישואין העתידיים ב"ה שלי? אני מאד טרודה ועצובה מאז שנודע לי הדבר.
תשובה: להלכה ממזר הוא רק מי שנולד מאנשים שאסור להם להנשא זה עם זה, (כגון אח ואחות וכדומה, לפירוט יש לעיין בשולחן ערוך אבן העזר סימן ד). לכן אף שהורייך ודאי לא נהגו כראוי, אין חל עלייך כלל שם ממזרת חס ו ואין זה מגביל אותך בנישואייך העתידיים. אשרייך שאת שבה ומתחזקת בדרכי אבות, ויהי רצון שתזכי להקים בית כשר ונאמן בישראל, ותזכי לשידוך הגון, בעתו ובזמנו, אמן. הרב ישראל גנץ.
שאלה: עציץ פלסטיק בשבת: יש לי בבית עציץ עם עלים מפלסטיק. האם מותר לגעת בזה בשבת קודש?
תשובה: ראשית צריך לדעת שאין איסור לגעת במוקצה אלא אך ורק לטלטלו (אסור להזיז אפילו חלק ממנו) חוץ מדבר שעלול לזוז על ידי נגיעה בו, כגון, דבר עגול. (שו"ע או"ח סימן שח סעיף מב ורמא שם סעיף ג וס"ק יז במשנ"ב) אבל האם מותר להזיז עציץ עם עלים מפלסטיק? בדרך כלל אין אדם מקפיד ומייחד מקום לעציץ כזה ולכן אין בו משום איסור מוקצה ומותר לטלטלו כדבר שמלאכתו להיתר (כלומר, לצורך כלשהו). אולם אם הוא עציץ יקר ערך שבעליו מקפיד עליו: לדעת האשכנזים יש להחמיר ולאסור בטלטול. (שמירת שבת כהלכתה פרק כ סעיף כב) ולדעת הרב עובדיה מותר בטלטול. (ילקוט יוסף הלכות שבת כרך ב עמוד תסו)
שאלה: פירות ים: 1. מה הסיבה לאיסור פירות ים (כגון כוכבי ים), שרץ או דג טמא? 2. האם מותר לעבוד במסעדה לא כשירה וע"י כך למנוע מהאוכלים בה מעט מהאיסורים?
תשובה: התורה קידשה את עם ישראל ונתנה לו "דיאטה" מתאימה. רק היא מבטיחה בריאות נפשית. אין התר לעבוד כמלצר במקום בו מגישים אוכל לא כשר.
שאלה: לאכול מוצרים שנקנו בשבת: האם מותר לאכול מוצרים שנקנו בשבת?
תשובה: מוצרים שנקנו על ידי יהודי בשבת אין לאכול בשבת עצמה אבל במוצאי שבת מותר לאוכלם מיד. (שו"ע או"ח סימן שיח סעיף א, ביאור הלכה ומשנ"ב ס"ק ה)
שאלה: שחיה מעורבת לבעלי משקפיים: בתור בחור צעיר הייתי הולך לעיתים עם המשפחה לשחיה משותפת. הבריכה המדוברת מעורבת, אבל כיוון שיש לי מספר גבוה מאוד במשקפיים אינני מסוגל לראות שום מראות פרוצים (או צנועים) בלעדיהם. האם מותר לי ללכת? המשפחה תיפגע אם לא אבוא.
תשובה: שחיה משותפת (מעורבת) אסורה בהחלט גם אם מורידים משקפיים, עדיין תמיד יש את האפשרות לשים משקפיים, ולגבי איסור של גילוי עריות למדונו ח שבזה אדם לא יכול לדעת איך זה ימשוך אותו ולאן הוא יגיע. ולכן במקרה שלך גם אם המשפחה תפגע מזה כאשר מדובר באיסורים ברורים לא נגיד משום שהמשפחה תיפגע נעבור על איסור, וכאשר המשפחה תראה שחשוב לך לא לעבור על איסורים שונים ואתה עושה את זה מתוך אמת הם יעריכו אותך יותר לוא יפגעו יותר. הרב יאיר פרייליך
שאלה: העתקת קבר: אבי עליו ה נפטר לפני 19 שנים. מאז ומתמיד בית העלמין סבל מהזנחה. כיום האזור בו טמון אבי מוזנח ומלוכלך, האדמה סביב הקבר נסחפה עם השנים וצד הקבר חשוף. פנינו לכל הגורמים המקומיים אך ללא הועיל. אימי שתחייה לאחר מספר ביקורים בקבר אבי הביעה משאלה ובה ביקשה לרכוש חלקת קבר כפולה ולהעתיק את קברו של אבי לאותה החלקה ובבוא היום להיקבר לצידו. שאלתי היא, האם ניתן הדבר? ברצוני לציין כי משאלה זו באה מתוך רצון עמוק להעניק לאבי כבוד אחרון ואין כל כוונה לפגוע חלילה או לזלזל בכבודו של אבי.
תשובה: כתוב בהלכה שמשום כבוד המת אין מפנים אותו ממקום למקום. אבל במקרה אותו את מתארת דוקא העברת המת היא כבודו של המת, ולכן כתוב בהלכה שבמקרה כזה הדבר מותר.
שאלה: תפילה ל המדינה: האם יש להמשיך ולומר את התפילה ל המדינה ואת מי שברך לחיילי צה"ל אחרי היחס המשפיל והלא אנושי כלפי המתיישבים בגוש קטיף שהושלכו מבתיהם ללא מקום חילופי הולם?
תשובה: אדרבה, יש לבקש ביתר שאת שה' יתקן את השרים והיועצים בעצה טובה, אולי יש להוסיף גם שיתן להם לב רחום יותר וגישה אנושית יותר כאשר הם מחליטים החלטות כה גורליות. אמנם, במי שברך לחיילי צה"ל אני מציע להשמיט את הפיסקה ותשלח ברכה והצלחה בכל מעשה ידיהם. לא כל מעשי ידיהם ראויים להצלחה וברכה אלא רק מלחמותיהם באויב החיצוני. לתשובת הרב זלמן ברוך מלמד. לתשובת הרב דב ליאור. לתשובת הרב אליעזר מלמד. עוד על היחס למדינה ולמגרשים יהודים בשמה.
שאלה: חבר שמגיע בשבת: יש לי חבר טוב מהצבא שלאחרונה מגיע אלי בליל שבת לקידוש וארוחה, לאט לאט החל בארוחה לשים כיפה, לשיר ולהנות מאוירת השבת אצלי כך שהוא מגיע בכל שבת. האם עלי לאסור עליו להגיע ברכב ולעזוב בשבת עצמה אם הוא לא מבטיח להישאר כל השבת?
תשובה: ברור שיש חשיבות בזה שהוא מגיע אליך בשבתות, אבל אתה צריך לעמוד בתוקף על-כך שישאר אצלך כל השבת.
שאלה: ברכה על מצוות כיבוד הורים: מהן הסיבות שאנו לא מברכים על מצוות כיבוד הורים?
תשובה: על מצוה המובנת מאליה אין אומרין "וציונו". לתשובת הרב דב ליאור.
שאלה: לכלוא בעל חיים בכלוב?: ישנם מוכרים שמקצצים קצת מהכנפיים של התוכי כדי שהוא לא יוכל לעוף ויהיה אפשר לשחרר אותו. האם הדבר הוא בגדר של צער בעלי חיים? ובכלל מדוע אי אפשר לומר שהחזקת בעל חיים סתם זה צער בעלי חיים הרי זה בניגוד לטבעם ומן הסתם הדבר גורם להם צער?
תשובה: אתה צודק צער בעלי חיים אסור אלא א"כ יש צורך בכך לאדם. מריטת נוצות אינה צורך לאדם וכבר בשו"ע אה"ע סי' ה הדבר נאסר. גם כליאת בע"ח בכלוב אינה צורך גדול כל כך חוץ מגן חיות או מכוני מחקר.
שאלה: רק תורה, בלי עבודה?: אני שמעתי היום יהודי אחד מהמגזר החרדי מדבר עם יהודי אחר על כך שהש"ך אומר שמי שיכול ללמוד תורה ולקבל כסף מאחר חייב לעשות כך ואם הוא לא עושה כך הוא חוטא! ועוד, קראתי סיפור על הרה"ג צביהודה קוק: יהודי שלמד תורה בדוחק ממש והוא התלבט אם ללכת לעבוד ולהרוויח כסף כדי שיוכל לחיות(וכמובן פחות תורה), או להמשיך ללמוד תורה למרות הדוחק הקשה, ואז יהודי עשיר אחד שמע על מצבו הקשה והחליט לכלכל את המשפחה תמורת כל שכר הלימוד תורה של היהודי הצדיק. הוא פנה בשאלה לרב הגאון והוא ענה שעכשיו הלימוד שלך יהיה לשמה, עכ"ל. למה הרב צביהודה לא אמר לו ללכת לעבוד ולא לחיות על חשבון אחרים. האם זוהי דרכנו באמת? האם לכתחילה כל ישראל צריכים רק לשבת וללמוד תורה בלי שום השתדלות להתפרנס ולהסתמך על אחרים? וכמדומני שהרמב"ם כותב על כך שמי שעושה כך זוהי מידה מגונה. מה היא דעתו של הרב בנושא?
תשובה: כל אדם מישראל צריך ללמוד תורה ולבנות את עולמו הרוחני היהודי. ואחרי שהוא בונה את היסודות התורניים בתוכו ולזה דרושות כמה שנות למוד בישיבה. אחר שהוא מעוצב ברוחו, אם הוא יכול לגדול בתורה ולהיות מרביץ תורה בישראל זה הדבר הנכון שעליו לעשות. ואם אין לו את הנטיה לזה, עליו ללמוד את המקצוע המתאים לו ולהמשיך לקבוע עיתים לתורה, ולעשות את התורה קבע ואת המלאכה ארעי.
שאלה: הונאה - האם היא בתחום?: הלכה כשמואל בדיני הונאה, ושתות הוא לא רק למקח אלה גם למעות. השאלה היא האם ההלכה היא כדעת המגיד משנה על הרמב"ם שאומר שההונאה היא בתחום: -אם מונה הלוקח התחום הוא מ שישית ועד חמישית -ואם מונה המוכר התחום הוא משישית עד שביעית ומי הפוסקים, ואם אפשר להפנות אותי לשו"תים בעניין?
תשובה: להלכה שתות מעות נמי שנינו כמו שמואל. כלומר אם נתאנה בשתות או משווי המקח או מהמעות הוי אונאה. ברמב"ם יש לכאורה תמיה כפי שכתב המ"מ, שמצד אחד פוסק ששווה שבע בשש זה אונאה, דהיינו שביעית הוי אונאה למוכר.מצד שני פוסק ששווה ששים בחמישים ופרוטה הוי מחילה, אעפ"י שבמקרה זה נתאנה המוכר ביותר משביעית. ולכן המ"מ משנה הגירסא ברמב"ם לשווה שבעים בששים ופרוטה הוי מחילה. וכן כתב המחבר בשו"ע. ועיין שו"ע חו"מ סימן רכז' סעיף ד' ושם בסמ"ע והיוצא לשיטת המ"מ שבמקרה שמכר שווה ששים בחמישים ופרוטה הוי אונאה אעפ"י שמצד ההמקח הוי פחות משתות ומצד המעות הוי יותר משתות, אזלינן בתר הממוצע והוי אונאה. אך הרמ"א שם כותב שבמקרה הנ"ל שמשני הצדדים לא הוי שתות אזלינן בתר המקח, כיון שאנשים טועים יותר במקח מאשר במעות וכיון שלגבי המקח הוי פחות משתות, לכן במקרה זה הוי מחילה. ומקור דין זה ברמ"א הוא מהמרדכי ושתי דעות אלו כבר הובאו בריטב"א בסוגיה בבא מציעא מט: ד"ה מכר לו שווה שש בחמש. וכתב הסמ"ע שדעת הרמב"ם כדעת המרדכי. א"כ מחלוקת להלכה במקרה שאין שתות משני הצדדים אלא מצד אחד הוי יותר משתות ומצד שני פחות משתות, שיטת המחבר שהוי אונאה ושיטת הרמ"א שאזלינן בתר המקח. עוד הרחבת הענין בשו"ת מהר"י לבית הלוי כלל ו' סימן נו'. (צוין בהגהת רע"א לסמ"ע סקי"א). הרב תומר ישראלי
שאלה: הדפסת פסוקים על חולצת טי-שירט: האם יש אפשרות להדפיס פסוקי תנ"ך על חולצת טי-שרט? כמובן שאת שם ה לא נדפיס במלואו אלא על ידי אותיות מוסכמות (כגון "ה" או "ד").
תשובה: הבעיה היא בבהכנסת החולצה לשרותים.
שאלה: בדיקת חמץ בבית מלון: האם מי שנכנס לבית מלון (שלא בדקו בו את החמץ) בפסח צריך לעשות בדיקת חמץ?
תשובה: כן, צריך לבדוק ולברך בשם ובמלכות.
שאלה: נסיעה לחו"ל ללא כיפה: אני נוסע לחו"ל מטעם העבודה, ואהיה בכנס בבית מלון בגרמניה. האם ניתן להסתובב במהלך הכנס בבית המלון ללא כיפה? כאשר אהיה מחוץ לבית המלון אני מתכוון לחבוש כובע מצחיה. אני קצת חושש להסתובב עם כיפה על ראשי בגרמניה.
תשובה: גם בבית המלון תסתובב עם כובע, מפני שיש הרבה אנשים שמסתובבים עם כובעים מכל מיני סיבות, גם במקומות מקורים.
שאלה: יחס לחיילי צה"ל המגרשים - המשך: שמעתי שהרב ענה שאין סיבה לסלוח לחיילים שהשתתפו בגירוש, כשאר דינים שבין אדם לחברו. 1. האם לא ניתן ללמד על רובם סנגוריה מוחלטת עקב הבלבול והבורות בכל הקשור ליחסנו לארץ ישראל, מדינת ישראל ושאר ערכי התורה ("תינוק שנשבה") השוררים בציבור, ועקב שטיפת המח שעברו החיילים על בסיס בלבול זה באשר לתפקידם הראוי כחיילים בצה"ל ובאשר למוסריות הגירוש? האם ציידנו אותם מספיק בצדקת הדרך ובתעצומות נפש הנדרשות כ"כ על מנת לסרב פקודה? 2. האם הם העומדים מאחורי נזקי הממון שעשו בשליחות צה"ל? מדוע סליחתם כפרטים תלויה בכך?
תשובה: 1. גם אחרי כל התרוצים אין סיבה לסלוח לכל מי שהשתתף במעשה הנבלה של גרוש יהודים מבתיהם. 2. כמובן שאשמתם אינה מסירה את האחריות הכבדה של המשלחים החל מראש הממשלה והרמטכ"ל והמפכ"ל והקצינים וכל שרשרת הפיקוד.
שאלה: חטא אדם הראשון: כפי שכותב רש"י על הפסוק: "האשה אשר נתת עמדי"- כאן כפר בטובה.איך יכול להיות שאדם כופר בטובה מול טוב כזה גדול, מול עולם ומלואו רק שלו, והיותו בגן עדן?! ועוד שהוא ענק שבענקים, גדול שבגדולים?!
תשובה: : הכופר בטובה זה יחסית למה שהיה צריך להודות, הוא כפר בטובה. אין הכוונה שהוא לא הכיר בכך שהקב"ה ברא אותו. הכוונה שמכיון שיש בכל אדם נטייה להרגשה עצמית אישית כאן אדם הראשון במקום לחוש שהכל מאת ה' ולהאמין שכל מה שנעשה היה רק לטובתו הוא לא הפנים זאת בצורה שלמה ולא הכיר בטובה ברמה שהיה צריך להתרומם אליה. ולוואי ואנו לא נכשל בכך.
שאלה: חנטת מנגו: מתי חנטו פירות מנגו שנקטפו השבוע (כ"ד באב), האם מחוייבים במעשר עני או במעשר שני?
תשובה: כמעט כל הפרות בארץ חנטו באביב אחרי ט"ו בשבט וחייבים במעשר שני. רק בלימון חורפי (וכן אתרוג) ושסק יש ספק מתי חנטו.
שאלה: בעלי חזר בשאלה: אני בת 26 ונשואה כמעט 3 חודשים. כשהכרתי את בעלי שנינו היינו בתהליך של חזרה בתשובה וחשבתי שביחד נוכל להתחזק אבל לאט לאט התרחקנו מהדת. נכון להיום אנחנו לא שומרים כלום חוץ מטהרת המשפחה. בעלי לא בכיוון להתחזק והוא אומר שזאת לא הדרך שלו. מה לעשות? אני לא רוצה בית וחינוך חילוני. אני רוצה שילדי ידעו מהם ערכים אמיתיים וילכו בדרך השם. מה לעשות??
תשובה: : את שואלת שאלה קשה מאד. השאלה למה בעלך מוכן. אם הוא מוכן שילדייך יגדלו בחינוך דתי ויקיימו אורך חיים דתי וגם הבית ברמה של הפרהסיא לא יתנהל כך תישארי איתו. אם הוא מביע התנגדות להנ"ל את צריכה יעוץ אישי. כפי שאת מתארת למרות אהבתכם יתכן שריבוי המריבות סביב דברים ערכיים לא יאפשר לכם לבנות בית בריא. בהצלחה.
שאלה: עלייה לתורה כמה פעמים: בשבת בבוקר קרה המקרה הבא בבית הכנסת שלנו: אדם עלה לשלושה קרואים בזה אחר זה. תחילה עלה רביעי - לפי תורו ר הישיבה בבית הכנסת, מיד אח"כ עלה חמישי - כיוון שקנה את העליה, ואז עלה שישי מאותה סיבה. האם הדבר מותר (אנחנו תימנים)?
תשובה: פסקי מהרי"ץ עמוד תפה-תפז מתיר לכתחילה. הרב אברהם פרל