LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: חימום ושימוש בפלטת שבת: יש לי מספר שאלות בנוגע לשימוש בפלטת שבת ולחימום אוכל בשבת. 1. האם מותר להוריד תבשיל מהפלטה ולאחר מכן להחזירו? 2. האם מותר להניח תבשיל קר על הפלטה בשבת כדי לחממו? השאלה שוב אם רובו לח או יבש. 3. אם הפלטה מחממת, ללא מגע ישיר, משטח אחר כלשהו (כגון מתכת אחרת או קרמיקה) ועל משטח זה מניחים תבשיל. האם מותר להסירו ולהחזירו למשטח? 4. זוהי מבחינתי השאלה החשובה ביותר כיוון שלא הצלחתי להבין דבר מ- "שולחן ערוך". האם מותר להרים סיר מהפלטה בשבת ולהניחו על משטח אחר (שולחן לדוגמא) ולאחר מכן להחזירו לפלטה? אם לא, האם מותר להניחו ליד הפלטה (או על משטח אחר כמו בשאלה 3) ללא מגע ישיר כדי שישוב ויתחמם?
תשובה: 1. ככלל מותר רק במידה ונשאר בידיים בלי להניחו ומתוך הנחה כי הסיר עדיין חם ביותר. 2. לדעת רוב הפוסקים מותר רק אם הוא יבש ורק על גבי צלחת הפוכה וכד' ולא ישירות על גבי הפלטה. 3. מותר אלא אם כן מדובר בתבשיל לח שיוכל להגיע לכדי חום שהיד בסולדת. 4. כפי שכתבנו לעיל: ישירות לפלטה אי אפשר להחזיר אחרי שהנחת את הסיר  ואינני מדבר על כל מיני מקרים ספציפיים שלעיתים ניתן להקל. אולם לא ישירות על הפלטה כפי שלמשל תיארת מותר לשים ובתנאי שהתבשיל יבש או אם הוא לח הוא רותח.
שאלה: נטילת ידיים בבית קומות: הנני גר בבית דו פלקס, כאשר חדרי השינה בקומה השנייה וכיור בתוך חדר מקלחת ושירותים. האם אני יכול ליטול ידיים בחדר המקלחת ולצאת מחוץ לחדר האמבט ולברך או לחילופין ליטול ידיים ולנגב ולרדת לאחר מכן לקומה ראשונה וליטול שוב עם ברכה?
תשובה: אתה יכול ליטול ידים בחדר האמבטיה ולברך בחוץ.
שאלה: בריאת השמש וכדור הארץ: נשאלתי ע"י חבר שאומר שקיימת סתירה בענין הזה בין התורה למדע. הוא טוען שהמדע טוען שהשמש נבראה לפני כדור הארץ ואילו בתורה זה הפוך. האם באמת כך, ומה נברא קודם השמש או כדור הארץ?
תשובה: הארץ המוזכרת ביום השלישי אינה כדור הארץ אלא היקום. מומלץ לקרוא את ספרו של פרופ' נתן אביעזר "בראשית ברא"
שאלה: בר מצווה שנייה: ברצוני לקבל מידע על חגיגת בר מצווה בגיל 83. האם קיים מנהג כזה, אם כן, איפה זה כתוב במקורות?
תשובה: אני לא מכיר מנהג כזה לעשות ממש בר מצווה. גם אם פספס את הבר מצווה שלו ולא יכלו לעשות לו, כבר עברו שבעים שנה. הוא יכול לעלות לתורה ולחגוג את הגיעו לגבורות במסיבת הודיה. יש שיטות שיכול אפילו לברך שהחיינו, ועל כל פנים על בגד או כלי חדש, אבל לא לעשות ממש בר מצווה.
שאלה: הדרכת כיוון נסיעה בשבת: בתשובתו מיום כ"ה בתשרי תשס"ה לשאלה השיב הרב: יש שתי גישות: האחת - להימנע מכל סיוע לדבר עברה בתירוץ סביר, כגון: שאינך מכיר את המקום. השניה - להדריך את הנהג בדרך הקצרה ביותר על מנת למנוע ממנו נסיעות מיותרות. שאלתי היא: מה מקור הגישה השנייה? אילו היה מדובר במקרה של פיקוח נפש אני מבין, שיש לצמצם את המלאכות האסורות עד למינימום ההכרחי (מבלי להיכנס לפירוט הלכתי). אולם במקרה של איסור מדאורייתא מה לי נסיעה ארוכה ומה לי נסיעה קצרה? אם אורה לו, כיצד להגיע בדרך הקצרה, האם לא אהיה מסייע לדבר עבירה? בזה, שאתחמק מתשובה, לא אגרום לשום איסור. אדרבא! אולי ישקול הנהג שנית את הצורך בנסיעה ויהרהר בקדושת השבת עד כדי ביטול הנסיעה לחלוטין? גם אם הסיכוים לכך מזעריים ביותר, כבר היו דברים מעולם, שעוברי עבירה התפעלו מהקדושה ובעקבות כך חזרו בתשובה, והרי "כל המקיים נפש אחת." וכו, ואילו במקרה השני בסך הכל אביע בפניו כאילו לא כל כך נורא לנסוע בשבת ואף אעודד אותו, כיצד לעשות זאת בדרך הקצרה לנוחיותו. כמובן אינני תומך בכל דרך אלימה שהיא ואפילו לא מילולית. בהחלט אני בדעה, שיש להתפלל על כל יהודי מישראל, שישוב בתשובה שלמה לאבינו שבשמים, ויש לעשות זאת בדרך היפה והמכובדת ביותר, כפי שעושים זאת במוסדות לבעלי תשובה בקרב הארץ (וביחוד "מכון מאיר", שמלמדים בו גם תורה וגם דרך ארץ)
תשובה: כל לחיצה על הדוושה היא הבערה. החשש לחילול שבת נוסף הוא ברי כרגע. הסיכוי לחזרה בתשובה מיד הוא שמא. ברי ושמא ברי עדיף. אתה נוטה כנראה לדעה הראשונה ואכן היא המקובלת יותר, אם כן, פעל אפוא לפיה.
שאלה: זמן הנחת תפילין: מכיוון שקיימא לן שלילה הוא זמן תפילין, האם כשבוודאות לא יהיה לי פנאי להניח תפילין ביום שלמחרת, אהיה רשאי להניח תפילין בלילה שלפני אותו היום- לפני עלות השחר? אשמח לקבל מקור.
תשובה: בלילה לא, היות וחכמים אמרו לא להניח תפילין בלילה. אבל אפשר להניח מזמן שיכיר את חבירו, שזה בערך שעה לפני הזריחה. אם אינך יכול להניח ביום - אתה אנוס.
שאלה: שירה מעורבת ודגלנות בבני עקיבא: 1. אני מדריך בבני עקיבא וכל שבת יש לנו "שירה" לפני ערבית, שבה כל הסניף (בנים ובנות ביחד) שרים שירי סעודה שלישית. האם יש בעיה אם זה בכלל? אם כן, האם צריך להפריד את הבנים והבנות ל-2 חדרים שונים, או האם מספיק שיהיו שני מעגלים אחד של בנים והשני של בנות? 2. האם מותר להסתכל על בנות שעושות דגלנות? 3. האם מותר לבנים ובנות לעשות דגלנות ביחד? האם דגלנות נקראת ריקוד?
תשובה: צריך לשאול רב מקומי המכיר את התנאים במקום ואת עצם הצורך בתנועת נוער מעורבת.
שאלה: ברכת המזון על פסטה: אם אכלתי 250 גרם פסטה, האם אני חייב בברכת המזון?
תשובה: פסטה היא דבר מבושל ולא אפוי ולכן אפילו אם תאכל סיר שלם של איטריות לא תברך ברכת המזון, כי לא מברכים ברכת המזון על דבר מבושל שאין בו גדר לחם רק על דבר אפוי (כמו עוגה, שבה אם אכל כמות גדולה קבע סעודה ויברך ברכת המזון).
שאלה: תאריך אזכרה לנקבר יומיים לאחר הפטירה: אני לא כ"כ בקיאה בנושא וחשבתי שפה זה המקום הנכון למצוא תשובה. סבי נפטר בערב יום כיפור האחרון אך הקבורה נערכה יומיים לאחר מכן, ב-יא בתשרי. מה קורה לאחר 11 חודש? שמעתי שעושים ארוחה או משהו כזה. והאם את הספירה של החודשים עושים לפי תאריך הפטירה או הקבורה?
תשובה: יום הזיכרון נקבע לפי תאריך הפטירה. דיני אבלות השנה מסתיימים שניים עשר חודש לאחר יום הקבורה וכן את חישוב אחר עשר חודש עושים מיום הקבורה. (גשר החיים פרק לב, ופרק ל, ט) ישנם הנוהגים לעשות סעודה בסוף אחד עשר חודש ובסוף שנים עשר חודש, ועורכים לימוד לעילוי נשמת הנפטר. אבל עיקר האזכרה הוא בסוף שנים עשר חודש. (ילקוט יוסף אבילות, סימן מ, ג)
שאלה: הפסק בין נטילת ידים להמוציא: אני לומד במכללה חילונית לגמרי. בדרכי חזרה מנטילת ידים אל עבר מקומי אני נפגש באנשים שאינם יודעים שכעת נטלתי ידים (וגם אינם מבינים שאסור לדבר אחרי נטילת ידים), אני אפילו לא אומר להם או בוקר טוב ואני חושב שהם קצת נפגעים מזה (אין לי אפשרות להסביר לכולם כי זה הרבה אנשים וכמו שצינתי הם גם לא מבינים). האם מותר לי להפסיק בדיבור של או בוקר טוב או פשוט להמשיך להתעלם ולא לעשות חשבון למה שהם חושבים?
תשובה: קח אתך כזית לחם למקום הנטילה וברך שם המוציא.
שאלה: בריאות הנפש- האם הוא עניין של בחירה?: אני מתעניינת מאוד בנושא בריאות הנפש ורציתי לשאול שאלה שאיני מוצאת עליה תשובה. האם אדם שחלה בנפשו, ר"ל, בחר בכך או האם נכשל בניסיון מסויים או בכלל האם זו גזרת שמיים?
תשובה: קשה לענות על כך בצורה גורפת. לפעמים, כמו שקורה ונולד ילד עם מום או משותק, קורה שנולד ילד עם מנת משכל נמוכה, וגם בזה יש דרגות, ובמקרה כזה בד"כ כך ברא אותו הקב"ה לכתחילה. לפעמים זה יכול להיות בתור עונש, וגם לפעמים אדם מביא זאת על עצמו, כמו שאדם שנוהג בתזונה לא נכונה או מעשן או מזריק לעצמו כל מיני חומרים גורם להדרדרות המערכת החיסונית, ויתכן שיהיה כך גם מבחינה נפשית, אבל קשה לענות על דברים כאלה בימינו. בזמן שהיתה נבואה היינו יכולים לדעת.
שאלה: הפרשת תורומות ומעשרות מגלידה: פרי שעושים ממנו גלידה (סורבה), האם צריך להפריש לפני העשיה או אחרי הכנת הגלידה? (בבחינת גמר מלאכה, כמו בענבים ליין).
תשובה: היין הוא גמר מלאכה של הענב, אולם הסורבה צריך להפריש ממנה כפרי (תות.) מכיוון שאין רגילות ולא חשיבות לעשות ממנו סורבה אלא שיכול להאכל חי ומבושל ועל כן גמר מלאכת התות היא בקטיפתו ושליחתו לשווק, ואילו גמר מלאכת הענב היא בעשיית היין. הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התוורה והארץ כפר דרום אשקלון להסבר ההלכה.
שאלה: ברכת שילוח הקן: קראתי בעיון חומר על מצוות שילוח הקן. 1. מה הברכה שמברכים? מברכים אחרי שגירשתי או לפני? 2. אני לא צריך את הביצים שבקן אולם אני לא רוצה שישארו בגגון המרפסת. האם אני פשוט יכול להשליך אותם?
תשובה: 1. "בא"י אמ"ה אשר קדשנו במצוותיו וציוונו על שילוח הקן". מברכים לפני השילוח. 2. ח דרשו "כי ימצא" - פרט למצוי, ולכן אם אינך בא לזכות מהפקר (כגון מי שמגדל תרנגולות) אין מצוות שילוח הקן. אם זה במרפסת זה לא נחשב שזכית בהם כי לא התכוונת לזכות בהם ויש מצוות שילוח הקן. יש דעה בהלכה שהדין של מצוות שילוח הקן הוא דווקא אם זוכה בביצים או באפרוחים, ולכן מי שרק רוצה לקיים את המצווה ואינו צריך את הביצים, כדי לחוש לאותה דעה יגביה את הביצים או האפרוחים ויזכה בהם, ואח"כ ישים אותם איפה שרוצה.
שאלה: רצועות הפוכות בתפילין: אם אחרי התפילה נוכחתי לדעת שהרצועה המקיפה את הראש או את הקיבורת ביד הייתה הפוכה. האם יוצא בדיעבד או שצריך לחזור ולהניח?
תשובה: שבע הכריכות אינם מעכבות, אבל במקרה שציינת יש להניח שוב ולברך.
שאלה: השכבה על שם האב או האם: אבי נפטר. אני מהעדה הפרסית - משהדית. אצלנו נהגו לומר בהשכבה את שם הנפטר ואביו. אצלנו ביישוב אומרים תמיד את שם האם, מהו המנהג הנכון?
תשובה: נכון שבדרך כלל השכבה אומרים בשם האמא, אך אם מנהג בני עדתך לומר אחרת תשאל את זקני עדתך שמן הסתם יש סמך למנהגם.
שאלה: נושאים שונים: 1. בשו"ע ברמ"א בסימן רסב מובא שצריך להתרחץ סמוך לשבת, האם צריך להקפיד על כך? אם כן, מה הדין אם סמוך לשבת לא תוכל להתקלח בצורה טובה כמו מקודם( למשל: קור המים והזרם)? 2. ראיתי שבחנויות גדולות מוכרים מוצרים כגון בשרים וגבינות עם מדבקת הכשר חיצוני (לא של המקום) אבל רואים שהמוצר נחתך ונארז במקום, האם צריך לסמוך על בעלי הכשרות שבדקו שבמקום שבו המוצר נארז נעשה הכל לכתחילה(כגון: סכין טרף) או שיכול להיות שהכשרות רק על המוצר ולכן אסור לקנותו? 3.האם חזן צריך ללבוש טלית במנחה וערבית? חזן הלובש טלית של ביהכנ"ס( לא בערבית) האם צריך לברך עליה? ראיתי ב"פסקי תשובות" סימן י"ד אות ז שראוי לירא שמים להתכוון לא לקנות את הטלית ולא לברך עליה,האם זה כולל חזן? 4.מידות הציצית: האם במדידת רוחב הציצית מחשיבים את נקב הראש או לא? ואם מחשיבים באורך הציצית את הנקב לאורך החזה? 5.קימה בפני זקן או ת"ח, האם כאשר אני נמצא בבית הכנסת בו יש אנשים מבוגרים או בישיבה שיש הרבה רבנים (שאפילו שמוחלים צריך לעשות הידור) צריך לקום כל הזמן ואף בתפילה?(שהרי מבואר בשו"ע שגם בלימוד קמים) 6. מבואר במשנ"ב שיש ענין לתת 3 פרוטות לצדקה, מה הטעם? וכמה זה יוצא כיום? 7. אשכנזי לאחר הגבהת ספר התורה (לפני החזרתו) בזמן הקדיש האם צריך לקום?
תשובה: 1. לכתחילה יש להתרחץ סמוך לשבת ומיד לאחר מכן ללבוש את בגדי השבת כדי שיהא היכר שעושה כן לכבוד השבת, אולם אם לא יוכל אז להתרחץ בצורה טובה ירחץ קודם. 2. יש לברר אצל המשגיח של החנות, מה טיב השגחתו על הנעשה בחנות. 3. מעיקר הדין על החזן לברך על טלית הציבור, אולם כפי שכתב בפסקי תשובות שם מנהג העולם לא לברך, ויישב המנהג שהחזן מתעטף רק בשביל כבוד הציבור, והסיק שראוי לו להפקיר חלקו (לא מספיק להתכוון לא לקנות כיוון שהיא כבר שלו, שהרי הוא חלק מהציבור). ומדובר דוקא על חזן (וכל שכן העולה לתורה), אך אדם ששכח להביא טליתו וכד' ורוצה להתעטף בשל הציבור צריך לברך על הטלית. 4. לא מחשיבים, אמנם במקום שיש רק חתך (פתח בצורת T) מחשיבים את מקום החתך. 5. בפסוקי דזימרא וכד', שאמירתם מדרבנן, יש להדר או לקום, ואילו בק"ש אין לקום כיוון שהעוסק במצווה פטור מן המצווה ועוד שעוסק כעת בכבוד הקב"ה (ציץ אליעזר חלק יד סי' י. ואין זה כלומד תורה שאין בו את הפטור של העוסק במצווה פטור מן המצווה (במצווה עוברת), ואף לגבי לימוד תורה דעתו שבמקום שעסוק בעומק הענין והקימה תגרום לו לביטול תורה, לא יקום). ויש הסוברים שאם הקימה לא תפריע לו בכוונתו רשאי לקום אף בק"ש מלבד הפסוק הראשון ובשכמל"ו (ברכי יוסף יו"ד סי' רמד סק"א). 6. הבן איש חי (ויגש יג) וכף החיים (סי' נא סקמ"ד) כתבו שיתן שלוש פרוטות, שתיים ביחד ולאחר מכן עוד אחת, וכתב הבן איש חי שיש סוד בדבר. המקור לדבריהם הוא מנהג האר"י. שיעור פרוטה הוא מעט פחות מ10 אגורות, ולכן אפשר לתת 3 מטבעות של 10 אג' (או יותר, כמובן). 7. יש אומרים שצריך לעמוד רק בקדיש שתפסו מעומד (כלומר לאחר הלל) ויש אומרים שיש לעמוד בכל קדיש, ובמחלוקת זו תלוי גם דין הקדיש שלאחר ובא לציון לפני הכנסת ספר התורה, והמשנה ברורה כתב שיש לחוש לדברי המחמירים, ויש ללמוד בכך ק"ו מעגלון שהיה נכרי וקם מעצמו מעל כסאו לדבר ה'. הרב יאיר וסרטיל
שאלה: חזרה בדרך שונה מאזכרה לנפטר: מהו מקור וטעם המנהג, שכשהולכים לקבר של נפטר ביום השנה לפטירתו, כאשר עוזבים את הקבר לא חוזרים באותה הדרך בה הגענו אליו?
תשובה: אלו דברים שמוסברים ע"פ חכמה פנימית וקשה להסביר אותם מבחינה רציונלית. לגבי עלייה לקבר באופן כללי, מוסבר בחכמה הפנימית שלנשמה יש עליה בתאריך שבו עלתה השמיימה, ולכן פוקדים את הקבר מפני הכבוד ומתפללים לעילוי נשמתו.
שאלה: שם האבא בהזמנה לנישואין: אחי מתחתן עב"ל ב ל באב תשס"ט. אבי נפטר ואנו מבקשים לדעת איך לרשום ע"ג ההזמנה את שם הורינו: שולה שתחי וברוך עייש - האם כך נכון לרשום?
תשובה: כך תכתבו: הורי החתן: שולה שתחי' וברוך ושם המשפחה
שאלה: כהן שהוא מצורע: היה ויכוח ביני לבין אדם.טענתי כי כהן מצורע עוד לא מצורע עד שהכהן לא אמר זאת. ז"א, הוא הולך אל הכהן לבדוק האם הנגע הוא נגע צרעת, והכהן "מאבחן" האם זה נגע צרעת או שלא. עוד אמרתי כי כהן שהוא עצמו נגוע בנגע צרעת - לא יכול לבצע "אבחנה" לעצמו, ולכן עליו ללכת לכהן אחר, שכן אין אדם שם לב למגרעותיו. אותו אדם אמר שלא נכון הדבר. האם צדקתי?
תשובה: המשנה במסכת נגעים (פרק ב משנה ה') כותבת, שכהן אינו יכול לראות את נגעי עצמו, והדבר נלמד מפסוקים. לגבי האבחנה של הכהן עצמו, הדבר תלוי במחלוקת. במנחת חינוך (מצוה קסט, אות יט) דן בשאלה זו ומביא את הצדדים השונים, האם כהן יכול לאבחן וכהן אחר יפסוק טמא או טהור או שכהן אחר יאבחן והוא עצמו יפסוק על פיו או שאולי זו גזירת הפסוק שכהן לא רואה ולא פוסק לעצמו. ועיין גם ב"משנה אחרונה" במסכת נגעים ובר"ש שם הדנים בעניין.
שאלה: סרטים ומוזיקה בשבת: קראתי באתר תשובה של הרב לגבי הפעלת מצלמה מערב חג כדי שתצלם את ליל הסדר, הרב ענה שהמצלמה פועלת אוטומטית ולכן אין בכך חילול יום טוב. האם לפי הדברים יהיה מותר לראות סרטים בדי וי די שמופעל בשעון שבת או להשאיר אותו פועל מערב שבת. כמו כן, האם יהיה מותר להשאיר מוזיקה (לא רדיו) שפועל מערב שבת או להפעיל אותו בשעון שבת.? השאלה היא גם כאשר אין פגיעה בכבוד השבת, כמו למשל שיש זמירות שבת שמופעלות בשעת קבלת שבת או קבלת שבת מוקלטת, כדי שהאישה שנאלצת להישאר בבית תוכל גם היא להנות מאווירת הקדושה של קבלת שבת.
תשובה: זה נקרא בהלכה "איוושא מילתא" - פרסום וזלזול בשבת. גם אם אין בכך מלאכה, מ"מ אין זה מתאים לאוירת שבת. יש בח דעות שאסרו גם לשים גרעינים בטחנת קמח ביום שישי שהולך וטוחן בשבת, משום שעושה רעש ויש בכך "עובדין דחול".
שאלה: צניעות בלבוש בתוך הבית: אני מבקשת להבין מהו הגדר ההלכתי לפיו צריך להקפיד על צניעות בבית, ליד אבי ואחי הבוגרים. ברוב הזמן אני לבושה בבית כמו בחוץ (חצאית ארוכה, חולצת 3 4 ), ורק בסמוך לשינה אני בבית עם מכנסים, שתמיד עוברים את הברך ואינם צמודים, וחולצת טי, רחבה ששרווליה מגיעים כמעט עד למרפק. אני רוצה לציין שאינני רואה בזה בעיה, אך אמי נוהגת להעיר לי על כך, ורציתי לברר מהי ההלכה בנושא כדי ליישב את העניין בינינו.
תשובה: צניעות צריכה להיות תחושה טבעית שבה אין אדם (גם גבר) חושף את גופו ללא צורך, גם אם הוא בינו לבין עצמו. לכן קשה להיכנס לפרטים מדוקדקים.
שאלה: ניגוב על הבגד או השיער: לפעמים קורה לי שאני נוטל ידיים ואין בסביבה מגבת או משהו דומה. 1. האם מותר לי לנגב את הידיים על החולצה? 2. האם מותר לי לנגב על השער? 3. ואם מותר, אז מותר גם מלכתחילה? 4. אם אסור, אשמח לקבל נימוק אם אפשר.
תשובה: 1. לא. 2. כן, בשער הראש. 4. זה מוסבר ע"פ הפנימיות, שבאופן סגולי זה גורם לשכחה. אתה יכול לנפנף את הידים באויר או ברוח עד שיתייבשו.
שאלה: טעם כיסוי ראש לגרושה: רציתי לדעת מה עניין כיסוי ראש אצל אישה גרושה. אני מבין שזה מהסיבה שלא לפגוע בכבודה אך מצד שני היא כן נפגעת מכך שהיא מותרת ונראה שלא.
תשובה: ברגע שאשה נישאה לאיש מעמדה שודרג וחל עליה חיוב כיסוי ראש. גם לאחר גירושיה אי אפשר למחוק את מעמדה, היא לא חוזרת לסטאטוס הקודם, לכן היא חייב בכיסוי ראשה.
שאלה: לימוד רפואות הגמרא: ראיתי תשובות רבות, שאומרות שאין ערך רפואי כיום ברפואות ח (מלבד ההוראה החשובה לשמור על הבריאות), ואף ראשונים רבים אסרו לעשות כמותם. א"כ האם יש ערך בלימוד קריאה של הרפואות האלה כשלומדים גמרא או שאפשר ואולי אף רצוי לדלג עליהם? מה לגבי אגדתות הדומות לרפואה, כמו הגמרא בשבת שאומרת מה לעשות כאשר נחש רודף אחרי אדם או כאשר הנחש מתאווה לאישה (דבר שלא מצוי בימינו כלל)?
תשובה: כל מה שמצוי בגמרא, בין אם ברפואות ובין אם בדברי אגדה אחרים, לא מכוון ללמד אותנו כיצד לרפא חולים. הגמרא אינה ספר רפואות אלא ספר שבא להכשיר אותנו להתקרב אל ה' ולהשתית את דרכי חיינו על המוסר והצדק האלוקיים. ובכל אותם קטעי גמרא טמנו חכמים הדרכות הרבות כיצד לעבוד את ה' ולהתקרב אליו, אלא שאת הרעיונות הרוחניים והנצחיים הללו הם עטפו בידיעות המדעיות והרפואיות של זמנם, לא מפני שהם החליטו שהם אמת מדעית או רפואית מוחלטת אלא מפני שאז זו הייתה השפה שבני אותם הדורות הבינו. ולכן ראוי לשקוד על אותם קטעי גמרא ולהבין אותם לא רק כפשטם, כלומר להבין רק את העטיפה הרפואית שלהם שבאמת שייכת לתקופות שעברו, אלא לחדור אל פנימיות המאמרים הללו ולהוציא מהם את ההדרכות הרוחניות הנצחיות שחכמים למדו אותנו. ברוך ה' הרבה עוזרים לנו בכל חכמי ישראל הספריהם שמלמדים אותנו כיצד להבין את מאמרי ח הללו.
שאלה: שחיטה ספרדית ואשכנזית: מה ההבדלים העקרוניים בין שחיטת בשר מהדרין ספרדית (כגון, בד"ץ בית יוסף) לשחיטת מהדרין אשכנזית (בד"ץ וכדו )? האם נכון שהספרדים מקפידים על יותר דברים? האם אשכנזי שמקפיד על מהדרין יכול לאכול שחיטת בשר ספרדית, מה הדין במקרה ההפוך? האם בתוך כשרויות המהדרין ישנה חלוקה לרמות הקפדה? (שמעתי שהמהדרין בהשגחת הרב אוייערבך נחשב לפחות מהודר ביחס למהדרין האחרים, האם זה נכון ובמה זה מתבטא?)
תשובה: ההבדל העיקרי בין הספרדים לאשכנזים הוא בסירכות שבראותיהן של בהמות, הספרדים מחמירים בהן לעומת האשכנזים. עד כמה שידוע לי הרב אוירבאך נותן הכשר על עופות, שם אין שום הבדל בין ספרדים לאשכנזים וכשרותו אינה נופלת ממשחטות מהודרות אחרות לעופות של תנובה.
שאלה: בירורים לגבי ניקוי חסה: לגבי בדיקת חסה ראיתי, לכאורה, סתירה בדברי הרב: בתשובה "חסה וכרוב גוש קטיף" הרב כותב: "ועל כן שטיפה חזקה במים מועילה, גם המי סבון עוזרים לנקוי, אבל באמת עיקר הנקוי הוא על ידי השטיפה החזקה במים". ואילו בתשובה "שטיפה במים ירקות ללא תולעים" הרב כותב שיש לנהוג כפי ההנחיות על האריזה (למשל בחסלט ההוראה היא להשרות במי סבון). אולם אם עיקר הניקוי הוא במים בזרם חזק למה צריך לנהוג לפי ההנחיות על השקית? כ"כ הרב כתב שאין בעיה להשרות את החסה במי סבון בשבת. למה אין בעיה של הריגת החרקים?
תשובה: אמנם כך אני אמרתי וכך היא המציאות, שחוזק השטיפה הוא המוריד, אולם מכיוון שנכתב כך על השקית אינני רוצה שיהיו כאלו וכאלו על כן לציבור הרחב אני היום מורה שיעשו כפי הכתוב על כל שקית ושקית, כדי שלא תהא תורת כל אחד בידו. ואם כתוב להשרות במי סבון יש להשרות במי סבון, שהרי כך כתבו החברות. אין בעיית הריגת חרקים בשבת מכיוון שאין שם בודאי חרקים, אלא ספק האם יש חרקים והאם הם חיים. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: חזרה על התפילה בגלל דילוג: לפעמים קורה שאני מתפלל בלי סידור ופתאום באמצע התפילה אני נזכר שהיה קטע שלא אמרתי אותו. האם אני צריך באותו רגע לחזור לאותו הקטע? האם אני צריך להתפלל שוב? האם לא עושים כלום ופשוט ממשיכים? ואם יש לי ספק אם אמרתי קטע מסוים מה הדין? אני מתכוון פה רק לתפילת העמידה.
תשובה: בתפילת עמידה יש לחזור לפי הסדר מאותו מקום ששכחת. במקרה של ספק לא צריך לחזור, כי "סירכא דלישניה נקיט" - מן הסתם אמר כמו שצריך.
שאלה: הליכות והלכות דייטים: בחורים בגילי שנמצאים בתחילת תקופת החיפוש שלהם ושלא גדלו בחברה מעורבת באים לעיתים במבוכה מאחר ואיננו יודעים כיצד ראוי וצריך להתנהג בדייטים. החל משיחת הטלפון הראשונה וכלה באירוסין. אני מרגיש שיש חוסר בעיסוק בנושא מצד הרבנים. אשמח אם הרב יוכל לתת, בפירוט האפשרי, כמה קוים מנחים. איך לפנות, איפה ראוי להיפגש וכל מה שמסביב. אני מבין שזה לא בדיוק התפקיד הקלאסי של הרב אך אני מחפש הדרכה על פי התורה על מנת למנוע ככל האפשר עוגמת נפש בנושא שכזה.
תשובה: תחושת המבוכה היא טבעית. כשבחור מגיע לגיל הבשלות לנשואין הוא מצליח לגייס כוחות נפש להתגבר על הבושה והמבוכה ולשוחח עם המועמדת בצורה טבעית כמו עם כל אדם. תתייעץ עם רבותיך.
שאלה: הגדרת SMS בהלכה: 1. הרב ענה שמותר למחוק את שם ה מצג סלולרי משום שאינו בר קיימא. מדוע אינו בר קיימא? 2. האם יש חילוק בין הודעה שאני כותב לבין הודעה שקיבלתי? (הרי הודעה שקיבלתי זה דבר שממש בא לעולם והבנתי שגם בחברת הסלולארי ההודעה משתמרת בשיטה כלשהיא). 3. ועוד אם אינו בר קיימא, האם אפשר להיכנס לבית הכסא עם פסוק מלא עם שם ה שמופיע על המסך באותו רגע? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "כתיבת ומחיקת שם הויה במחשב"
תשובה: 1. אין בכך כתיבה כי זה רק אלקטרודות. 2. זה לא נקרא כתיבה בהלכה ומותר למחוק. 3. אין בעיה בכך.
שאלה: תיקון מידת הכעס: הרבה פעמים משתלטת עלי מידת הכעס. אני מחפשת דרך לתקן אותה, אבל איך? זה במיוחד כעס פנימי שלא יוצא החוצה וזה קורה לי הרבה פתאום אני מרגישה כעס או לפעמים שנאה על מישהו בלב מה לעשות?
תשובה: את צריכה להרגיל את עצמך להסתכל בחיוב על אחרים לשמוח בהצלחתם לרצות בטובתם ולא לקנא. אם תרגילי את עצמך לכך תסתלק השנאה והכעס.
שאלה: שפת הקודש בשרותים: לשאלה לגבי עברית (חכמות חיצוניות) בבית הכסא הרב השיב במילה אחת מותר!. האם זה כל כך פשוט וברור? לאחר התעסקות מועטה אמנם בתורת הרמז (למשל ריש מילין) גיליתי שבכל אות בשפה עיברית מוסתר עומק רב וגם שם ה (למשל אות א מורכב מ- ו י י ובגימטריא 26 כמו שם ה ). נשמע לי מפחיד להיכנס עם ספרים שלמים לבית הכסא, בטח יש אלפי צרופים של שמות קדושים שאנו לא מודעים אליהם, אין בזה שום בעיה, זה מלכתחילה?
תשובה: אין אפשרות למנוע כיתוב באותיות עבריות על אסלות, סבונים, תכשירים שונים וכל יתר הדברים הנמצאים בשירותים.
שאלה: שיטות פסיקה שונות: חברי התמני הניח מרק על הפלטה בשבת לכבוד שבת והידר במצוות כבוד שבת. אני, האשכנזי, הנחתי את אותו מרק על אותו פלטה וחיללתי שבת!. בגלל שסבותינו נולדו במרחק כמה קילמטרים אחד מהשני לי ולחברי יהיו שתי תורות, זה באמת כך? יש אפשרות שזה ישתנה? (בעיקר לאור קיבוץ הגלויות-זה מתבקש שיכול שינוי)
תשובה: אנו בתהליך של קיבוץ גלויות. עדין אין לנו סנהדרין גדולה שתקבע את ההלכה הברורה שעל פיה ינהג כל בית ישראל, על כן כל עדה ראוי שתנהג על פי מנהגה ופוסקיה. ואין לשנות ואין דרך להכריע בין השיטות השונות, זה התפקיד של הסנהדרין. אם נכבד זה את זה מתוך הכרה שיש שבעים פנים לתורה וכל עדה נוהגת כהלכה אזי תשרה האחדות בינינו גם עם כל אחד ישמור על מנהגו. ונתפלל לד' שישיב שופטינו כבראשונה ותחזור הסנהדרין וכל בית ישראל יתאחד לדרך אחת.
שאלה: לימוד מסילת ישרים: האם נכון שכהדרכה כללית יש ללמוד מסילת ישרים רק עד פרק יא (נראה לי שכך נוהגים בשיעורי מו"ר הרב זלמן מלמד לשיעור א ), אם כן, מהו המקור לכך ומהי הסיבה?
תשובה: אנחנו לומדים את כל מסילת ישרים בשלמות, וכן יש ללמוד את כל הספר בשלמות.
שאלה: מסתכל באישה - אין לו חלק לעולם הבא?: כתוב: כל המסתכל באישה ומתכווין להנות ממנה - אין לו חלק לעולם הבא. המציאות כיום היא קשה ביותר ועוד בפרט בימי הקיץ הקרבים ובאים. שסיכוי גדול מאוד שהאדם יחטא ואף ירצה להסתכל באישה כדי ליהנות (כמובן היצר). מפחידה אותי האימרה שאין לו חלק לעולם הבא כי זהו משהו שיכול להיות ממש נפוץ בימינו לצערנו. גם בחוץ וגם באינטרנט וכו אבקש הבהרה או בירור אם יש בזה דין אנוס וכו. במיוחד לאדם בגילי (20) שיצרי הוא.
תשובה: אכן הנוער עומד בניסיון גדול וקשה וצריך לשאוף לעמוד בניסיון כי אנו בניו של אברהם אבינו שנתנסה בעשרה נסיונות ועמד בהם. ואם נער מחנך את עצמו לא להמשך אחר יצר הרע מתוך הבנה שהמשיכה הזו אינה טובה. מה לו להתבונן בדבר שלא שלו, ולחמוד דבר שאינו שלו. ולהבין כמה הרהורים רעים רק עושים לו רע בהרגשה. ולא רק מפני האיסור אלא מפני שהם משאירים הרגשה רעה בלב. ומי שחותר להיות בריא ונקי מהירהורים ובאופן חריג הוא נכשל בהסתכלויות אוסורות הוא כעין אנוס ופטור. ועל כל פעם שהוא מתגבר ולא מסתכל שכרו רב מאד מאד.
שאלה: הפרשת תרומות ומעשרות מגלידה: אני מתנצל על הטרחה, אך בהמשך לתשובת הרב עמיחי בעניין הפרשת תו"מ מפירות שעושים מהם גלידה. האם אותו דין חל גם על ענבי מאכל שעושים מהם יין?
תשובה: יין הוא דבר חשוב ועומד לכך, ועל כן כשעושה יין הרי זה הגמר שלו, וכן לגבי שמן. אבל בפירות שחלק מהאנשים סוחטים אין זה חשיבות אלא אדרבא ירידה בדרגה (למרות שאנשים אוהבים) הרי זה כזיעה וכדבר שמורד מדרגתו לעניין ברכות וכדו', ועל כן אין זה גמר המלאכה של המיצים או גלידות וכדו'. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ
שאלה: להתפלל עם תפילין גדולות: התארחתי בבית הורי אישתי ולא היו ברשותי התפילין שלי. בבוקר קמתי והתפילין היחידות שהיו ברשותם היו תפילין ישנות ורצועת הראש גדולה ממידת ראשי, כך שזה היה מונח על ראשי בצורה מאוד רופפת. במהלך היום התעתדתי להגיע לביתי אך חששתי להפסיד זמן תפילה וקריאת שמע בזמנה. מה הדין במקרה כזה, האם להניח את התפילין הללו ולהתפלל איתן ואח"כ בהמשך היום כשאגיע לביתי להניח שוב את התפילין שלי ולקרוא קריאת שמע (כמו שאכן עשיתי) או להתפלל ללא תפילין כלל ואח"כ להניח תפילין במשך היום?
תשובה: אם אלו תפילין ישנות ולא בשימוש יש לדעת אם הם נשמרות כיאות ועדיין כשרות. הטוב ביותר הוא ללמוד לסדר את הקשר של התפילין ולכוון אותן בהתאם למידת ראשך.
שאלה: נרות שבת- כמנהג האם או החמות: אני נשואה מזה כשלוש וחצי שנים, ויש לנו ב"ה 2 ילדים. מאז שהתחתנתי אני מדליקה 2 נרות שבת בלבד, כמנהג אימי. חמותי נוהגת להדליק נר לכל אחד מבני המשפחה. יש לציין שגם אימי נוהגת בעניין זה כמו אימה, ולא כמו אם אבי שגם מדליקה נרות כמספר בני הבית. לאחרונה בעלי גילה לי שזה מפריע לו, ושהוא מעדיף שאדליק כמנהג משפחתו ואוסיף נרות כמספר ילדינו. אני מעוניינת להמשיך להדליק כמו אימי. האם עלי לקבל את מנהג משפחת בעלי בעניין מספר הנרות? (שנינו אשכנזים, אם זה משנה במשהו.) ושבת
תשובה: אישה מקבלת את מנהגי בעלה רק בדברים שעלולים להפר את הבית, כגון: בענייני כשרות וכדו'. תבררו ביניכם בשיחה רגועה ובנחת מדוע הדבר מפריע לו ותגיעו להבנה ביניכם. עיקר מטרתם של נרות שבת הוא הבית!
שאלה: איך מתגברים על קנאה וכעס: לפעמים אני מרגיש שאני מוכן לסבול, בשביל לקנאות בציבור הטוב, והמוסרי. כוונתי היא לא לקנאה שגורמת לי להיות טוב, כמו הטובים, אלא להפך כתוצאה מהקנאה להיות בדיוק הפוך מהטוב. איך מתגברים על הקנאה הזאת בטובים, ועל השנאה שנובעת לי מזה?
תשובה: לך, צריך להבין שקינאה ושינאה לא פוגעות במי שאנו מקנאים בו או שונאים אותו אלא פוגעים בנו. בקינאה גורמת לכאב ולתחושת החמצה ומונעת מהמקנא להתפתח בכיוון המתאים לו. במקום לעסוק בפיתוחו האישי הוא מכלה את כוחותיו הנפשיים על הסתכלות על הישגיהם שלאחרים. עיקר התיקון הוא החינוך העצמי להסתפקות במה שהקב"ה נותן לי. זה לא פשוט אבל חשוב מאוד. כמובן שכמו כל עבודה על המידות זה לוקח זמן ודורש מאמצים - אבל צריך להתמקד בהסתפקות במה שיש לך. אייעץ לך ללמוד את הספר מסילת ישירים שהוא מוביל את האדם בהדרגה לשילטון על הקינאה והשניאה שלו. בהצלחה וחג שמח