שאלה: למה לא נגאלים? אני על סף ייאוש!: קודם כל ממש על ההקשבה והעזרה:) אני שומעת הרבה אנשים אומרים שהגאולה מתקרבת. ושעוד קצת אנחנו כבר מגיעים אליה. אבל הבעיה היא שהעוד קצת הזה הוא כבר אלפיים שנה שעמ"י בגלות, וברור שהיתה התקדמות ענקית ורואים את ההשגחה וההתקרבות לגאולה שמסתכלים בהיסטוריה. אבל אני מרגישה שאני לא באמת יכולה לקרב את הגאולה. הרי מה אני יכולה לעשות שלא הצליחו לעשות באלפיים שנה של גלות?! אני ממש מאמינה שהגאולה תבוא ואני מייחלת לזה כל יום אבל אני כבר עוד דקה מתייאשת. כי מה עוד אני צריכה לעשות כדי שהגאולה תבוא. אני מרגישה שאני לא מממשת את עצמי ואת הכוחות שלי כי אם הקב"ה כזה רחמן ורוצה רק בטובתינו חייב להיות משהו שאנחנו עושים שהוא ממש לא ר שבגללו למרות כל התפילות והרצונות הגאולה עדיין לא מגיעה!?
תשובה: לק"י לשואלת היקרה! דבר ראשון, על המילים החמות והמחזקות. השאלה שלך היא שאלה מדהימה! עם כל ההשתדלות ועם כל התפילות איך עדין לא נגאלנו? נשאלנו על חלק מהנקודות בעבר, והנה כמה קישורים לשאלות שהתפרסמו, אם תרצי: אבל, יש עוד כמה דברים שאפשר וצריך להרחיב עליהם כדי לענות על השאלה המדהימה שלך. ולפני זה, צריך לומר, וגם בקצת זהירות, שההרגשה הזו של כמעט ייאוש היא משהו שקיים לא רק אצלך. לפעמים יש כאלה שיודעים להגדיר את זה ככה ולפעמים לא אז אשריך שאתה מעלה ושואלת את זה בחן ובכנות ושמה את הדברים על השולחן ובכך עוזרת גם לאחרים להתמודד עם השאלה הזו. לוקחים צעד אחורה? כשאומרים "עוד קצת" אנחנו צריכים לשאול מול מה אנחנו משווים את זה וכמה אנחנו מחשיבים את זה. זה נכון שרובנו כמעט ולא רואים הבדל בהתקדמות הגאולה בין אתמול להיום, וכנראה גם לא נראה כל כך את ההבדל בין היום למחר. אמנם, אם ניקח צעד אחד אחורה (ולא בתהליכי הגאולה, אלא בהסתכלות על התמונה הכוללת), אנחנו רואים שיש פה משהו שקורם עור וגידים. אנחנו זוכים לראות בגאולתנו ואיך אנחנו מתקדמים. אם נעשה את זה רק בחתך מאז קום המדינה אנחנו נראה איך אנחנו הפכנו למעצמה אזורית למרות כל הקשיים שיש. וזה בלי לדבר על קום המדינה עצמה. לראות את ההתקדמות שלנו בתחום התחבורה, כלכלה, טכנולוגיה, רפואה, פסיכולוגיה, חקלאות, ביטחון וכו  שקורים פה במדינה וגם משפיעים על כל העולם. דברים שעם ישראל מוביל ובונה ומקדם את העולם. אבל, את צודקת. זה רק בגדר "עוד קצת" כי יש עוד מה לעשות. מה? שני מישורים של התקדמות שימי לב שמה שהזכרתי הוא בעיקר התקדמות שאינה נוגעת בצדדים תורניים בהכרח שקושרים לאופי המדינה או לבירור העמוק של השקפת הגאולה. זה מישור נוסף שנראה לי די ברור שצריך לעבוד עליו וגם שם יש לנו מה להתקדם. כמובן, מתוך הדרגתיות - מתוך אותו "קמעא קמעא". כל אחד יכול להשפיע על זה, על כל הנושא התורני, מכמה כיוונים. זה יכול להיות בתחום המשפטי - העיסוק במה שנקרא "משפט עברי" - המשפט על פי ההלכה. זה יכול להיות גם בכלל בזהות היהודית שלנו כעם, דבר שדורש גם בירור עמוק אצלנו. בירור שגם קשור להשקפה האמונית שלנו על הגאולה. זה דברים שעסקו בהם גם בעבר אך חלק מהדברים מקבלים עוד תוקף ועוד ביטוי מעשי בדורנו. אחד מהנושאים הוא גם נושא השמיטה או פעולת השיטור במדינת ישראל. נכון, אולי בגיל שלנו חלק מהדברים נראים רחוקים והיכולת שלנו להשפיע או לקדם את המקום התורני במדינה ומוסדותיה. הענין הוא שזה לא כזה רחוק. בשביל להגיע למקומות האלו שמשפיעים, שמבררים ושמשנים צריך להתחיל לעבוד על זה עכשיו. בדומה לספורטאי שלא מגיע ישר לאולימפיאדה אלא עובד על עצמו ומשתפר בהדרגתיות. כך גם אנחנו גם בתחומים האלו. כמו שהתשתיות השונות בתוך המדינה מתפתחות בהדרגתיות כך גם בתחומים התורניים. הם חייבים להתפתח. חלק מהתפקיד שלנו עכשיו ליצוק עוד תוכן רוחני למדינה (ואם תרצי הפניות לדברים של הרב קוק זצ"ל על זה, בשמחה). מה אני יכולה לעשות? השאלה הזו היא שאלה מתבקשת אחרי מה שכתבנו והתשובה מתחברת למימוש עצמי דרך הכוחות שהקב"ה נתן לך. הקב"ה נתן לך כוחות שאיתם את יכולה לפעול בעולם. ברור לי שאת רואה דברים שאפשר לקדם ולעשות יותר טובים בעולם. לא בגלל שחלילה יש לך עין שלילית אלא כי יש לך עין שמחפשת להתקדם ומחפשת להשתפר. דרך הפעולות האלו שמקדמים ובונים את העולם אנחנו גם מקרבים את הגאולה. הנוסחא בגדול של מה אנחנו עושים שדורש חיזוק וצריך להכיר בזה באמת שיש דברים שנעשים שבאמת לא ר שמן הסתם יש בהם משהו שמעכב את הגאולה, אם כי אני לא דובר של הקב"ה שאני יכול לקבוע. במקביל, חלק מהדברים שדובר עליהם בעבר באופן תיאורטי הופכים להיות ישימים וצריך רק להרים את הכפפה ולהתחיל ליישם אותם. זה לא קשור בגודל ההשפעה שאנחנו חושבים שיש לנו או הגיל. גם אם מתקדמים קצת זו התקדמות ומדובר בתהליך. גם היום עם הכוחות שלך, אם במעגל גדול או קטן, את משפיעה, וזה בידיים שלך. ואגב, הדרך הכי טובה לעשות זאת זה דרך הכישרונות והכלים המיוחדים לך שהקב"ה חן אותך בהם. זה גם יתן הרגשה של מימוש עצמי (חיובי, כמובן). אולי נסיים עם דברים עם משהו שהרב יהונתן אייבשיץ הביא בספר "יערות דבש" שאם יש יהודי אחד שמתגלח בתער וחברו לא מתגלח בתער, זה כאילו שמי שלא מתגלח בתער גילח חצי זקן בתער. יש לנו אחריות כוללת לכל העם. לכל הקבוצות בעם, בלי קשר לתפיסה האמונית שלהם. יש לנו הרבה מה לעשות בעולם התשובה, ברובד כללי וברובד אישי, וכשנתקדם בתשובה נגיע למקום שיכול גם לקבל את הגאולה. מקווה שהדברים הועילו ועזרו. אם יש עדין משהו לא ברור או משהו נוסף שתרצי לברר, בשמחה רבה. מחילה שקצת התעכבנו עם התשובה, נתנאל netanelweil gmail.com