LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: חשמל בשבת לשיטת מרן הרב קוק: אני משתדל ללכת לפי הרב קוק, ודעתו בשו"ת אורח-משפט שחשמל בשבת זה איסור תורה גם שאין חוט להט. האם לפי דעת הרב, גם להדליק מד חום עם בטריה, זה איסור תורה? כמובן שיש לזה הרבה השלכות.
תשובה: לשואל, מסתבר שבהפעלת מד חום עם בטריה אין איסור תורה לדעת הראי"ה, מאחר שסגירת המעגל החשמלי אינה יוצרת ניצוץ. שיטת הראי"ה קוק בעניין החשמל מוסברת בשו"ת אורח משפט סימן עא. כמה משפטים מדבריו: "אם מותר לדבר ע"י המגפון (מיקרופון) בשבת ויום טוב: לכאורה כל פעולה שגורמים שיתהוה זרם אלקטרי (חשמלי) הרי הוא מוליד אש, וכל הולדת אש הוי מבעיר. ונראה שאלה שרוצים לומר שהאש האלקטרי אינו בכלל אש שאסרה תורה להבעיר אותו, אין לזה יסוד שמאחר שהתורה אמרה בסתם 'לא תבערו אש', כל מה שנקרא בשם 'אש' הרי הוא בכלל זה. שכל אופן הבוער ומחמם, באיזה צורה שתהיה הרי הוא בכלל אש. ועל כן אין לנו שום מקום לומר שהניצוץ האלקטרי שהוא מתילד על ידי הדחיפה שאנו מעוררים באויר ע"י הדיבור של המגפון שלא יקרא בשם אש. ובענין קשר הפעולה של הדיבור על האש המתהוה ע"י הזעזוע שבמגפון, שמחולל את הניצוץ האלקטרי, שבא ע"י ההזרמה החשמלית, ודאי שזה חמור יותר מגרמא, שהרי אין כאן דבר מפסיק בין הולדת האש ובין הפעולה של האדם המדבר, שהתנועה הולכת במהירות ובאופן ישר". יש שהבינו מהמשפט הראשון שכל הפעלת זרם חשמלי היא הבערה לדעתו, אבל מכל מהלכו בהמשך, ובפרט מהמשפט האחרון, מתברר לענ"ד שכוונתו שהאש איננה הזרם החשמלי אלא הניצוץ, וכך פירשו את דבריו באנצ"ת (נספח לערך חשמל, טור תרמא ציון 24). ממילא, במכשירים שבהם לא נוצר ניצוץ אין איסור תורה. הראי"ה מתאר ניצוץ שנוצר מהדיבור ברמקול, ולא מסגירת המעגל החשמלי או פתיחתו. התיאור מתאים למקרופונים ישנים שבהם הדיבור יצר ניצוצות. גם לשיטתו לכאורה אין זה איסור תורה, מפני שהניצוצות הם דבר שאינו מתכוון, ואע"פ שהוא פסיק רישא - מכל מקום אין בהם תועלת לפעולת המכשיר, וזהו פסיק רישא דלא ניחא ליה, ודינו לפחות כמלאכה שאינה צריכה לגופה האסורה רק מדרבנן (אמנם הוא מאריך לבאר שאין זה גרמא, ומשמע שלדעתו זהו איסור תורה, אבל יתכן שכוונתו להוציא מאפשרות להתיר משום הפסד כדין גרמא). מכל מקום, גם לדעתו אין להחשיב זאת כאיסור תורה כאשר ידוע לנו שאין ניצוץ. כמובן, הדיון הוא על מכשירים שלא מבצעים מלאכה (כגון מלאכת כותב, הקיימת במדפסת, או מלאכת מבעיר, בנורה עם חוט להט, או מלאכת אופה, בתנור, וכדומה) והדיון הוא רק על הפעולה החשמלית עצמה. הפעלת המדחום אמנם יוצרת אותיות וספרות על הצג, אך זהו כתב שאינו מתקיים, שאינו אסור מן התורה.
שאלה: פלאפון בשבת ליולדת: אישתי בקרוב בחודש תשיעי, האם מותר לי בשבת לקחת סלולרי לבית כנסת כדי שתתקשר אלי אם יהיו לה צירים?
תשובה: מותר.
שאלה: מעשרות מעץ מורכב על עץ רגיל: לרב. יש לנו בגינה עץ לימונים ולידו עץ לימונים שאולי מורכב עם תפוז, האם אפשר לעשר משניהם ביחד?
תשובה: וברכת ד' אפשר להפריש מזה על זה. א. תפוז ולימון - ספק מינו. ב. בעץ המורכב העלים והפירות הם של לימון, ומכיוון שכך אין כאן כלאים. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ.
שאלה: עצים בגינה המשותפת: לרב. אנו גרים בבנין שכלם דתיים. יש לנו בחצר עצי פרות ואף אחד מהשכנים לא קוטף (כנראה שלא רוצים להסתבך אם תרומות ומעשרות) וככה הפרות נרקבים, כך קורה במשך שנים. האם מותר לי לקטוף מהפרות?
תשובה: : מותר לך לקטוף פירות אלו לעצמך. מקור הדין: בתוספתא: הובאה במסכת פסחים ו: "תניא סופי תאנים ומשמר שדהו מפני ענבים סופי ענבים ומשמר שדהו מפני מקשאות ומפני מדלעות בזמן שבעל הבית מקפיד עליהן אסורין משום גזל וחייבין במעשר בזמן שאין בעל הבית מקפיד עליהן מותרין משום גזל ופטורין משום מעשר". מכאן שמותר לקטוף פירות אפילו מהעץ עצמו אם ברור שאין לבעל הבית שימוש בהם. ואין לו סיבה להקפיד על זה שתקטוף אותם. הרב משה מאיר אבינר
שאלה: שמות בעלייה לתורה לגר: שאלה ראשונה, אדם פלוני שאמו לא יהודיה ואביו יהודי. פלוני התגייר. שם אביו של פלוני זה לדוגמה יוסי. בעלייה לתורה פלוני עולה בשם פלוני בן אברהם או פלוני בן יוסי? שאלה שנייה, אדם פלוני שאמו לא יהודיה ואביו יהודי. פלוני התגייר. אמו של פלוני התגיירה גם כן. שם אביו של פלוני זה לדוגמה יוסי. בעלייה לתורה פלוני עולה בשם פלוני בן אברהם או פלוני בן יוסי? על התשובה.
תשובה: אם אמו התגיירה אחרי תחילת ההריון שלו מעלים אותו לתורה בשם "בן אברהם" כי זה לא נחשב אבא מבחינה הלכתית. אם אמו התגיירה לפני ההריון שלו מעלים אותו לתורה עם שם אביו.
שאלה: לימוד תורה עם חניכים: כבוד הרב אני מדריכה בבני עקיבא את כיתה ט, והחלטנו המדריכים להתחיל בעז"ה לימוד קבוע פעם בשבועיים עם החניכים. (בנות ובנים.) אנחנו מחפשים ספר או איזשהו מאגר של חומר שאפשר ללמוד ממנו, הכי חשוב שהוא יהיה מעניין ושהחניכים יירצו להגיע ללימוד (כי כרגע הם די אדישים לזה). בנוסף אם יש לרב עצה איך אפשר לגרום לחניכים לאהוב את זה ושלא ירגישו שזה מעיק עליהם אני אשמח לשמוע.
תשובה: לגבי השאלה מה כדאי ללמוד, ברור שזה צריך להיות דברים שמעסיקים את החניכים. בכל זאת, כמחנכים אנחנו צריכים לשקול מה חשוב ללמוד, ונדמה לי שהנושאים שבהם צריך להתמקד הם הלכה ואמונה. הלכה בצורה נעימה, ודוגמא לכך הם הספרים הנפלאים של הרב אליעזר מלמד, פניני הלכה, לבחור כל פעם נושא אחר, שאלה מעניינת, יש שם רבות כאלה. לפתוח בדבר הלכה, כיהודים מאמינים אנחנו רוצים לקיים את דבר ה' וחשוב מאוד שההלכה תהיה חלק מעולמנו. מאידך, צריך כמובן להשקיע גם בלימודי האמונה שהם הנשמה של התורה, לבחור דבר שמתאים לגיל שלהם ומעניין אותם. בלימודי אמונה תלוי מאוד היכן אתם כמדריכים נמצאים, אדם לא יכול ללמד באופן מדליק דבר שהוא לא מספיק מזדהה איתו, ולכן אתם צריכים לבדוק מה מתאים לכם. יש היום ספרות ענפה על כתבי הרב קוק, אבל לא תמיד זה מתאים לכיתה ט', ישנם כמה צורות של כתבי הרב קוק עם פירושים, של הרב יובל פרוינד, הרב חגי לונדין וכיוצא בזה נוספים, זאת אפשרות אחת. בזמני השתמשו רבות בספרים של הרב ישראל הס, 'אמונות', שאלות באמונה, והוא מביא עניינים שנוגעים בבני נוער ואפשר להיעזר בזה מן הסתם יצאו מאז ספרים דומים נוספים. יש מקום גם ללימוד חסידות ועבודת ה', אחד הספרים היותר נוגעים בדורנו הוא הנתיבות אפשר כמובן לקחת גם כל ספר אחר שאתם מרגישים קרובים אליו, העיקר שזה יהיה ספר שאתם חושבים שהנוער ידלק על ידו. לגבי השאלה השניה, הרמב"ם ועוד מרבותינו אומרים שכשאדם בא ללמוד תורה טוב לתת גם ליצר הרע מתנה על הדרך. בדרך כלל נותנים לכל אחד איזה ממתק או משהו שערוך באופן נאה לאכול, אולי איזה ופל מצופה בשוקולד, גם המדריכים אוכלים, משתתפים ביחד, אוכלים ולומדים. אני חושב שזאת דרך נכונה, בהרבה בתי מדרשות של מבוגרים כך נוהגים כדי ליצור אווירה נעימה. אפשר להביא מידי פעם דמויות שהחבר'ה אוהבים, אפשר להביא כלי נגינה ולנגן קצת, העיקר הוא לחשוב איזה דברים החבר'ה אוהבים ובשבילם הם יבואו, ולשלב אותם יחד עם הלימוד.
שאלה: קלה ואכזרית שבמצוות (לדעתי): המדרש אומר שמצוות שילוח הקן היא קלה שבמצוות, אך לי היא קשה ואכזרית מדי, (וכי יש יותר רחמן מהקב"ה?) היו לי כמה פעמים בימי חיי אפשרות של מצוות שילוח הקן, אך נמנעתי מלעשות זאת היות ואני אוהב בעלי חיים וקשה לי להתאכזר אליהם, ולפי תשובת כבוד הרב לאותו שואל הרי אין תועלת בשילוח הקן אם אתה לא לוקח את הבנים, אז מה עשיתי? שילחתי לחנם את האם ומה זה נותן לי? הרי כל עניין שילוח הקן זה על מנת לקחת את הביצים שלא בנוכחות האם כי זה אכזרי מדי לגזול אם מילדיה לכן נועד השילוח, אבל לשלח את האם ולהחזיק בביצים בכפפות הרי זה עשיית מצוה באופן סמלי ובסך הכל הפרעתי לאם מלדגור על הביצים והרי בכל מקרה היא תחזור ותדגור עליהם. האם יש טעם למצוות שילוח הקן? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "מצוות שילוח הקן "
תשובה: שמחתי לקבל את מכתבך, לראות את הרגישות שלך ואת הרצון לעשות את דבר ה'. אודה על האמת שאני מאוד מבין אותך. אף לי עלתה שלה זו לפני שנים. לכן בינותי בספרים וראיתי שאכן בנושא של שילוח הקן כאשר האדם לא צריך את האפרוחים נתון במחלוקת בין הפוסקים. ישנם פוסקים שפסקו שאין מצוה במצב זה, וישנם פוסקים שכתבו שאף במצב זה יש מצוה. אני נוטה לדרך שאין חיוב במצב זה ולכן גם לי כשנתקלתי בדבר זה העדפתי שלא לשלח את האם. מובן הדבר שישנם רבנים שפוסקים אחרת, אך אני את דעתי אומר, ואת הנטיה שלי, וה' ישלח ברכתו על עם ישראל ונזכה לגאולה שלמה. מעניין שהיו מגדולי ישראל שכתבו שאף שמסברה הגיוני שלא לשלח הקן במצב זה שלא צריך את האפרוחים, אך כבר כתב בספר הזוהר הקדוש שיש מעלה גדולה במצוה זו, שהציפור שבוכה מעוררת רחמי שמים על עם ישראל הבוכים בגלות. לכן, לדעתי הן חשוב ללמוד את הדברים והן לחפש את האפשרות להתפלל לה' על הדבר ולהפוך את הכח הדוחף למעלה שיש במצוה, לכוח שדוחף בחיי היום יום שלנו. בברכת הצלחה רבה הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: שיעור תורה או תפילה במניין: לעיתים רחוקות נוצר מצב שעליי לבחור בין תפילת ערבית במניין לבין ללכת לשיעור תורה השבועי. ולא ניתן גם וגם. מה עליי להעדיף במקרים כאלו?
תשובה: לבחור בתפילה במנין ולבקש שיקליטו את השיעור ולשמוע א ח"כ. התפילה בציבור בצורה מתמידה יש לה כח עצום בשמירת היהדות כולה, רק אם בשיעור תהיה תפילה אז כמובן השיעור קודם.
שאלה: ת טיפ תמורת שימוש בשירותים במסעדה: יש מצבים שבהם אני מבקר במסעדה או בחנות שצמודה לתחנת דלק ואני רוצה רק להשתמש בשירותים אבל אין ברצוני לקנות שום דבר. האם נתינת טיפ לעובד יכולה להיות תחליף לקניית אוכל?
תשובה: אם זה אקראי נראה לי שאין בעיה להיכנס. ואם הנך רוצה להחמיר עדיף לקנות משהו קטן ביותר בשווי של טיפ.
שאלה: הוספת שם לשם הגר: שמי הגר, בת 31, רווקה,חשוב לציין שאני מאד אוהבת את השם שלי, אך יש לי ההרגשה שהוא מעכב אותי, והמשמעות שלו חלה עליי במלוא מובן המילה, אשמח להתייעצות בנושא, האם כדאי להוסיף את השם שרה או אסתר מנגד, ואם כן עם מי כדאי להתייעץ בנושא,
תשובה: כיון שהגר היתה נכריה ובסוף עזבה את עם ישראל יש קצת עיכוב בשם זה. אמנם אם תצרפי את השם שרה תהיה בזה תועלת גדולה כי שרה היא שהביאה את הגר לאברהם ובזכות זאת נבנתה גם היא. יתן ותזכי גם את להיבנות בקרוב.
שאלה: כלי שנשכח על שולחן טרף: יש ברשותי שולחן מצופה פורמייקה קטן עליו אני אוכל, קיבלתי אותו מאדם שאינו שומר כשרות שכנראה השתמש בו גם לאכילה, ואולי נשפכו עליו מאכלים ומשקאות חמים (טריפות, בשר או חלב או שלושתם). כמובן שניקיתי אותו באופן יסודי, אבל אני מיתייחס אליו כאל טרף, ומקפיד לא לשים עליו כלי חם ללא חציצה. שאלתי היא- מה דין כלי קר שהושם על שולחן זה, ובין השולחן לכלי יש רטיבות מעטה, ובנוסף הכלי שהה עליו יותר מ24 שעות. האם בגלל הרטיבות נוצר כאן מצב של כביכול שריה של הכלי בדבר איסור, והכלי מקבל טעם מהשולחן?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה קצת לחות לא תגרום דין כבוש וגם אם כן קיימת מחלוקת אם כבוש מפליט מהכלי לכן בדיעבד כשר. הרב חגי בר גיורא
שאלה: תכלת לקטן ונישוק ציצית בכלל: הרב, ב"ה התחלתי להטיל תכלת בציצית, ורציתי לשאול האם מותר לקנות לילד קטן תכלת? יש סיכוי טוב שהוא "ילעס" את הציציות או לכל הפחות יכניס לפה, וזה כידוע דם של חיה טמאה. שאלה נוספת-עבורי- האם מותר לנשק ציציות תכלת? הציצית נוגעת לי בשפתים, והחלזון הזה אינו כשר.
תשובה: אין בעיה של איסור דם של חיה טמאה, כי זה עבר תהליך כימי כזה שבקע ממנו כמו ג'לטין.
שאלה: זקן בשבת - חולה שאין בו סכנה?: האם כמו שלתינוק בשבת יש דין חולה שאין בו סכנה למרות שהוא בריא, האם ה"ה לזקן בן 80 שגם לו יש דין של חולה שאין בו סכנה?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה אם הוא בריא - לא. הרב חגי בר גיורא
שאלה: שימוש באינטרנט ובפלאפונים במוצ"ש: האם יש איסור להשתמש באינטרנט ובפלאפונים במוצ"ש מיד וצריכים לחכות "בכדי שיעשו" בכדי להשתמש בהם כיון שהחברות המפעילות אותם פועלות בשבת, או שאין בכך בעיה כיון שכל הדברים שקשורים בהפעלתם הינם אוטומטיים אז יהיה מותר (או כיון שדומה זה לחשמל שנוהגים להתירו אף בשבת)?
תשובה: זה אוטומטי.
שאלה: מתי מקבלים את השבת: האם אורח בפתח תקווה יכול לקבל את השבת כמנהג תל אביב?
תשובה: נהגו להקדים ולקבל את השבת 20 דקות לפני השקיעה, ואין מנהג שמחייב לנהוג בשום מקום יותר מכך. לכן תושבים או אורחים בכול ערי ישראל ינהגו 20 דקות לפני השקיעה להדליק נרות. ומי שחשב שכך הדין לנהוג 40 דקות לפני השקיעה מותר לו ללא התרת נדרים. מפני שזוהי חומרא של יחידים ואינה מחייבת. ומי שנהג כך וידע שזו חומרה שקיבל ה על עצמו יעשה התרת נדרים. (על פי דבריו של הגר"ע יוסף זצ"ל)
שאלה: האם לדווח למעסיק על עובדת שמתרשלת?: אני עובדת בעסק קטן והבוס שלי הודיע לי לאחרונה שבעקבות מצבו הכלכלי היא יאלץ לפטר אותי. במשרד שלנו עובדת מזכירה שחולה ונעדרת הרבה וגם כשהיא מגיעה לא עושה את עבודתה על הצד הטוב ביותר. כל פעם שהיא נעדרת היא שואלת אותי אם הוא כעס ואם הוא אמר משהו לגבי ההעדרות ואני עונה שהוא דרש בשלומה. הבוס שלי אכן מעיר מפעם לפעם שהוא חושב שהיא לא מספיק מוכשרת לתפקיד והוא שוקל לפטר גם אותה ומציין שההעדרויות שלה פוגעות בתפקוד המשרד. גם אני סבורה שהיא לא מתאימה לעבודה כי היא עושה טעויות שעולות לעסק כסף, אך כששאל אותי לדעתי עליה ציינתי רק את מעלותיה (שהיא נחמדה, ומשרה אוירה טובה) ולא סיפרתי לו שהיא מבזבזת את הזמן כשהוא נעדר ושלדעתי היא לא מתאימה. האם מותר לי לספר לה מה אמר המעסיק על מנת שתשתפר או שמה שנאמר לי נאמר בפרטיות ומתוך אמון ואסור לי לחזור עליו באוזניה? האם עלי לספר לבוס שלי שאני יודעת שכשהוא לא נמצא היא לא עובדת? האם לא לעשות דבר מאחר ואני מסיימת לעבוד בסוף החודש ופשוט להניח לדברים כמו שהם? אני חוששת שאם אומר משהו זה יעכיר את היחסים ביניהם. אני מרגישה שאם לא אספר לבוס שלי אפגע בפרנסתו ואם כן אספר אפגע בפרנסתה. אשמח לתשובה כי אני אובדת עצות
תשובה: לעניות דעתי, אין צורך בפניה מפורטת למעביד, מה גם שמסיפור דבריך נראה שהוא מודע לכך שאין כאן עבודה תקינה של המזכירה. אם נראה לך שיש כאן הפסד אפשר לרמוז לו בדרך עקיפה, שכדאי לעשות בדק בית בעסקיו.
שאלה: ומה לגבי יום שישי?: אם כך יוצא שדילגנו על יום שישי? או שביום שישי להדליק פעמיים, אחד בבוקר ואחד לפני הדלקת נרות שבת על מנת שיחשב ליום שבת? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "הדלקת נר 40 יום לצדיק"
תשובה: נכון שאם מדליק ביום שישי גם בשביל השבת יש להדליק נר אחד מקודם בשביל יום שישי, ונר שני לפני כניסת השבת לכבוד השבת.
שאלה: כשרות מוצרים המכילים אבקת חלב נכרי: יש בביתי מוצרים כגון: דגני בוקר של "פוסט" תוצרת ארה"ב עם כשרות : "כשר חלבי לאוכלי אבקת חלב נוכרי, בהשגחת K ללא חשש חדש, באישור הרבנות הראשית לישראל" מוצרים של "קינדר" ביבוא "ליימן שליסל" שגם עליהם כתוב באישור הרבנות הראשית לישראל (חלקם מיוצרים בפולין - "כשר חלבי לאוכלי אבקת חלב נוכרי בהשגחת רבנות ורשה פולין ובאישור הרבנות הראשית לישראל" וחלקם בבלגיה איטליה וגם הם באישור הרבנות הראשית לישראל) חטיפי אנרגיה של שופרסל עליהם כתוב: "לאוכלי חלב נוכרי, בהשגחת הרב אריה רלב"ג באישור הרבנות הראשית לישראל". השבוע ראה אותי אדם דתי קונה אחד מהמוצרים האלו והזהיר אותי לבל אתן לילדיי היות ויש באבקת חלב נכרי חשש למוצרים טמאים. כמו כן נתן לי לדבר עם רבו שאמר לי שאסור לאכול מוצרים מסוג זה. מה אני צריכה לעשות עכשיו? האם זה כשר? האם יש חשש כלשהו? לזרוק את הכל? - אשמח לתשובה מפורטת כי אני לא יודעת מה לעשות. מראש.
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה הגזרה במקורה היתה על חלב נוזלי ולכן קיימת מחלוקת האם האיסור הוא גם על אבקה. לכן עדיף להחמיר אבל המיקל יש לו על מי לסמוך. הרב חגי בר גיורא
שאלה: מעמד המאמינים באמונה חלקית: האם אנשים שמאמינים התורה שבכתב ושבע"פ "מן השמיים" אך לדעתם ההלכה השתנתה במקומות מסוימים בגלל "עליית המודרנה" וכד - נחשבים ככופרים? (לעניין הצטרפות למניין וכד ) האם צריך לכבד את רבניהם?
תשובה: זאת התורה לא תהא מוחלפת, זהו אחד מעקרי האמונה (העיקר התשיעי לפי הרמב"ם, יום פטירתו הוא כ' בטבת). עקרונות ההלכה נצחיים, המציאות היא דינאמית ויש ליישם את ההלכה הנצחית בחיים המשתנים. לשם כך יש פוסקים מוסמכים המתמודדים עם הנושא הזה יום יום ושעה שעה. דוגמאות ליישום ההלכה בחיים המודרניים ר' בספרי ההלכה בימינו.
שאלה: החזקת תמונה של רבנים: כבוד הרב אני מתעניין בנושא הזה של תמונה של רבנים אם זה בארנק - של הרבי מילוובטיש - דבר שטוב להחזיק איתי תמיד, אבל מצד שני שמעתי שאבי נפגש עם רב מכובד מאוד ואמר לו שאסור להחזיק תמונות של רבנים האם יש עניין בדבר? אם אפשר בבקשה לקבל הסבר הלכתי אני מאוד מעריך את זה
תשובה: אין איסור להחזיק תמונת רב, בתנאי שלא להסתכל עליה בזמן התפילה, ולא לייחס לה סגולה עליונה אלא רק שע"י ההתבוננות בה יזכור את האדם הגדול וישתדל ללכת בדרכיו. וכן שיאהב אותו כמו שאוהב את הוריו ואת בניו והוא מסתכל בתמונותיהם.
שאלה: איך אנחנו מאמינים בתחיית המתים?: רציתי לשאול שאלה שקשורה לתחיית המתים, איך אנחנו יכולים להאמין בתחיית המתים אם זה עדיין לא היה ולא קרה מעולם?
תשובה: האמונה שלנו עם תחיית המתים היא לא על ידי עניינים שראו עינינו בעולם הזה, אלא מפני המפגש שלנו כאומה שלמה עם ריבונו של עולם. ההבטחה שלו בתורה שאנחנו נקום לתחיית המתים ולחיי העולם הבא. אמנם בתורה עצמה הדבר הובא ברמז, ובכל זאת ברמזים שמצאו ח בתורה לתחיית המתים הם מצאו אמונה כל כך חריפה, עד שהם אמרו שמי שלא מאמין בתחיית המתים אין לו חלק לעולם הבא והוא לא יעמוד לתחיית המתים, הרמב"ם מנה את האמונה בתחיית המתים כאחד משלושה עשר עיקרים אשר מי שלא מאמין בו יוצא מגבול המאמינים באמונת ישראל. האמונה הזאת מגיעה לנו מהתגלות אלוקית של מי שהוא היה, הוא הווה והוא יהיה, הוא ברא את הכל, הוא מנהל את ההיסטוריה, את העבר ואת העתיד - והוא הודיע לנו שטובו וחסדו כוללים את הטוב העליון שיופיע בתחיית המתים.
שאלה: טלטול תאורת חרום בשבת: לכבוד הרב שליט"א בתשובה לשאלה פסק הרב שמותר לטלטל תאורת חרום ( לדים ) בשבת לצורך גופה כדין כלי שמלאכתו לאיסור. שאלתי היא, הלא בכניסת שבת, כשהנורה הייתה תקועה לשקע היה אסור להוציאה משם, כי אז היא היתה נדלקת, (ולטלטלה בלא להוציאה מהתקע - אין בכך כל שימוש ולא היתה מיועדת לכך), ואם כן לכאורה היא מוקצה מחמת איסור שאסור לטלטלו אף לצורך גופו? אודה על תשובה בהקדם, כי הדבר נוגע למעשה לרבים. בכבוד רב השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "טילטול תאורת חירום בשבת"
תשובה: אם המנורה היתה מחוברת לשקע בערב שבת, יהיה אסור לטלטל אותה באמצע השבת משום מגו דאיתקצאי.
שאלה: למה אין מצוות כיבוד אחים?: אם התורה דורשת מאיתנו דבר טריוויאלי לכאורה כמו לכבד את הורינו, למה לא נדרש גם לכבד את אחינו ואחיותינו?
תשובה: לשואל, בוודאי צריך לכבד אחים ואחיות וכל אדם, משום "ואהבת לרעך כמוך" וכדברי ח "יהי כבוד חברך חביב עליך כשלך" (אבות פ"ב מ"י). אך כיבוד אב ואם פירושו שצריך לכבד אותם מתוך עמדה של כפיפות וקבלת מרות, לשרת אותם ולעשות כל צרכיהם וגם לעמוד בפניהם, כדברי הרמב"ם (הל' ממרים פ"ו ה"ג): "אי זהו כבוד? מאכיל ומשקה מלביש ומכסה. ומוציא ומכניס ומשמשו בשאר הדברים שהשמשים משמשים בהן את הרב, ועומד מפניו כדרך שהוא עומד מפני רבו". על זה התורה לא ציותה כלפי אחים ואחיות. ההבדל בין ההורים לבין האחים פשוט, כדברי ספר החינוך (מצוה לג): "משרשי מצוה זו, שראוי לו לאדם שיכיר ויגמול חסד למי שעשה עמו טובה, ולא יהיה נבל ומתנכר וכפוי טובה. ושיתן אל לבו כי האב והאם הם סיבת היותו בעולם, ועל כן באמת ראוי לו לעשות להם כל כבוד וכל תועלת שיוכל, כי הם הביאוהו לעולם, גם יגעו בו כמה יגיעות בקטנותו". בדרך כלל אין שום יחס בין התלות של הילד בהוריו לבין תלותו באחיו. נאמר אמנם בדברי ח (כתובות קג ע"א) שחובה לכבד גם את האח הגדול. בעניין זה יש דעות שונות האם הכוונה לבכור דווקא או לכל האחים הגדולים ממך (עיין שו"ת שבות יעקב ח"א סי' עו). מכל מקום, הדעה המקובלת היא שאין הכוונה לחובת כבוד בדומה להורים, אלא שמה שמקובל בין בני אדם לכבד את האח הגדול - על זה ציותה התורה (שו"ת בצל החכמה ח"ג סי' צה  אך עיין ב"ח יו"ד סי' רמ, שנראה שהבין מהטור שמדובר על כבוד בדומה להורים).
שאלה: המתנה בין בשר לחלב לבעלי פלטה בשיניים: ישנה פלטה לשיניים שהינה כיסוי פלסטיק שקוף המכסה אותם הרמטית. בזמן האכילה מסירים אותה, אך מחזירים מיד אח"כ. האם יש חובה לצחצח שיניים אחר אכילת בשר משום ששאריות האוכל נשארות בפנים?
תשובה: די לשטוף את הפה
שאלה: תיקון שישים ריבוא: רציתי לשאול מהו תיקון שישים ריבוא? מה מקורו? והאם יש לו קשר לשובבי"ם? ישר כח ותזכו למצוות
תשובה: לענ"ד לא שמעתי ואינני יודע.
שאלה: סוכה לט. - אתרוג בשמיטה: יש לי שאלות במס סוכה (לט.) לגבי האתרוג בשביעית: הגמ אומרת "לפי שאין מוסרין דמי פירות שביעית לעם הארץ". א. מה זאת אומרת " דמי פירות שביעית"? הרי הוא נותן דמי חולין בעד פירות שביעית, לא דמי פירות שביעית! ב. ממה נפשך: אם אסורים בסחורה, למה דווקא עם הארץ? אם מותרים, למה ע"ה אסור?
תשובה: א. כפי שהגמרא מציינת שם (לט ב) בשעת המכירה הכסף( הדמים) נתפסים גם כן בקדושת שביעית וממילא כעת יש בידיו של עם הארץ דמי שביעית. ב. יש להבדיל בין האיסור בסחורה שהוא מותר במצבים מסויימים (לוקט על יד על יד) ובין קדושת הפירות והכסף. גם במצבים בהם מותר לסחור הקדושה עדין קיימת וממילא יש בעיה בנתינת כסף קדוש לאדם שלא יודע להשתמש בהם כראוי. יום טוב
שאלה: עצים בגינה המשותפת פטורים ממעשרות?: האם הפירות האלו פטורים ממעשרות? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "עצים בגינה המשותפת"
תשובה: וברכת ד' אם אמנם ההפקר הוא גמור לכל, ליהודי ולעכו"ם אזי הפירות פטורים ממעשרות, אבל אם אתה אחד השכנים ואתה רוצה לקחת פירות ולא להפקיר א"כ חייב בתרו"מ. צריך שכל השכנים (או נציגות ועד הבית) יפקירו את הפירות ואז לא יצטרכו להפריש. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ
שאלה: אוצר בי"ד בצבא: המזון המסופק כיום בצבא כולל גם תוצרת פירות וירקות מיבול שביעית של 'אוצר בית דין'. לפי נהלי הצבא, מזון שיצא מהמטבח לחדר האוכל לא מוחזר לשימוש נוסף. כתוצאה מכך, מזון רב הקדוש בקדושת שביעית נזרק לאשפה. שאלתי היא על מה מסתמכת מערכת הכשרות הצבאית שמאפשרת את ההתנהלות הזאת. האם הצבא מסתמך על מה שכתב הרב ישראלי זצ"ל בקובץ "קטיף שביעית", שם הוא פוסק שבשאריות מזון אין קדושת שביעית, ולכן כל מה שנשאר יכול להיזרק לאשפה - כפי שנוהגים שלא בשנת השמיטה?
תשובה: בתקופה זו של השנה יש קדושת שביעית רק בירקות ולא בפירות. קדושת שביעית בפירות תחל רק בפירות שחנטו אחרי ר"ה תשע"ה והם פירות הקיץ ופירות החורף של שנת תשע"ו. ירקות הקדושים בקדושת שביעית מותרים באכילה, ויש דעות שיש אף מצווה באכילתם. גם ביחס לירקות מגידולי נוכרים, יש מחלוקת האם יש בהם קדושת שביעית. בכל מקרה, כאשר השמיטה תהיה מדאורייתא, לכל הדעות תהיה קדושת שביעית גם בירקות ובפירות של נוכרים. הבעיה של זריקת מזון הקדוש בקדושת שביעית יכולה לקבל הן מענה הלכתי והן מענה מעשי. בצד ההלכתי, יש הפוסקים שכל מזון שלא ראוי לאכילה מסיבות מיוחדות, כגון סיבות בריאותיות - למרות שבאופן אובייקטיבי מבחינת הטיב המזון הזה כן ראוי לאכילה - נחשב כמזון שאין בו קדושת שביעית. לפיכך, כיוון שההוראה הצבאית לא להחזיר מזון למטבח נובעת משיקולי בריאות, יש לעמוד בה. בצד המעשי יש להוסיף שירקות הינן מרכיב מזון חשוב, שלא נכון שהחיילים יוותרו עליו. ולכן האופן המועדף לאכילת ירקות שביעית הוא שהחייל יסיים לאכול את כל מה שלקח לעצמו לארוחה. באופן זה הוא לא יזרוק מזון הקדוש בקדושת השביעית. על החיילים הדתיים להראות בהתנהגותם בארוחות, בסיימם את כל מה שלקחו לצלחתם, דוגמא אישית לחוסר בזבוז ושמירה על קדושת שביעית. כל זאת, בתנאי שלא תהיה אכילה גסה (אכילת כמות מופרזת), כי אז השארת המזון עדיפה.
שאלה: עדיפות לקיחת מונית יהודית או ערבית בשבת ע"י אדם מחלל שבת: אדם מחלל שבת שיוצא לבילוי בערב שבת, האם יעדיף לנסוע במונית יהודית ולא ערבית מטעמי פיקוח נפש ביטחון?
תשובה: שלא יחלל שבת ויישאר עם משפחו בביתו ויבטיח בכך גם את בטחונו הפיזי וגם את בטחונו הנפשי, הן מבחינת השבת והן מבחינת תכני הבילוי
שאלה: גרימת נזק מועט למוצר בזמן קניה: נכנסתי לחנות על מנת לקנות מטרייה, ובחנות הוצב ארגז בו הונחו מטריות רבות במצב בינוני ומחירם זול. בזמן חיפושי בארגז הנ ל אחר מטרייה, ניסיתי לפתוח את שקית אחת המטריות על מנת לבדוק את איכות המוצר, ובמהלך הפתיחה נקרעה שקית העטיפה מעט. יצוין כי בארגז, מחמת איכותן הבינונית של המטריות, הונחו מטריות רבות עם קרעים בעטיפותיהן, כך ש"הנזק" שעשיתי לא היה נראה לי משמעותי. כמו כ אותה מטרייה שהחלטתי בסוף לקחת, גם היא עטיפתה הייתה קרועה מעט. באותו הזמן התלבטתי האם עשיתי נזק משמעותי ובסוף החלטתי שאין צורך לעדכן את המוכר בנזק המועט וכן הייתי בספק האם בכלל הזקתי שכן הסיבה שהשקית נקרעה היא מאופן שימוש נורמלי ולא משימוש אלים וכדו. שאלתי היא האם עשיתי ר שהתעלמתי מקריעת השקית או שהייתי צריך על כל פנים לעדכן את המוכר.
תשובה: : מכיון שהנזק לא היה שווה פרוטה (שהרי מחיר כל המטריות בארגז זהה), אינך חייב לשלם, ולכן אינך חייב להודיע למוכר. הרב צבי ברוך טסלר.
שאלה: מגע בין מכסה לכיריים: כמו ברוב הבתים, בביתנו יש מערכת כיריים אחת. גם לחלבי וגם לבשרי. בעת הכנת מאכל בשרי, נפל לי המכסה של הסיר הבשרי על הכיריים. הכיריים לא היו כל כך נקיות. המכסה היה רטוב. גם הכיריים וגם המכסה היו בחום שהיד סולדת. מה דין המכסה?
תשובה: המכסה אינו צריך הגעלה. להרחבה: עיין שו"ת אגרות משה יורה דעה חלק א סימן נט. הרב אלישיב קפקה
שאלה: ברכה על וישניאק דובדבנים: רציתי לשאול מהי הרכה על וישניאק מתוצרת ביתית. ברגע שמוזגים את המשקה יוצאים יחד איתו גם דובדבנים שלמים. האם יש לברך על המשקה בנפרד שהכל ואח"כ לקחת דובדבן ולברך בורא פרי העץ? (או הפוך) או שברכת שהכל פותרת? והאם יש ענין להדר בשתי ברכות דווקא? ישר כח ותזכו למצוות
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה תחילה לברך בורא פרי העץ ואחר כל שהכל. הרב חגי בר גיורא
שאלה: "לא טוב היות האדם לבדו": כבוד הרב בפסוק יח כתוב "לא טוב היות האדם לבדו אעשה לו עזר כנגדו: האם ה' אמר שהוא טעה בכך שהוא ברא את האדם לבד? זה לא הגיוני איך ה יכול לטעות זה לא אפשרי? ואם לא אז למה שהוא יגיד דבר כזה?
תשובה: לשואל מי שמתבונן בפסוקי הבריאה ובדברי ח מגלה שבעצם כל מה שהקב"ה ברא בתחילת הבריאה, התפספס כביכול. הדוגמאות לכך הן רבות, נסתפק בשלוש: ביום הראשון ברא אלקים את האור. למעשה המאורות נבראו רק ביום הרביעי, אבל כבר ביום הראשון נברא אור גדול, אור של ששת ימי בראשית. אבל הקב"ה גנז את האור הגדול והבדילו לצדיקים לעתיד לבוא. למה הקב"ה ברא את האור הזה אם ממילא אחר כך הוא גנז אותו? הלוא ריבונו של עולם, הוא היודע ועד! כיצד ניתן לומר על הקב"ה "ראהו שאינו כדאי להשתמש בו רשעים, והבדילו לצדיקים לעתיד לבא"? עם אותו קושי אנו נפגשים כשאנו לומדים את דברי ח על הכוונה האלקית לברוא את העולם במידת הדין: "כשברא הקדוש ברוך הוא את עולמו, בראו במדת הדין, שנאמר: 'בראשית ברא אלקים', ולא עמד עד ששתף עמו מדת הרחמים. אחר כך, ביום הרביעי, באה בריאת המאורות הגדולים, הקב"ה ברא מאורות, שמתחילה היו צריכים להיות שווים בגודלם ובכוחם. אם כן המחשבה הראשונה היתה לברוא שני מאורות גדולים, ולמעשה "נאלץ" הקב"ה להקטין אחד מהם. היסוד שחורז את כל הדוגמאות שהזכרנו הוא ההבנה שבנקודת הראשית ריבונו של עולם נותן לנו להציץ אל המגמה, אל המחשבה האלקית שאליה עתידה המציאות להתרומם. הקב"ה כביכול אומר לנו 'כזה ראה וקדש', כך רציתי שהעולם יהיה, ואתם, כיון שאתם נמצאים בעולם ויודעים כעת להיכן העולם צריך לשאוף, עליכם לחזור ולעשות טרנספורמציה, לעשות כל שבידיכם כדי לחזור לאותו עולם מושלם שעלה במחשבה. לאור זאת יקל עלינו להבין כי לא בטעות אלקית ח"ו מדובר, אלא בהצצה אל המגמה, ובנוגע לאדם הראשון, אנו למדים, שמגמת הבריאה היא לשוב לאותה מציאות אלקית אחדותית בה אין צורך עוד בפירוד האיש והאישה למען חיבורם הבחירי. נאמנה