LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: תבניות אפיה שהתערבבו: בביתנו יש תנור אפיה, שבו ישנם שני תאים: האחד - הוקצה על ידינו לאפיית מאפים חלביים, והשני - למאפי פרווה. במהלך הניקיונות לפסח התערבבו לנו תבניות האפיה (הזהות בצורתן ובצבען) ואיננו יודעים מהן התבניות החלביות ומהן תבניות הפרווה. שאלתי היא האם ניתן לחלק התבניות בין התאים באופן אקראי, כך שגם אם מי מבין התבניות החלביות תשמש לאפיית מאכלי פרווה, עדיין המאכל ייחשב פרווה על כל המשתמע מכך או שמא יש להכשיר את התבניות לפני חלוקתן בין התאים (ואם כן -מהי דרך הכשרתן)? ב מראש על ההדרכה בעניין.
תשובה: יש להכשיר את התבניות ע"י ליבון קל. הכנס את התבניות לתנור והסק אותו עד שנייר המונח על התבניות ייחרך.
שאלה: מחויבות שוכר דירה בהשקיית דשא: בני גר בדירת קרקע שכורה ובחצר צומח דשא. מן הסתם, כוונת המשכיר הייתה שהדשא יושקה ויכוסח על מנת לשמור על ערך הנכס. בנסיבות החדשות, נגזר על כל עם ישראל שלא להשקות דשא. האם יכול המשכיר לבוא בתרעומת או לתבוע את הטיפול והשקיית הדשא? האם יש הבדל בין אם הנושא מאוזכר לא מאוזכר בפירוש בחוזה השכירות?
תשובה: כפי שאמרת אכן כך מקובל במנהג המדינה, שאדם ששכר נכס כלשהוא הרי הוא אמור לשמור עליו ולהחזירו כתיקנו (למעט בלאי סביר, כלשון החוק). כמו כן, אדם ששכר דירה עם גינה, דינה הוא שהשוכר אמור לשמור עליה ולהשקות אותה באופן סביר על מנת לשמור אותה ברמה סבירה ביחס למצב שבה הוא קיבל אותה (אין צורך שהדבר יפורש במיוחד בחוזה-זה פשוט ). לאור בדיקת המציאות כיום נמצא שרשות המים קראה לציבור להשקות את הגינות במינון נמוך, פעמיים בשבוע לזמן קצר ובערב. אם זמן זה מספיק לצורך החזקת הגינה הרי שאתה חייב בכך. אם לא הרי אתה מחוייב למשכיר לתחזק את הגינה ברמה סבירה והשקות כנדרש אלא אם כן על פי החוק ומנהג המדינה ישנה הגבלה לכמות כזאת. לסיכום: התחייבות השוכר למשכיר קודמת לכל אלא אם כן הדבר נוגד את החוק שמקובל במדינה.
שאלה: כלי אוכל יד שנייה: קיבלתי כלי אוכל יד שנייה, כגון: סכומים, צלחות מזכוכית, כוסות וסירים. איך אפשר להכשיר אותם? אמרו לי שאי אפשר להכשיר כלי חרס או כלי פורצלן. אבל כלי חרס, כמו ספל שהשתמשו רק לשתייה, האם צריך להכשיר אותם בכלל?
תשובה: כלים צריכים הכשרה כאשר איננו יודעים איך השתמשו בהם, ויש אפשרות שערבבו בהם בשר בחלב. ובכל כלי הכשרו כבליעתו. לכן, סכו"ם לבני ספרד מספיק בכלי שני כי זהו רוב תשמישו, ולאשכנזים צריך הגעלה ברותחים. וגם הספרדים נהגו להחמיר בזה כמו האשכנזים. סירים בולעים ע"י בישול על האש, ולכן גם הכשרתם בהגעלה ברותחים. כלי מטבח כגון: כף מצקת, תרוד וכד'- הכשרם בהגעלה ברותחים. צלחות מזכוכית וכוסות זכוכית- נחלקו האם דינם ככלי חרס ואין להם תקנה, או שהכשרם בטבילה במים שלוש יממות וכל 24 שעות מחליפים את המים. האשכנזים נוקטים שאין תקנה, והספרדים מכשירים בטבילה כנ"ל. גם כלי חרס ככוסות שהשתמשו לשתיה חמה- נאסרים, מפני שיכול להיות שנעשה באיסור, או שחיממו שם מים ע"י מיקרוגל בשבת, ואז הכלי נאסר. (מקורות: שו"ע או"ח סי' תנא, פסת"ש שם, שו"ע יו"ד סי' קכג) הרב אלחנן לוין
שאלה: יום ירושלים השנה: האם השנה, כאשר יום ירושלים ביום ששי, מקדימים את כל האירועים כולל התפילות ליום חמישי?
תשובה: לא, את התפילה יקיימו בזמן. את האירועים ההמוניים יעשו קודם כדי שלא יהיה חלילה חילול שבת.
שאלה: ברכת הגומל על תאונה קטנה: עברנו תאונה קטנה אף אחד לא נפגע (רק הרכב נפגע מקדימה), האם צריך לברך הגומל?
תשובה: אם היה חשש סכנה בתאונה יש לברך.
שאלה: מידת העצלנות : אני בחור בשמינית ויש לי בעיה קשה מאוד, היא מידת העצלנות. קשה לי לקום בבוקר וגם הרבה פעמים יוצא שאני עייף ביום ולפעמים גם הולך לישון ביום, האם כבוד הרב יוכל לתת לי עצה וגם מקורות או ספר ללמוד שיעזור לי בזה.
תשובה: מתחילים בקטן ואחר כך מרחיבים את העבודה. לוקחים נושא אחד שעליו אתה עושה מלחמה, בו אתה מחליט להצליח להתגבר. למשל, לקום בשעה רבע לשמונה. על דבר זה אתה לא מוותר. כל היום הוא סביב הקימה שלך. גם אם הלכת לישון בשלוש בבוקר אתה קם. אם אתה עייף, לך לישון לאחר מכן במשך היום. כל נסיגה קטנה עלולה להיות תחילת נפילה כללית. אתה נעזר באחרים בכדי להתגבר. ראשית, אתה מצהיר במשפחה שבזה יבחנו אותך אם אתה גבר או שאתה חלשלוש. אתה מבקש מאחיך שבשעה מוגדרת הוא שופך עליך רבע כוס מים בכדי שתקום. על קימה מוצלחת תתן לעצמך פרס. על כישלון תתן לעצמך עונש. למשל על כל יום שאתה לא קם צריך להפריש סכום לצדקה. יש לנו בתורה שלשה דרכים כיצד להתמודד עם חולשה. אונס מפתה ומוציא שם רע. אונס זה שפיכת המים והבאתך למצב שבו לא נעים להמשיך לישון. מוציא שם רע זה התודעה וההבנה שהחולשה והעצלות הם הורסים לך את חיוניות החיים. והמפתה זה השכר והעונש. יש דרך נוספת שמשתמשים בכוח העצלות לדברים טובים, כגון: כשיש חשק לעשות עבירה וקשה לדחות אותה לגמרי, אז אומרים ליצר הרע ר, אתה צודק אבל לא עכשיו. אולם ענין זה קשור לענין התודעה וההבנה מתי להשתמש בעצלות.
שאלה: מגילת אסתר מתחת למיטה: 1. האם מותר לקנות לאחר פסח מחנות שעשתה מכירת חמץ אבל גם מכרה חמץ בפסח? 2. האם מותר לאפסן מגילת אסתר במגירה תחת מיטה שאיש ואשתו ישנים בה, יש להוסיף שיש מרחק מסויים בין הקרש של המיטה למגילה?
תשובה: 1. המוכר גזל את הגוי, אבל זה לא מפקיע את המכירה. 2. זו שאלה שכבר נשאלה בדורות הקודמים. בבתי מדרש היו ספסלים שעליהם ישבו ובתוכם הייתה מגירה. שם אמרו שלכתחילה באמת לא ראוי לעשות כך אבל בכל זאת יש שהתירו אם בזמן שאדם יושב הוא לא לוחץ על הספרים שלמטה. אני אומר כך: גם פה מצד זה צריך להיות מותר, וקשה לי להגיד שלהניח שם את המגילה זה ממש אסור, אבל באופן כללי זה לא מכובד שמתחת למיטה שישנים עליה יהיו ספרי קודש.
שאלה: ריבית בפיקדון מהצבא: לאחר שיחרור מצבא אמורים לקבל פיקדון אך הוא לא משולם מיד אלא לאחר תקופה מסויימת וצמוד למדד ( זאת אומרת במקום x כסף אשר מגיע לי אני מקבל x הצמדה למדד). האם יש בעייה של ריבית עם זה?
תשובה: אינני חושב. הצבא שייך למדינה, ובמדינה אין בעיה של ריבית. כמו שהרב פרנק פסק: לו יצויר שבנק ישראל היה מלווה כסף לאנשים פרטיים, לא הייתה בעיה של ריבית, מכיוון שמדינה היא לא ארגון של שותפים זו מהות אחרת של ציבור. בצבא אין בעיה של ריבית.
שאלה: מצוות ישוב הארץ: האם מותר למכור או להשכיר בית של יהודי לגוי? הרבה שכנים שלי מכרו את בתיהם לגוי לכן אני רוצה לעבור לגור באיזור יותר דתי אך אני לא מצליח למכור ליהודי וגוי מציע לי מחיר גבוה.
תשובה: מכירת בית לגוי יש בה משום לא תחנם. השכרת בית לגוי שאינו מחזיק ע"ז בבית, במקרה הפרטי שלך פנה לרב המקומי המכיר את התנאים המיוחדים שלך.
שאלה: ברכה על פרי האננס והבננה: 1. מה מברכים על אננס - פרי העץ או פרי האדמה? 2. למה על בננה מברכים פרי האדמה?
תשובה: 1. אדמה. 2. היות וזה צמח שאינו רב שנתי מעבר לשלוש שנים על פי רוב.
שאלה: שבע ברכות בחופה על ידי האבא: האם הורה של החתן ו או והכלה יכולים להיות אחד מאלו המברכים בחופה את שבע הברכות?
תשובה: יכול. מזל טוב.
שאלה: ברית מילה בעומר: אישתי צריכה ללדת בע"ה בתוך ל"ד ימי העומר כנוהג הספרדים. האם ניתן לקנות בגדים חדשים לכבוד הברית כאבי הבן? האם ניתן להתגלח ולהיסתפר כאבי הבן?
תשובה: קודם כל שתהיה בעזרת ה' יתברך בשעה טובה ולידה קלה. שנית, מותר לאבי הבן או לסנדק וכדו' להסתפר ולהתגלח לכבוד הברית. וכן מותר לקנות בגדים חדשים ויקפיד ללובשם צמוד לברית.
שאלה: יום העצמאות-נס לכלל ישראל?: כידוע הגר"ע יוסף שליט"א אומר לומר הלל בלי ברכה מכמה טעמים. אחד מטענותיו היא שאם הנס לא נעשה לכל ישראל אז לא אומרים הלל עם ברכה ואפילו שהנס נעשה לכל יושבי הארץ פה עדיין זה מיקרי יחיד וע"כ לא אומרים הלל עם ברכה. ואני הדל חושב שאפשר להוכיח ע"פ גמרא בסנהדרין שנס שקרה ליושבי א"י כן נחשב לנס של כלל ישראל אע"פ שלא היו באותו מקום כל ישראל. הגמרא בסנהדרין דף צא. מספרת שבאו בני אפריקא מול ישראל לאלכסנדר מוקדון בארבעה ועשרים לחודש ניסן ותבעו את ישראל ע"כ שהם גזלו מאיתם את הארץ והביאו פסוק לכך מהתורה ומסופר שגיבהא בן פסיסא ביקש מחכמים ללכת ולענות על כך וחכמים הירשו לו והוא הביא פסוק שאומר שבני כנען (אפריקא) הם עבדים לעמ"י ומה שקנה עבד קנה רבו וע"כ שא"י שייכת לעמ"י. ורש"י על המקום מפרש מדוע נאמר "בארבעה ועשרים" ו :"ובמגלת תענית חשיב להו כל אותן ימים שנעשה בהן נסים לישראל וקבעום יום טוב, ולהכי קאמר הכא בעשרים וארבעה בניסן, לומר דיום טוב הוא, ואסור בהספד משום נס זה. ע"כ. דהיינו כיון שנעשה נס לישראל מכך שלא לקחו להם את הבעלות מהארץ ע"כ עושים את יום זה יו"ט. וידוע שאלכסנדר מוקדון היה לאחר חורבן הבית וא"כ חלק מעמ"י היה בגולה ואנו רואים שלמרות זאת נקבע לכל עמ"י יום זה כיו"ט שהרי רש"י מזכיר את מגילת תענית "שנעשה בהן ניסים לישראל". ומעתה גם אנו ביום ה באייר זכינו לקבע לנו את הבעלות על א"י ע"י הכרזת המדינה ושלא יבואו ויגזלו לנו אותה וע"כ זה יו"ט לכל ישראל כמו בסיפור בגמרא דלעיל. 1. האם הוכחה זאת מהגמרא אכן מתקבלת? 2. אם כן, קשה לי מרש"י מדוע הוא רק אמר שלא עושים הספד ביום זה ולא אמר שגם אומרים שירה והלל לה יתברך?(אולי פה נכנס העניין שרק לנס שיוצא מגדרי הטבע אומרים הלל מה שלא היה שם אבל אצלנו בה באייר כן)
תשובה: אלכסנדר מוקדון היה בזמן בית המקדש השני ונפטר למעלה מ300 שנה לפני שנחרב. (עיין גמרא יומא סט,א). נכון שהיו הרבה יהודים בבבל ושאר גלויות אבל היה מרכז גדול בבית המקדש. מגילת תענית היא רשימה של ימים שנעשו בהם דברים טובים לישראל ונהגו בהם כביום טוב. הגמרא מתייחסת לימים אלו לגבי תענית והספד (וכן רש"י בעקבות הגמרא) אבל היו ימים שהיה בהם דברים נוספים, כגון: הלל בחנוכה וקריאת המגילה בפורים - שהם ימים הכתובים במגילת תענית. כמו כן, היה הבדל בימים הרשומים שם, איך לציין אותם וזה שתאריך מסויים כתוב שם אינו מעיד על אופי היום. לכן נראה לי, שקשה להביא מהמקרה שציינת הוכחה לכאן או לכאן.
שאלה: בישולי גויים: 1. מהם האיסורים לגבי בישולי גויים, האם די בכך שיהודי ידליק את האש כדי שהאוכל יהיה מותר? 2. מה לגבי גוי שמתבל את האוכל? (לדוגמא אוכל על האש: הגוי מכין את הבשרים ומתבל אותם ויהודי עומד ליד המנגל ומניח את הבשרים). 3. מה הטעם לאיסור זה? אם יש חשש בחומרים שגויים יכניסו לאוכל ויש פה איסור בגלל כשרות המאכל מה התועלת בהדלקת האש ע"י יהודי? 4. לגבי עובדים זרים שמכינים אוכל לקשישים ולחסרי יכולת? האם לאדם המבוגר מותר לאכול, מה לגבי האורחים שלו? 5. פעמים רבות נתקלים בעובדים זרים שמכינים את האוכל במסעדות. איך ייתכן שמסעדות כאלה מקבלות תעודת כשרות? (כשהלקוחות רואים בברור שהגוי גם מדליק את האש)
תשובה: תבשיל שנתבשל ע"י גוי, אפילו בביתו של יהודי ובכליו, אסור לאכלו משום בישולי גוים, שזוהי גזירה שגזרו ח שמא יבואו לקרבה יתירה עם הגוי ויתחתנו איתם. בכלל בישול אנו כוללים את הבישול, האפיה והצליה, אולם מליחה ותיבול, כבישה ועישון, אין בהם משום בישולי עכו"ם. אין איסור בישולי עכו"ם בדבר שאפשר לאכול כמו שהוא חי, ואין איסור בישולי עכו"ם במאכל לא חשוב שאינו עולה על שולחן מלכים. מסיבה זו, עגבניות מבושלות שבישלן עכו"ם, אין בהם איסור בישולי עכו"ם, ובסלט חומוס יש איסור בישולי עכו"ם מפני שהוא עולה על שולחן מלכים. יש פעולות המתירות את גזירת ח זו, וח עצמם נתנו את ההיתרים האלה. לפי האשכנזים אם היהודי הדליק את האש, שוב אין כאן בישולי נכרים, ולספרדים צריך להשתתף בבישול ממש כמו הנחת התבשיל במקום שיתבשל, הנחתו באש או השתתפות בעצם הבישול. בית של יהודי שעובדים בו גוי או גויה כעוזרי מטבח, יש להקפיד על כל דיני בישולי עכו"ם. ובמסעדות ובתי מלון שיש עובדים זרים, מחובתו של המשגיח להבטיח שכל ענייני הבישול יהיו כדין. ולבני ספרד יש המקילים שמקומות כאלו אם רק הודלקה האש במסעדה או במלון ע"י יהודי, אבל המשגיח נמצא כל הזמן במטבח, התבשילים מותרים באכילה אף שלא השתתף יהודי בפועל בבישול. ויש המקילים שגוי יכול להעביר אש מאש שכבר הודלקה ע"י יהודי, אולם יש לסמוך על כך רק בשעת הדחק. (מקורות: טושו"ע יו"ד סי' קיג ובנ"כ שם, ספר הכשרות פר' יט, שו"ת יחו"ד ה, סי' נד) הרב אלחנן לוין
שאלה: הצבעה זרת הקטנה בהגבהת ספר תורה: בבתי כנסת אשכנזיים רווח המנהג שהמתפללים מצביעים בזרת (האצבע הקטנה שביד) על הכתוב בס"ת בעת הגבהתו. כך נוהגים כל הנוכחים באופן גורף! לא מצאתי לזה כל סימוכין - לא בספרי הלכה ולא בספרי מנהגים. א"כ, אני מבקש לדעת מהו המקור למנהג התמוה והמשונה הזה, שהרי הצבעה היא תמיד באצבע, זו שסמוכה לאגודל. (ואפילו השם לפעולת ההצבעה נובע משם האצבע, שבה מצביעים). האם אין "פחיתות" בכך שמשתמשים באצבע הקטנה ביותר, (שאין לה שימוש רב בעבודה, באחיזה ובכתיבה), כחיווי לדבר ה בתורה? האם זה מעוגן בהלכה? האם "מנהג-ישראל - דין" גם בזה?
תשובה: עד כמה שזכור לי זה על פי החוכמה הפנימית, בתורת הנגלה אין לזה מקור עד כמה שידוע לי. בכל אופן זה לא מעיקרי האמונה להצביע באצבע הזאת או באצבע השניה. יש עניין להצביע   משום חביבות המצווה מצביעים עם האצבע, מורים, אבל זה לא לעיכובא. לא ידוע לי שיש בזה עניין של "מנהג ישראל".
שאלה: שמות לילד על שם ההורים: במשפחתי, מימים ימימה עוד נהוג שלא לקרוא על שם האב בעודנו בחיים. אצל רעיתי שתחי ההפך הוא, מימים ימימה קוראים רק על שם ההורים. מה עלי לעשות, האם על האישה לקבל את הנהוג אצלנו, האם להתפשר?
תשובה: עקרונית אשה שנישאה צריכה לקבל את מנהגי בעלה, אך אם אפשר לעשות פשרה תמיד עדיף.
שאלה: תלמידי ר  עקיבא שמתו מאסכרה: בגמרא יבמות סב: כתוב שתלמידי ר עקיבא מתו "מיתה רעה", מאי מיתה רעה? ומובאת שם דעה שאומרת: מאסכרה. לכאורה זה מחלה. אך שמעתי השנה בשם ר שרירא גאון שהם מתו במלחמה במרד בר-כוכבא. 1) מהו נכון, מהן המקורות שהם מתו במלחמה? 2) האם הכוונה שהם נהרגו כאזרחים או כ"חיילים". מה המקור לזה?
תשובה: אין על כך מקורות מפורשים, שהם מתו במלחמה. מדברי הגמ' נראה שהם מתו ממגפה. לא כתוב מפורש שזה היה בזמן המלחמה אולם שמעתי בשם הרב מימון שכתב שכתוצאה מההחלטה של רבי עקיבא לתמוך בבר כוכבא, החלטה שבסופו של דבר לא היתה מתאימה למדרגה של אותו דור, נפל בר כוכבא ונפלו עימו רבים מגדולי ישראל ותלמידי רבי עקיבא איתם. חלק מן הגזירה על "דור של שמד" כלל גם את תלמידי רבי עקיבא.
שאלה: שכר מצוות בעולם הזה: לאחרונה יצא לי לעיין במס גמרות בנושא שכר מצוות ואני מודה שהתבלבלתי לגמרי. מצד אחד יש גמ שבהם נראה שיש שכר או לפחות הגנה (סוטה כא,קידו לט,שבת יג, וכן גמ רבות בהם מסופר שרב מסוים זכה למשהו בזכות מצווה מסוימת) אולם מצד שני ידוע ש"שכר מצווה בהאי עלמא ליכא". אני יודע שלשיטת רבא בקיד יש מחלוקת בין רב יעקב לחכמים, האם זה אומר שיש שכר מצוות? האם לאדם שומר תורה ומצוות, באופן כללי, אמורים להיות חיים טובים גם בעולם הזה? (כי אם לא, אז שאלת "צדיק ורע לו" לא עולה ועובדה ששאלו אותה בגמ ).
תשובה: יש מחלוקת האם יש שכר למצוות בעולם הזה או שאין. אולם גם למי שאומר שאין שכר בעולם הזה, הכוונה שאין השכר בעולם הזה אולם הקב"ה דואג לפי הזכות של האדם ונותן לו חיי ומזוני. זה לא נקרא שכר, זו האפשרות להמשיך לחיות בשביל לעשות עוד מספר מצוות.
שאלה: להקשיב למציאות: למדנו בישיבה שכל דבר שקורה לאדם זהו בעצם מעין דרך של הקב"ה לתקשר עם האדם ולומר לו מה הוא צריך לעשות, ואם קרה משהו מסוים זה בדווקא, ותוכל ללמוד מזה מה אתה צריך לשפר. עולות לי מס שאלות: 1. עד כמה צריך לקחת ולהתבונן על כל דבר? לדוגמא: אם הלכתי ברחוב ועפה לי הכיפה, האם צריך לחשוב למה זה קרה, מה אני צריך לשפר? (חוץ מלהוסיף עוד סיכה) 2. איך אפשר לדעת מה הדבר הספציפי שאני צריך להבין ממה שקרה לי? לא תמיד השיקול דעת נכון. 3. בעניין "לא תנחשו", לכאורה זה מעט סותר את הרעיון של להקשיב למציאות, הרי אומרים לנו לא להחליט החלטות לפי דבר מסוים שקורה? 4. איני זוכר באיזו גמרא ראיתי זאת אבל זכור לי שלמדתי לא לדחוק אם דבר מסוים לא הולך לך. האם זה אומר שאם אני מנסה לעשות מעשה שהוא בעצמו לא טוב ולא רע ויש לי הרבה מעכבים אני צריך לפסוק מלעשות אותו? אם אני באמת רוצה להשאר בישיבה אבל כל פעם דבר אחר(בשיטטיות מדהימה) מחייב אותי לחזור הביתה (פעם נשברת לי שן ואני צריך לעשות טיפול, פעם זה טסטים שאני נכשל בהם למרות שאני נוהג מצוין ועוד), האם אני צריך ללמוד מזה משהו? ואם כן, איך אני יודע ממה להרפות בעקבות עיכובים וממה לא להרפות למרות העיכובים?
תשובה: ההבדל בין ניחוש לבין התבוננות בהשגחה פרטית הוא לפי מידת הקשר בין הדברים. ניחוש הוא כשאין קשר בין דברים שוננים ובאמונה תפלה מחברים בין דברים. התבוננות בהשגחה כשהדברים קשורים הגיונית. עד כמה על כל דבר אנו נותנים פרשנות זה תלוי במדרגת האדם. אם אדם במדרגה מאד גבוהה וראוי להשגחה פרטית על כל תנועה שלו אזי גם אם עפה לו הכיפה זה מכוון ואות משמים למשהו שקרה או למשהו שיקרה. אולם לסתם בני אדם אין מדרגה כל כך גבוהה. עוד דבר שניתן לומר, שאם אין בהירות בקשר בין הדברים סימן שאין קשר. כדי לתת פרשנות למאורעות צריך טביעת עין פנימית בלי להעזר בכוח הדמיון שיש בו הרבה דברים טפלים. מאורע שחוזר על עצמו מספר פעמים הוא יותר מעיד על הנהגה עם האדם. כאן האדם צריך לבדוק האם התיקון הוא בדרך ארץ או שהתיקון נוגע לתשובה ומעשים טובים. בנוגע למעשה טוב שאדם רוצה לעשות ויש לו עיכובים גדולים, האם העיכובים הם אות משמים לכך שיעזור את רצונו ויחפש דרכים אחרות לעבודת ה'? בדרך כלל אנו אומרים שכמו שאברהם אבינו היו לו מניעות רבות בדרך לעקידה והוא התגבר עליהם כך אנו נלמד ממנו. וע' על כך בהקדמת פאת השולחן לרבי ישראל משקלוב, מתלמידי הגר"א שעלה לארץ, שם הוא מתאר את התלאות והיסורין שעברו עליו במהלך ההימצאות בארץ. מתו רבים מבני משפחתו וכו' והוא לא נשבר וראה זאת כניסיון והתגבר על כל המניעות. ונראה שיש להבחין בין מניעות פנימיות שבהם יש יותר להתבונן שמא האדם בחר בדרך שאינה מתאימה לתכונתו האישית לבין מניעות חיצוניות שיש להתגבר עליהם.
שאלה: הדפסת דפים על חשבון החברה: אבי עובד בחברה גדולה (מוטורולה). האם מותר לי לשלוח לו דפים שידפיס לי אותם? השאלה פה אם יש חשש גזל, האם בכמויות כאלה יכול להיות שבעל הבית מקפיד? כי אלו כמויות קטנות ביחס לצריכה שלהם (בכמות של בערך 20-30).
תשובה: צריך לבדוק את המצב. הדבר דומה לעובד שמשתמש מידי פעם בטלפון אבל אם הוא יעשה שיחות לחו"ל וידבר חצי שעה   אין ספק שהמעסיק מקפיד על זה. אם זה דבר פעוט, פה ושם   יש להניח שלא מקפידים אבל אם זה בצורה כמותית, ואין צריך לומר מסחרית, ודאי שיש הקפדה. כל אדם יכול לשער אם המעסיק שלו מקפיד, ואם הוא מקפיד ברור שהדבר אסור מדין גזל.
שאלה: ברכת על המחיה או ברכת המזון: אם אני אוכל שברכתו "על המחיה" ואכלתי הרבה, אני צריך לברך על המחיה או ברכת המזון?
תשובה: תלוי מה אתה אוכל. אם אלו מיני מאפה שברכתן "מזונות" בגלל שהם בגדר "פת הבאה בכיסנין" (בורקס, עוגה וכד') הרי כשאוכלים מהם שיעור קביעת סעודה יש לברך עליהם ברכת המזון אולם אם אלו איטריות, קוסקוס וכד', שהם נעשים בסיר, תמיד מברכים עליהם "על המחיה".
שאלה: סדר חליצת נעליים : נכון יש בנעליים ימין, שמאל, שמאל, ימין, איך עושים בהורדה? אותו דבר? גם בסנדלים?
תשובה: בחליצת הנעליים מורידים קודם של שמאל ואחר כך של ימין.
שאלה: נטלה ליד המיטה: האם אני חייב לשים ליד המיטה שלי נטלה בשביל נטילת ידים ולא לקום וליטול בכיור?
תשובה: לכתחילה כל אדם צריך להקפיד שתהיה לו נטלה עם קערה תוך ארבע אמות מהמיטה, מרחק השווה לשני מטר. אם אין לו אפשרות, יש דעה שכל החדר או כל הדירה אפילו במרחק שמעל ארבע אמות   נחשב כארבע אמות, אבל לכתחילה לא נכון לעשות כך.
שאלה: חייבים לסלוח?: אם מישהו עשה לי משהו והוא אומר לי סליחה, אני חייב לסלוח לו?
תשובה: כן, אם ההתנצלות היא אמיתית ולא מן השפה ולחוץ. כתוב שאדם שלא סולח, כשהוא יבקש סליחה מהקדוש ברוך הוא ביום הכיפורים, בבית דין של מעלה יגידו: "הוא לא סולח, מדוע שנסלח לו?". יש ביטוי בח : "במדה שאדם מודד, בה מודדין לו". כשמבקשים מאדם סליחה, והמבקש באמת מבקש ולא מן השפה ולחוץ   יש חיוב למחול. אחרת זה נחשב עבירה מצידו, אם הוא לא מוחל.
שאלה: דעת הרב ליאור באבקת חלב עכו"ם: שמעתי שלאחרונה הרב אוסר אבקת חלב עכו"ם. האם נכון הדבר? ואם כן, מדוע הרב לא מפרסם את דעתו ברבים, הרי הרבה מהציבור סומכים על דעת הרב ויודעים שהוא מתיר?
תשובה: לא, אני לא אוסר, פשוט לאחרונה נתעוררו כמה חששות ביחס לכשרותם של הפרות. לגבי כשרות אבקת חלב עכו"ם עצמה, אחרי קום המדינה כשהייתה תקופת צנע והיו מייבאים אבקת חלב, הרב פרנק אמר שזה לא כלול בכלל גזירת ח. אבל היום יש בעיה, בייחוד באירופה אך גם במקומות אחרים, שדוקרים את הפרות בכרס והם נעשות טרפה. בארץ מקפידים על זה ושם לא. בעיית טריפות של הבהמות לא הייתה קודם, ועכשיו זה התעורר יותר. לכן יש כאלה שמחמירים, אני לא אומר שזה אסור, אז אי אפשר לפרסם איסור, רק יש מקום להחמיר בגלל העניין הזה, אבל לא בגלל עצם האבקה. גם אבקת חלב עכו"ם שיש לה הכשר חוששני שלא בדקו את עניין הפרות, אלא בדקו שלא ערבו באבקה חלב של בהמות טמאות וחומרים לא כשרים אחרים.
שאלה: כושר-מותרות או הכרח גופני?: אני תלמיד ישיבה. האם מכח מסירות נפש על לימוד התורה, ניתן שלא לקיים פעילות גופנית-כושר (ריצות באופן קבוע וכדו ) בכדי לחסוך זמן ללימוד או שמדובר בהכרח גופני שלא ניתן לוותר עליו, וכמו שלא ניתן לומר שמכיוון שאני מוסר נפשי על התורה לכן גם אפסיק לאכול כדי לנצל את הזמן, כך גם עשיית כושר היא הכרח גופני שהוא חלק מחובת האדם לשמור על גופו? ובקצרה: כושר- מותרות או הכרח גופני?
תשובה: כושר הוא לא הכרח גופני אולם במקרים רבים זה מוסיף ומועיל לבריאות הנפשית ולעוצמה הגופנית שעוזרת לריבוי תורה.
שאלה: החזר על ניקוב בכרטיסיה: מה הדין אם חבר שלי מבקש ממני שאנקב לו על כרטיסיית נוער, שעל ידי השימוש בה מחיר הנסיעה זול בחמישים אחוז. כמה מותר לי לדרוש ממנו, האם את המחיר המלא של הנסיעה או את מה שהוצאתי לכאורה? יש סברות לכאן ולכאן, שאם הוא יחזיר לי את מה שהפסדתי לא אוכל לנסוע עם מה שהוא נתן לי אבל אם אנקב את כל הכרטסייה וכל מי שניקבתי עליו ישלם לי אני אוכל לקנות כרטיסייה חדשה (לשאלה זו יש נפקמינות להמון דברים)
תשובה: חברך קנה ממך נסיעה ואתה יכול לדרוש ממנו מחיר מלא שלה אע"פ שקנית את הנסיעה בזול מחמת שקנית כרטיסיה. למה הדבר דומה, לאדם שהשיג חפצים מסוימים במחיר זול מחמת שקנה כמות גדולה וכדו' ומוכרם במחיר המלא בשוק לכל יחידה. הרב מיכאל יומטוביאן
שאלה: מנחה באיחור וכשהמניין תלוי בך: האם יש להעדיף מנחה ביחיד לפני שקיעה או להעדיף מנחה במניין ב13 דקות שאחרי שקיעה(כפסיקת הגרע"י)? האם העדיפות משתנה כשאתה העשירי למניין (ואם התפללת ביחיד תוכל להשלים אך לא להתפלל)?
תשובה: עדיף להתפלל במנין אפ' מעט לאחר השקיעה מאשר ביחיד לפני השקיעה, וכ"ש שאם אתה עשירי למנין ואתה משלים למנין שמתפללים לאחר השקיעה.
שאלה: השכרת חניה בבניין: אני גר בבניין בן 4 קומות. יש לנו חנייה אחורית שפתוחה ולא מסומנת, כל מי שרוצה יכול להחנות את רכבו ( גם אם הוא לא תושב המקום). בימים כמו חג העצמאות אין מקומות חנייה וחשבתי לעצמי, האם יהיה מותר לי לחנות את רכבי על שני מקומות חנייה וכשירצה רכב אחר להחנות את רכבו, אני פשוט אשכיר לו את מקום החנייה שלי (אני אפנה מקום חנייה אחד). האם אני גוזל, האם אין בעיה שאני תופס שני מקומות חנייה עם רכב אחד? עוד אציין שמקום החנייה נמצא ממש מתחת לביתי (אני גר קומה ראשונה). מודה לרב מקרב לב על התיחסותו.
תשובה: מקום החניה הציבורי נועד לשימוש כל הציבור ואין לך רשות לתפוס בו מקום כדי לסחור בו. אם יש לך מקום חניה פרטי שהוא בבעלותך, אתה יכול להשכירו. הרב מיכאל יומטוביאן
שאלה: כשרות ויסקי וקולה: א. אני נמצא בחו"ל ובמהלך ישיבה עם חברים במקום השייך לגויים הוזמן לי כוס ויסקי(ג ק דניאלס-למיטב ידיעתי כשר בארץ)האם עלי להימנע מלשתות מתוך חשש של שינוי במשקה בחו"ל או חשש רחוק של שמא המוזג מזג משקה אחר ורימה(כשיש חשש לפגיעה במזמין)? ב. האם קוקה קולה אכן כשרה בכל העולם?
תשובה: מי שטוען שאינו שותה משקה מסוים לא פוגע באף אדם, מדוע נימוק בריאותי מקובל יותר יותר מנימוק ערכי? אינ בקי במשקאות בעולם. צריך לברר ברבנות המקומית באותו מקום כי אותו משקה מיוצר בכל מקום בצורה שונה
שאלה: רשימת מלכים כנענים בסוף וישלח: למה התורה מפרטת רק את שם של אשתו של הדר, ולא של המלכים האחרים?
תשובה: רבי יעקב בן הרא"ש בפירושו "בעל הטורים" כותב שהיא הייתה בת גדולים ועשירים וכנראה על ידה זכה למלכות. וכך כותב גם הריב"ש בפירושו.
שאלה: להוריד שערות מהגבות: יש לי שאלה שמטרידה אותי כבר הרבה זמן. ראיתי באתר שאסור לגבר להוריד שערות מגבותיו משום "לא ילבש". המצב אצלי הוא כך, הגבות שלי מאוד עבות ולעיתים צוחקים על כך. בנוסף צומח לי שיער בין שיער הגבות לבין שיער הראש כך שהדבר נראה מאוד מוזר ולא רגיל. כמו כן הדבר גורם לי צער וחשש שתהיה לי בעיה למצוא שידוך. א. האם מותר להוריד בלייזר את השיער שבין הגבות לבין שיער הראש? ב. האם מותר להוריד מעט משיער הגבות על מנת שלא יהיו כ"כ עבות אלא בגודל רגיל? (ואפ שיישארו מעט יותר עבות משאר האנשים, אין המטרה לעצב את הגבות אלא פשוט שלא יהיו עבות כ"כ ושלא אראה חריג מידי) ג. האם יש נ"מ אם כיום הרבה מאוד גברים מורידים שיער מגבותיהם?
תשובה: אם המטרה היא למנוע צער (כמו פה, ובמיוחד מפני שאתה נצרך לכך כדי למצוא שידוך), ולא כדי להתייפות, אין בכך בעייה, ואין בכך הבדל בין השערות. אם זה ליופי אסור בכל אופן, ולא משנה העובדה שהיום גברים רבים מורידים שערות.
שאלה: כוונה בעשיית עבירה: האם "עבירות צריכות כוונה", כלומר, האם כדי שאעבור עבירה עלי לרצות לבצעה? לדוגמה: התורה אסרה לאכול תולעים. אני רוצה לאכול חסה, לא תולעים. אני אפילו נגעל מהם ומנסה לסלקם בדרךסבירה (לא בשטיפה עם סבון וכד, אלא בדרך בה אני מסיר שאר לכלוך שאיני רוצה לאוכלו). אם יצא שאכלתי בחסה הזו תולעת, האם עברתי עבירה או שהתורה הקפידה רק על המתכוון לאכול או שאינו עושה מאום על מנת להימנע (מעין "מלאכת מחשבת אסרה תורה")? אודה על תשובה מסבירה ומנומקת.
תשובה: יש מושג של עבירה בשוגג, יש גם מושג של עבירה באונס. זה משתנה לפי הפשיעה של האדם. אם אדם פשע, כגון: במקום שהיה צריך לבדוק את החסה ולא בדק, הוא פושע ונחשב כעבירה. במקום שלא פשע מוגדר כאונס. באופן פשוט אין עבירה באונס אולם מכך שאנו מתוודים על חטא שחטאנו לפניך באונס וברצון נראה שגם עובר עבירה באונס נחשב כעבירה. ואולי י"ל שרק ביום כיפור גם עבירה באונס צריך לכפר. הענין לא קשור למלאכת מחשבת שהוא כלל רק בענייני שבת.
שאלה: עלוני שבת בבית הכנסת: אני מתלבט אם להביא לבית הכנסת בישובינו הקטנטן (מניין מצומצם) עלוני שבת (רק איכותיים רוחנית), מחשש שהדבר יחסום את הדיאלוג הלימודי רוחני שמתפתח לפעמים סביב הפרשה. מצד שני הבאת העלונים תכניס תכנים חדשים ועמוקים לשיח ולביהכנ"ס. מה נראה שכדאי לעשות?
תשובה: עלונים תורניים איכותיים כדאי להביא. ואדרבא זה יתרום לשיח התורני בין האנשים. ואפשר לנסות אם יתברר שזה לא תורם אפשר להפסיק.
שאלה: מעשר כספים על קיצבת נכות: אני סובל מנכות פיסית משמעותית. לכן אני מקבל מהמדינה תגמולים ( קיצבת נכות). שאלתי היא האם אני צריך לתת מעשר כספים מקיצבה זו? כיום איני עובד. האם יהיה שוני בתשובה כאשר תהיה לי בע"ה משכורת?
תשובה: אם אינך עובד, הקצבה היא קצבת קיום ואינך צריך להפריש ממנה מעשר.
שאלה: ספר תורה שנפל: לצערי כשאני וחבר שלי סחבנו ספר תורה בתוך ארון קטן, הדלת נפתחה והספר נפל. הספר תורה היה אשכנזי והוא נפל על שני העיגולים העליונים שלמעלה (הכוונה שהוא לא נפל על הקלף אלא על עיגולי העץ שנמצאים על העמודים של הגלילה). מה אני צריך לעשות? יש לציין שאני חייל אז אני אם אני צריך לצום זה יכול להיות רק עוד זמן מה, כשאקבל חופשה מהצבא.
תשובה: אפילו אם נפל ספר תורה בצד אחד נהגו לצום. אם קשה לך לצום אתה יכול לפדות בצדקה (בערך 15 שקל).