שאלה: להפסיק ללמוד לימודי חול?: בע"ה הערה: רק עוד חודשיים אגיע לגיל 13, ולא כמו שציינתי. אני לומד בכיתה ז בישיבה תיכונית טיפוסית. אני מרגיש (וגם בדקתי) שלימודי הקודש לא מספיק מובלטים על לימודי החול. גם בכמות השיעורים, וחוץ מזה, אני מרגיש שגם שיעורי הקודש כמו שיעורי החול מבוזבזים. המורים חוזרים על הדברים המון פעמים, ואני מבין כבר בפעם הראשונה או השנייה בד"כ (וגם התלמידים מפריעים לסדר השיעור). אני נמשך מאוד ללימוד תורה ומעוניין להתקדם הרבה בזה, ואני חושב שאני לא מצליח במסגרת הזאת. כבר נכנסתי לתוך החברה, אני מכיר את כולם ואני לא יודע אם כדאי עכשיו לעבור ישיבה (שקלתי אפילו לעבור לישיבה של חרדים). אני חושש גם לגבי תגובת ההורים. בבקשה אני רוצה תשובה מעמיקה.
תשובה: לחיים (שם בדוי) היקר! קודם כל מזל טוב ליום הבר מצוה! כנראה שהשאלה חיכתה במשך חודשיים, בשביל שאוכל לכתוב לך מזל טוב. יש להניח שחלק מהדברים שתארת השתנו בתקופה הארוכה הזו (בערך אחד חלקי שמונים מגילך.), כך שהתשובה אולי לא תהיה עדכנית כל כך. כמובן שאתה מוזמן לעדכן אותי לגבי השינויים, בין שינון הפרשה לשינון דבר התורה. עכשיו לגופם של דברים. ישנן ישיבות שונות, והן מיועדות לאנשים שונים. המטרה היא למצוא את המסגרת המתאימה לך ביותר. לא תמיד ניתן למצוא משהו שמתאים  פרפקט, וצריך קצת להתגמש (הרי אם לכל אחד היתה ישיבה שתפורה בדיוק לפי המידות שלו, מספר הישיבות היה כמספר הבחורים.). השאלה היא תמיד על מה להתגמש. כשישנן כמה ישיבות, וכולן  כמעט מתאימות, השאלה היא על מה ניתן לוותר, ועל מה לא. אנחנו כמובן לא מדברים פה על יראת שמיים, אלא על דברים כמו דגשים שונים בלימוד, בחלוקת הזמנים, בסגנון ההתנהלות, בחברה וכדו. כשלוקחים בחשבון את כל מה שכתבתי, קשה לענות על השאלה שלך בלי היכרות אישית איתך, ובלי היכרות עדכנית עם עולם הישיבות התיכוניות והקטנות. לצערי, אין לי לא את זה ולא את זה. ממילא, את ההחלטה תצטרך לקבל אתה, יחד עם ההורים שלך. נדמה לי שלא מדובר פה בשאלה העקרונית של לימוד תורה מול מקצועות חול, מכיוון שהיא תלויה מאוד מאוד באופי השואל. יכולתי לכתוב לך מאמרי חז  ל על ערך לימוד התורה, ועל ביטול תורה וכדו    אבל מאידך ישנם מאמרי חז  ל בשבח המלאכה, והשילוב של תורה ועבודה. ממילא זה לא הכיוון של התשובה, ולא בזה תפתור את ההתלבטות. כנ  ל לגבי כל מיני שיקולים מעשיים כמו הסיכוי למצוא היום עבודה בלי בגרות, הסיכוי להשלים בגרות לבד (אקסטרני), יכולת ההתפרנסות בלי תואר אקדמי, והסיכוי להתקבל ללימודים גבוהים בלי תעודת בגרות. שיקולים משמעותיים, אך תלויים מאוד באופי האישי, במשפחה ובסביבה. הם גם משתנים מאוד, ומה שנכון היום   לא בהכרח יהיה נכון כשתגיע לגיל המתאים. כמדומני שהנקודה העיקרית פה היא השאלה - איך מחליטים? מה עושים כשנמצאים בדילמה? כללית, מנסיוני הדל, ישנם שלושה דברים שניתן להעזר בהם: מחשבה, התייעצות, ותפילה. מחשבה   דורשת בירור של הנתונים, שיקלול של מידת ההשפעה של כל אחד מהם, והסתכלות לאיפה הכף נוטה. ההתייעצות חיונית, מכיוון שלא כל דבר אנו יכולים לברר בעצמנו, ולעיתים אנו גם לא מספיק מכירים את עצמנו. והתפילה נצרכת פה, כמו בכל דבר! בתפילת ערבית אנו מבקשים  ותקננו בעצה טובה מלפניך    עצה טובה זו מתנה מהקב  ה. הדילמה שאתה נמצא בה, היא הזדמנות מצוינת לתרגל החלטה. זו התנסות מצוינת, שתעזור לך בע  ה בהמשך חייך. הנקודה השניה המשמעותית פה היא - איך מחליטים ביחד עם ההורים? יש להניח שיש להם דעה בנושא, והיא לא בהכרח זהה לשלך. גם זו התנסות מצוינת, שתעזור לך בהמשך. קח בחשבון שכמעט אין לנו בחיים החלטות שאנו עושים לבד! בהתחלה זה עם ההורים, ובשלב מאוחר יותר בע  ה עם אשתך. אז יש לך הזדמנות מצוינת ללמוד איך עושים את זה! אז בהצלחה רבה רבה בהחלטה המשותפת! אתה מוזמן תמיד לעדכן, או לשאול שוב. ושוב: מזל טוב ענקי!!! אלעזר ( )