LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: להתחיל לנהוג מים אחרונים: 1) אנו במשפחה נוהגים שלא לעשות מים אחרונים, האם ראוי לבטל מנהג אבות זה או לא, אם כן, צריך לעשות התרה? 2) האם לאריזות (הקרטון) של ספרי קודש יש דין של "תשמיש דתשמיש", כלומר, הכריכה לא חלק מהספר עצמו ואז היא התשמיש הראשון וטעונה גניזה והאריזה עצמה "תשמיש דתשמיש" והיא לא טעונה גניזה או שמא הכריכה חלק מהספר עצמו ואז האריזה היא תשמיש קדושה וטעונה גניזה? 3) האם מותר לבקש בקשה מה ואם אני ייענה אני אתרום סכום מסוים לצדקה?
תשובה: א. אם הידיים שלו נקיות הוא לא צריך מצד הדין מים אחרונים. אם הוא נגע בבשר או משהו מלכלך, כך שלא יקח ספר בידיים, הוא צריך ליטול ידיו. ב. זה נחשב תשמיש דתשמיש וזה לא טעון גניזה. ג. כן, ככה יעקב אבינו עשה בדרכו ללבן.
שאלה: לכבד חילוני במאכל בידיעה שלא יברך: אני עובד במקום חילוני כאשר נהוג שכל אחד מביא עוגה וכיבוד ביום הולדתו ובאותו מעמד מקבל מתנה מהחברה. ידוע לי שיש בעיה של "בפני עיוור לא תשים מכשול", שכן לא יברכו על הכיבוד, ואם לא אביא כיבוד יסתכלו עלי בעין לא נעימה. מה עלי לעשות?
תשובה: אתה יכול להביא כיבוד וכשאתה תברך תכוון להוציא אותה ידי חובה וגם יש פה צד של אי נעימות ודרכי יש דעת ראשונים של ר"ת (בגיטין סא) ומביא אותו גם המאירי שבמסייע לדבר עבירה אם זה מתנגש אם דרכי אז זה נדחה ואין פה משום מסייע לדבר עבירה.
שאלה: סליחות בשבת וביום הכיפורים: בהמשך לתשובת הרב בעניין אי אמירת סליחות בשבת. כאשר חל יום כיפור בשבת, כן אומרים סליחות?
תשובה: אע"פ שאין אומרים סליחת ובקשת צורכי עצמנו בשבת, ביום הכיפורים שחל להיות בשבת התירו. וכתבו הפוסקים (ריב"ש סי' תקי"ב וכן בב"י) שטעם הדבר הוא שיש הבדל בין שבת יום הכיפורים לשבת שלפני יום הכיפורים, וכך כותב הריב"ש בתשובה שם: "נהגו ג"כ שלא לאמרו בהם  בשבת, מן הטעם הזה: זולתי ביום הכפורים, שחל להיות בשבת  מפני שהוא גמר דין. ואם לא עכשיו, אימתי? ועשאוהו כנרדף, שצועקין עליו בשבת, כשיש בו סכנה ליומו. אבל אם אין בו סכנה ליומו, לא. ובכאן, כיון שעדיין יש שהות עד יום הכפורים, אין צועקין בשבת". אומנם הוא כתב דבר זה לעניין אמירת אבינו מלכנו, אך הוא הדין לעניין הסליחות כולן. אלא שעיין שם שמנה עוד טעמים לכך, ואת הטעם הזה דחה לבסוף. ומכל מקום בעניין זה העיקר הוא ללכת כפי מה שנהגו בקהילות ישראל מאז. ומאחר ואין כאן לא חובה ולא איסור הולכים אחר המנהג. ומחמת חשיבותו של יום הכיפורים נהגו לומר בו הסליחות. אומנם לעניין אמירת "אבינו מלכנו" מנהג האשכנזים שלא לאומרו כשחל יוה"כ בשבת (ועיין ברמ"א סי' תריט סע' ג. והספרדים נהגו לאומרו גם בשבת. כתיבה וחתימה טובה.
שאלה: בעניין חילול נטע רבעי : 1. יש לי עצי פרי ששתלתי בתאריך יב אב תשס"ה. קניתי אותם במשתלה, ועד השתילה הם היו בתוך דליים קטנים מפלסטיק. לא היו להם בדלי נקבים גדולים במיוחד אלא אלה הסטנדרטים. האם לאור זה ניתן לומר שפרי שחונט אצלי בעץ עכשיו הוא נטע רבעי ודאי ואפשר לחללו? 2. אני קוטף מהעצים בכל פעם 2-3 פרות. האם צריך לחלל האם לחלל על כל פעם שאני קוטף או שאולי עלי להתכוון גם על הפרות שעדיין על העץ?
תשובה: 1. מכיוון שהיו לעציצים נקבים, יש לחוש שמא אפילו נקבים קטנים מחברים, ואם עמד על הקרקע במשתלה א"כ הרי הפירות כעת הם של עץ בן חמש, ועל כן נראה שכדאי לחלל ולהפריש תרומות ומעשרות בלא ברכה. אולם אם במשתלה היה על גבי אבן או מצע מנתק הרי הוא נטע רבעי גמור ויש לחללו 2. יש לברך על כל קטיף וקטיף. אמנם יש דרך שהיא למספר ימים, אולם אם אין חשש של אכילה ללא חילול, עדיף לברך כל פעם בפני עצמו. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: תפילה ביחיד וקטעי ארמית: אם אני מתפלל ביחיד, האם אני רשאי לומר את הקטעים שבארמית כמו התרגום שב"ובא לציון" או פתיחת אליהו וכד?
תשובה: מותר.
שאלה: זר כלה כסגולה לרווקה: הנני רווקה. חברתי התחתנה ונתנה לי את הזר לסגולה שאתחתן. האם זהו מנהג יהודי? מה עושים עם הזר לאחר שנבל?
תשובה: נתינת הזר לאחר החופה או בסוף החתונה הוא איחול שתתחתני גם את במהרה, אך אין זה מנהג ממנהגי החופה, אלא שדרך אדם בעת שמחה לברך את הקרובים לו שיזכו לשמוח אף הם. ולאחר שהזר נובל זורקים אותו לפח. (ומותר לזרוק גם קודם). מכל מקום הסגולה הטובה ביותר היא לא לסמוך על סגולות, אלא להתאמץ להשיג את מה שאת רוצה בכוחות עצמך.
שאלה: הקדמת השעון שבת בשעת דחק: בשבת הקודמת בבוקר לפני התפילה גיליתי שלא כיוונתי את שעון השבת של פלטת השבת כראוי ולמעשה כל השבת נאכל אוכל קר. בדקתי בספר "שמירת שבת כהלכתה" ומצאתי שלצורך חולה או מצווה יש היתר להקדים את שעון השבת דבר שיגרום לפלטה להידלק מוקדם יותר מהצפוי. ואכן כך עשיתי מפני שחששתי שכל בני משפחתי יאכלו אוכל קר כל השבת. האם נהגתי נכון, וכיצד עלי לנהוג בעתיד במקרה דומה?
תשובה: כיון שזה נעשה ע"י גרמא שהחשמל לא מגיע ישירות לפלטה זה מותר אבל לא היתר גמור לכל השיטות.
שאלה: תעניות בעשרת ימי תשובה: יש לי כמה שאלות בנוגע למנהג לצום בכל יום מעשרת ימי תשובה. 1. זה נכון שהמנהג תקף גם לערב ראש השנה? 2. ביום שישי יש לצום גם, כמו בכל שאר ימות השבוע? 3. זה נכון שמצווה לאכול בערב יוה"כ? 4. אם כן-אז לא (אסור) לצום בערב יוה"כ? 5. אם מותר לצום בערב יוה"כ עד מתי צמים (צריך לאכול סעודה מפסקת)? 6. צריך לעשות קבלה על הצומות במנחה של היום שלפני? 7. יש עניין לעשות גם תעניות דיבור בעשרת ימי תשובה? 8. אם כן-אני לומד בישיבה תיכונית וקשה לי לעשות תענית דיבור כל היום, משום שאני צריך ללמוד את מקצועות החול, האם אני יכול להיות בתענית דיבור רק עד שעה מסוימת (חצות היום או משהו כזה)?
תשובה: כתוב בשולחן-ערוך: "נוהגים להתענות ערב ראש-השנה". והוסיף הרמ"א על דבריו: "והמדקדקים נהגו שכל אחד מתענה עשרה ימים, וכן נכון לעשות". לאור דברים אלו נהגו המדקדקים במצוות להתענות עשרה ימים, כלומר: ארבעה ימים בימי הסליחות שלפני ראש-השנה, ועוד שישה ימים בעשרת ימי תשובה, כשבר"ה, בערב יום-כיפור ובשבת "שובה" לא מתענים. לגבי הצומות האלו כתבו האחרונים, שאין צריך בהם קבלה במנחה שלפני, וגם אין צריך להשלים עד צאת הכוכבים. למרות שיש מנהג כזה, כתב השולחן-ערוך: "היושב בתענית, אם יכול לסבול התענית נקרא קדוש, ואם לא-כגון: שאינו בריא וחזק, נקרא חוטא. תלמיד-חכם אינו רשאי לישב בתענית מפני שממעט מלאכת שמים.", כלומר, התענית גורמת לו למעט בלימוד התורה. ומבאר ה'משנה ברורה' בשם ספרי המוסר, שמי שמפסיק לאכול באמצע סעודה בזמן שהוא עדיין תאב לאכול, זה נחשב לסיגוף שמתכפרים בו עוונותיו. כמו-כן, מביא ה'משנה ברורה' בשם ספר אחד והגר"א, שצריך האדם לייסר עצמו לא בתענית וסיגופים אלא בתענית דיבור, ברסן פיו ובתאותיו. ותלמיד חכם, שזהו מי שתורתו אומנותו, יוסיף יותר בלימוד התורה, שאם רגיל ללמוד דף אחד, ילמד שני דפים, ואם רגיל ללמוד פרק אחד, ילמד שני פרקים. והוסיף וכתב בשם השל"ה, שמי שתורתו אומנותו יוסיף בלימוד וגם יתבודד עם קונו יום בשבוע, וידמיין במחשבתו כאילו הוא כבר עומד בדין, וידבר עם הבורא בשפתו שלו. וה'חיי אדם' כתב שמי שתורתו אומנותו ישוב אל ה' ויבכה מקירות לבו, וילמד יותר מרגילותו, ויאכל כדי קיום גופו שלא יחלש בעבודת הבורא "והעיקר הבכיה והוידוי, וגדרים שלא יעשה זאת לעולם". ה'חיי אדם' מסיים את דבריו: "וה' יראה ללבב", כלומר: הסיגופים הם לא העיקר. העיקר זו התשובה מתוך הלב, במלוא הכוחות, המרץ והשמחה. גם מו"ר הרה"ג זלמן ברוך מלמד שליט"א, ראש ישיבת בית-אל, אמר לי פעם שהעיקר זה השינוי שמתחולל בתוך הנפש, וגם תשובת הימים הנוראים צריכה להיות בשמחה של תיקון ולא בשבירת קומתו של האדם. אדם השב בתשובה צריך להרגיש שהוא מתרומם ומתחזק ולא הולך ונחלש בגללה. (מקורות: שוע" או"ח סי' תקעא ובמשנ"ב וביה"ל שם, סי' תקפא סעי' ב ובמשנ"ב שם, סי' תרג ובמשנ"ב שם, פסקי תשובות לסי' תקעא, ועיין שם עוד דברים ומקורות לתיקוני התשובה) הרב אלחנן לוין
שאלה: הלכות למתפללים בקיבוצים ביו"כ: אני עוסק בהכנת דף הלכות לבחורים היוצאים להתפלל בקיבוצים ביום הכפורים. נתקלתי בכמה שאלות. אבקש מכבוד הרב להיזקק לכולם בפירוט, כיון שמדובר בשאלות הנוגעות לרבים: א. כיצד יש לערוך עירוב חצרות? (1- האם ניתן לזכות את בני הקיבוץ בעירוב כאשר חלקם אולי מתנגדים לכך? 2- האם עלינו לדאוג שישכירו לנו את החדרים בהם נישן? 3- האם יש צורך לעירוב חצרות בקיבוץ בו יש חדר אוכל משותף? מה הדין בקיבוץ בו רק לוקחים אוכל מחדר האוכל ואוכלים בבית האישי? 4 - האם יש בעיה בכך שישנם מן הסתם בקיבוץ תושבים גויים ומחללי שבת?) ב. כשאין עירוב - האם טלית שאדם לובש אותה בדרכו לביהכ"נ היא כבגד או שאסור משום טלטול? ג. בלוח הזמנים שאנו תולים בקיבוץ יש חשש שאם נרשום את זמן תקיעת השופר בנפרד מזמן סיום הצום בני הקיבוץ שבאים לשמוע את התקיעה יכשלו ויאכלו מיד לאחר התקיעה. מאידך - אם נרשום את זמן התקיעה בביהכ"נ בזמן סיום הצום אנחנו מאריכים את הצום למתפללים. מה עדיף? כתיבה וחתימה טובה ושנה טובה.
תשובה: בעיית הערוב מסובכת. אם יש גויים בקיבוץ צריך לברר מה מעמדם והאם יש סמכות למזכירות להוציא אותו מדירתו או מהקיבוץ. חברי הקיבוץ היהודים אינם מכירים בערוב אך בשעה"ד ניתן לסמוך על כך שלא גזרו עליהם ודינם כתינוקות שנשבו. אם יש חדר אוכל משותף עדייין אין צורך בערוב אך יש לוודא שהקיבוץ מוקף בגדר טובה מכל צדדיו ואין פרצה של 10 אמות. עצתי להשתדל עלהימנע מטלטול ביוהכ"פ אם אפשר המנהג הוא להתעטף בטלית ולצאת עמה לרה"ר.
שאלה: ברכת המזון ללא נטילת ידיים והמוציא: האם מותר לברך ברכת המוציא מבלי לעשות נטילת ידיים? האם מותר לברך ברכת המזון אם לא עשיתי ברכת המוציא מלכתחילה?
תשובה: ברכת המזון אינה תלויה בנטילת ידים וברכת המוציא, אלא באכילה. אדם שאכל מחוייב בברכת המזון גם אם לא נטל ידים ובירך המוציא.
שאלה: קרשים למדורת ל"ג בעומר: בימי ל"ג בעומר האחרון אני וחברי תיכננו לעשות מדורה. בשביל מדורה זו אספנו קרשים ורוב הקרשים היו מאתר בניין. היו פעמים שבאנו והיה שומר במקום והוא אמר לנו איזה קרשים נוכל לקחת בעוונותינו אני חושב שגם לקחנו כאלה שהוא לא אמר וגם כאלו ללא פיקוח, האם יש פה גזל? אם כן מה אצטרך לעשות כדי לתקן זאת? (ברור שאני מתחרט על כך בחרטה שלמה)
תשובה: אכן לקיחת הקרשים בלא רשות היא גניבה וכל מי שהיה כבר גדול (בר מצווה) בשעה שגנב או אפילו רק שרף את העצים חייב לשלם בעד מה שגנב או שרף. לכן, על החייב לאתר את מי שהיה הבעלים על הקרשים ולשלם לו. שנה טובה, הרב מיכאל יומטוביאן
שאלה: שידוכים או ללמוד מקצוע: השאלה שלי יחסית ארוכה ומורכבת מכמה דברים שונים. אני בחורה בת 18 מבית חרדי ומסמינר חרדי בירושלים. התחלתי עכשיו ללמוד מקצוע שדורש שנתיים ופה ושם מציעים לי שידוכים. האם כדאי לי להתחיל לשמוע, וזה ידרוש ממני לפרוש באמצע לימודים ללא מקצוע, האם כדאי לי לחכות או שזה נקרא לדחות את המזל? יש לי איזשהו פחד לא מוסבר מכל הרעיון של להיות עם גבר וכל מה שכרוך בזה. אני יודעת שזה נשמע גרוע וקטנוני אבל מה אני יכולה לעשות עם זה? זה ממש יושב לי על הלב כבר שנה מאז שהתחילו ההצעות. לא נפגשתי עדיין עם אף אחד כי אני פשוט מפחדת. זה נראה לי מוזר לשמור נגיעה מוחלטת מבן אדם וביום אחד פתאום הכל. הבעיה שאין לי את מי לשאול ועם מי להתיעץ בעניין זה אני מאוד אשמח לשמוע חוות דעת. רבה.
תשובה: את יכולה לדחות את השידוכין בשנה. לאחר שנה תתחילי לשמוע ואז גם אם תתחתני בתוך השנה השניה תוכלי לגמור את הלימודים. לגבי עצם הבשלות שלך להיקשר לחיי אישות עם איש את לא צריכה לחשוב על דברים אלו עכשיו. קודם כל את צריכה למצוא את האדם שימצא חן בעינך ותרצי להיות בקרבתו לא בצדדים בגופניים והאינטימיים. אז תוכלי לשוחח עם נשים נשואות יועצות נישואין שיעזרו לך לצייר בדרך נכונה את המתנה הנפלאה שנתן לנו הקב"ה לבנות חיים של איש ואישה שמחד יש בהם צניעות וטהרה גדולה. ובכל אופן מכוח הצניעות הטבעיות והטהרה מגיעים למציאות המופלאה של ברית בשר, קשר אינטימי שממש את ההתאחדות המופלאה שיכולה להתחולל בין בני זוג.
שאלה: תשובה בחודש אלול: נניח שאם יש איסור מסויים שיהודי מתאפק ומתאמץ שלא לעבור עליו אבל רק בחודשים אלול ותשרי. האם אפשר לקרוא גם לזה תשובה והאם יש לו שכר והאם יש ערך ומשמעות להתאפקות והימנעות הזאת אפילו אם היא זמנית? כלומר, אותו יהודי יודע בעצמו שאי אפשר לו להימנע מזה לחלוטין בכל ימי חייו תמיד וכמובן שגם הקב"ה יודע שהוא לא יפסיק לתמיד והשאלה היא האם בכל זאת הוא חייב לשוב מזה אפילו לזמן קצר למשל רק לתקופה של ימים נוראים?
תשובה: לכל הימנעות מאיסור יש ערך רב מאד. בכל פעם שאדם מתגבר ולא נכשל יש לזה ערך עצום אף על פי שהוא לא בטוח שלא יכשל בעתיד בכל זאת יש לזה ערך עצום. וצריך לשמוח על כל התאפקות מאיסור ובפרט בימים האלה ימי אלול והימים הנוראים. ומהם יקח כח לצמצם את הכשלונות גם בשאר ימי השנה וכל מיעוט בכשלונות הוא יותר דביקות יותר טהרה.
שאלה: ניצול הזמן בעבודה: אני עובד בחברה בה לכל עובד יש חצי שעה הפסקה לארוחת צהריים - בחוזה. בפועל החדר אוכל רחוק ויש תורים ארוכים כך שעד שמתחילים לאכול כבר כמעט מסתיימת ההפסקה ולכן כל העובדים (רובם ככולם), לא עומדים בזמני ההפסקה ומעולם לא שמעתי שיש להנהלה בעיה עם זה. יש לציין כמה דברים: א. את ההפסקה כל עובד לוקח בזמנו החופשי. ב. אין תלות בין העובדים וכל אחד מתחיל כשמתחשק לו. ג. לצערי יש הרבה חלונות ריקים בעבודה בכלל ואצלי בפרט כך שיש לי זמן פנוי. ידוע שלהנהלה אין הקפדה על ניצול זמן (יידעתי את המנהל על כך). לפעמים אני מביא אוכל מהבית וחשבתי לעצמי האם אני יכול לנצל את הזמנים הריקים שאינם הפסקה ללימוד תורה או תועלת אישית?
תשובה: הטוב ביותר הוא לקבל הסכמה של ההנהלה לכך.
שאלה: תמרים מעין יהב בשמיטה: אנו קונים כל שנה לכבוד חגי תשרי תמרים מ"עין יהב " אשר בערבה בכמות גדולה ומחלקים לאנשים. מכיוון שהשנה היא שנת שמיטה איננו יודעים כיצד לנהוג לגבי התמרים שם. 1. האם חלה עליהם מצוות השמיטה? 2. אם כן, האם נעשה עימם היתר מכירה או שהם קדושים בקדושת שביעית? 3. אם יש בהם קדושת שביעית כיצד עלינו לנהוג בקנייתם? 4. וכן לגבי זמן קנייתם האם הוא מהווה מדד? 5. אנו קונים כבכל שנה כמות יחסית גדולה כ 150- ק"ג, האם יש בעיה עם זה השנה? 6. בנוסף מה דינם לגבי תרומות ומעשרות, השנה וכן בכל שנה ושנה, האם צריך להפריש, אם כן, האם גם? אם ישנם דברים שצריכים בירור בדבר אשר לא שאלנו בקשתנו לרב שיפרט ויברר לנו. נודה לרב שידריכנו כיצד לנהוג כהלכה.
תשובה: 1. עין יהב יש בה אזורים שונים, ועל כן צריך לדעת בדיוק מהיכן בעין יהב לוקחים את התמרים. יש מזרחית לנחל הערבה ויש מערבית, וכמו כן לגבי נחל נקורות. ועל כן יש לדעת מהיכן הם מטעי התמרים. 2. לגבי היתר מכירה אינני יכול לדעת, שאלה זו צריכה להתברר מול היישוב עצמו. 3. הכל תלוי בשאלה הקודמת, האם עשו שם היתר מכירה או לא, וכן היכן העצים בעין יהב. 4. זמן קנייתם איננו קובע, אלא כל הפירות שכעת על העצים הם של שביעית. 5. אם הפירות קדושים בקדושת שביעית, אין לקנות במחירי שוק, אלא אפשר אם עשו שם אוצר בית דין, לתת דמי הוצאות. 6. אם הפירות של היתר מכירה והקוצרים יהודים יש להפריש תרומות ומעשרות בלא ברכה, ואם הגודדים הם גויים אין צורך להפריש תרומות ומעשרות. 7. לגבי תרומות ומעשרות כל שנה תלוי בשאלה הראשונה היכן העצים נמצאים. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: עדות בבית משפט בעניין ממוני: נניח שאדם שוקל לתבוע בבית משפט בעניין ממוני למרות האיסור שבדבר ומבקש מאדם אחר לבוא להעיד לטובתו. האם מותר או שמא מדובר בסיוע לדבר עבירה? השאלה נשאלת גם לפי שיטת הרב עובדיה שליט"א שפסק שלעו"ד אסור לייצג בערכאות בעניין ממוני שניתן לתבוע בבית דין לענייני ממונות.
תשובה: כל הפוסקים אוסרים ללכת לערכאות אלא א"כ הנתבע מסרב. במקום שאסור לדון אסור גם לעד להעיד.
שאלה: חדר ייחוד לספרדים: בחתונה ספרדית כשהחתן והכלה נכנסים לחדר ייחוד. 1- מה המטרה של חדר ייחוד, המטרה זה במיוחד הנגיעה אחד בשני? 2- אחרי שנכנסים לחדר ייחוד נועלים את הדלת ויש נגיעה האשה חייבת בכיסוי ראש או שאפשר להשאר עם השיער עד לסיום החתונה?
תשובה: הספרדים לא נהגו לעשות חדר ייחוד כלל. אולם לעיתים ישנם זוגות הרוצים לנוח מעט ולעכל את רגעי ההוד של החופה ולכן עושים חדר ייחוד. אולם על מנת להימלט מהבעיה של כסוי ראש יש לוודא שזה לא יהיה חדר ייחוד ממש אלא שישאר לא נעול עם אפשרות כניסה של מישהו. במידה ועשו חדר ייחוד ממש מעיקר הדין צריכה כיסוי ראש אולם יש בפוסקים מי שמיקל ואם זה גורם צער רב לכלה ניתן לסמוך עליהם. אם כי ישנם פיתרונות ביניים, כגון: פאה חלקית טול שמכסה חלק גדול מהראש ועוד. מזל טוב.
שאלה: שנת השמיטה הנוכחית: מתי בדיוק מסתיימת שנת השמיטה הנוכחית?
תשובה: השמיטה מסתיימת ב-א' בתשרי תשס"ט. לעניין עבודות בקרקע, אולם לעניין אכילה אין לאכול ירקות ללא בדיקה עד חנוכה תשס"ט. פירות כל החורף הם של שביעית. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: מהי כוונה בתפילה: בזמן האחרון תפסתי את עצמי רגע וחשבתי. מה זו בעצם כוונה בתפילה, על מה אני אמור לחשוב כשאני מתפלל? אני יודע שאומרים לחשוב על המילים שאתה אומר וכדו אבל הרי איך אפשר להגיע לדבקות ולשמחה בתפילה אם אני רק חושב מהו הפירוש של כל מילה? יש המון אנשים שאומרים את המילים לאט עוצמים עיניים מתנדנדים ומידי פעם מלווה בתנועות ידיים אבל הם אינם יודעים על מה לחשוב!!! לכן אשמח לקבל תשובה במיוחד בשבילי.
תשובה: עיקר הכוונה בתפילה היא להבין את משמעות הבקשה אותה מבקשים. כמובן שנכלל בזה גם הצורך להבין מדוע בקשה זו נוגעת גם לי, שכן מצד האמת כל הבקשות שאנו מזכירים בתפילה, הן על דברים שחסרים גם לי באופן פרטי. אומנם לא תמיד אני מבין מדוע בקשה מסויימת נוגעת גם לי, ואז עלי לפני התפילה ללמוד על המשמעות של אותה בקשה ולהבין מה בעצם אנו מבקשים, ומתוך הלימוד להבין כיצד הבקשה קשורה אלי - ולכוון על החיסרון שלי בעת אמירת הבקשה. לדוגמה: בברכת "אתה חונן לאדם דעת" יכוון על רצונו להבין יותר טוב ויותר לעומק את התורה שהוא לומד. ובברכת "השיבנו" יכוון שה' יתן לו רצון וכוח להתקרב לעבודתו יותר ממה שהוא כעת, וכן הלאה. עם זאת, ככל שהאדם מתבגר,הוא מבין שבקשותיו לא מתייחסות רק אל הצרות הפרטיות שלו, אלא על צרת האומה. וכך הוא מכוון בתפילתו על האומה כולה.
שאלה: הלכות בניית בית חדש: אני בונה בית חדש. האם ישנם הלכות שעלי להתייחס אליהם בתכנון הבית, לדוגמא: כיוון חדרי השירותים, השארת טפח לא מסויד וכדומה?
תשובה: כמה עצות. א. ע"פ ההלכה יש להשאיר כנגד הפתח אמה על אמה בלתי מסוייד זכר לחורבן בית המקדש, כפי שמובא בשו"ע חלק או"ח (סי' תקס ס"א). ב. כמובן לקנות מזוזות מהודרות לכל חדרי הבית הצריכים מזוזה. ג. אם ישנה אפשרות לעלות לגג צריך לעשות מעקה והיא מצוה מה"ת, ולעניות דעתי הדבר כולל עשיית סורגים בכל חלונות הבית לבל יפלו משם ילדים ח"ו. ד. יש צורך להקפיד לעשות כיור לנטילת ידים שלא בשירותים.
שאלה: שאלה בפורום ביום שישי: האם מותר לשאול שאלה באתר פורום מקצועי (שחבריו דתים וחילונים ולפעמים גם גויים) ביום שישי למרות שיש חשש שחברי הקהילה החילונים יענו בשבת? (יש לציין שבכל מקרה הם ייכנסו לאתר), והאם יש חילוק בין מצב שבו יש מספיק זמן לענות לפני כניסת שבת או כשאין? ומה הגדרים?
תשובה: אם אתה יודע בוודאות שיענו בשבת אזי יהיה אסור לשאול את השאלה. אבל אם שאלת לפני כניסת שבת ולא רבע שעה לפני אלא בצהרים שאז יכולים לענות לפני שבת ואם הם עונים בשבת זה לא אתה מכשיל אותם אלא הם דחו את זה לשבת.
שאלה: פסוק שחוזר על עצמו בתפילה: כאשר התעמקתי במילים שבתפילה עלה לתשומת ליבי שהפס "והוא רחום יכפר עוון ולא ישחית והרבה להשיב אפו ולא יעיר כל חמתו ה יושיע המלך יעננו ביום קראנו" חוזר על עצמו פעמים רבות בקטעים שונים בתפילה.הייתי מעוניינת לדעת האם יש סיבה מסויימת למה דווקא הפס הזה חוזר על עצמו, ומה המיוחדות שבו?
תשובה: כללת כאן שני פסוקים שונים: האחד: "והוא רחום יכפר עוון ולא ישחית והרבה להשיב אפו" (תהילים עח, לח) והשני "ה' הושיעה המלך יעננו ביום קוראנו" (תהילים כ, י). פרק עח בתהילים מתאר את ההיסטוריה של עם ישראל כדי ללמד אותנו להוכיר טובה לקב"ה על הטובות שעשה עמנו מאז היינו לעם. אומנם בדרך הארוכה שצעדנו יחד עם ריבונו של עולם היו גם מקרים שהכעסנו אותו וליבנו היה נתן לאלוהים אחרים, אולם למרות זאת "והוא רחום" וכיפר על עוונותינו, והרבה להשיב אפו מלהעניש אותנו ולהעיר את כל חמתו אלא רק חלק קטן ממנה. נמצא שפסוק זה מבטא את יחסו המיוחד אלינו, שגם בשעה שאנו מכעיסים לפניו ועוברים על מצוותיו הוא שומר לנו חסד וכולא את כעסו. וזוהי מידה מיוחדת, שלא רק כשאנו מקיימים את מצוותיו הוא שומר עלינו, אלא גם במצב הפוך ח"ו עדיין נשמר הקשר המיוחד ביננו ובינו. ולכן אנו מרבים להזכיר זכות זאת בפנו, לעורר רחמיו עלינו. מתוך כך אנו מודים לה' על כל הישועות שיעשה עמנו, ה' הושיעה, מתפללים שהמלך יעננו ביום קוראינו אליו.
שאלה: להפוך כנסיה לבית כנסת: הייתי בשבת במחנה צבא אמריקאי לשמש שם כחזן. ומה רבה הייתה פליאתי כשהאחראי דת שם, לפני שהכניס אותי לבית הכנסת, מבקש ממני להמתין והוא נכנס לבד ומוריד מהקיר צלב ענק ושם במקום זה מגן דוד. מתברר שהמקום משמש למקום תפילתם לכל דבר. מה ההלכה אומרת על זה?
תשובה: לא להתפלל במקום כזה.
שאלה: יום שנה לפטירה: סבי נפטר בח חשוון תשס ח. זו שנה מעוברת אבל מפני שאנו אשכנזים כפי שהבנתי עולים לקבר בח חשוון תשס ט. אני יודעת שבעת עלייה לקבר אומרים קדיש יתום וקל מלא רחמים, האם זה אומר שצריך להיות מניין? ומה מנהגים של יום שנה לפטירה, האם צריך לעשות סעודה ומתי? מתי אומרים אזכרה?
תשובה: היות והשנה הייתה מעוברת נוהגים לעלות לקבר לאחר י"ב חדשים, כלומר בח' בתשרי. אכן נוהגים להשתדל שיהיה מניין על מנת לומר אל מלא רחמים וקדיש ויש מעלה גדולה לנפטר, בייחוד ביום השנה הראשון. אין חובה לעשות סעודה, אלא מי שנוהג ועושה יש בזה מעלה, אולם רוב האשכנזים אינם נוהגים לעשות. אזכרה - אם כוונתך לעליה לקבר אז כנ"ל. אם אתם רוצים לערוך הספדים ודברי זיכרון ולימוד וכו', נהוג לעשות זאת באותו יום בבית הכנסת וכד' (כמובן שאין בזה חובה אלא זכות לנפטר אם רוצים).
שאלה: הסכם לכבוד הדדי: אני וארוסי מתעתדים להתחתן בע"ה. ארוסי פנה לרב אצלו למד בישיבה במטרה שיקדש אותנו ביום נישואינו. הנ"ל הסכים בתנאי שנחתום על "הסכם כבוד הדדי". ארוסי הוא אשכנזי ואילו אני ספרדיה. מה זה הסכם כבוד הדדי והאם יש היתר או איסור בהלכה לחתום על הסכם שכזה? האם הרבי יכול להתנות את קידושנו בהסכם כזה? האם יש הבדל בין עדות אשכז וספרד בחתימה על הסכם מסוג זה? אודה לתשובה מהירה.
תשובה: נראה לי שיש כאן אי הבנה. לא שמעתי על רב הדורש הסכם כזה כתנאי למצות שימוח חתן וכלה. עכ"פ אין לרב סמכות לחייבכם בהסכם בו אינכם חפצים. כמו"כ אינכם חייבים להינשא ע"י רב זה דווקא. ההסכם האמור הוא חוזה משפטי ולכן אין הבדל בין ספרדים לאשכנזים. ההסכם הוא דבר חדש שלא נהג עד כה באף עדה ולא ברור אם הוא יעיל בכלל. יש ניסוחים שונים של ההסכם וצריך לבדוק אם בהסכם המוצע לכם אין סעיפים בעייתים מבחינה הלכתית
שאלה: טיפול רפואי ע"י הבעל בימים האסורים: הגיעה לקופ"ח אשה שהייתה צריכה להזריק לעצמה זריקות לפוריות אך בשום פנים ואופן לא העיזה. האם אפשר ללמד את הבעל כיצד להזריק לה למרות שחלק מהזריקות ניתנות בימים שהם אסורים, האם מועיל לומר לו ללבוש כפפה? חשוב לציין שעל מנת לאפשר את מרב הסיכויים שהטיפול יצליח יש צורך להקפיד על הזרקה בשעות קבועות והקופה אינה נותנת שירות בכל השעות הנדרשות.
תשובה: יש אוסרים לבעל בצע טיפול רפואי אצל אשתו אבל יש מתירים אם מדובר בחולה ובמצב שאין ברירה. בטיפולי פוריות שהאשה צריכה זריקות במשך כמה ימים ובשעות קבועות יש מקום להתיר לבעל להזריק לאשתו כשאין אחות אם לא יגע בה.
שאלה: פסוק בפרשת כי תצא: מה המשמעות של האמירה "לא יחבול ריחים ורכב כי נפש הוא חובל"?
תשובה: ריחים ורכב הם שני חלקים של מכשיר לטחינת חיטים וכד'. מכשיר זה הוא בסיסי לצורך הכנת אוכל. התורה אומרת: שאם אתה בא לקחת משכון בת של חוב שחייבים לך אל תיקח מדברים אותם אדם צריך לצרכיי מחייתו.
שאלה: מעשר כספים מתמיכה של ההורים: אנו זוג צעיר והורינו מעבירים אלינו סכומי כסף כדי לעזור לנו להתפרנס. האם צריך להפריש מעשר כספים עבור סכומים אלה?
תשובה: אם אתם בקושי גומרים את החודש אתם לא חייבים.
שאלה: נסיעה לאומן- שאלה הלכתית?: בשבוע שעבר פורסם באחד העלונים שאסור לנסוע לאומן, מבחינה הלכתית. בתגובה לכך טען רב אחד, יש לציין שהוא די צעיר, שהשאלה הזו לא הלכתית, אלא היא שאלה שתלויה אינדיבידואלית בכל אדם, מי שמרגיש חיבור דווקא לרבי נחמן יכול לנסוע ומי שלא אז שלא ייסע. השאלה היא: האם הדברים נכונים, או שזו שאלה הלכתית?
תשובה: אסור לצאת מן הארץ אלא לדבר מצוה, פרנסה וכדו'. מי שסבור שנסיעה לאומן היא מצוה מרשה לעצמו לנסוע. אולם האמת היא שר' נחמן עצמו סיכן את חייו ע"מ להגיע לר"ה לא"י ונחת בחיפה של אז שהייתה כפר דייגים עלוב ושם חגג את ר"ה. הוא אמר שההשגות שהגיע אליהם בר"ה במניין קטן בחיפה היו הגבוהות ביותר בחייו. מסופקני אם ר' נחמן עצמו רואה מצוה בנסיעה אליו מא"י לאומן.
שאלה: מכתב פיטורין בשביל פיצויים: אני עובד ורוצה כעת להתפטר, בכדי לקבל פיצויים עלי לקבל מכתב פיטורין מהמעסיק האישי שלי, יש לציין שהמעסיק האישי שלי לא נותן לי משכורת אלא החברה שמעניקה לו את השירות. האם הוא יכול לתת לי מכתב כאילו הוא מפטר אותי על מנת שאקבל פיצויים?
תשובה: אני לא מכיר את הסמכות שלו, אם הוא מוסמך לתת אז שיתן השאלה מה מקובל שם. אני לא מכיר את המציאות שם וקשה לי לומר בדבר הזה.
שאלה: פיצוי על עגמת נפש: קיבלתי שירות לקוי מסוכן ומזיק במקום מסויים התלוננתי והם התקשרו לשאול אותי איזה פיצוי אני רוצה. האם מותר לי לבקש מהם פיצוי מעבר להוצאות שהם גרמו לי באופן ישיר על עגמת הנפש?
תשובה: אם אכן מציעים לשלם לך פיצויים אתה רשאי לדרוש פיצוי על עוגמת נפש. אם הם ירצו - ישלמו, לא ירצו   לא ישלמו. השאלה הייתה מתעוררת אם היו מסרבים לשלם פיצוי כזה והיית נאלץ לפנות לבית הדין הרבני, שם לא בטוח שהיו פוסקים פיצוי כזה לטובתך. אך תמיד מי שמוכן לשלם פיצוי מרצונו מותר לבקש כל סכום מכל סיבה (כמובן סיבות אמיתיות ולא שקריות), והוא יחליט מה הוא מוכן לתת מכספו. בכלל נראה שהיות ומנהג המדינה כן לפצות על עוגמת נפש זו הסיבה שמוכנים לשלם על נזק כזה. הרב ניר אביב.
שאלה: זמן ביעור של זיתים: יש לי ששה עצי זית בגינה ואני נוהג למסוק את הזיתים כל שנה לטובת שמן זית לשימוש ביתי (יוצא לי בערך 25 ליטרים של שמן זית). מה עליי לעשות כדי למסוק גם השנה את הזיתים, וממתי אני יכול להתחיל את מלאכת המסיקה?
תשובה: א. עליכם להפקיר את הגינה שבה העצים, על מנת שכל אחד יוכל לבוא ולקטוף זיתים. ב. אם ישארו זיתים לאחר הפקר אפשר למסוק כמות זיתים של 20 ליטר שמן (משפחות גדולות יכולות לצרוך יותר). כאשר לא עושים מכירה אין צורך אפילו באוצר בית דין. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: להחזיר חבר: אני פרודה מהחבר שלי כבר 9 חודשים ואני מאוד אוהבת אותו ורוצה לחזור אליו האם יש דרך להחזיר אותו אליי?
תשובה: אינני מכיר אותך ולא את חברך, וגם לא יודע מפני מה נפרדתם ולכן קשה לי לייעץ לך. אבל אומר לך זאת: לא טוב לתלות תקוות ולטפח אהבה שאינה יכולה להתגשם. חבל על עוגמת הנפש ועל המאמצים הרגשיים והנפשיים שאת עוברת בציפיה להתחדשות הקשר. וכן חבל על הזמן שעובר, שבו את יכולה להכיר חבר אחר. ולכן כדאי לברר את הדבר בצורה גלויה. לבדוק, אפילו בשיחה גלויה וישירה, אם יש סיכוי שהוא ישוב אליך. את יכלה לומר לו שהיום את יותר בשלה והייתה שמחה לנסות להתקשר איתו שוב. ואם תשובתו תהיה חיובית - שיהיה בהצלחה. ואם לא - עליך להשלים עם הפרידה ולהתנתק ממנו, גם מבחינה רגשית וגם מבחינה מעשית, כלומר, לנסות ליצור קשרים עם בחורים אחרים, למרות הכאב שדבר. הדבר תלוי בך. כשתחליטי החלטה אמיצה לבנות קשר אחר תגלי פתאום שחסרונו של הבחור שלא חפץ בך יותר, פחות ופחות מציק לך, עד שיעלם לגמרי. שהיה בהצלחה.
שאלה: פרוזבול לנשים: האם אישה חייבת בפרוזבול?
תשובה: כן. כל אישה שהלותה למישהו (ואין אישה שאין לה חשבון בנק אפילו אם הוא קטן) חייבת פרוזבול משלה.