LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: לשים כסף במדחן כשפקח מגיע- המשך: מדוע אין זו אבידה מדעת? הרי היה על החבר לשים לב שהכסף שהוא שם לא מספיק. ועוד- האם אין כאן מסייע ידי עוברי עבירה- שהרי העיריה קבעה שהחניה במקום זה הינה בת - והחבר חונה שם בלי לשלם (כשהמדחן מראה אפס- זה אומר שיכול להיות גם שלא שולם כלום בכלל!) השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "השבת אבידה."
תשובה: יש להבחין בין שני מצבים: א. אדם שילם אך הזמן עבר- זו לא אבדה מדעת כי הוא לא שם לב שהזמן עבר וגם לא התכוון לגזול, לכן מצות השבת אבדה למנוע את הקנס ולשלם במקומו. ב. אדם לא התכוון לשלם- הוא גזלן והלכך הלעיטהו לרשע ואין מצוה להצילו מן הקנס.
שאלה: קריעת חולצת שבת: אבל על אביו, למנהג הספרדים, החליף בערב שבת לפני מנחה לחולצת שבת,. האם צריך לקרוע את החולצה מחדש? כי אם היה מחליף אחר השקיעה או אחר קבלת שבת לא היתה בכלל שאלה
תשובה: כיון שהחולצה החלפה לכבוד שבת אין לקרעה, אבל כמובן יש להחליף רק אחרי חצות שאז ניכר שזהו לכבוד שבת.
שאלה: דעת מיעוט בין גדולי הדור: האם זה שהרב מאשש מובא מכתבו בכל ספרי החגים של הרב הררי,והרב מרגליות בנפש חיה סימן רעו,והיביע אומר ח"א -זצ"ל, מתירים להדליק אור ביו"ט, האם לא מצרפים אותם לפחות לס"ס? במיוחד שהדלקה ביו"ט זה דרבנן והדלקת מאוורר לפי רוב ככל הדיעות גם בשבת זה דרבנן. א"כ יש כאן תרי דרבנן ע"י קטן, בצירוף דעת הדגולים הנ"ל? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "תיקון על הדלקת מאוורר בראש השנה"
תשובה: הרב יביע אומר זצ"ל לא מזכיר זאת בח"א בח"ב סי' יז וכו הוא אוסר! טענתו העיקרית שלמתירים לא הוסבר בצורה נכונה מהות החשמל אך מי שמבין מהו חשמל שיודע שאין בחוטים לא אש ולא אור אלא זרם בלבד ולכן כל הפעלה חשמלית ביו"ט אסורה כמו בשבת ואין לסמוך על המתירים כלל
שאלה: קריעה על מת במדים: למנהג הספרדים שני שאלות שקשורות אחד לשני- האם מכיוון ששוטר או חייל, לא יברכו על מדיהם ברכת שהחיינו כי קבלו את זה בהשאלה, לכן שוטר-חייל ששמעו שאביהם נפטר לא יכולים לקורע כי המדים לא שלהם?
תשובה: נכון, אין לקרוע מדים כי הם רכוש הממשלה ואינם פרטיים, אבל יש לפתוח את הכפתור ולקרוע את הגופיה שתיראה אבלות.
שאלה: הורדת תוכנה לסטודנט: הרב, אני סטודנט להנדסה. במסגרת לימודי אחד הקורסים שאני לומד מצריך שימוש בתוכנה לעיבוד חישובים הנדסיים מורכבים. התוכנה נמצאת על מחשבי המכללה אבל כאשר אני צריך לעבוד עלייה אני יושב מספר שעות לפחות והמכללה נסגרת בשעה 9. בד"כ בבית אני לומד עד שעות מאוחרות. התוכנה(אמריקאית) נמכרת לסטודנטים במחיר בסיס של 300 שקלים - כאשר היא בנויה כך שקיימים כלי הרחבה נוספים לתוכנה שעבור כל כלי אני אצטרך לשלם עוד 100 שקל ועוד 100 שקל וכך הלאה בכל פעם שאגלה שהכלי אינו נכלל בתוכנת הבסיס. אני לא יודע מה יהיו דרישותיו של המרצה ואולי בכל פעם אגלה שתוכנת הבסיס שרכשתי אינה מכילה את הכלי שאזקק לו. הקורס הזה נלמד סה"כ חודשיים וחצי ללא שום שימוש מסחרי ואין לי מה לעשות עם זה אח"כ. האם אפשר להוריד את התוכנה בצורה זמנית ולאחר מכן להסירה מהמחשב? ו על המענה
תשובה: אין להוריד. בהצלחה בקורס!
שאלה: פונדקאות: האם לאחות מותר להיות אם פונדקאית לאחותה ובעלה או לאחיה ואשתו? אני יודעת שבארץ התהליך אסור אך אם זה תהליך שנעשה בחו"ל האם זה עדין אסור מטעם הלכה? ולמה?
תשובה: אסור לאשה לשמש אם פונדקאית לאחותה כיון שאם היא נחשבת כאם הילד שיוולד נחשב כאילו היא ילדה ילד ביחד עם בעל אחותה ויש בזה איסור מהתורה.
שאלה: האם צריך להטביל קרש לחלות?: קרש לחלות העשוי מעץ, כסף וזכוכית, צריך הטבלה?
תשובה: יש להטביל את הזכוכית. את החלה לא חותכים על גבי הכסף אלא רק על גבי הזכוכית והכסף הוא רק קישוט מתחתיה ולכן יש לשחרר את הזכוכית ולהטביל רק אותה.
שאלה: ערלה לעצי נוי- המשך: יוצא לפי הרב שבשנה הרביעית יחללו בלי ברכה, אך מכיוון שמדובר בספרדים רציתי לשאול הרמב"ם פסק שנטע זית למנורה חייב,ולכן בהכרח שסבר כמו הפירוש הראשון, כי אם כמו ההסבר השני היה צריך להיות פטור ולכן לדעת הר"מ והשו"ע יהיה אפשר לברך? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "ערלה בעצי נוי"
תשובה: וברכת ד' לא הבנתי ולא מצאתי היכן השו"ע אמר דין זית למנורה, הוא הזכיר רק אתרוג ונחלקו המפרשים לעניין לולב ופרושו עיי"ש, ואמנם ברמב"ם איתא אבל בשו"ע ליתא, ולכן אין ראיה מדברי הרמב"ם, ובייחוד בספק ברכות אנו אומרים גם נגד השו"ע ובודאי בדבר שלא נפסק בשו"ע. ונשאר ספק ואין לברך. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: העתקת תוכנה: לרב, לפני כ 3 שנים קניתי מחשב עם תוכנת ווינדוס 7, לפני כ שנה וחצי הפסיק לפעול ה update, כתוצאה מזה אני לא יכול להתקין מדפסת חדשה שקניתי כמו שצריך. השאלה היא האם מותר לי להוריד מהאינטרנט או מחבר תוכנת ווינדוס 7 או ווינדוס ישן יותר על מנת שאוכל להתקין את המדפסת שלי?
תשובה: אם הווינדוס הקודם שלך היה ברשותך באופן חוקי (שילמת עליו או שהמוכר שילם עליו) אתה רשאי.
שאלה: האם יש מקום לברכה על מקלחת: ושבת ידוע שאסור להנות בעולם ללא ברכה.האם יש ברכה על מקלחת? הרי בימים שקר ובימים שחם להתקלח ולצנן את הגוף או לחמם את הגוף זה תענוג.האם יש ברכה?
תשובה: לשואלת, הדין ש"אסור ליהנות מן העולם הזה ללא ברכה" נאמר על הנאת אוכל ושתייה וריח, שבהן יש משהו פיזי שנכנס לגוף (לגבי הריח הדבר לא פשוט, ולכן הגמרא בברכות מג ע"ב נזקקת ללימוד מיוחד על הצורך לברך עליו, אך זוהי הרחבה של עניין האכילה והשתייה, כלשון הרמב"ם בהל' ברכות פ"ט ה"א והטור סי' רטז). על שאר ההנאות אין ברכה מסוימת לברך לפני ההנאה. בימי ח היה מקובל שבבית רוחצים רק את הפנים הידים והרגליים, ובשעת רחיצת הפנים מברכים "המעביר שינה מעיניי ותנומה מעפעפיי". מקלחת מלאה נעשתה בבית המרחץ העירוני, ומאחר שהייתה בו סכנה מסוימת של נפילה אל האש המחממת את המים נקבעה על כך תפילה מיוחדת לפני הרחיצה (בדומה לתפילת הדרך) ולאחריה, כאשר ההודיה התמקדה בהצלה (גמרא ברכות ס ע"א-ע"ב). את צודקת בכך שהיום ראוי לנו להעריך את העובדה שיש לנו מים זמינים, חמים וקרים, ברמת חיים שפעם הייתה שמורה למלכים. ניתן להודות על כך לה' בכל בוקר "שעשה לי כל צרכי" וכן בברכת מודים "על נפלאותיך וטובותיך שבכל עת".
שאלה: אונן על קבורה: למנהג הספרדים, אונן על אביו שמסר את הכל לידי חברא קדישא, ואין לו מה לטפל, האם כעת הוא חייב בתפילה או שיהיה בבית קברות יצטרך לברך ברכת אשר יצר אתכם בדין?
תשובה: כיון שהוא מלווה עד הקבורה אין לברך, ורק אם הלך לביתו והשאיר הכל ביד הח"ק אז יש לקבל אבילות ולברך.
שאלה: קניית תפילין עבור אבא - כיבוד הורים?: כבוד הרב, ראשית כל אני מתנצל על אורך השאלה וההקדמה, אך נראה לי חשוב להביא את פרטי העניין. הוריי קיבלו על עצמם שמירת שבת, כשרות ומועדים עם עלייתם לארץ לפני 30 שנה. אבא שלי, כפי הידוע לי, מעולם לא הקפיד על הנחת תפילין, אם בכלל הניח מאז בר המצווה שלו. לפני כמה שנים התחלתי תהליך של חזרה בתשובה והתחזקות, ומאז ישנם גם מעט רוחות של תשובה בבית, אם כי בעיקר מצד אמא שלי. שאלתי כזאת: התפילין של אבא שלי כמובן מזמן לא כשרות, ולכן גם אם ירצה לקיים מצוות תפילין, אין לו תפילין משלו. כל "עניין הדת" והתחזקות אצלו צפוי לי שיהיה בהצנעה מפאת אופיו, ולכן לא צפוי לי שאי פעם יחשוב לבקש להניח את שלי. אני רוצה לקנות לו תפילין. האם יש בכך איזושהי בעיה בתחום כיבוד אב ואם? בכלל, מה דעת הרב בעניין - האם ראוי לקנות לאדם דבר מעין זה כשידוע שכרגע לא מקפיד? ז"א אולי יתפס כ"דחיפה דתית" לא ראויה וכו?
תשובה: ב"ה לך. מאוד התרגשתי לקרוא את מכתבך, לראות כמה שאתה רוצה טוב, כמה שאתה רוצה לעזור לאבא שלך, לקדם אותם, זה ממש נפלא, אברך אותך שתזכה באמת לעזור להורים להתקדם ולהתעלות. חשוב מאוד לדעת, שפעמים רבות יש להורים מעין מחסום מהילדים שלהם, קשה להם לקבל מהם, קשה להם ללמוד מהם ולהשתנות על ידם. יש בכך מעין הפרה של האיזון הטבעי של המשפחה. הורים רבים מרגישים שאם הילדים שלהם אומרים להם משהו על העתיד, או על מה שצריך, שכן בכך הם מרגישים שהם מאבדים את המעמד שלהם. אכן כאשר עושים את הדברים נכון, עם המון סבלנות, זוכים להגיע לשלב שההורים שמחים להתקדם על ידי הילדים שלהם. כמובן שפעמים רבות הם לא יגידו זאת, אלא הם יעשו בלי לומר, וכך הדבר יתקדם. לכן, הכלל הראשון הוא סבלנות, להאמין שהתהליך שלך שונה מהתהליך של ההורים שלך, ולא נכון שאתה תקבע להם את התהליך שלהם. וגם אם אתה מרגיש שיש דברים שהם מסוגלים, ושאתה עושה ומרגיש איתם טוב, אין זה אומר שהם בשלים לכך, ושהם יכולים לקבל מימך ולהתקדם על ידי כך. אז איך כן לקדם את ההורים, או לדוגמא במקרה שלך לחזק את אבא שלך בהנחת תפילין? הדרך הנכונה היא למשוך את ההורים אחריך, זאת אומרת לשתף אותם בעולם הרוחני שלך, להוביל אותם אליך. לדוגמא, בהנחת התפילין, תספר לאבא שלך כמה נפלא לך בהנחת התפילין, כמה אתה מתרגש מכך, כמה אתה מתעלה מכך וכו', וזה ימשוך אותם אחריך. לאחר שאבא שלך ירצה להניח תפילין, תגיד לו מה אתה חושב על מצב התפילין שלו, ושאתה תשמח לעזור לו. אל תיתן לו הרגשה שאתה רוצה להחזיר אותו בתשובה, אלא משוך אותו בהמון המון סבלנות, ודע שמילים נכונות חודרות ומשפיעות. המון סבלנות, ובעזרת ה' זה יעזור. אל תקנה לו תפילין, אל תקבע עובדות, ואל תיתן לו הרגשה שאתה בא להחזיר אותו בתשובה. הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: חצי תפילה בנץ מול תפילה שלימה: אם יש לי שהות להתפלל תפילה בנץ במניין אבל בלי חזרה כי עלי ללכת. או שמצב שני יש לי זמן להתפלל תפילה יותר מאוחר (בערך בשעה שמונה) עם חזרה. מה עדיף?
תשובה: ח קבעו את נוסח התפילה,ויש בנוסח טעם וסיבה עפ"י הנגלה והנסתר ולכן לא ראוי להתפלל חלקי תפילה אפילו בוותיקין ולהעדיף תפילה מליאה הנמצאת בתוך ארבע שעות מהבוקר של זמן תפילה.
שאלה: טענות של חוב כלפי: לכבוד הרב שלושה אנשים טוענים שאני חייב להם סכום כסף, ואני טוען שאני לא חייב לאחד מהם, ולשניים מהם אני חייב סכום נמוך מזה שהם אומרים ואני לא יודע איך להגיע איתם לפשרה, או לדעת בדיוק כמה להחזיר בשביל שלא יהיה גזל. מראש
תשובה: כאש יש מחלוקת בין הצדדים יש לשמוע את שני הצדדים, ולכן עליכם לבוא לבית הדין ושם יכריעו את הדין.
שאלה: רוחב הלב של שלמה: אני מאוד מתעניין בתנ"ך. אני מבקש ממך שתתן לי דעה על המשפט :"ורוחב לב כחול אשר על שפת הים", מלכים א פרק ה. אני אינני בטוח שהבנתי את פירושו של המשפט בפסוק זה ואני חפץ לדעת אותו.
תשובה: לשואל הלב במקרא הוא מקומה של החכמה. שלמה המלך ניחן במחשבה רחבה ומקיפה, "כחול אשר על שפת הים". מרחב החכמה שניתן לשלמה אינו ניתן למדידה ולספירה. לפי ח שקולה היתה חכמתו של שלמה כנגד ישראל המשולים לחול. נאמנה
שאלה: חשיבות הנטילה דווקא בנטלה: אני מבין למה צריך לשטוף ידיים לפני לחם. אבל למה צריך לעשות את זה דווקא עם נטלה. אדם אחד שאל אותי שאלה זו ולא היתה לי תשובה לענות לו. ועם אפשר להראות איזה מקור זה יעזור.
תשובה: ח תיקנו ליטול ידים מתוך כלי כמו שקידוש ידים ורגלים במקדש היה ע"י כלי וכמו שקידוש אפר פרה אדומה היה בכלי. עיין בית יוסף ושולחן ערוך תחילת סימן קנט
שאלה: נגיעה מעל המרפק : האם מי שנגע מעל המרפק צריך לנקות בכל מידי דמנקי? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "נטילת ידיים אחרי הנחת תפילין"
תשובה: : מעל המרפק לא נקרא מקום מכוסה ואין שם כינוס של זיעה, לכן, אין צורך לנקות דבר נקי.
שאלה: צדקה: חבר הביא לי כסף ואמרתי לו שיזכיר לי להחזיר לו, הוא ענה שאין צורך ואתן את הכסף לצדקה - האם אני מחוייב לתת כסף זה לצדקה?
תשובה: אם הכסף שייך לחבר והוא הקדיש אותו לצדקה חובתך לקיים את דבריו.
שאלה: האם רבקה היתה אחותו של יצחק: לכבוד הרבנים. אבקש לקבל הסבר, כיצד יצחק אומר לאבימלך שרבקה אחותו, בעוד אנו יודעים שהיא אחות לבן הארמי?
תשובה: לשואל באמרו שרבקה היא אחותו שינה יצחק מן האמת משום פיקוח נפש - "פן יהרגוני". נאמנה
שאלה: האם יש מקום לתרבות החול?: האם בעיני עבודת ה', יש מקום לתרבות? לפנאי? לחולין?
תשובה: : האם יש סתירה בין עבודת ה' לתרבת פנאי וחולין? ראשית יש להבחין בין פנאי לחולין. היחס שלנו אל החול אינו יחס של מלחמה בחול. יש לנו מלחמה כנגד הרע כנגד הטומאה. אין לנו מלחמה נגד החול. הקב"ה ברא את העולם הזה כשאחד הלבושים שלו זה הלבוש בצורה של חול. אנו מאמינים שכל הבריאה של הקב"ה מתאימה לאור האלוקי. אין באופן מהותי סתירה בין החול לקודש. לא רק זאת אלא זהו הערך המוסף של חיים בארץ ישראל בהם לא רק שאין סתירה בין החול לקודש אלא שיש תוספת כוח בחיי החול בארץ ישראל. אולם ודאי שזאת רק בתנאי שהחול מקבל את מקומו הנכון. אם נתיחס לחול כלבוש עצמאי מנותק משאר הלבושים אזי החול יהפך להיות חול שנלחם עם הקודש. אולם אם נראה את החול כלבוש שהוא יכול להמשיך את הלבוש של הקודש אזי החיבור בין החול לקודש יצור לנו מדרגת חיים עליונה יותר. קודש הקודשים יכול להווצר לא רק מהתעלות של הקודש אלא רק בחיבור שבין הקודש לחול. למדנו בבית מדרשנו שכל תופעה כללית יש לה שורש בקדושה. הלך הרוח שסוחף ציבורים רחבים גם בתוך האומה הישראלית דוחף אותנו להעמיק ולהבין האם הערך הוא רק לחול או שמא יש גם ערך לפנאי ולצורך האנושי להנות. נראה שהצורך האנושי לתרבות ולפנאי גם הוא יסודו בנקודה עליונה. הציור שהיחס שלנו לאלוקות הוא בצורה של "עבודת ה" כפי שנוסחה השאלה ממנו צריכים להתרומם. המדרגה העליונה בקשר שלנו לאלוקות אינו קשר בצורה של עבודה. יש בהרגשת העבודה הרגשה של עול ושל מחויבות. המדרגה היותר עליונה בקשר שלנו עם הקב"ה היא הרגשת התענוגים. הקב"ה משתשע בעולמו. וגם אנו רוצים להשתעשע בעולמו הנפלא של הקב"ה. נכון שהרמח"ל הזהיר אותנו בתחילת ספרו שלא נחליף את העולם הזה שהוא ביסודו עולם של עבודה ועמל בעולם הבא שהוא עולם של תענוגים. יש סכנה עצומה מצד החומר והגוף שאם לרגע נניח את יסוד העבודה במקום לפרוח כלפי מעלה אנו נצנח כלפי מטה. אולם מצד הנשמה, מצד החופש העליון הציורים של העבודה הינם ציורים שמקטינים את האור האלוקי. האור האלוקי נראה כאור שסותר את החופש העליון. זהו הבסיס שצומחת בו המרידה שאחד הלבושים שלה זהו הלבוש של תרבות הבילויים שבאמת מבלה את העולם. אולם כאן בארץ ישראל אנו צריכים לחתור לכך שההארה מהעולם הבא שהוא עולם התענוגים יאיר את חיינו גם בעולם הזה. במובן זה יש לנו אתגר שמעבודת ה' אנו נעבור לא רק לעבוד את ה', דבר שכל עוד אנו בעולם הזה לא נוכל לוותר עליו, אלא גם, להשתעשע עם ה'.
שאלה: שינוי בברכת הבנים: רציתי לשאול את הרב לגבי שינוי בנוסח ברכת הבנים. ראיתי זמירון שבת מוזר אחד ששם שמברכים את הבת בציטוט של הפס "יברכך ה וישמרך", הפס נוקד בשונה מן המופיע בתורה, על מנת שיקרא בלשון נקבה ולא בלשון זכר. מה צריך להיות היחס לכך?
תשובה: לשואל עצם הברכה לבנות ונוסחה, מקורם בספר "מעבר יבק". יש לנקד את "ישימך" הראשון בשווא כפונה לנקבה ואת השני בקמץ "ישמך" כלשון הפסוק. נאמנה
שאלה: כדורגל בשבת: האם מותר לשחק כדורגל בשבת על קרקע? (לא על דשא)
תשובה: אין לשחק כדורגל על קרקע בשבת, בין אם הקרקע אינה מרוצפת ובין אם היא מרוצפת. רק בבית מותר לשחק כדורגל. פירוט: במשחק כדורגל בשבת ישנם כמה בעיות הלכתיות: בעיה הראשונה שנידונת היא 'מוקצה'. בסימן ש"ח (מ"ה) חולקים המחבר והרמ"א האם כדור הוא מוקצה. לדעת המחבר הכדור מוקצה ולדעת הרמ"א אינו מוקצה. סברת המחבר היא שהכדור לא ראוי לכלום ולכן הוא מוקצה מחמת גופו. אך אומרים האחרונים (שבט הלוי, הרב אלישיב זצ"ל) שהיום שהכדורים מראש מיוצרים לצורך משחק אין הם מוקצה שהרי יש להם שימוש. אבל פעם הכדורים היו עשויים מסמרטוטים מזדמנים שאין להם שימוש, ויתכן שגם לא היו כ"כ רגילים לשחק, ולכן אין הם נקראים 'כלי'. לכן היום אין כלל בעיה של מוקצה. עוד עניין המופיע באחרונים הוא 'עובדין דחול'. לשחק כדורגל נראה כזילות בכבוד השבת ולכן אין לשחק. אמנם הרמ"א התיר לשחק בכדור, וכן כתב השו"ע שבחורים הנהנים מקפיצתם ומרוצתם, אבל יש לחלק בין דבר שעושה יותר רעש והמולה המונית ואינו כבוד השבת, לבין דבר שנעשה יותר בנחת ובשקט. אמנם, לשחק בבית מותר כיוון שאינו פוגע בכבוד השבת. הרב שלמה בורנשטין כולל הלכה, ישיבת בית אל
שאלה: תחילת אבילות בין השמשות: למנהג הספרדים, מי שקבורת אביו הסתיימה אחרי השקיעה גמרו לכסות את העפר אחרי שקיעה, מתי מתחיל לספור את יום הראשון לאבילות? האם מכיוון שהלכה כדברי המיקל באבילות נתחיל לחשב את יום הראשון כבר עכשיו?
תשובה: לא רק הקבורה חשובה אלא קבלת האבלות ואם הקבורה הייתה אחרי השקיעה כנראה שקבלת האבלות הייתה מאוחרת יותר ולכן אין למנות את הימים אלא ממחרת.
שאלה: עם מי חלקו של ישמעאל בגן עדן?: הרב, בפרשת חיי שרה מופיע פסוק: ואלה, שני חיי ישמעאל--מאת שנה ושלשים שנה, ושבע שנים ויגוע וימת, ויאסף אל-עמיו לא בדיוק ברור לי מהפסוק לאיזה עם יאסף ישמעאל כשיגוע וימת, הרי הוא חזר בתשובה. מראש על התשובה.
תשובה: לשואל הביטוי "נאסף אל עמיו" דרוש הבנה. לפי ר"ע ספורנו (בראשית כה, ח) המשמעות היא: "נאסף אל צרור החיים לחיי העולם עם צדיקי הדורות שהם עמיו ודומים לו". משמעות זו יכולה להיאמר גם אודות ישמעאל אחר שעשה תשובה. נאמנה
שאלה: האם יש ב"החרמת" רכוש פרטי של תלמיד גזל כלפי התלמיד או הוריו?: בישיבה תיכונית הונהגו נהלים על פיהם תלמיד המשתמש במכשיר סלולרי שלא לפי כללי הישיבה, מכשירו "יוחרם" לימים אחדים (ויישמר במזכירות הישיבה) האם אין בתפיסת רכוש פרטי כנגד רצון הבעלים בעיה של גזל? אם כן - האם אני כר"מ המקיים את נהלי הישיבה חייב בעצמי או שהחיוב חל על מי שמנהיג את הנהלים? האם הגזל הוא כלפי הנער או כלפי הוריו (והאם יש בזה נפק"מ לגיל הנער) האם יש נפק"מ בין מקרה שלא יידעו את ההורים למקרה שיידעו אותם ולמקרה שהורים הביעו את אי הסכמתם לתפיסת החפץ? (לא למותר לציין כי הנחיות משרד החינוך ע"פ חוזר מנכ"ל הם להחרים את המכשיר עד תום יום הלימודים ואז להשיבו ואם אין זה עוזר לנקוט בעונשים חינוכיים אך לא להחרים את המכשיר מעבר לתום יום הלימודים)
תשובה: אם התלמידים הוזהרו מראש אין כאן גזל אלא מעשה חינוכי ראוי
שאלה: היתר לעקירת עץ חרוב: בחצר ביתנו בחנייה ישנו עץ חרוב שניטע לפני למעלה מ7 שנים, היום הגענו למצב שבו אנו רוצים לסגור את החניה לחנייה מקורה ולעשות שם חדר מגורים אך העץ מפריע כי הוא גדל לתוך שטח החניה. כמה נקודות שיעזרו למקד את התשובה: העץ ניטע על ידי גנן גוי בזמן שהבית היה ברשותנו, העץ ניטע לפני למעלה מ7 שנים ולא נשא פרי כלל (רק פרחים קטנים). אותם פרחים שיש בעץ מושכים אליהם בעונת הפריחה שלהם המון דבורים וצרעות מה שגורם לחוסר נוחות בכניסה לבית. במהלך עונת הסתיו העץ מוציא ריח נוראי. יש במרחק 2-2.5 מטר מהעץ קו ביוב שעובר ברצפה וקיים חשש שבעתיד שורשי העץ יפגעו הקו הביוב (עץ החרוב ידוע בשורשיו הארוכים). בדקנו לגבי אופציה של עקירת העץ עם שורשיו על ידי גוי ונטיעתו במקום אחר אך הדבר קשה לישום (אך אפשרי) ויגרום לנזק רב של שבירת הריצוף ברדיוס של 1.5-2 מטר מהעץ (העץ מוקף במשטח מרוצף). איזה אופציות עומדות בפניי? האם חיתוך העץ באופן שנשאר רק הגזע נטוע בא בחשבון (כמובן שיתבצע על ידי גוי) או אולי למכור את העץ לגוי והוא כבר יחתוך אותו מהשורש וינסה להעבירו למקום אחר (למרות שידוע שהעץ ימות אם לא יעקר בשלמותו) או רעיון אחר? אשמח לכל תשובה הערה והארה בנושא, פשוט אני לא רוצה לטעות בנושא ולחפש דרך של היתר לכן תיארתי את המצב בשלמותו. מראש.
תשובה: ב וברכת ד' החרוב יש בו עצים זכריים ונקביים, לפי הנתונים בשאלה נראה שמדובר בעץ חרוב זכרי שיש לו פריחה אבל אין לו הנבה, הדבורים יונקות את הצוף ומפרות את החרוב הנקבי. השאלה אם יש איסור בל תשחית בעץ זכרי שלא נותן פירות. מלשון הפסוק (דברים כ, יט) : "כי ממנו תאכל ואותו לא תכרות" משמע שהחיוב הוא בעץ הנאכל, אבל בעץ סרק אין איסור כריתת עצים. ואכן לשון הרמב"ם (הל' מלכים פ"ו ה"ט): "כל אילן סרק מותר לקוץ אותו ואפילו אינו צריך לו, וכן אילן מאכל שהזקין ואינו עושה אלא דבר מועט שאינו ראוי לטרוח בו, מותר לקוץ אותו, וכמה יהא הזית עושה ולא יקוצנו, רובע הקב זיתים, ודקל שהוא עושה קב תמרים לא יקוצנו". מכאן אנו לומדים שאילן סרק מותר לקוץ אותו, אמנם לא להשחתה שזה אסור תמיד מדין "בל תשחית" אבל גם איסור כריתת אילנות אין באילן סרק אם יש איזה צורך. הגדרת סרק על פי הגמ' וכפי שפסק הרמב"ם היא בדקל העושה קב תמרים. כפי שכתבנו בדקל יש עצים זכריים ונקביים, ונפסק שרק דקל שעושה קב אסור לקוץ, מכאן שדקל זכרי מותר לקוץ. נראה שכן הדין בחרוב שעץ זכרי אין בו איסור כריתת עצים, למרות שהוא מפרה את העצים, אבל אין איסור כריתת עצים אלא בעץ מניב. עוד יש להוסיף שבתורת החיים (ב"ב כו ע"א תוד"ה אנא) כתב שחרוב הוא עץ סרק, וכפי שמוכח מלשון המשנה (ב"ב כד ע"ב) שחרוב הוא כשקמה עץ סרק. וקשה כיצד יתכן שחרוב המניב פירות יחשב עץ סרק? אלא שהמשנה דנה בעץ חרוב זכרי שאין לו פירות ולכן דינו כעץ סרק. על פי דברינו אלו עולה שחרוב זכרי הוא עץ סרק ומותר לקצצו שלא בדרך השחתה, ועשיית חניה וחדר מגורים אין כאן השחתה אלא צורך ולכן לכאורה מותר לקצוץ עץ זה אפילו על ידי ישראל. בפסקי התוס' (פסחים ריש פר' מקום שנהגו) כתב שהקוצץ עץ סרק ג"כ לא רואה בו סימן ברכה, ונו"נ המפרשים מניין למד פסקי התוספות שגם בעץ סרק אין סימן ברכה (עיין אפרקסתא דעניא ח"א סי' לה, ובספר עץ השדה סי' ב אות ב). יתכן להסביר שחרוב זכרי אמנם הוא עץ זכרי שאין בו פירות אבל אין רואים בו סימן ברכה כיוון שעץ זכרי מפרה. על כן נראה שמעיקר הדין יכולים לעקרו על ידי ישראל, אלא מחשש סכנה עדיף שימכרו את העץ לנכרי שיקצוץ אותו, אין צורך לעקור אותו עם שורשיו. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: חוג אומנות לחימה ממדריך חילוני: בבית ספרנו הדתי תורני, מדריך חילוני מעביר חוג ג ודו. המדריך מבקש מכל התלמידים דבר ראשון להוריד כיפה וציצית. בתחילת ובסוף השיעור, ישנה קידה למדריך. האם זה ר?
תשובה: לשואל, באופן כללי, מאחר שהנך לומד במוסד תורני יש להפנות שאלות כאלה אל תלמיד חכם בצוות בית הספר. להנחת דעתך, שוחחתי עם מדריך ירא שמיים לאומנויות לחימה והוא השיב כך: 1. הסרת כיפה וציצית זוהי דרישה סבירה, כי הן עלולות להפריע לאימון והציצית עלולה גם להיקרע. 2. הקידה היא ביטוי של כבוד למדריך ותו לא, כמו שקראנו בפרשת השבוע "וישתחו אברהם לפני עם הארץ", וכן בהפטרה על קידתה של בת שבע לפני דוד המלך. 3. דברים שמהם צריך להיזהר, ואם ישנם - עליך לבקש שלא יהיו ו או לפנות להנהלת בית הספר: א. אם מובאת לאימון תמונה של מישהו ונדרשת קידה לפניה. ב. אם נדרשת מחיאת כפיים לפני הקידה למדריך. ג. אם נדרשת חזרה על מילים חסרות פשר. אם הדברים הללו נעשים, אין פירוש הדבר שהמדריך מסית במודע לעבודה זרה חלילה, אלא שהוא מייבא בתמימות סממנים של עבודה זרה לשיעור, ואסור לשתף פעולה באלו.
שאלה: להשתמש בקרם נוזלי בשבת: ואם הקרם נוזלי מה הדין? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "למרוח קרם לחות בשבת"
תשובה: לסוך ידיו בשמן נוזלי לשם תענוג ולא לרפואה מותר. (ילקוט יוסף שכז, ג. תוספת שבת שם)
שאלה: טלטול פלאפון בשבת: לרב. האם אני יכול לטלטל טלפון ניד שבשבת משמש אותי לשעון מעורר?
תשובה: פלאפון הוא כל שמלאכתו לאיסור שמותר לטלטלו בשבת לצורך גופו או מקומו. ישנו רב גדול שאמר שמותר לטלטלו סתם אם מייחדו בשבת לצורך שעון מעורר, אך חוששני שהאדם יבוא לידי מכשול.
שאלה: גט ללא נוכחות האישה- המשך: האם אפשר לתת גט לאשה בלי נוכחות הגבר כלומר שהגבר מתנגר בכל תוקף (אין רכוש ) השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "גט ללא נוכחות האישה"
תשובה: הבעל הוא היחיד שיכול לגרש את האישה, במצבים מסוימים בית הדין יכול לכפות את הבעל לתת גט, יש לפנות לבית הדין, בתי הדין רגילים ומנוסים בטיפול במקרים מעין אלו. ובמידה ויש שאלה לגבי פסק הדין ישנה גם ערכאת ערעור (בית הדין הגדול) הרב דניאל לונצר
שאלה: אתרוג מורכב: האם אתרוג שנוצר מפרח שהופרה מאבקה של עץ הדר אחר (העובר מורכב משני העצים) נחשב מורכב? האם צריך להקפיד לבודד את העץ כדי שלא יופרה מעצים אחרים?
תשובה: וברכת ד' אין צורך לבודד עצים, אם הקב"ה עושה אין אנו אחראים על המעשה, וכידוע במחקרים כל האתרוגים אפילו הסמוכים לעצי הדר הם נשארים נקיים, למרות שיש האבקה טבעית. על כן אין צורך לבודד, אמנם לעשות בידים כנראה שאין לעשות כן (מדיני אתרוג). בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: טחינת ירקות עלים מגידול רגיל : האם מותר להשתמש בבזיליקום מגידול רגיל להכנת רוטב ע"י טחינת העלים טחינה דקה בבלנדר? כמובן לאחר שטיפה ובדיקה.
תשובה: וברכת ד' אם נעשתה שטיפה ובדיקה טובה, והטחינה היא דק דק לצורך רוטב (לא לצורך ביטול חרקים) אפשר להקל ולהשתמש בירקות כאלה למרות שהם לא מגידול ללא חרקים, כדין טחינת הקמח. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: ההיתר לצאת למלחמת רשות- המשך: השאלה שהרב נשאל הייתה כיצד מותר לצאת למלחמת רשות שאינה להגנה או לכיבוש מה שנצטווינו הרי יש איסור על רציחה ולכאורה זה כולל גם גוי. תשובת הרב הייתה מדוע מותר לאדם לסכן עצמו במלחמה שכזו ולא ענתה לעצם השאלה של "מי התיר מלחמת רשות?" ייתכן שלא הבנתי את התשובה. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "ההיתר לצאת למלחמת רשות"
תשובה: נראה לי אותו הדין- כפי שהתירה לסכן את חייך במלחמת הרשות, כך התירה לסכן חייהם של העם שכנגדו תתרחש הפעולה הצבאית, לכיבוש שדות נפט וכדומה.
שאלה: המשך לדילול נטע רבעי: לרב, הרי יש בזה קדושה כמו שיש לפירות שביעית, שאסור לזרקם? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "דילול פרי שהגיע לצורת בוסר"
תשובה: לא ידוע לי על איסור הפסד רבעי, שאל נא את מכון התורה והארץ, אולי ידוע להם.
שאלה: המשך -שליח שקנה במחיר יקר: ראובן הוא אחד מהחברים,והוא התקשר על דעת עצמו,ומי שקנה הוא לא הלך למקום שאמרו לו,כי זה היה רחוק. אשמח למקורות. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "שליח שקנה במחיר יקר"
תשובה: בדיני השליחות ישנו כלל תלמודי מפורסם "לתקוני שדרתיך ולא לעוותי" פירוש מילולי- אני המשלח שלחתי אותך לתקן את המציאות בשליחות הנ"ל ולא לעוותה. משמעות הביטוי הנ"ל היא, שהמשלח יכול להקפיד על ביצוע השליחות באופן שהוא ביקש, ואם היא אינה מתקיימת באופן שהוא ביקש, הרי מעשה זה אינו בשליחותו של המשלח, ואין השליח יכול לחייב את המשלח לקבל את תוצאת מעשה השליחות. ואז, אם השליח לא אמר למוכר החפץ שהוא קונה זאת בשליחות חברו, אזי המקח קיים (וכן השליחות ) והשליח אמור לספוג את ה"נזק" ההפסד הכספי, שהוא גרם למשלח. כל זאת אפילו אם בכללי מקח וממכר,הרגילים, היה הדבר נחשב לתקין. לדוגמא- אדם הקונה חפץ מחבירו והונו אותו ביותר משישית מהסכום שאמורים לשלם עבור מוצר זה, הרי המקח בטל והקונה יכול לחזור בו ולהחזיר את החפץ למוכר. אמנם אם הונו אותו בפחות משישית המקח קיים. לעומת זאת בשליחות אם אדם בקש מחבירו לקנות לו חפץ מסויים בסכום מסויים, אזי אם הוא שינה מהסכום וקנה במחיר יותר יקר אין הוא יכול לחייב את המשלח לקבל את החפץ ממנו ולשלם עליו. מכאן אנו מגיעים לשאלתך. השאלה המרכזית שיש לשאול כאן היא מה הייתה המשמעות של ההודעה של אחד מהחברים לראובן, בדבר ה"חנות הזולה" האם התכוון השותף הנ"ל לראות בכך תנאי בשליחות ובכך הדבר היה מחייב את השליח או שמא אין בזה אלא "עצה טובה" ואין היא מחייבת. דבר זה ניתן לברר רק אצל דיין  בית דין שיכול לשמוע את טענות שני הצדדים ולבחון לפי תובנת ליבו את משמעותה של האמירה הזאת. אמנם- בשאלתך ישנו עוד מוטיב שהרי כאן ישנם כמה "משלחים" שכמה חברים ביחד בקשו מראובן לקנות את הבושם והשאלה נוספת תהיה האם אמירתו של אחד מן החבורה בדבר החנות הזולה הופכת להיות אמירה כללית ששייכת לכל השליחות וממילא לכל מחייבת כלפי כל המשלחים. הפועל היוצא מן הבירור הוא: האם אותו אדם שהתקשר והורה על החנות הזולה יוכל להתנתק משליחות זאת או לפחות לטעון כלפי השליח שהוא מוכן לשלם כפי חלקו בשליחות מסכום הבושם במקום הזול, והאם אמירה זו יכולה להחשב כאמירה של כל השותפים שנדברו יחדיו בקניית הבושם ללא שמיעת טענות הצדדים קשה לפסוק מכאן דין, אך נראה לענ"ד מתוך רוח השאלה, שלשון זו לא הייתה בגדר הדבר המחייב, שהרי המשלח ה"מייעץ" לא הלך בעצמו לקנות שם, וכפי הנראה מתשובתו של ראובן החנות הזולה הייתה במקום רחוק יותר והקניה שם הייתה מלווה בהפסד ממון וזמן (שאגב - מבחינת הדין, מי שהוציא הוצאות בשליחותו בשביל לבצע את ציווי המשלח רשאי לדרוש החזר הוצאות אשר היה נחוץ לשליחות זאת.) ממילא אם נגדיר כך הרי גם לשאר החברים אין יכולת לבוא בטענה כלפי השליח, מדוע הוא לא קנה במקום הזול. אשר על כן נראה שאין ראובן חייב לשלם את הפרש המחיר לשאר החברים. מקורות - קידושין מ"ב : וראשונים שם שולחן ערוך חושן המשפט- סימן: קפ"ב סעיפים א' - ג' וקפ"ה סעיף א'