LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: ארץ ישראל: עשיתי שנה שעברה שירות לאומי בתל אביב במרכז עם סטודנטים חילונים ושמאלנים ואני עדיין שומרת על קשר קרוב. היום בעקבות שיחה על יום ירושלים נאמר לי מאחד מהם (שלומד יהדות באוניברסיטה) כך : "נסתלקה השכינה נסתלקה הקדושה הספציפית לעם ישראל המקורי. ואין עדות מוסכמת מלבד הזרם הכי קטן ביהדות (כן, אתם הזרם הכי קטן ביהדות) מצוות ישוב הארץ התמלאה במלואה דרך אגב. המדינה הוקמה על ידי עובדי עבודה זרה, כופרים בעיקר. שום קדושה לא היתה מעורבת ולא למען הקדוש ברוך הוא הוקמה המדינה. הרב קוק ועוד כמה החליטו שזאת ראשית גאולתנו וזאת כמובן דעת מיעוט בעולם ההלכה היהודי כיום. לכן שהחלו ליחס היום קדושה לישוב הארץ ולאדמה עצמה תוך אינוס שם השם לעשייה הזאת חוטאים רבים בעבודה זרה. וזאת בערך עמדתם של כל הזרמים החרדיים ועמדתו של לייבוביץ כמובן. ואם קוראים את הרמב ם גם ניתן לראות שהיה פוסק באופן הזה. הדתי ציוני חושב שהוא מחזיר עטרה ליושנה. שהוא מחדש פה חיינו כהמשך ישיר של חז ל אבל הוא לא מזהה את התנועה קדימה. דורות על דורות קיימו עול תורה ומצוות בדקדקנות ואינם היו פחות דתיים או פחות מלאים בקדושה ורוח. והינה מגיע דור שלא מסתפק בקיום תרי ג מצוות וכופה את קידום הגאולה שעתידה לבוא אם תבוא ללא תלות במעשייך או במעשי אלא רק על פי רצונו ל השם יתברך אשר - הכל נהיה בדברו ולא דבר אף אחד אחר" מה אני אמורה לחשוב על זה? זה נשמע נכון. ואיפה אפשר לקרוא על הנושא בצורה בהירה? או מה עונים לדבר כזה?
תשובה: הדברים שהבאת מבטאים עמדה חרדים קיצונית - בסגנון של סאטמר אני לא מבין מה יש לחילוני לצטט דברים כאלה. בדברים הללו יש משפטים חסרי הגיון: "המדינה הוקמה על ידי עובדי עבודה זרה." מקימי המדינה היו בחלקם כופרים אבל אף לא אחד היה עובד עבודה זרה. "החלו ליחס היום קדושה לישוב הארץ ולאדמה עצמה" תנועת חב"ד (שלא חשודה בציונות חילונית) נאבקת בלי לאות על קדושת הארץ ויישוב הארץ. "זאת בערך עמדתם של כל הזרמים החרדיים ועמדתו של לייבוביץ כמובן" - מי שמונה את פרופ  לייבוביץ  עם החרדים יחד מעיד על עצמו שאינו מבין לא בלייבוביץ ולא בחרדים. לסיום אציין במספר שורות התייחסות עקרונית לדברים שכתבו לך: בני אדם מורכבים מטבעם, לא שחור לבן. רוב הציבור בארץ מאמין בצורה חלקית. (יש כאלה שמנסים להציג תמונה קוטבית: החרדים הקיצוניים מחד והחילוניים הקיצוניים מאידך: כאילו יש כאן בצד אחד רק דתיים ובצד שני רק חילוניים זו תמונה שקרית). גם המציאות המשתקפת לכל מי שחי כאן, וגם סקרים ומחקרים מאשרים שרוב הציבור הוא מסורתי. אכפת לו מאמונה וממצוות מסוימות. לדוגמה יש רבים שלא שומרים כשרות בחוץ אבל אוכלים כשר בבית. יש שלא שומרים שבת אבל שומרים טהרת המשפחה, רוב כמעט מוחלט מקיים ברית מילה למרות שזו מצווה מאוד קשה לקיום. האמונה היתה הבסיס לכישלון תכנית אוגנדה. המוטיבציה לחזור לארץ ישראל דווקא פעלה מתוך זיקה עמוקה למסורת. ידועה הכרזתו של הרצל בקונגרס הציוני: "אם אשכחך ירושלים תשכח ימיני." התנועות החרדיות תומכות ברובן בשיבת ישראל לארצו גם אם יש להם קושי עם הממשלה החילונית שמנהלת את המדינה. ש"ס ואגודת ישראל לא היו מתנגדות למדינה יהודית דתית. הם שואפים לקיים בארץ מדינת התורה. כולם (מלבד סטמאר) מסכימים שאנחנו לא בגלות כמו שזו התנהלה אלפיים שנה - אמנם יש מחלוקות כיצד להגדיר את התקופה, אבל לכל הדעות זו תקופה שונה. נכון שלא כולם יאמרו על מדינת ישראל שהיא "ראשית צמיחת גאולתנו" אבל הם לא יתנגדו להקמת המדינה - עובדה שהם משתתפים בשלטון - וחברים בקואליציה.
שאלה: סגריות: שאלה ממש קצרה ולעניין, האם יש איזשהו איסור לעשן סיגריות???
תשובה: בקביעות זהו איסור גמור בעישון נדיר אין איסור, אך ראוי להמנע
שאלה: מלאך המוות ושדים: על פי האמונה היהודית, האם מלאך המוות הוא "עזראל" או "סמואל"? לשאלה אחרת, נאמר לי כי לילית היא בת זוגו של אשמדאי. במקור מידע אחר נאמר לי כי לילית היא בת זוגו של סמאל. האם אשמדאי,סמאל ועזראל הם אותו אחד? שבוע טוב ומבורך
תשובה: אלה סודות התורה, כלך אצל שכמותך ועסוק במסילת ישרים ובעמל הגמרא ככל ישראל. כשתהיה מלא בש"ס ופוסקים, תעסוק בדברים אלה המתאימים לעמוקי המחשבה הישראלית.
שאלה: אני מאכזבת את ההורים שלי: אני מרגישה שאני מאכזבת את ההורים שלי ושהם לא סובלים אותי. אני רואה שאבא שלי מתאכזב ממני בגלל הקטע ההלכתי ובגלל שאני לא כל כך חזקה בקטע החברתי גם והוא כן היה מקובל וכל זה שהוא היה צעיר וממש חשוב לו הצניעות והרבה פעמים שהוא רואה אותי הוא מעיר לי על החולצה ועל החצאית ואני רואה את האכזבה בעיניים שלו וזה כואב לי. והרבה פעמים אמא שלי מתפרצת עליי בלי סיבה ופשוט אני מרגישה שהיא לא סובלת אותי ושאני מעצבנת אותה גם. אני לא יודעת מה לעשות.
תשובה: לך הדר היקרה והצדיקה!!! התרגשתי מאוד מהדברים שכתבת. האכפתיות שלך כלפי ההורים שלך והאהבה שלך אליהם נמצאים עמוק וחזק בלב שלך, וניכרים בכל מילה ומילה בדברים שאת כותבת. את   כל כך אוהבת את ההורים שלך, וכל כך אכפת לך מהם, עד שהלב שלך כואב כשאת חושבת שאת מאכזבת אותם! הלוואי שכולנו נזכה לכזאת אהבה ואכפתיות וחום כלפיי ההורים שלנו!!! את יודעת מה חשוב להורים שלך, וחשוב לך לשמח אותם! כואב לך להכאיב להם!! מתוך ההרגשה הזאת, שאת וההורים שלך במצב בריא, של אהבה ואכפתיות, הייתי מציעה שלושה דברים. שני דברים לדעת, ואת השלישי גם ליישם בפועל. שלושת הדברים: 1 לגביי הנושא החברתי: לכל אדם ישנו האופי החברתי שלו. אין שום טעם שנעבוד מתוך חיקוי של אחרים. איך שאת בחברה   זה מצוין!!!   2 לגביי הנושא ההלכתי: הייתי מציעה לך ללכת לחנות ולקנות לעצמך שלוש מערכות בגדים שגורמות לך לשמחה, ועונות גם על הכללים של ההורים שלך. כך הם יראו את המאמץ שלך להתחשב בדעתם. 3 לגביי אמא שלך: לא תמיד "הכל זה אנחנו", זאת אומרת, ייתכן שחלק מהמצב שאת מתארת, למשל, זה שאמא מתפרצת, זה בכלל לא קשור אלייך, ובוודאי שזה לא באשמתך. ייתכן למשל שהיה לה יום קשה בעבודה היום. ובודאי שזה שההתפרצות דווקא עלייך מלמד עד כמה היא אוהבת אותך ולא ההיפך. בנוסף, הייתי מציעה להתנדב, בערך שעה בשבוע, למשל, בבית-אבות, או במשהו דומה. דבר זה יכול לשפר את ההרגשה בתוך הבית עם ההורים. אין לי הסבר לכך, אולם, אוכל להעיד שכך היה אצלי כשהייתי בגיל עשרים בערך. עוד משהו: אפשר לקנות להורים משהו קטן, כמו כלי קטן ונאה לבית, מלחיה שימושית, וכו  מדי פעם. מתנות קטנות מכספך לכבוד חגים, או לכבוד איזו שהיא סיבה. גם לא כדאי להיבהל אם הם לא מקבלים את המתנות האלו בצורה שאת מקווה שהם יקבלו, אלא בצורה שקצת "מייבשת". להמשיך בזה למרות   אם יהיו   תגובות שעושות חשק להפסיק.   ולסיום, חשוב מאוד: אני מאוד מאוד מעריכה אותך, ואת ה"כיבוד-הורים" הגדול והעצום שאת עושה!!! הלוואי שנזכה כולנו ללמוד ממך!!! בהצלחה רבה!!! רינה,
שאלה: כשרויות: רציתי לשאול בנוגע ל2 כשרויות ספציפיות: א. מה דעתכם עלכשרות בד"ץ מנצ סטר ב. ומה בנוגע לכשרות בדץ אויירבך.
תשובה: 1. הוא נחשב כמהדרין 2. על מה מדובר בדיוק?
שאלה: רווק לעומת נשוי: לרב רציתי לדעת האם אדם נשוי לעומת רווק זוכה יותר לקרבת אלוקים? האם רווק לא יכל להשיג צלם אלוקים גם בלי שהיא נשוי? המשוג " פלגא דגופה" לא כל מצלצל לי באוזן מאחר כי אני מכיר זוגות נשואים ואין להם שום צלם אלוקים על פניהם. לעומת זאת מכיר רווקים שלא נשואים והם "מוארים". לגבי שמירת הברית האם יש עדות שאדם נשוי פוגם פחות מרווק? לפי הבנתי רווק מקבל שכר הרבה על עצם היותו שרוי" ללא אישה" כי הוא בגדר חיי כאנוס. אני לא מכיר מישהו שטוב לו להיות לבד! מצד שני הזוהר הקדוש תיקוני הזוהר כותבים שאדם נשוי יכל לאבד שני העולמות מאתתא דלאו מיניה, דאיהי כנגדו, ובגין דא זכה עזר, בת זוגיה דאיהי עזר ליה באורייתא בפקודא בדחילו וברחימו, עזר לו בעלמא דין, ובעלמא דאתי, ואם לאו, אחרא דלאו איהו מיניה, איהי כנגדו, לאובדא ליה מתרין עלמין, וכל דא גרים ליה בגין דלא נטיר טפה קדמאה לבת זוגיה. אז למה הסתיגמה על הרווקים. הרי רווק יכל להיות צדיק גמור. גם ללא אישה. האם זה נכון כבוד הרב? אשמח לתשובה מפורטת על הנושאים שהזכרתי.
תשובה: התורה והגמרא הן המציאות, ולכן אם הגמ  אומרת שאדם רווק הוא פלגא גופא, אזי זו האמת. אם דברי ח אינם מצלצלים נכון באוזניך, תתקן את האוזן הפנימית, את היחס העניו לרבותינו. דבריהם הם אמת, ואם יש בעיה עם האמת צריך להתאמץ יותר להבין אותה. אינני יודע מה זה מואר. יש אדם ירא שמים, שמח. אדם שאינו נשוי, מתקשה בקיום מצוות מסויימות, וחלקן הוא אינו יכול לקיים כלל. הוא מתקשה גם לשמוח בשלימות, שכן אינו ממלא את תפקידו באופן מלא בעולמו של הקב"ה. אדם ללא פת בסלו, ודאי חוטא יותר שכן היצר מקשקש בפניו כזוג. רווק אינו מקבל שכר על היותו רווק, והקב"ה מצפה ממנו להתחתן וליישב את עולמו. דברי הזהר נאמרו על נשוי. וק"ו רווק- שאפילו במצבו המתוקן, אין לו עזר. אם אדם רווק, עליו להיות ירא שמים, להשתדל בשמחה, ולשאוף כל העת להשלים את אשיותו המחולקת ע"י נישואין.
שאלה: גזל ברכבת: שאלתי היא האם זהו גזל הרכבת להשתמש בכרטיס הרב קו של אבי כדי לנסוע ברכבת? באתר "רב קו" כתוב שהכרטיס הינו אישי ואינו ניתן להעברה. כאשר אבי הוציא את כרטיס הרב קו הוא(כנראה) הסכים לכך. תעריף הנסיעה שלו אינו זול יותר מתעריף של נסיעה שלי. כמובן שהוא מאשר לי להשתמש בכרטיס שלו.
תשובה: לשאול את מוקד הרכבת, הם בעלי הנכס וממילא דעת המקנה תלויה בהם
שאלה: חתונה למפקד: יש לי 2 שאלות שאלה ראשונה-אני מכיר משהי שנה פלוס ואנחנו רוצים להתחתן אני בצבא(מפקד אם זה משנה) ודיברנו על זה ואנחנו מוכנים לשאת בקשיים הנולדים מנשואין במהלך הצבא(למרות שאנחנו באמת מנסים ומשתדלים אנחנו נופלים בעבירות שבין איש לאשה("אין אפוטרופוס לעריות") הענין הוא שההורים שלי ממש לא בעד הם רוצים שאסיים קודם את הצבא (יש לציין שאני לא גר עם ההורים ממתי שהם התגרשו לפני 2 וחצי) מה הרב מציע לנו לעשות? שאלה שניה-אין לי רב שהוא הרב שלי ואני רוצה לעשות לי רב איך עושים את זה במציאות שאני נמצא בה (בצבא שאני לא יכול ללכת לאיזה בית מדרש ולהתמקם שם?
תשובה: א. אם אתה נופל איתה, אזי הלכתית יש לעשות אחד מהשני, להפרד או להתחתן. אין מקום להשאיר מציאות כזו על כנה בה אתם עוברים על כרת או קרוב לכך. ההחלטה אינה של הוריך אלא של שניכם. התפללו על כך מקירות ליבכם, והכריעו. זוגות רבים התחתנו תוך צבא, והתמודדו בהצלחה. אמנם זה קשה, אך אם יש כח רצון ונכונות מצד הפיקוד עליך לאפשר יציאות וכו, זה אפשרי. ב. בשלב זה שאינך יכול לשוחח עם רב, תוכל למצוא רב שאתה חש קרבה לסגנונו בכתיבה או בטלפון, ולעשותו רבך. תוכל גם ללכת לרב היחידה ולשוחח איתו. בהצלחה
שאלה: שבת: כבוד הרב הנני מתחזקת ומנסה לשמור שבת. לעיתים הילדים "זורמים" איתי ולעיתים קשה להם, במיוחד משחקי יצירה ש"קורצים" להם. אם ונכנסתי לחדר וגיליתי שהם הפרו שבת, לדוגמא משחקים בפלסטלינה, האם זה אומר שהפרנו את השבת לחלוטין ולעשות הבדלה או להמשיך כאילו לא קרה כלום בניסיונות לשמור שבת? מראש והמשך יום טוב
תשובה: ב"ה, לא עושים הבדלה באמצע השבת. לתת לילדים לשמור שבת לפי הקצב שלהם, אם מזדרזים ומזרזים אפשר להפסיד את הכל. דני ארגמן
שאלה: יאוש!!!: אני כותבת עכשיו מתוך בכי וכאב. באמת שאני כבר לא מסוגלת. מרגישה שאין לי עוד כוחות לא פעם עולה בי המחשבה שדי! פשוט לעזוב הכל. כל פעם נפילה מחדש כל פעם רואה דברים שאני מתביישת בעצמי מגיעה למקומות נוראיים ומתוך זה משתבש לי כל היום אני לא אמיתית אני סגורה וכל דבר מעורר בי כעס ותסכול, זה פוגע בלימודים, בחברות, בחניכות. ובעיקר בי אני אבודה וכבר אין לי כח!!! אני באמת מרגישה כל פעם שהנה הפעם זה סופי אני מתגברת על הנפילות בצניעות מרבה בתפילות אבל. בסופו של דבר כל פעם חוזרת למקום הנמוך!! נמאס לי מהחיים בצורה הזאת! אני מרגישה שאני לא אחזיק ככה מעמד עוד זמן. ואני לא מסוגלת לדבר עם אף אחד ולבקש עזרה.
תשובה: לך את מעלה כאן מצוקה שעולה מתוך המצב של נפילה למראות אסורים. הרשי לי לומר לך שאני חשה הערכה רבה כלפייך, על עצם האומץ לפנות לעזרה. מה שאת מתארת הוא לא דבר קל להודות בו ביני לבין עצמי, בטח שלא בפני מישהו אחר, ועוד יותר - גם לבקש סיוע כדי לצאת מכך. נראה מדברייך שאת מבינה  בשכל  מדוע הדבר הוא שגוי ולא טוב לך, אך משהו בך מושך אותך לשם שוב ושוב. ה"משהו" הזה הוא יצר המין. ביצר המין (התאווה למין) יש כוחות גדולים שיכולים לפעול לטובה או להיפך, תלוי לאיפה לוקחים אותם. מאוד דומה לתאווה למזון - שמצד אחד גורם לנו לאכול ולאכול ולאכול, וגם כאן העיניים משחקים תפקיד חשוב בסיפור הזה. אבל מצד שני, אם לא נאכל - לא נוכל להמשיך לחיות. גם יצר המין הוא חיוני והכרחי להמשך הקיום שלנו, ומנגד יכול להוביל אותנו למקומות נמוכים וכואבים. כך שהיצר הזה טוב שיהיה, אך יש צורך שישלטו בו ביד רמה. פה נעצור רגע, כדי שתוכלי לשאול את עצמך, האם מעבר ליצר הזה, יש עוד סיבות לכך שאת מרגישה צורך עז לצפות במראות האסורים? האם את מנסה לחפות על משהו בצפייה הזו? האם את מנסה להשיג ידע שמעניין ומסקרן אותך? שימי לב, באלו זמנים את נוטה לצפות בהם? באלו מצבים רגשיים, באלו זמנים ביום? אין פתרונות קסם, וכל אחד הוא משהו מיוחד וזקוק לעזרה המסוימת שלו. אני מניחה שאחרי שתעני לעצמך על השאלות האלו - אולי תוכלי לקבל כיוון כלשהו של יציאה מהמצב. ואם תרצי - אשמח שתשתפי אותי בתובנותייך או במידה ויש לך שאלות נוספות. בשמחה, תמיד כאן. שירן רבינוביץ מחנכת למיניות בריאה thgithk gmail.com
שאלה: גורל ובחירה חופשית: יש כאלה שאומרים שהכל כתוב בשמיים והכל ידוע מראש וקבוע. אז השאלה אם הגורל הוא קבוע. אם מה שאני הולך לעשות כבר קבוע וידוע. האם יש לי בחירה חופשית והבחירות שלי לא נקבעו.
תשובה: זו שאלה ידועה ומפורסמת. יש לה ניסוחים שונים ופתרונות שונים: היא נקראת:  הידיעה והבחירה  (אתה יכול להקיש את המילים הללו בגוגל ולקבל שפע תשובות). אציין לפניך את התשובה הפשוטה ביותר: התורה קובעת שיש בחירה חופשית: (דברים ל  יט) "העידותי בכם היום, את-השמיים ואת-הארץ החיים והמוות נתתי לפניך, הברכה והקללה  ובחרת, בחיים למען תחיה, אתה וזרעך". גם החברה האנושית מתנהלת כבעלת בחירה חופשית: אנשים נדרשים לגלות אחריות ולתת דין על מעשיהם. המסקנה היא שבין אם נבין ובין אם לא נבין, מדוע וכיצד יש לנו בחירה חופשית, בכל מקרה עלינו להתנהג באחריות ובתודעה שיש לנו בחירה חופשית, שאם לא כן, נהרוס את החיים של עצמנו ושל סביבתנו. על כך אומר הכתוב: "ובחרת בחיים למען תחיה.".
שאלה: הוספת שם שני: שמי רז, בחורה מסורתית. דתייה בנפש. משתדלת לשמור מצוות ככל הניתן היות ואני מגיעה מבית כמעט חילוני. לפני מספר חודשים הייתי בקבר רבי מאיר ומישהו (שאינו רב) אמר לי שעליי להוסיף את השם "חיה" בנוסף לשמי הנוכחי (רז). מהי המלצתך? האם אכן מומלץ להוסיף? אם כן מהי הדרך? חוץ ממשרד הפנים כמובן, רצוי לבקש ברכה מרב? האם אתה ממליץ להוסיף את השם "חיה" ולא שם אחר? אודה לתשובתך
תשובה: חשוב מאד להיות דתיה בנפש, וחשוב כפליים להיות דתיה במעשים ובמידות. לכי בדרך ד  וחייך יאירו בקדושה. אין מוסיפים שמות ללא טעם. אם יש טעם כגון תוספת יראת שמים בשם חדש, או חולי וכד, אזי אפשר להוסיף, את השם חיה או שם אחר, כגון אורה. אפשר להוסיף באמירת מי שברך עבורך בעליית גבר לתורה בבית הכנסת.
שאלה: כתמים קטנים לאחר 6 ימים נקיים: אישתי לוקחת כבר חודש וחצי גלולות סרזט והיא ראתה כתמים קטנים בצבע חום ביום בו היא אמור לטבול לאחר 6 ימים נקיים) היא הראתה את זה לרב והוא אישר לה לטבול (שהכתמים קטנים). אבל היא שכחה להגיד לו שהיא גם ראתה כתמים קטנים בצבע חום בקינוח (ללא הרגשה) ורציתי לדעת אם זה משנה אנחנו ספרדים.
תשובה: יש בזה מחלוקת והדבר תלוי גם בעוד נתונים. כיוון ששאלתם רבכם המשיכו לשאול אותו. אם אי אפשר, תשאלו שוב ואענה. בהצלחה
שאלה: שאלת רב לשם אמיתי לתינוק: היום בע"ה יתקיים טקס הברית של בני. ברצוני לשאול לגבי השם אמיתי האם מתאים לתינוק שנולד בתאריך 10.5.15. התאריך העיברי הוא כ"א או כ"ב באייר- איני יודעת בדיוק את התאריך מאחר ונולד ביום ראשון שעבר בשעה 21:52. אודה לתשובה בהקדם.
תשובה: אמיתי הוא שם עברי עם משמעות טובה, אם שניכם שמחים בו, קיראו כך לבנכם. יש לציין התאריך העברי בחייו במקום הלועזי, זו סגולה יותר מסגולות אחרות. מזל טוב
שאלה: פגם הברית: הרב אני מתמודד עם היצר של העריות כבר כמה שנים ואני מרגיש צבוע כיוון שמצד אחד אני בישיבה קטנה אבל אני נופל כמעט כל יום ואני מתבייש לפנות לרב שלי. 1 אם אפשר עצות אני מאוד אשמח. 2 איך אפשר להתחזק בתפילה לאחר נפילה?
תשובה: אתה לא צריך להרגיש צבוע. אם אדם חלש ביצר מסוים ונופל בו, זה לא פוסל אותו בכלל. התפילה שלך היא תפילה שלמה, והלימוד שלך הוא לימוד שלם. כל מצווה שאתה מקיים היא זכה וצלולה, בהירה ואהובה אצל ד. אתה צריך לציין לעצמך שיש לך תקלה שעליך לתקן, אבל אל תהפוך את התקלה הזאת למרכז החיים שלך. יש לך לב טוב ורצון טוב. בפנימיותך, בנשמתך אתה טוב וצדיק. דווקא ההתמרמרות שלך על מצבך מעידה כמה אתה טהור בתוכך. תכיר את כל הדברים הטובים שבך, תשתכנע שלמרות החטא, הקב"ה וודאי אוהב אותך מאוד (מפני שהוא יודע מה גודל המאמץ שאתה משקיע כדי להילחם ביצר). מכאן תשאב כוחות לעשות את השינוי האמתי - העמוק שלך, לחזור בתשובה. תשובה אמתית היא כזאת שמחוללת שינוי באדם. לא החלטה של רגע שלמחרת לא עומדים בה, אלא תהליך ארוך שנמשך חודשים ואפילו שנים   אבל בסוף יוצאים אחרים. תשובה היא שינוי, בכך היא נבחנת. תשובה אמתית   כאשר בסוף נעשה שינוי אמתי, האדם באמת אחר ממה שהיה קודם. תשובה על קושי כזה לא נעשית במהפכה: אל תחליט שממחר אתה מפסיק   אין לך הכוח הנפשי לכך. תחליט שאתה מצמצם. אם יבוא לך יצר תאמר לעצמך "לא היום   מחר", תחליט תחילה שאתה עושה הפסקה קצת יותר ארוכה בין פעם לפעם. אחרי חודש   תתקדם ותאריך את ההפסקה בעוד יום. כך תכנס לתהליך ארוך (הוא יכול להמשך הרבה חודשים) העקר שתראה התקדמות. גם אם תהיה פעם אחת נפילה   אל תתייאש. תראה בזו מעידה חד פעמים ותמשיך באמון שלך בעצמך ובכוח שלך להתקדם. בהצלחה!
שאלה: לימוד גמרא: מה אמור לצאת לי מלימוד גמרא?(הלכה, מידרשים.?)
תשובה: ב"ה, מגמרא - שכל של תורה. ממדרשים - אמונה מבוררת ומידות טובות. מהלכה - ידיעת המותר והאסור, החלת הקדושה בחיי המעשה. דני ארגמן
שאלה: לועזי: שאלה ראשונה כבוד הרב האם אפשר להגיד מזל טוב ליום הולדת גם בתאריך לועזי וגם בעיברי זאת אומרת פעמים ושאלה נוספת אנחנו קראנו לבן שלנו בנימין בני על שם אבא של בעלי שניפטר ממחלה בגיל 60 היום הבן שלנו כבר בן 32 האם זה ר מבחינת שם שניתן לילד אחרי סבא שניפטר בגיל 60 אודה לתשובה מכבוד הרב
תשובה: א. יש לומר מזל טוב רק בתאריך העברי. מה לירא שמים ולתאריך ע"ז? ב. יש בזה כיבוד אב. יש שנהגו להמנע מקריאה במקרה של מוות בגיל צעיר יותר
שאלה: כשרות בד בית יוסף: הרב. לאחרונה ישנם הרבה שמועות בקשר לכשרות של בדץ בית יוסף, שהיא כבר לא מה שהייתה ואין לסמוך עליה. האם נכונים שמועות אלו??
שאלה: חימום משבת ליום טוב: כבוד הרב מכיוון שאנחנו בשעון קיץ והשבת יוצאת מאד מאוחר, האם מותר להתחיל לחמם את האוכל לערב שבועות לפני צאת שבת? או לכל הפחות להוציא מהמקרר כדי שייקח פחות זמן להתחמם? אחרת הסעודה עלולה להיות ממש מאוחרת או שהמאכלים לא יהיו חמים. האם יש הבדל אם מדובר במבוגרים בלבד או אם יש פעוט שרוצים שיוכל גם לשבת בסעודה ולא יכול בשעה מאד מאוחרת? וחג שמח
תשובה: אין שום אפשרות להכין משבת לחג (אסור אפילו לישון בשבת באמירה שזו הכנה ללימוד בליל שבועות.): לא להוציא מהמקרר ולא להניח על הפלטה. אפשר להוציא מאכלים לסעודה שלישית, לאכול מהם ולהשאיר אותם בחוץ לסעודת שבועות. אפשר להכין תפריט של אוכל קר (חלבי.) כך שהסעודה לא תתאחר. אוכל שמתחמם על פלטה של שבת אפשר להגיש בשעה יותר מאוחרת. עם זאת בחג מותר לבשל כך שאפשר להפעיל כירת חשמל (חזקה מפלטה) בעזרת שעון שבת שמכוון מראש או להדליק את הגז (אי אפשר לכבות) כך החימום יהיה מהיר מאוד.
שאלה: הרבנים הולכים עם חולצה קצרה ואומרים לנו ללכת בחולצה ארוכה: כל הרבנים שאומרים שבנות חייבות ללכת עם גרביים וחולצה ארוכה והולכים בעצמם עם חולצה קצרה הם לא מבינים מה זה ללכת עם חולצה ארוכה בקיץ אבל אני רוצה לכבד אותם. אני לא יודעת מה לעשות?
תשובה: לך עדי היקרה אני מאד מבין את התסכול שלך מול הרבנים אבל האמת היא, שהרבנים לא  ממציאים דברים מעצמם, אלא הם אומרים את מה שעולה מתוך דברי התורה. חובת הצניעות היא לא  גזירה של ח   אלא התנהגות שהתורה דורשת מאיתנו להתנהג כך ומה שיותר חשוב - דרישות הצניעות של התורה מבנים הן לא פחות קשות מאשר מבנות. החובה של הבנים להזהר מהסתכלות לא ראויה וכדו  היא מאד מסובכת ומורכבת (בעצם אי אפשר לראות סדרות טלביזיה וסרטים בצורה  נורמלית ). אגב, יש תחומים בהם הדרישות מבנים הן עוד יותר קשות מאשר הדרישות מבנות, כמו הדרישה לתפילה במנין שלש פעמים ביום, החובה של קביעות עיתים לתורה ועוד ועוד. לסיום, הדרישות ה קשות  אינן סוג של  סיבוך  שה תורה  מכניסה לחיים אלא אלו דרישות שמגדילות אותנו ומרוממות אותנו ומקדמות אותנו מבחינה רוחנית. כשאת מקפידה על לבוש צנוע את בונה בתוכך קשר עמוק מאד לרבונו של עולם. גם כשגבר משפיל את העיניים ברחוב הוא בונה קשר עמוק מאד לרבונו של עולם, ועל ידי החיבור לבורא עולם, גם הגבר וגם האשה יכולים ביחד להקים בית בישראל בקדושה וטהרה בהצלחה רבה טוביה tsbias1 gmail.com
שאלה: מה בין תשוקה לאהבה: הרב, אני בן 17 ויש לי בעיה כזאת שרוב הנשים שאני פוגש מוצאות חן בעיני, שנתיים מתחתיי ומעלה. אם המצב היה שזה רק מישהי אחת - ניחא. אבל רבאק כל בחורה שנייה אני נדלק עליה! וזה לא שיש הפסקה בין בחורה לבחורה, אני יכול להדלק על כמה נשים באותו זמן! אני יודע שזה רק מחזק את העובדה שזה לא אהבת אמת, ושאסור לייחס לזה כל כך חשיבות, אבל מה זה אומר על העתיד? כשבעזרת ה תהיה לי משהי שהיא האחת, זה יקרה שוב? איך אני מתגבר על זה?
תשובה: אל תתבלבל בין אהבה לבין תשוקה. אמנון אמר שהוא אוהב את תמר, אבל אחרי כן התברר שזו היתה תשוקה בלבד (שמואל ב  יג): "ויהי אחרי-כן, ולאבשלום בן-דוד אחות יפה ושמה תמר  ויאהבה, אמנון בן-דוד. ויחזק ממנה ויענה, וישכב אתה. וישנאה אמנון, שנאה גדולה מאד כי גדולה השנאה אשר שנאה, מאהבה אשר אהבה  ויאמר-לה אמנון, קומי לכי." ח כבר זיהו את הבלבול הנורא בין אהבה לתשוקה: "כל אהבה התלויה בדבר   בטל דבר בטלה אהבה, וכל אהבה שאינה תלויה בדבר   אינה בטלה לעולם. איזו היא אהבה שהיא תלויה בדבר? זו אהבת אמנון ותמר. ושאינה תלויה בדבר? זו אהבת דוד ויהונתן". זה שאתה  נדלק  זה לא אהבה אלא תשוקה. האהבה תתגלה באותה בת זוג שלא  תדלק  עליה אלא תעשה הכל למענה. כאשר באהבה יש רצון לקחת ולקבל, זו לא אהבה (היא תלויה בדבר). אהבה מתגלית כלפי מי שרוצים להעניק לו, לתת לו בלי שום חשבון ובלי שום רצון להפיק מכך משהו. הנתינה מגלה את האהבה האמתית (כמו יהונתן ודוד). האחת שתהיה לך, היא זו שתרצה לתת לה את כולך.
שאלה: האם לה אכפת ממני: האם לה אכפת מדברים קטנים וטיפשיים? לדוגמא מעמד חברתי ואם אני אכנס להדרכה או ליד מי אני אשב. או שאין קטע להתפלל אליו? האם הוא מתייחס לזה בכלל? אני יודעת שזה שאלה מפגרת אבל אשמח שתענו
תשובה: לשואלת היקרה שאלה גדולה מהחיים. אם דבר טיפשי או לא- זה לרוב בראייתנו! והרי אומר שחלק מייסורים שמכפרים הוא חיפוש של מטבע אחד בכיס ויוצא מטבע אחר. כך שלעיתים אנו אלה המחליטים מה משמעותי יותר ומה פחות. ראי באופן כללי ישנו עקרון של רמב"ם בנושא-ככל שתכניסי יותר את הקב"ה לחייך-הוא יהיה שם. ככל שפחות כך גם ההשגחה פחותה יותר. כך שנראה לומר שלקב"ה איכפת ממך, ממי שאת מהדרך שלך. תפילתך היא דבר עצום!!! היא משפיעה בכל קנה מידה-כי הבעת רצון לקשר, הפכת להיות שותפה של ה  בעולם כאשר התפללת על חוסר בעולם-הראית שאת אקטיבית ולא מקבלת את המציאות כחסירה!! וזה דבר עצום וכמובן שמתייחס לתפילותייך!! כך ששאלתך יפיפייה, כנה ויסודית! לה  איכפת ממך, מעוניין בתפילתך, והיחס ביניכם נוצר בזכות התפילה, בזכות מעשייך. שכל מעשייך יהיו לשם שמים:) בהצלחה בכל! חנן. hananb1081 gmail.com
שאלה: מזוזות וחנוכת בית: ברצוני לדעת האם עבור דירה חדשה אשר בבעלותי כאשר אני לא מתכוון להתגורר בה אלא רק להשכירה, אני צריך לקבוע מזוזות ולעשות חנוכת בית?
תשובה: לך מזוזות - עדיף שאתה תשים, כך יקל עליך להשכיר אותה. אמנם יש אפשרות שהשוכר יקבע מזוזה אבל אז תכנסו למשא ומתן על מי משלם עבורה בסוף השכירות (אסור לו להורידה). לכן בעיני הדרך הנכונה היא שאתה תקבע את המזוזות ותשכיר אותה עם מזוזות. חנוכת בית - אינה חובה אלא מנהג. מנהג זה הוא על מי שבא לגור בבית ש מתחיל את חייו בלימוד תורה. לכן נראה לי שלא שייך שאתה תערוך חנוכת בית ובהצלחה דוד לוי 098987548
שאלה: הנאה מחילול שבת: כבוד הרב, אני חייב את עזרתך משהו מלחיץ אותי ומטריד אותי. לאחרונה נתקלתי בסיטואציה שמצאתי סכום כסף בשבת ואני הרמתי את הכסף והחבאתי אותו ולקחתי אותו בצאת שבת. אני מבין שאסור לי היה להרים את הכסף והמקסימום שיכולתי לעשות זה להחביא אותו עם הרגל אך לא כך היה ואני מצטער על זה. אבל עכשיו אני יכול לקחת את הכסף? אני תרמתי ח"י שקלים בקופה להבא אני אדע שאסור לי להרים את הכסף אבל עכשיו מה לעשות????
תשובה: המקרה שלך לא שונה מכל מקרה אחר של הנאה מחילול שבת. כגון אם בשלת אוכל בשבת - האם מותר לך לאכול אותו במוצ"ש? התשובה היא: "אם עשה את המלאכה במזיד, אסור לו ליהנות ממנה לעולם, ולאחרים מותר ליהנות ממנה במוצאי שבת". לכן עליך לתת את כל הכסף לצדקה. גם בעניין מציאה, לא כל דבר מותר לקחת לעצמך - צריך להיות בטוח שיש יאוש בעלים ושאין סימן (גם מקום יכול להיות סימן). עיין קישור על שבת: עיין קישור על אבידה
שאלה: גביית הלוואה: הלוויתי סכום של עשרת אלפים שקלים לאישה שהייתה במצוקה לפני שנתיים. ההסכם היה שהיא תחזיר לי אותו לפני מעל לשנה. היא עדיין לא החזירה לי אותו. מצד אחד אני יודעת שהיא במצב כלכלי לא פשוט, מצד שני אני רואה בתמונות שהיא מפרסמת בפייסבוק שהיא יוצאת ומבלה לעיתים קרובות במסעדות ומלונות. אני לא יודעת מי משלם על זה-אם זה היא או מכריה, אבל כשאני משוחחת איתה היא אומרת לי שהמצב שלה כרגע קשה, ושהיא מנסה לסדר איזושהי בעיה עם הבית שלה ושברגע שיהיה לה הסכום היא תשלם אותו. אני מתלבטת אם ללחוץ עליה, עד כמה להציק לה. זה מרגיש לי לדחוק באדם להחזיר הלוואה כשאין לו כל כך איך. מה לעשות? האם להתעקש בצורה תקיפה או להרפות וכשזה יגיע זה יגיע?
תשובה: בוודאי שמותר לך לגבות את כספך. אדם המלווה כסף לחבירו אינו חייב לצאת וידיו ריקות, ומותר לו לתבוע את מה שמגיע לו. אם תשתכנעי שממש אין לה   אז צריך ללכת בדרך אחרת, וגם אז כדאי להתחיל לפרוש את ההלוואה ולהתחיל לגבות, אבל כל עוד לא השתכנעת   מותר לך לגבות אותו, והיא תצטרך להסתדר. צריך לזכור, שאם ההלכה לא הייתה כזו   היה נגרם נזק עצום, כי אנשים היו מסרבים להלוות, וכלל הוא "שלא תינעל דלת בפני לווין". הלאוו האוסר על אדם להיות כנושה לחבירו, אינו אוסר לתבוע הלוואות שמגיעות לו.
שאלה: רחצה בים מעורב: למה אסור לרחוץ בים מעורב? מאיזה גיל זה אסור? ומה בעייתי בזה?ב?
תשובה: לא תקרבו לגלות ערווה, ולא תתורו אחרי עיניכם. מגיל חינוך אסור, דהיינו גיל שש. ומידת חסידות גם קודם לכן. הבעיה היא שיש בזה חוסר צניעות חמור, הפוגע בשמירת העיניים וגורם להרהורי טומאה ואף לביצוע עבירה. אין ללכת בשום אופן שהוא.
שאלה: שאלה אמונית: קוראים לי זוהר,אני בת 17 וכמה חודשים, ויש נושא שממש ממש מפריע לי. אני מרגישה מבולבלת, אני לא יודעת למי לפנות שיעזור לי, אני חושבת ורוצה להאמין שיש אלוקים,ויש מישהו מכוון,אני דתיה לאומית, ואני לומדץ גם בבית ספר דתי,אבל אני מרגישה שיש לי שאלות,וספקות באמונה,אני מרגישה שהאמונה שלי מתערערת, לדעתי זה בגלל קשיים שאני עוברת,ואז מתעוררת שאלה אמונית,איך מוכיחים שיש אלוקים? אני רוצה להאמין בה מתוך שמחה, להרגיש בת שלו,לאהוב אותו הכי שיש,להאמין בו באמת מתוך שמחה ואהבה.אבל הקשיים מפריעים לי. בבקשה כבוד הרב,אני מרגישה לבד לפעמים בגלל זה.אני רוצה לדעת שאבא שבורא עולם שומר עלי מלמעלה ומאמין בי ואוהב אותי. כבוד הרב.
תשובה: זהר, המקום בו את נמצאת כעת הוא מקום משברי. "משבר" בעברית הוא מילה המתארת שבר וערעור, אך זה גם שמה של כסא היולדת "היושבת על המשבר". לאמור: האמונה שהחזיקה אותך עד היום   מתערערת. את בוגרת יותר. עמוקה יותר. רצינית יותר. אי אפשר לדבוק במשהו שהחזיק מעמד כשהיית צעירה יותר. מאידך גיסא, אפשר שנולד בך עכשיו משהו חדש. הצורך להתקשר באלוקים ברמה אחרת ובמקום אחר לגמרי. אני יכול להציע לך רק הזמנה למסע ארוך, ורק אם את מוכנה להתאמץ וללכת בו. אם כן, אשמח אם תקראי את זה: ונמשיך הלאה אם תרצי ובהצלחה