שאלה: התלהבות מחודשת לאחר חזרה בתשובה: הנני צעיר דתי שעד לא מזמן חזר פעם שנייה בתשובה, זאת אומרת הייתי דתי מאז ומעולם אך המון חטאים במרוצת החיים גרמו לי לפני כחודשיים-שלוש לרצות להרגיש "לחיות" עוד פעם שהרי מגשמיות לא חיים והבנתי זאת בדרך הקשה. בתחילת חזרתי לה (במשך כחודש חודשיים) הרגשתי עשייה נפלאה, ממש פשוט חשק שברגע שאני רואה מצווה אני משתדל לקיים אותה וכל החלטה שלי הייתה החלטה שמיד הייתי עושה. ככה התעלתי על עצמי והמשכתי הלאה ואז פתאום הרגשתי מין חשק גדול של עשייה תמידית, ללמוד ולתקן ולעשות ועוד הרגשתי שאני רק בהתחלה של זה. ניסיתי לנתק כל קשריי עם חבריי ולשמור על קשרים נצרכים, כמובן גם בעיה עם ידידות שהייתי צריך לעמוד בניסיונות קצת יותר גדולים וברוך ה הצלחתי אני ממעט יותר ויותר בכל שיחה עם ידידה כלשהיא ואפילו לא חושק בכך - רק מפני דרך ארץ. אפילו עכשיו אני נזכר ששאלתי את הרב בעצמו באמצע תהליכי - ממש קטע. אבל כרגע אני זקוק לעצה חשובה שאני מרגיש שהיצר הרע שלי נלחם במקום אחר וגורם לי לאי סדר, ליהיות עבד למחשב הנייד לפלאפון וכד, לאי חשק לקום, ממש נלחם קשה מהצד של אי נתינת כוח חיות ממשית, וזה מאוד קשה למרות שאני לא מרגיש כל כך קשה כי כאמור אין בי חיות שהיצר מנסה ללחום בי בזה. אז רציתי לשאול את הרב - אני רוצה לעורר את עצמי עוד פעם, ברוך ה משתדל להניח תפילין כל יום ואני שם ציצית אבל משום מה קשה באופן מוזר כזה לעשות דברים. חשבתי שכמו בחזרה בתשובה יהיה לי סיעתא דישמיא של רצון חזק לאיזה שנה ככה שיהיה בי טבוע ההרגל אבל משום מה זה נפסק באמצע ואני מרגיש שהתהליך שלי לא הושלם וכעת אני תקוע בין הרגל של 3-5 שנים לעשות מה שאני רוצה לבין רצון חזק לשינוי, סדר ולימוד עם טיפת שחרור להרגעה. איך לחזק את עצמי כבוד הרב היצר תוקף אותי ממקום שלא ציפיתי ואני חייב באופן דחוף (למרות שאני לא מרגיש שזה דחוף אך אני יודע שהיצר נלחם על מצב שקט והוא עושה עבודה ביעילות רבה.) כדי לעורר את היצר הטוב שבי ואני רוצה באופן חזק ביותר שאתעלה על עצמי כל יום כמו שאני יודע באופן מוחשי וחדשני ופעלני ושיבנה אותי ושאהיה מאושר וחכם?! ממש צריך איזה שיעור או מוסר או משהו כדי לחזק, אני פחות פותח מסילת ישרים וכד אך אני צריך מוסר וקשה לי אני צריך איזה ניצוץ שיעיר אותי מחדש. כבוד הרב!!
תשובה: בהתחלה אתה כותב: ".במרוצת החיים גרמו לי לפני כחודשיים-שלוש לרצות להרגיש "לחיות" עוד פעם." בהמשך כתבת: "ניסיתי לנתק כל קשריי עם חבריי ולשמור על קשרים נצרכים." מתוך דבריך אפשר לזהות את שורש הבעיה שלך: אתה מצייר לעצמך תמונה שלחיות באפן מלא ותוסס - זה ענין חומרי ששיך לחטאים. וללכת בדרך של תורה ומצוות פרושו להתנתק מ- החיים. לכן כשאתה רוצה להתחזק, אתה מרסן ובולם את כוחות החיים שלך - כתוצאה מכך אתה מגיע לרפיון ואדישות שמתבטאים בחוסר התלהבות מקיום המצוות. אתה כותב שחסר לך  רצון חזק, לא פלא שהוא חסר לך, מפני שאתה בעצמך מדכא את הרצון שלך. הטעות שלך, שאתה מזהה חיים-תוססים ושמחה-עם-חברים כחיים של חטא וקלקול. זו הטעות. התורה לא דורשת מאתנו להפסיק לחיות אלא לחיות על פי דרכה - על פי דרך תורה. התורה לא מכוונת אדם להסתלק מחברים, מעשיה ומשמחת חיים - התורה מכוונת אותנו לכך שיהיו לנו חיים מלאים ועשירים בתוך דרך של קיום מצוות ומעשים טובים. אתה צריך לחפש מקומות בהם יש עשיה והתלהבות גדולה ביחד עם שמירת תורה וקיום מצוות. לא לדכא את הרצון שלך לחיים ולעשיה - אלא להלהיב אותו תוך כדי הפנייתו לחיים ועשיה בתוך מציאות שמתאימה להתחזקות שלך, בתוך דברים שמתאימים לתורה ומצוות. אתה יכול למשל, להתנדב באחד ממפעלי החסד הרבים שיש בארץ - אריזת מזון לנצרכים, טיפול בחולים וקשישים, עבודה עם ילדים ונוער. אתה צריך להקשיב ללב שלך ולהרגיש ממה הוא יתלהב, במה אתה תרגיש שמחת חיים ולשם לקחת את עצמך: כמובן בדברים של כשרים וראויים להתחזקות שלך. גם הלימוד שלך - לא צריך להיות לבד בבית אלא ביחד עם חברים - למצוא מקום בו יש שעורים או למצוא חברותא וללמוד אתו בבית מדרש וכד  חשוב מאוד שיהיו לך הרבה חברים ותהיה בקשר טוב אתם - כמובן חברים ששואפים כמוך לגדול ולהתחזק בקדושה. בהצלחה!