שאלה: איך אפשר להישאר דתייה וליהנות מהעולם החילוני?: השבוע יצא לי להיות ביום הסטודנט- זה ערב עם המון הופעות של זמרים שאני ממש אוהבת (מוקי, הדג נחש, היהודים, ברי סחרוף, עברי לידר וכו.) נהניתי מהערב מאוד, ורק כשחזרתי הביתה (כשכבר היה 3:30 בבוקר.) פתאום חשבתי שאולי לא היה מתאים שהלכתי. האווירה בהופעות הייתה חילונית- שתייה, סגיריות, ריקודים. ממש כמו מסיבת רחוב. מצד אחד- נהניתי מאוד, והופעות כאלה אני לא אצליח למצוא "נפרדות" או "לדתיים בלבד", מצד שני- האווירה באמת לא הייתה מתאימה לי ולדרך חיים שלי. בעצם, השאלה שלי היא אם אפשר להיות דתי בתוך עולם שהוא חילוני. אם אני יכולה לשמור על הדתיות שלי והאמונה, ועדיין להיות במקומות מעורבבים, שיש בהם מכל הסוגים, גם כאלה שלא מתאימים לדרכי.
תשובה: לך צדיקה! יישר כוח שלאחר ההופעה עשית חשבון נפש! אם הבנתי נכון את שואלת- האם אפשר לשמור תורה ומצוות ועם זה גם ליהנות מהחיים. יש איזה מקום אצלנו המוגדרים כ"דתיים", איפה שהוא שם עמוק בלב, מקום בו אנחנו מקנאים באחינו המכונים "חילוניים". המקום הזה לא מתעורר, אלא ישן שנת חורף ארוכה. עד שאנחנו נתקלים בדבר שהיינו רוצים אותו מאוד למרות שהוא אסור. אז בבשר וחלב זה פחות עושה לנו את זה. וגם בשמירת שבת. אבל בכל מה שנוגע לתרבות הפנאי יש פעמים שהעיניים שלנו יוצאות מחוריהן. המקום שעד לא מזמן ישן עמוק, מתעורר ומציק לנו. זה קורה בהופעות, זה קורה לבנות כשהן מוכשרות ורוצות לשיר באיזו תכנית ריאלטי כזאת או אחרת, קורה לנו עם הלבוש (סנטימטר פה, סנטימטר שם), תרבות הצריכה ועוד אין ספק שזה מערבב אותנו. את כולנו. את היית בהופעה. ולא סבלת. היה לך כיף לא נורמלי. מבין אותך לגמרי. השאלה היא מה אנחנו עושים עם המציאות הזו. אז ככה. אני חושב שצריך לגעת בשני עניינים. הראשון הוא מהות ההנאה. השני הוא מהות האיסור. מהי הנאה? אני אלך בכוונה למקום קיצוני- ראית פעם מסומם אחרי שהוא לקח מנה? אין אדם יותר מאושר ממנו ב ע ו ל ם. האם הוא נהנה באמת? שנינו יודעים שלא. ההנאה הזו הורסת לו את החיים. את הגוף, את הנפש, את הנשמה. וגם לאחר המנה הוא נראה כמו האדם הכי אומלל בעולם. אז מה ההגדרה של הנאה? תלוי את מי את שואלת. אם תשאלי את התרבות החילונית היא תסביר שהנאה זה מה שכיף לך עכשיו, ברגע זה. תעשי מה שבא לך, תתפרקי, אל תחשבי יותר מידי. כיף לך? לכי על זה! ומה התורה תענה על הגדרת הנאה? אנחנו בנויים משני חלקים עיקריים- גוף ונשמה. שניהם ארוגים זה בזה ומשפיעים זה על זה. ההנאה היא מה שטוב גם לגוף וגם לנשמה. הנאה שטובה לגוף ולא לנשמה בסופו של דבר גם תזיק לגוף ולחיי החומר. רבש"ע בעצם בא ואומר לנו להסתכל ולנהל את החיים בצורה אחראית המלווה עם הסתכלות כללית. אני רוצה ליהנות? רגע. בא נבדוק האם זה טוב. האם זה טוב לי רק לרגע זה ומזיק לי בעתיד? האם זה טוב לנשמה? ולענייננו- ההופעה ביום הסטודנט היא כיף לא נורמלי. עוצמה, מוזיקה, חברות. אבל חוסר הצניעות שם, האלכוהול, האווירה איננה טובה לנשמתנו (כיוון שזה אסור.) ולכן זו הנאה רגעית אך לא הנאה אמיתית המתחשבת בגוף ובנשמה. אם זה כ"כ כיף, למה זה אסור? אז פה אנחנו נוגעים במהות האיסור. האם האיסורים הם רק על דברים שאנחנו נגעלים מהם? נחדד את השאלה עם דוגמא קיצונית- האם אנחנו לא אוכלים חזיר משום שזה מגעיל? לא טעמתי חזיר, אבל אומרים שזה מאכל מאוד טעים. באמת! וזה כל העניין-על אף שהחזיר טעים אנחנו נמנעים מלאכול אותו! ומדוע? משום שכך רבש"ע ציווה עלינו. אבל זה קשה? נכון. זה קשה, ועל מנת להקל על הקושי כדאי ללמוד על הנושא שקשה לנו איתו. לענייננו- עניין הצניעות ותרבות הפנאי הבעייתית ככל שנבין יותר את המהות של העניין כך גם הקושי וההתמודדות עם הפרטים יקטן. זוהי התמודדות יום יומית. של כולנו. קשה טווח הקצר, משתלמת לטווח הארוך. ובנוגע לנקודה הכי רגישה- ההתערות בחברה החילונית- יש לנו המון דברים ללמוד מהחברה החילונית. ויש דברים שאסור לנו ללמוד ממנה. לא מאדם כזה או אחד אלא מהשקפת העולם והתרבות המפעמת בקרבה. אנחנו צריכים ללמוד את הדברים הטובים אצל כל אדם ומכל חברה ולהתרחק מהדברים הרעים. אין ספק שזו מלאכה מורכבת, אין ספק שאנחנו פה בעולם בשביל לעבוד (: בהצלחה! מקווה שנתתי כיוון כללי אשמח לעזור עוד אם צריך המייל שלי: elronza gmail.com פלאפון: 0524521552