LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: שימוש בהיפנוט על פי ההלכה: א. האם מותר לעסוק בתרגילים להיפנוט עצמי כדי לשפר הזכרון וללמוד להתרכז ולהתכוון יותר טוב בלימוד ובחיי יומיום? ב. כמו כן, האם מותר לחזור אחורה לגילגולים קודמים כדי לדעת מי היה האדם שנשמתו עברה אליי? אותו דבר אם מותר להפנט אחרים באופן כזה בהסכמתם כמובן.
תשובה: א. מותר. ב. לא להתעסק עם דברים אלו כל עוד אין נבואה.
שאלה: שבעה שלא בבית המנוחה: האם מותר לשבת שבעה על מת (במקרה המדובר מות אם) בבית שהוא לא בית המנוחה או אחד מילדיה, זאת אומרת, בית של חברים שנמצאים בחוץ לארץ ושהציעו את ביתם. וזאת מטעמי מרחק נוחיות וקרבה למקום שיש מניין זמין ובית כנסת?
תשובה: ראוי לשבת שבעה בבית בו נפטר המת. מאחר והיום נפטרים רבים בבית חולים, יש עניין לשבת בבית המנוחה. אולם, אם יש בעיה או עדיפות מותר גם לשבת בבית אחר.
שאלה: לשון הרע בחדשות: 1. האם מותר לשמוע לשון הרע ברדיו, בחדשות או בתכנית שלאו דוקא זה ענינה, כשכוונתך כמובן לא לשמוע לשון הרע אלא את שאר הדברים. כמובן בלי להאמין לכל מיני דברים? 2. האם יש הבדל כשמפרסמים על אדם שהורשע? אשמח לקבל תשובה מקילה (כמובן על פי ההלכה), לא מפני שאני חלילה רוצה לשמוע לשון הרע, אם מתפרסם על ישראל, אלא מפני שאר הדברים הטובים לי שנשמעים בסמוך.
תשובה: מה שמפורסם בכלי התקשורת יש בזה אבק לשון הרע ואם אין כוונה לשמוע ולקבל את הדברים אין בזה איסור לשון הרע. ואם הידיעה שיש בה אבק לשון הרע מלמדת ממה להזהר ויש בה שימוש חיובי אין איסור לשמוע אותה.
שאלה: הגיור הצבאי: האם יש פוסק בכל הדורות עד היום שהתיר או איפשר, או איך שלא נקרא לזה, גיור של גר או גיורת אע"פ שיש סיכוי שהוא או היא לא יעמדו בזכות של קיום התורה והמצוות של הקב"ה לאורך זמן? וגם אם יש פוסק כזה, עד כמה אפשר לסמוך על הגיור הצבאי, ועד כמה יש לצבא "על מה שיסמכו" בנושא?
תשובה: אם יודעים בוודאות שהמתגייר לא ישמור מצוות, זה נקרא אחיזת עיניים והגרות היא לא גרות. בית הדין שמגייר צריך להיות משוכנע שהגר באמת מתכוון למה שהוא אומר כאשר הוא מקבל עליו תורת משה. אם הגר לומד ונבחן ומקבל עליו עול מצוות הגיור תקף למרות שהוא עדיין לא יודע את כל תרי"ג מצוות. כי העיקר זה הנכונות לקבל מצוות. אין באמת הבדל בין גיורים צבאיים לגיורים שאינם צבאיים. כמעט בכל המקרים מדובר באותם הרבנים שמגיירים גם פה וגם שם.
שאלה: מוסר התורה הסתכלות אנושית: ראינו השבוע בפרשת משפטים את המצווה "כי תקנה עבד עברי" מצווה זו לכאורה איננה מוסרית בעינינו וגם אם נלמד אותה ונגיד שלגנב היהודי או לעני שמוכר עצמו התנאים של עבד שלן כמו האדון (כי טוב לו עמך) נחשבים טובים עדיין אנו צריכים להבין את הרעיון שנמצא מאחורי העבד הכנעני שעליו נאמר "לעולם בהם תעבודו" (והמנחת חינוך מסביר במצווה שלא לרדות בעבד עברי בפרך שכך המנהג בעבדים כנענים) בדקתי ומצאתי כמה הסברים מעניינים לשאלה זו (הרב קוק באגרת פ"ט והרש"ר הירש) אך במחשבה שניה חשבתי לעצמי האם נקודת המבט שבה אנו מסתכלים בכלל נכונה האם אנחנו צריכים לבדוק את מוסריות התורה בעינינו אנו שהרי אולי אנו צריכים להתבטל לחלוטין לתורה ולהגיד שכל מה שהתורה אומרת זהו המוסר הנכון והמוסר האנושי טועה (כך הבנתי בחזון איש אמונה ובטחון). א. אשמח אם הרב יוכל לציין מקורות שאפשר ללמוד מהם מהו הקשר או היחס הנדרש בין המוסר האנושי למוסר האלוקי, והסבר איך וכמה אנו צריכים אם בכלל להתמודד אם שאלות אלו. ב. בנוסף אשמח אם הרב יוכל לציין עוד הסברים אפשריים לעבדות בתורה. ב מראש ובברכת שבת
תשובה: עבד הוא פועל אצל בעל הבית עם תנאים משופרים. עבד זה מצב שאדם מחליט לקבל ביטחון כלכלי על ידי התחייבות לעבודה מספר רב של שנים. התורה מכירה בכך שלא כולם יכולים להיות עצמאיים. לכן התורה מתירה שחלק יהיו שכירים. לחלק אחר מתאים להיות עבד. רבה,
שאלה: פרווה בשקיות קוקיז: האם אוכל כלשהו (לדוגמה אורז, ביצים) ששמים בשקית קוקיז אטום לגמרי נשאר פרווה אם מניחים אותו בסיר של חמין בשרי?
תשובה: אם לא חודר שום דבר דרך הניילון (ואינני בטוח בזה), לכאורה זה יישאר פרווה.
שאלה: משה רבינו וציפורה: רציתי לשאול שאלה ששאלו אותי ולא ידעתי לענות עליה. למה משה רבינו התחתן עם גיורת ולא עם יהודייה? ב מראש, ואם אפשר שבתשובה יופיע המקור לתשובה.
תשובה: רק במעמד הר סיני עם ישראל יצאו מכלל בני נוח ולכן לא שייך המושג גיורת לפני כן. כשם שבני יעקב לקחו נשים מעמים אחרים (כמובן שהיה צריך לחפש אישה הגונה ולא כל אישה ראויה), כך גם שאר הצאצאים עד מעמד הר סיני יכלו לשאת נשים מעמים אחרים, כי לא הייתה את המגבלה הזו. הרמב"ן בפרשת אמור על "ויצא בן אישה ישראלית והוא בן איש מצרי" מביא מחלוקת בינו לבין התוספות אם הדין של הייחוס אחר האמא הוא רק ממתן תורה או שגם לפני כן.
שאלה: חמר מדינה לכתחילה: האם מותר לקדש על חמר מדינה גם כאשר ישנו יין בבית, אך יותר נעים לי לשתות תה קפה?
תשובה: בליל שבת אין לקדש על חמר מדינה. ביום אומנם ניתן לקדש על חמר מדינה אך כבוד השבת מורגש יותר ביין. חסידים נהגו לקדש ביום על משקה חריף. יש ספק אם תה הוא חמר מדינה כי עיקרו מים, גם קפה דומה אך טעם הקפה חזק יותר ומראהו כהה יותר.
שאלה: אמירה לגוי בפלטה בשבת: בשבוע שעבר סעדנו כ10 אנשים. בתחילת הארוחה גילינו שהפלטה תדלק רק עוד כשעתיים. האם ניתן לומר לגוי להקדים את שעת הדלקת הפלטה לסובב את השעון לכמה דקות לפני שעת ההדלקה? לעניות דעתי, מותר לומר לגוי לעשות גרמא (אפילו בלי רמז) ושעון שבת זה גרמא. האם מותר לומר לגוי, האם יש פתרון אחר? אשמח למקורות הפסק.
תשובה: נחלקו הראשונים האם מותר לומר לנכרי לעשות מלאכה דאורייתא לצורך מצווה בשבת. השולחן ערוך (סימן שז, ה) פסק, כדעת רוב הראשונים, שאסור לומר לנכרי לעשות מלאכה דאורייתא אך מותר לומר לו לעשות מלאכה דרבנן לצורך מצוה או צורך גדול. מהרמ"א בסימן רעו (סעיף ב) ומהפרי מגדים בסימן שז (ס"ק ז) נראה שסעודת שבת נחשבת כצורך מצוה, וכן אם הזמין אורחים שאינם מבני המקום. לדעת הגרש"ז אויערבך זצ"ל (מנחת שלמה חלק ב, סימן כג, אות ב, ובשמירת שבת כהלכתה פרק יג, הערה צה) וכן לדעת הגר"ע יוסף שליט"א (יביע אומר סימן יח וילקוט יוסף חלק א, עמוד פב), הקדמת שעון שבת נחשבת גרמא, ראת אומרת, שהאיסור הוא מדרבנן. לשיטתם יהיה מותר לומר לנכרי לההקדים את הדלקת הפלטה. לעומתם, לדעת הרב פיינשטיין (אגרות משה יורה דעה, חלק ג, סימן מז, אות ד) הזזת שעות שבת נחשבת כמעשה בידיים, ולדעתו נצטרך לומר שיהיה אסור לומר לגוי. להרחבה עיין בארחות שבת חלק ג, פרק כט, סעיף ט ובהערה כו. ר' איתמר שמאי
שאלה: ברכת לחם שהעשה על ידי הנבטה: לחם שנעשה ע"י הנבטה של 1 מ 5 מיני דגן ואחר כך הוכנס למייבש מזון בטמפ נמוכה מ 37 מעלות. מה הברכה? האם אפשר לברך ברכת המזון? האם אפשר לצאת ידי סעודה בשבת? (ברצוני לציין שלחם רגיל עושה לי לא טוב)
תשובה: השאלה לא הובנה, אם מדובר על נבטים כיצד יש כאן לחם. האם הכוונה שמייבשים נבטים בפני עצמם, הרי שהדיון הוא על ברכת נבטים (יש אומרים שבמקרים מסוימים מברכים מזונות, אבל הנטייה היא לומר שהם אדמה או שהכל). נא להסביר יותר את המציאות. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: קידוש והבדלה ללא יין: מה עושה בקידוש והבדלה מי שהחומרים המשמרים במיץ ענבים וביין לא עושים לו טוב?
תשובה: שישמע הבדלה ממישהו אחר.
שאלה: מקום הרגש בגוף האדם: שמעתי את ההרצאה על הרגשות ולא מצאתי תשובה לשאלה איפה נמצאים הרגשות בגוף האדם, כלומר, כמו שההבנה והידיעה והשכל נמצאים במוח והמוח נמצא בראש אז איפה נמצא הרגש בגוף של האדם שממנו נובעים אהבה, שנאה, כעס, מתח וכולי, על מה זה יושב? אני מבקש תשובה רחבה ומפורטת.
תשובה: לצערי לא אוכל להרחיב. אולם אתה יכול למצוא בספרים הרחבה על כך שעולם הרוח של האדם שכולל את הרגשות והחוויות הרוחניות שבנו נמצא בלב. יש שלשה מרכזים לאדם. מל"ך - מח לב כבד. המח משכן הנשמה והמחשבה. הלב משכן הרוח והרגש, והכבד משכן הנפש הטבעית החיונית.
שאלה: למה השם קיים - 2: אחדד את שאלתי ששאלתי בעבר, בתקווה שתובן. אם השם לא היה קיים אז לא היה כלום - כי הוא המקור של הכל. ולכן אם קיים משהו בעולם - ז"א שהשם קיים, וזה המצב הנוכחי. אבל ישנה חלופה שהשם לא יהיה קיים - ואז בעצם לא יהיה כלום. השאלה היא - למה המצב הנוכחי הוא האפשרות הראשונה - שהשם קיים, ולא האפשרות השניה שהשם לא קיים - ואז לא קיים כלום?
תשובה: שאלה מיוחדת. אולם נראה לי שבשאלה זו אנו גולשים למקומות שאין לנו רשות, וגם כנראה אין לנו יכולות להרהר בהם. זהו מסוג השאלות על מה שהיה לפני או מה שיהיה אחרי. אנו חיים בצורה חיונית את הנוכחות האלוקית. כל דמיון אחר הינו דמיון מתעתע.
שאלה: גזל שלא בכוונה: רציתי לשאול שאלה שמציקה לי מאוד כבר מספר שנים. לפני 10 שנים, בערך, הלכתי לבית קברות עם בעלי לשעבר לקבר של אמא שלי והיה שם משפץ מצבות שהציע לשפץ את המצבה של אמא שלי. הסכמתי והוא נתן את הפלאפון שלו. המחיר היה 400 שקל. הבעיה היא שבעלי לשעבר לקח את המספר פלאפון של המשפץ מצבות והוא לא היה מוכן לתת לי את המספר עד היום, שכבר למעלה מ 10 שנים אנו גרושים. השאלה היא כיצד אני אשלם את ה 400 שקל למשפץ מצבות, וגם ניסתי לחפש אותו שם והלכתי לבית הקברות ולא מצאתי אותו את המשפץ מצבות מה לעשות?
תשובה: ניתן לשאול את החברה קדישא שמתחזקת את בית העלמין, אולי הם מכירים את האנשים שמתעסקים בזה ויכולים לעזור. אם לא מצליחים אין מה לעשות, אונס רחמנא פטריה.
שאלה: הגיה וחזרה: קראתי פסוק או ברכה ולא הגיתי את המילים נכון או שטעיתי בניקוד במילה מסוימת, בכל מקרה, לא ניתן היה להבין את מה שקראתי ואני מחליט לחזור. א. האם אני בכלל צריך לחזור או שאני יכול להמשיך למרות שלא ביטאתי את המילה כלל? ב. לאן אני צריך לחזור (לתחילת המילה או הפסוק הברכה)? ג. אם לתחילת המילה, אין זה נחשב הפסק באמצע הפסוק הברכה? ד. אם צריך לחזור, ולתחילת הפסוק, והבלבול היה בפסוק באמצע, נניח, מזמור תהילים: אין זה נחשב הפסק במזמור?
תשובה: אם לא אמרת את הברכה כמו שצריך עליך לחזור לאותה מילה ולתקן ולהמשיך ממנה את הברכה. את הברכה יש לתקן מיד מבלי לחכות. זה לא הפסק מאחר ואתה עדיין עסוק ב ומתקן אותה. וגם במזמור תהילים.
שאלה: בית קפה ומסעדה: נכון שיש לסרב להזמנת חברה חילונית לשתות בבית קפה למרות ההכשר או לשבת ולשוחח שמה כבקשתה, והאם קיים פה בעיה על רקע של צניעות עבור בחורה חרדית שהוזמנה או כל בעיה אחרת? האם זה דרך תורה עבור אנשים שומרי תורה ומצוות לסעוד במסעדה למרות ההכשר?
תשובה: אין איסור ללכת למסעדה או לבית קפה. אם למקום יש כשרות מותר לך ללכת לשם עם חברה שלך. תרבות הבילוי והפנאי של ביזבוז הזמן אינה טובה וראויה אולם ללכת מדי פעם עם חברה או משפחה מותר.
שאלה: לשלם את ההפרש למס הכנסה: בעל מקצוע עשה עבורי עבודה מסויימת בסכום גדול מאד. הוא הציע לי לחלק את הת על חלק הוא יתן לי קבלה ועל חלק אחר אשלם ללא קבלה (לפי טענתו לחסוך לי את המע"מ), בתחילה הסכמתי (והוא אכן הוציא לי קבלה על חלק מן הסכום), לאחר יומיים אמרתי לו שיתן לי קבלה על כל הסכום וכמובן אשלם לו כפי הנדרש, הוא טען כיון שכבר הוציא לי קבלה על חלק מן הסכום, וגם הוא קנה את החלקים שאיתם עשה את העבודה ללא קבלה אין הוא יכול להוציא קבלה שניה, והמצב נשאר כפי שהוא (חלק מן הת בקבלה וחלקו הגדול ללא קבלה). האם נהגתי כשורה? (יש קצת נקיפות מצפון על כך). מה עלי לעשות כעת? (לגשת למס הכנסה לשלם את ההפרש.)
תשובה: העברה היא שלו.
שאלה: עדות שקר בגלל מצוות כיבוד הורים: האם מותר להעיד עדות שקר בבית משפט לצורך קיום מצוות כיבוד הורים? אשמח לקבל תשובה מפורטת כולל הפניה למקורות זה חשוב מאוד.
תשובה: עדות שקר היא עבירה חמורה ביותר שכתובה כבר בעשרת הדברות: "לא תענה ברעך עד שקר". הפוסקים כותבים שלא רק לשקר אסור אלא אפילו אם מגיע לבי"ד יחד עם חבירו ולא אומר כלום אך הנתבע חושב שיש שני עדים ויפחד ויודה- אסור לעשות זאת. (חושן משפט סימן כח' סע' א) והגמרא בסנהדרין מאריכה בעונשם של המעידים שקר ואומרת שהם בזויים וגורמים לעצירת גשמים בעולם (סנהדרין דף כט.). לכן ברור שאסור להעיד שקר. וגם אם ההורים מבקשים מבנם שיעשה זאת, אסור לו להקשיב להם כמו שהגמרא אומרת "איש אימו ואביו תיראו- אני ה', כולכם חייבים בכבודי" והשולחן ערוך ביורה דעה סימן רמ' סע' טו פוסק שאם אביו אומר לו לעבור על דברי תורה אפילו על עבירה מדבריהם, לא ישמע לו. לכן אין שום היתר להעיד עדות שקר לצורך כיבוד הורים אלא יסביר בנימוס להוריו שאסור לו לשקר אפילו לצורך חשוב ולכן הוא לא יכול להעיד לטובתם. הרב אריאל איגרא.
שאלה: להאכיל חתולי רחוב בשבת: 1) מי שלא רוצה לסעוד את סעודה של שבת, האם מותר לעשות לה את קידוש של שבת? 2) האם מותר או אסור לטלטל שקית עם אוכל בשבת עבור חתולי רחוב מהבית על פי בקשתה של דודה, כשהיא מאכילה את חתולים גם בימי חול? 3) בשבת מתלה ווקום שנפל מקיר, האם מותר או אסור להדביק על קיר בחזרה כדי לתלות עליה את מגבת? 4) האם בשבת מותר לכסות את סיר או מיחם במגבת כדי שלא יהיה עליהם אבק?
תשובה: 1. קידוש הוא פתיחה לסעודה וצריך להעשות בסמוך לסעודה ובמקום שבו סועדים ולכן א"א לעשות קידוש אם לא אוכלים מיד לאחריו. כדי לצאת ידי חובת קידוש אין צורך לאכול דווקא לחם אלא אפשר להסתפק באכילת עוגות וכד' ממיני המזונות בשיעור של כזית. (פרוסה אחת "יפה" של עוגה בד"כ מספיקה) ויאכל הכזית בשיעור זמן של אכילת פרס (עדיף תוך 2 דקות ולכל היותר 4 דקות). בשעת הדחק אפשר להסתפק בשתיית רביעית (כחצי גביע לבן) יין, ובחולה אפשר להקל יותר ובקידוש הבוקר יכול החולה להסתפק באכילת פירות. המנהג המקובל שבקידוש בליל שבת אוכלים לאחריו לחם וביום השבת, כשמקדשים בבית הכנסת בארועים וכד', מסתפקים במזונות.  שמירת שבת כהלכתה נד כא-כה  2. חיות שהאכלתם לא מוטלת עלינו אין להאכילם בשבת משום טירחא. אולם אם אין בזה טירחא מותר. ולכן מותר לנער מפה מפרורים בחוץ אעפ"י שציפורים יאכלו את הפירורים כיון שהניעור נעשה לצורך הניקיון ואין כאן טירחא לצורך האכלתן. גם בענין החתולים, כיון שהם חתולי רחוב והם לא נחשבים שמזונותיהם מוטלים עליכם יהיה מותר להאכילם רק אם לא יהיה בזה טירחא מיוחדת. ולכן למעשה, מכיון שבכל מקרה שאריות האוכל נזרקות, הטוב ביותר הוא להניח את האוכל לחתולים ליד פח הזבל כך שלא יהיה כאן טירחא מיוחדת בשבילם, שבמקום לזרוק את השאריות בתוך הפח אתם מניחים אותם ליד הפח.  עי' שש"כ כז כא ובהערה במהדורה החדשה ולעומתו ילקוט יוסף סימן שכד עמוד לט בהערה בשם א"א מבוטשאטש  3. אסור להדביק בשבת מיתלה ואקום.  שש"כ כד לט  4. אם כל הכוונה בכיסוי הסיר והמיחם הוא כדי למנוע מהם לכלוך (וכך אתם רגילים לעשות ביום חול) אין איסור לכסותם במגבת.  שו"ע רנז ב ועי' מנוחת אהבה ג כו שהקל אף בהטמנה בדבר המוסיף הבל
שאלה: מכסה שנפל על הכיריים: מה דין מכסה של סיר רותח שעמד של הכיריים (בסיר בושל מרק בשרי) שנפל על הכיריים (יש לכיריים דין של טירפה?) (האם יש חילוק אם הכינו על הכיריים מאכלים חלביים ב-24 שעות האחרונות?)?
תשובה: אם נשפך מרק על המכסה בזמן שהיה על הכיריים, צריך להכשיר אותו.
שאלה: לקרוא לבני כשם רבי ומורי: יש שם שאני אוהב של אחד מגדולי התנאים, אולם זה גם השם של ראש הישיבה שלי. האם יש איסור לקרוא לבני כשמו של מורי ורבי?
תשובה: לא.
שאלה: 13 עיקרים ו10 הזכירות: על העטיפה, בסוף הספר, של ספר תהילים שיש לי נמצאים 13 עיקרים ו10 זכירות ושם השם רשום שם על האות "ק". כאשר אני קוראת את ה13 העיקרים ו10 הזכירות, האם אני צריכה לבטא את השם השם המלא או לקרוא אותו כמו שכתוב?
תשובה: עשר זכירות אלו פסוקים ואפשר לומר בהם את שם ה'.
שאלה: להפוך את התלמוד תורה לתפילה: שמעתי באשקלון שיעור של אחד הרבנים בעיר שאמר שצריך להפוך את מה שלומדים לתפילה, כלומר, לדבר לקדוש ברוך הוא שיתן לנו כוח לקיים את זה ולעביר את הדברים שנמצאים בראש אל תוך הלב. השאלה שלי היא איך עושים את זה? מה אני אומר איזה נוסח של תפילה? ועוד משהו לי בתור אדם דתי יש לי בעיה לקנות בחנות שפתוחה בשבת דברים סגורים כמו במבה עם הכשר הבד"צ? וגם אפשר לקנות משם סיגריות?
תשובה: אין כוונת הרב להפוך את הלימוד לנוסח של תפלה. כוונתו היא כדברי הרמב"ם: "וידעת היום והשבות אל לבבך"  מורה נבוכים ח"ג פרק נ"א. אנו לומדים בשכלנו ומבינים הרבה יסודות ואמונות. את כל מה שאנו יודעים בשכלנו אנו צריכים להפוך לדרך חיים, לכך שאנו כל הזמן דבוקים בתובנות האלו. אנו לומדים בשכל שה' אחד אולם אח"כ בחיים אנו צריכים לחיות את האחדות הזאת. אנו צריכים כל דבר להרגיש שהוא נוגע וקשור לנוכחות האלוקית. בתפלה אנו מתייחדים אל מול הנוכחות האלוקית ואנו מתכנסים ומבעים שכל רצוננו זה לרצות את כל הדברים שהקב"ה חפץ בהם. בנוגע לקנייה מחנות שגם מוכרים בשבת, אם יש חנויות אחרות לא לקנות שם. אם נתקעים מותר לקנות שם.
שאלה: תשובות בדיני ממון דרך האינטרנט: האם מותר לרב להשיב על שאלה בדיני ממונות דרך האינטרנט, והרי יש חובה בדיני ממונות לשמוע את שני הצדדים לפני שפוסקים?
תשובה: צריך לשמוע את שני הצדדים.
שאלה: תמונה של שיער אשה נשואה : אני דתיה (גרושה) הולכת עם כיסוי ראש. האם מותר לי להראות תמונה שלי שבה הצטלמתי בביתי ללא הכיסוי, כלומר, רואים את השיער? זאת אומרת שאלתי, האם האיסור של ראית שיער לאשה נשואה (שהוא ערוה) הוא גם בתמונה? אם גבר יראה את השיער שלי בתמונה יש בזה משום איסור?
תשובה: מותר.
שאלה: הספר "הסוד": קראתי את הספר "הסוד" (מאת רונדה בירן) ורציתי לדעת אם מותר להאמין במה שכתוב שם?
תשובה: לא קראתי את הספר עצמו אולם בעקבות שאלתך קראתי כמה ביקורות עליו. המסר העיקרי של הספר הוא: "תחשוב טוב יהיה טוב". המסר גורם לאדם חשיבה חיובית שיכולה לקדם אותו לעומת דיכדוך ודיכאון שמעכבים את ההתקדמות של האדם. אבל חסר בספר עיקרון חשוב והוא האמונה ב-ה'. על פי הספר הכל תלוי באדם ובמחשבתו אולם אנחנו מאמינים שהכל בידי שמים. החשיבה החיובית נותנת לאדם תקווה וכוחות להתמודדות אבל על האדם בנוסף גם להפנות את כוחות נפשו לתפילה ולאמונה. שילוב הדברים יגרום לאדם להרגיש טוב ולראות את הטובות שעושה איתו הקב"ה. תקחי מהספר את העיקרון של התקווה ושל הוצאת כוחות הנפש הפנימיים ותשלבי אותם עם תפילה. בדרך זו תראי, בעזרת ה', ברכה גדולה.
שאלה: גיוס בנות דתיות לצבא (לחיל מודיעין): הרב, ברצוני לשאול מספר שאלות הנוגעות לגיוס בנות לחיל מודיעין. ראשית, אני חושבת שיש להפריד בין חיל המודיעין לשאר התפקידים בצה"ל, שכן ידוע שמדינת ישראל מצויה במצב בטחוני לא יציב, ושחיל המודיעין מספק מידע חיוני והכרחי לביטחון המדינה. אין במצבה הבטחוני של מדינת ישראל משום מלחמת מצווה? בה כלה יוצאת מחופתה? שנית, בימינו מתפתחות מסגרות המאפשרות לבנות להתגייס לצבא לתפקידים מסויימים, לאחר לימוד מעמיק של שנה במדרשה, ולאחר לימוד על הבעיות הטכניות, בעיות הצניעות וכו היכולות להיווצר בצבא, ועל הדרך הנכונה להתמודד איתן. לא רק שגרעין זה מכין את הבנות בצורה הטובה ביותר להתמודדיות בהן עלולות הבנות להתקל, אלא גם מסייע לבנות במשך כל שירותם : הבנות מתגייסות בקבוצות מה שמקל על ההתמודדיות, הבנות זכאיות לבלות חגים יהודיים משמעותיים (כגון יו"כ, ר"ה ועוד) בביתן, והבנות זוכות לביקורים תכופים (אחת לשבועיים) של צוות רבני המדרשה לשיעורים ושיחות. מעבר לכך, השליחות שמבצעות אותן בנות בצבא, בנות שמרגישות שאמונתן איתנה וכי יש בהן היכולת להתמודד עם מצבים שונים, לדעתי עצומה והכרחית במציאות המפולגת של עמ"י. בתור שמינסטית המחפשת את השירות הכי מתאים ותורם לעמ"י, מתקשה אני להבין מדוע גיוס בנות במציאות זאת אסור בתכליתו. על הקדשת הזמן!
תשובה: יש חוק המחייב לחגור חגורות בטיחות בנסיעה ברכב. אף על פי שהסיכון שתהיה תאונה קטן מאד והסבירות שהחגורה תציל קטנה, אף על פי כן חייבים כולם לחגור כי אחד לעשרות אלפים ינצל, ולא יכול אדם לומר אני נוסע בזהירות ועל כן איני צריך לחגור חגורת בטיחות. כן לגבי גיוס בנות, אף שיתכן שחלק גדול מהבנות חזקות וזהירות והסכנה לגביהם קטנה מאד, אך כיוון שלא כולן חזקות דין אחד לכולם כדי למנוע נפילה של בודדות. אני מבין את רצונך הטוב אבל את צריכה לתת אמון ולסמוך על דעתם של תלמידי חכמים השוקלים את הדברים במבט גדול הרואה את כל התמונה.
שאלה: הזמנת גוי לליל הסדר: חבר טוב של דוד שלי שניהם יהודים, לצערנו התחתן עם גויה נוצרייה. האם אפשר להזמין את הזוג לליל הסדר? זה חשוב מאוד ל בית ואם לא נזמין את הזוג, דוד שלי הודיע שהוא לא יגיע לליל הסדר. אם אפשר להזמין את הזוג, על אלו הלכות צריך להקפיד כמו איסור נגיעת בבקבוק יין וכדו?
תשובה: לפי ההלכה אין להזמין גוי ליו"ט. אך מעבר לכך, האסון הגדול ביותר של דורנו הוא נישואי התערובת. זו שואה ממש! מי שנושא גויה מפר את הבית הלאומי והפרטי גם יחד.
שאלה: ערבית של מוצאי שבת: ראיתי שכתוב ש הרביעית של 18 של מוצאי שבת, צריך להוסיף "אתה חוננתנו". למה הכוונה?
תשובה: הרביעית שבשמונה עשרה, ברכת "אתה חונן", יש תוספת שאומרים רק בתפילות שבמוצאי שבת וחגים. התוספת נקראת "אתה חוננתנו" והיא הבדלה בין השבת והחג לימי החול. תוספת זו נמצאת בכל הסידורים.
שאלה: אורך הקשירות בציצית התכלת: הרב פסק לקשור את הציצית התכלת ע"פ שיטת הרמב"ם דהיינו 7 כריכות. רציתי לשאול השולחן ערוך בסימן י"א (כמדומני), אומר שאורך החוטים צריך להיות 12 אגודלים כאשר שליש הוא הקשירות ושני שליש (8 אגודלים) זה המשך החוטים אחרי הכריכות. יוצא אם כך שאורך הכריכות צריך להיות 8 סנטימטר לפחות, האם הדין הזה של השוע הוא גם לגבי הכריכות של הרמב"ם? האם אפשר לעשות את אורך 7 הכריכות גם פחות מ-8 סניטמטר? ומה הדין לגבי ציצית שכבר עשו את הכריכות והם פחות מ-8 סנטימטר? כבוד הרב!
תשובה: כל העניין הזה הוא לכתחילה מדין נוי מצווה ולא לעיכובא. בכריכות של הרמב"ם יותר קשה לעשות את זה.
שאלה: דיוק בשאלת פרוייקט השו"ת: 1. חברת פרויקט השו"ת מפיצה את התוכנה שלה גם בהתקן נייד (דיסק און קיי) כך שישנה אפשרות להתקין את התוכנה על מספר מחשבים ועל מנת להפעיל את התוכנה בכל מחשב פשוט צריך להכניס ולהוציא את ההתקן מהמחשב. התוכנה תפעל עד לכיבוי המחשב אא"כ יסגרו אותה ידנית. האם חבר שלי יכול לקחת את ההתקן הנייד ולהתקין את התוכנה על המחשב שלו ולהפעיל את התוכנה, ולהחזיר לי את ההתקן? מחד, הרי זה נעשה בלי פריצת סיסמאות וכו וגם ההתקן עצמו נשאר אצלי. מאידך, יוצרי התוכנה לא היו מרוצים מכך. 2. בישיבתנו נקנתה התוכנה פרוייקט השו"ת ברישיון לשימוש התלמידים בכל מחשבי הישיבה. לפעמים מערכת רשת המחשבים לא פועלת כראוי ולא ניתן להפעיל את התוכנה שקנתה הישיבה. האם הדין בסעיף 1 יהיה שונה, ואולי אז כן יהיה מותר לי להשתמש בהתקן שחבר שלי קנה לעצמו? כי אם הרשת של הישיבה לא הייתה קורסת כן הייתי משתמש באותה התוכנה בדיוק, רק זו שקנתה הישיבה. 3. לפעמים כשיש הרבה מחשבים פעילים על הרשת של הישיבה, והרשת עובדת כראוי אך בצורה איטית, האם ניתן לכתחילה להשתמש בהתקן של חבר שלי ולא בתוכנה שקנתה הישיבה? שוב, זו אותה התוכנה בדיוק. אלא שבהתקן תפעל יותר מהר מאשר זו שמותקנת ברשת הישיבה.
תשובה: 1. למטרה מסחרית אסור, למטרה פרטית מותר, אם כי אין בזה מידת חסידות. 2. לא נראה לי שצריך להחמיר בזה. 3. אם אתה רוצה להיות חסיד - אל תשתמש, אולם אם אתה צריך ללמוד תורה אז אל תחמיר על עצמך.
שאלה: תמ"א 38 על פי ההלכה: תמ"א 38 (תוכנית מתאר ארצית לחיזוק מבנים קיימים מפני רעידות אדמה) מאפשר חיזוק הבית המשותף כנגד רעידות אדמה ובנית ממ"ד בתוך כך, כך שהדיירים מרויחים גם שיפוץ וגם הגנה. אולם ישנם שכנים המתנגדים לשיפוץ מטעם נוחות (אינם רוצים לגור באתר בנייה), בהתנגדות זו הם מונעים את החיזוק. האם בהתנגדותם זו אין הם גורמים לסיכון השכנים? ומה עמדת הרבנים בכלל לגבי הבנייה לפי תמ"א 38? תודתי מראש לתשובתכם.
תשובה: אפשר לתבוע את השכנים המתנגדים לדין תורה.
שאלה: התנהגות האמוראים על פי הגמרא: הרב! בגמרא מופיעים סיפורים על התנהגות של אמוראים ותנאים שלפעמים נראית לכאורה תמוהה מאד. לדג במסכת שבת רב הגיע לבבל וקרנא שאל אותו כדי לבחון אותו ורב קילל אותו שיהיה לו בעיה בעין. או בהמשך, שמואל רצה לרפאותו ורב חשב שרצה לצערו ושוב קילל אותו. לפי מה שלמדנו ת"ח עובד ה תפקידו ללמד זכות על עמ"י ולכאורה רואים פה מידה של כעס נקמנות וכד. או במקרה שאחד האמוראים שם את רגליו שהיו מלוכלכות על המיטה של אחד האמוראים (של רבא אולי) והאמורא הקפיד וניסה לצער אותו בשאלות שהוא לא ידע תשובות על,הם. הייתי שמח להארות מה הסיבה שגדולים כאלו נהגו בצורה כזו.
תשובה: בדברים כמו אלו כדאי להסתכל בפרושי האגדות של חכמי ישראל: מהרש"א, מהר"ל, עין אי"ה, יערות דבש וכו'. בדברים כאלו שנראים בהשקפה ראשונה כתמוהים - וודאי שמסתתרים מאחוריהם רעיונות של ח. אין להעלות על הדעת שח התנהגו בצורה לא אלמנטרית, ולכן אין להבין דברים אלו כפשוטם. יש להסתכל איך גדולי ישראל ביארו דברים אלו.
שאלה: תרומות ומעשרות של אורח: לכבוד הרב אריאל, שלו וברכה, החכמת אדם בספרו שערי צדק, פרק ג סעיף כ"ג, כותב שלאורח מותר לאכול בחצר חברו. באיזה מקרה מדובר? האם כשבא אלי חבר או קרוב משפחה לחצר, מותר לו לאכול באופן ארעי ללא מעשר?
תשובה: הכוונה היא לפירות הגדלים בחצר שהוא קוטף אותם.
שאלה: קביעות פירות בתרומות ומעשרות: לרב יהודה עמיחי שלו וברכה, הרב מן ההר כתב (פורסם ב"התורה והארץ" ח"ב) שמי שגמר פירותיו למכור בשוק, נאסר באכילת ארעי. האם ערוה"ש במעשרות סימן צו סעיף ו, שכתב שזה שמוליך לשוק וגומר בדעתו למוכרם, זה עצמו הוי כקביעות. האם זה עולה בקנה אחד עם דברי הרב מן ההר?
תשובה: הרמב"ם (פ"ג ה"א-ה"ב) כתב: "ומשתגמר מלאכתן אסור לאכול מהן עראי, בד"א בגומר פירותיו למוכרן בשוק". ושני האחרונים שכתבת דעתם אחת, כמבואר ברמב"ם. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: קביעת מעשר במכונית: שלו וברכה, הרב עזריאל אריאל כתב לגבי קביעות מעשרות בהכנסת פירות למכונית, שעובדי פרדס קוטפים מספר תפוזים ומכניסים למכונית לשם אכילה במהלך הנסיעה, שמותר באכילת ארעי לאכול כמה תפוזים בלי להפריש תרומות ומעשרות, כי זה נחשב אכילת ארעי. האם יש מקור שאם הפירות לא ראו את פני החצר, מותר כמה תפוזים באכילה? הרי באכילת ארעי מתירים עד מקסימום פרי אחד, כי ב"דרך אמונה" מעשרות פ"ג הלכה יט, הביא מהחזו"א שאכילת קבע תלויה בהתנהגות קבע.
תשובה: עיין בתורה והארץ ח"ד עמ' 215 שכבר שאל שאלה זו הרב י. אפשטיין שליט"א. אולם לדעת הרב ע. אריאל שליט"א בתגובתו עמ' 216 כתב שלדעתו קביעות שאיננה בחצר אלא בגינה לפני החצר, הקביעות מוגדרת על פי דרך האוכלים, ומכיוון שנהג משאית לוקח מספר תפוזים לדרך אין זה קביעות אלא דרך ארעי. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: ריקוד והצגה של בנות עשרה בפני קהל מעורב: באולפנית טבריה, שבה אני מלמדת, הוחלט לאפשר לבנות להציג ולרקוד (וגם ללבוש מכנסיים חולצה מעט ארוכה) בפני קהל מעורב על סמך טענה שישנו פסק הלכה של הרב המתיר זאת. האם אכן הרב פסק כך? אשמח לקבל את תגובתו של הרב.
תשובה: אסור לנשים להציג אם ההצגה מיועדת לקהל מעורב. מה שהתרתי הוא כאשר ההצגה מיועדת לנשים, ובכל זאת נכנסו מעט גברים לאולם, ולא בשבילם הייתה מיועדת ההצגה. במקרה זה הבנות לא צריכות להפסיד בגלל אותם גברים ולכן אינם צריכות להימנע מלהציג.
שאלה: הכשרת מחבת טפלון פרווה: השתמשתי בבוקר בכף עץ לטיגון בשר במחבת בשרי. אחר כך ניקיתי היטב. אחרי הצהרים השתמשתי בו בטעות לטיגון במחבת פרווה. האם זה נקרא נ"ט בר נ"ט שלא הופך את המחבת פרווה לבשרי? ואם כן, האם ניתן להקל בהכשרה שלו בחזרה לפרווה למרות שהמחבת הוא טפלון?
תשובה: המחבת נשארה פרווה מכיוון שיש נ"ט בר נ"ט. כמובן שהיתר זה רק במקום שהכף היתה נקיה לחלוטין, בלי שאריות מאכל אפילו בחריצים. ר איתמר שמאי
שאלה: כתיבה בעט של העבודה: אני עובד באבטחה ואני צריך לרשום את כל מי שנכנס, אני מקבל עט מהעבודה, השאלה שלי היא, האם מותר לי להשתמש בעט הזה בשעות העבודה לעניינים פרטיים?
תשובה: לגבי שימוש של עובד בכלים של המעסיק לצורך שימושיו הפרטיים, מבואר בגמרא (בב"מ דף מא,א) שהדבר אסור והעושה כן נקרא שואל שלא מדעת שהוא כגזלן, ובמקרים מסויימים אף נקרא שולח יד. אמנם, בפשטות הדבר תלוי בדעת הבעלים, ואם הוא אינו מקפיד אז השימוש מותר. (ראה שבט הלוי חלק ד' סי' רכ'). ישנם דברים שאין דרך להקפיד עליהם כלל, ואז מותר להשתמש גם ללא רשות, כפי שכתב השו"ע (חו"מ סי' שנט סע' א) לגבי אדם שלוקח קיסם מגדר של חבירו כדי לחצוץ את שיניו. וכן מבואר בערוך השולחן שם בעוד דברים אחרים. בנידון שאלתך, נראה ששימוש מועט בעט זה דבר שאין דרך בני אדם להקפיד עליו, ולכן שימוש כזה מותר. אך אם השימוש הינו לכתיבה מרובה, בזה כן יש אנשים שיקפידו ולכן הדבר יאסר בלי קבלת רשות מהבעלים. הרב ניר סיני