LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: תפילה בזמן שסובלים מעצירות: הרב. מחילה על השאלה הלא נעימה. יש לי בעיה רפואית שגורמת לכאבי בטן, הרגשת מלאות בבטן, ועצירות. כמעט לפני כל תפילה אני הולך לשירותים, לפעמים יוצא, לפעמים יוצא מעט, ולפעמים בכלל לא. דבר זה מאוד מקשה עלי. השאלה שלי היא: א. האם אני צריך כל פעם ללכת לפני התפילה? ב. האם יש להתאמץ קצת בשביל להוציא אפילו קצת? אודה אם הרב יוכל לעזור לי.
תשובה: לשואל, ורפואה שלמה! במצבך המיוחד, כשיש רק "הרגשת מלאות" אין צורך להתפנות, ואילו כשאתה מרגיש צורך להתפנות - יש לעשות זאת, בלי להתאמץ להוציא מה שלא יוצא בקלות. אם גם זה מעורר קושי רב - ניתן להקל, אם אתה מרגיש שאתה מסוגל להתאפק במשך כשעה פלוס. אם אינך מסוגל להתאפק במשך זמן זה - עליך להתפנות מיד. הרחבה ומקורות: לשון ח : "הנצרך לנקביו אל יתפלל" (ברכות כג ע"א). הגדרת "נצרך לנקביו" איננה "הרגשת מלאות" אלא "צורך להתפנות". אמנם לכתחילה ראוי להתפנות לפני התפילה גם כשיש רק "הרגשת מלאות", כדי לעמוד לפני המלך בהרגשה של גוף נקי (בית חדש, או"ח סימן צב), אבל החובה להתפנות היא רק כאשר יש הרגשה שהפסולת עומדת לצאת (כך כתב הרב ואזנר שליט"א, קובץ 'מבית לוי' חלק יא עמ' סז). ובמצבך, שיש לך תחושה קבועה של מלאות, יש להקפיד על החובה ולוותר על מה שראוי לכתחילה. לכן, גם אינך צריך להתאמץ שיצא עוד קצת, אלא להוציא את מה שיוצא בקלות. לגבי מי שצריך להתפנות אבל מסוגל להתאפק, נאמר בגמרא (ברכות כג ע"א) חילוק: מי שנצרך לנקביו ו"יכול להעמיד עצמו   להתאפק  עד פרסה"  כשעה פלוס של הליכה, - תפילתו תפילה, ואם אינו מסוגל להתאפק - תפילתו תועבה. לפי גרסת רש"י והרי"ף שם, במצב שבו ניתן להתאפק מותר להתפלל לכתחילה, אולם לפי רוב הראשונים הדבר אסור לכתחילה אלא שבדיעבד הרי זו תפילה. בשעת הדחק הקלו המגן אברהם (סימן צב סק"א) והמשנה ברורה (שם סק"ה) לסמוך על דעת הרי"ף (המקרה שדנו בו הוא כשאם ילך להתפנות כעת יעבור זמן התפילה, והורו שעדיף שיתפלל כעת). ומצאתי ראיה לדעת הרי"ף מהירושלמי בברכות פ"ב ה"ג: "אמר רבי אלכסנדרי: 'שמור רגלך כאשר תלך אל בית האלקים' - שמור עצמך מן הטיפים היוצאות מבין רגליך. הדא דתימר בדקים, אבל בגסים אם יכול לסבול - יסבול". משמע בפירוש כרש"י והרי"ף, שמי שיכול להעמיד עצמו מותר. לכן, אם גם הרגשת הצורך להתפנות גורמת לך קושי רב, יש להקל בשעת הדחק להתפלל גם אם אתה צריך להתפנות, אם לפי הרגשתך אתה מסוגל להתאפק במשך כשעה פלוס. אולם, אם אתה מרגיש צורך דחוף להתפנות - אין להתפלל כך.
שאלה: תוכחה בימינו: כבר נכתב בגמרא כי אין היום מי שיודע איך להוכיח ואין מי שיודע לקבל תוכחה. מאידך גם ידוע שמצווה להוכיח כדי למנוע חילול ה. גם ראיתי שאומרים כי כיום הדרך לקירוב היא לא בתוכחה אלא רק בדוגמא אישית. אשמח לסדר בדברים.
תשובה: למרות שאיננו יודעים להוכיח כראוי אין זה פוטר אותנו מהמצוה ויש להשתדל לעשותה בנחת ובהסברה טובה ולקוות שתועיל. כמובן שגם דוגמא אישית עוזרת אבל אין זה די ויש צורך גם בדיבור נעים ומסביר את חשיבות הדרך הטובה.
שאלה: פתיחת גפילטא פיש בשבת: 1. האם צנצנת של "גפילטא פיש" צריכה פתיחה בשבת כמו קופסת שימורים (או שהפקק כבר היה בר שימוש לפני הפתיחה, רק שהוא מחובר)? 2. אבא שלי נוהג לעמוד כל הקידוש בליל שבת והוא מתארח אצלנו הרבה, האם לנהוג כמותו, כדי לכבד אותו או כפסק הרב (לשבת באמצע)? 3. האם אפשר שהבן שלי יהיה עם טלית מהבר מצווה למרות שלא נהוג כך במשפחתנו?
תשובה: 1. זה לא נקרא שינוי בגוף החפץ, כמו קופסת שימורים, ולכן אין דין מיוחד בשבת לגביה. 2. גם בפני אבא אפשר לשבת באמצע. 3. אין למנוע זאת אם הוא רוצה.
שאלה: להרוג יתוש בשבת: מה אפשר לעשות בשבת כאשר יש יתוש שעושה צער גדול (חוסר שינה כמעט מוחלט) ואין חדר אחר לישון בו? האם אפשר לצוד להרוג? (כדעת המרדכי ור"ת)
תשובה: להרוג בעל חי משום צער זו בעיה. למרות שזו מלאכה שאינה צריכה לגופה (כי הוא לא צריך את גוף היתוש) להרוג זה חמור. ניתן לגרשו עם מגבת או משהו כזה. ניתן גם לרסס על ידו באויר החדר ולא עליו ישירות.
שאלה: משמרות צניעות בשער האולפנה: הבוקר חזיתי בתופעה מוכרת, אך מטרידה. מספר לא מבוטל של בנות אולפנא, עוצרות בפתח האולפנא, ממש ממש לפני השער. הן פותחות את התיק באמצע הרחוב ושולפות חתיכת בד מרוטה. לקח לי חצי דקה להבין שמדובר בחצאית, שנלבשת מעל החצאית (?) הקיימת, ומאריכה אותה לאורך הנכון, לפי הגדרות האולפנא וההלכה. לראות את זה בעיניים זה מטריד. אני מבין למה האולפנא דורשת חצאיות ארוכות. אני בעד שיהיה קוד לבוש, ואני גם בעד שבנות יתלבשו באופן צנוע והלכתי. אבל. אני רוצה להאמין שליהדות יש הרבה יותר מה להציע מאשר אורך חצאית. ונשאלת השאלה- האם בנות האולפנא נתבעות לעטות על עצמן עוד דברים טרם ייכנסו בשעריה? אולי לדוגמא, היה צריך להעמיד שומר בכניסה לאולפנא- ולוודא שאין אף תלמידה שנכנסת ללא חיוך? אולי היה אפשר להקפיד שאף אחת לא תכניס אוכל עם צבעי מאכל? אולי היה אפשר להקפיד שכולן יצטרכו לומר פרק תהילים לרפואת מישהו בכניסה? אולי היה אפשר לדרוש מהן לאסוף 3 פרטי זבל מהרחוב לפני הכניסה לאולפנא, כדי לעזור לנקות את הסביבה? אולי היה נכון לדרוש מהן לומר מילה טובה על חברה בכניסה לאולפנא? אני חושבת שבתי הספר לא מבינים עד הסוף את המשמעות של המדדים שהם מציבים, במודע או שלא במודע. מדד הצניעות הוא קריטי, לעניות דעתי. אבל אסור, פשוט אסור לנו שהוא יהיה המדד היחיד, או העיקרי. ותלמידה, שצריכה כל בוקר, בכניסה לאולפנא, להוציא מהתיק חצאית וללבוש- כנראה מתחנכת, שזהו המדד העיקרי.
תשובה: אני לא מכיר את האולפנה ואני מניח שלא כל הבנות לובשות את החצאית רק לפני שער האולפנה. אני גם לא יודע מה מכלול הערכים שמודגשים באולפנה. אני מניח שגם באולפנה יש מישהו שמבין בחינוך, אחרת מדוע הורים שולחים לשם בנות, שישלחו את בנותיהם למקום שמבינים בחינוך. את צודקת שלא הכל תלוי בצניעות חיצונית אולם מאידך צריך לשים לב שיש לנו מאבק גדול כנגד התרבות החיצונית המערבית, שהיא לצערנו חביבה גם על הציבור שלנו. זו החולשה שבנו ובנושא זה יש לנו התמודדות גדולה. מדוע שבנות יתלבשו כמו גויות. ישראל במצרים לא שינו לבושם וזה מה ששמר עליהם ועמד להם בעת הגאולה. הלבוש הוא הקוד התרבותי שלנו. אנו רוצים לבוש ישראלי, גאווה יהודית. אנו רוצים להתנקות מהחולשה של השפעת הגויים עלינו. בשער האולפנה אנו מכריזים שלא לונדון ולא פריז הם השער להיכנס לבתי החינוך שלנו.
שאלה: כשרות "מועצה דתית בקעת הירדן"   פלואוריד בטיפול שיננית: א. לפני פסח קניתי תמרים מזן מג הול שכתוב עליהם "בהשגחת מועצה דתית בקעת הירדן". ברצוני לשאול, האם קיימת כזאת כשרות והאם ניתן לסמוך עליה לעניין תו"מ? (באריזה זו היה רק הכשר זה, אולם ראיתי את אותה אריזה משווקת עם כשרות הבדץ העדה החרדית בלבד וראיתי גם את אותה האריזה משווקת עם כשרות שלישית שאינני זוכר את שמה) ב. הייתי בשיננית עם הילדים ובסוף הטיפול השיננית שמה לילדים פלואוריד על השיניים. לפלואוריד היה טעם(אינני יודע כיצד קוראים לו). האם זה כשר? תזכו למצוות!
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה, לבקעת הירדן מונה הרב של מעלה אפרים, הרב מנחם גליצנשטיין שליט"א נייד: 0505250568. אפשר לברר אצלו את כל הפרטים. לכתחילה צריך כשרות לדבר שמכניסים לפה ונהנים מהטעם אף שהוא לא נועד לאכילה, כגון: משחת שינים או פלואוריד. יש לברר את הכשרות אצל השננית. הרב חגי בר גיורא
שאלה: המורה גערה על חצאית צנועה : הגעתי לכיתה עם חצאית מאופנת "ג ודי". זו חצאית בעצם לכל דבר, עם המשך של כמעיין מכנס למטה. המורה כעסה וקראה לי לצד והסבירה שהחצאית "מזעזעת, ונראית כמו מכנס", ושאסור לי להכנס כך לכיתה. אבי מורי הוא גם רב, והתיר לי ללכת עם החצאית. ונפגעתי מהמורה. האם יש בעיה בחצאית מבחינה חברתית? מותר לבוא איתה בכל זאת לאולפנה? או שמא צריך לכבד ולקבל את חומרת המורה? אשמח מאוד לתשובה. מה עושים?
תשובה: הנושא של לבוש לא נוגע רק למבט הלכתי נקי. מדובר גם על תרבות ומה כל דבר מייצג. כנראה בעיני המורה סוג כזה של חצאית מסמל סגנון שמוביל ללבוש שמושפע מהתרבות הגויים, מהתרבות המערבית. במסגרת הבית ספרית כדאי להתלבש כפי מה שקובעים בבית ספר. בביתך תלכי לפי מה שנראה בענייך כלבוש יהודי צנוע.
שאלה: ניקוי נעליים במגבונים בשבת: התלבטתי בשבת האם מותר לנקות עם מגבונים כתם לבן שיורד בקלות עם מגבון (הנעליים הן נעלי עור)?
תשובה: אם זה יורד ללא שפשוף אפשר להקל.
שאלה: ילד קטן מדליק בשבת: אחרי כניסת שבת נפל החשמל. אין אוכל. אין תאורה.האם מותר ע"י תינוק להדליק את המתג? ואם כן, באילו תנאים?
תשובה: אם זה לפני ששקע השמש- וודאי שמותר לתת לתינוק. לאחר מכן- זו בעיה. ספק דאורייתא. ניתן ע"י גוי. באופן כללי, ניתן להשתמש בקטן אם זה גם לצורכו של הקטן (לדוג' אם אוכל זה גם לצורכו), אך לא באיסורי תורה.
שאלה: פירוש משניות מפרקי אבות: שמעון הצדיק היה משיירי אנשי כנסת הגדולה. הוא היה אומר, על שלושה דברים העולם עומד--על התורה, ועל העבודה, ועל גמילות החסדים. א,יז יח רבן שמעון בן גמליאל אומר, על שלושה דברים העולם קיים--על הדין, ועל האמת, ועל ה מדוע הוצרך הכתוב לכתוב על שלושה דברים היה אפשר לכתוב העולם עומד--על התורה, ועל העבודה, ועל גמילות החסדים ללא על שלושה דברים? אשמח לשמוע את דעתך.
תשובה: לשואל בדומה לשאלתך שואלים ח במקומות שונים ומשתמשים בניסוח הבא: "מניינא למה לי?". בעקבות שאלתך עיינתי במפרשים שונים על מסכת אבות ובאמת לא מצאתי מי שמעורר שאלה זו. לעניות דעתי ניתן לומר ששמעון הצדיק (פ"א, מ"ב) מבקש להדגיש כי העולם עומד על שלושת הדברים האמורים יחד, ואם אחד מהם חסר אין לעולם עמידה. לולא המילים "על שלושה דברים העולם עומד" היינו עלולים לחשוב שכל אחד מהדברים האמורים מסוגל להעמיד את העולם לבדו. מעין זה נאמר גם ביחס לדבריו של רבן שמעון בן גמליאל בסוף הפרק (מי"ח). נאמנה
שאלה: לשלוח מכתב אבוד למי שלא גר בבניין: אם אני רואה בתיבת דואר מכתב של משהו שכבר לא גר בבנין,אני חייב לשלוח לו את המכתב הזה מדין השבת אבידה?
תשובה: אם נראה שהמכתב שווה פרוטה לשולח, חלה חובת השבה, ומספיק לשלשל אותה לתיבת דואר מרכזית ולרשום עליה שלא הגיעה ליעדה, ובמקום שרגילים להניח מכתב שלא הגיע ליעדו על תיבת הדואר של הבניין והדואר לוקח אותה, מספיק לעשות כן אם המקום משתמר. במקום שיש ספק האם המכתב שווה פרוטה, הדבר תלוי במחלוקת הראשונים איך לנהוג בדיני ספק באבדה, וכיון שאפשר להשיבה ללא עלות, ראוי להחמיר בעניין. הרב מרדכי גרוס.
שאלה: תרומות ומעשרות מפירות ארץ ישראל: מעשר על פירות מארץ ישראל. תרומה - יותר מאחוז. מעשר - האם צריך להפריש כיום 10 מהפירות שנקנים מתוצרת הארץ. או האם מכיון שאינם יכולים (לדעות המיקלות וסוברת שעל הלוי נטל ההוכחה) להוכיח, זה כלול ב יותר מאחד ממאה שהפרשתי ואמרתי עליו את הנוסח? --- האם למעשה מפרישים רק יותר מאחד ממאה, או שבנוסף לזה יש גם מעשר (10?)
תשובה: וברכת ד' א. לפי כל הדעות יש להפריש עשירית מעשר ראשון, וזאת היא אמירה המתבצעת בשעת ההפרשה. בפשטות יש גם לתת את המעשר ראשון ללוי, וכפי שהיה מנהג ירושלים עד לפני כחמישים שנה, ויש מי שמקל רק לגבי נתינה. לכן לעולם ההפרשה צריכה להאמר והיא לא כלולה בדברים אחרים. ב. מפרישים גם מעשר ראשון, אלא שלעניין התחשיב של 10  יש מקילים ועושים תחשיב נמוך מעשירית. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: ראיית הבורא גורמת לחיי נצח?: ומבורך! אני רוצה הסבר לפסוק " לא יראני האדם וחי", ומה הסיבה שמי שכן זוכה לראות את הבורא חי לעולם כפי שמצטט ספר תיקוני הזוהר הקדוש. באחד מהתיקונים בתוכו "דאם זכה שיראני וחי לעולם"? אפשר הסבר לתופעה? אין כאן סתירה.? ראיית הבורא יכלה להקנות לאדם חיי נצח? את משה רבינו הזהיר הבורא שלא יוכל להשיג אותו יותר מהשיעור ההתגלות. אבל בכל אופן. למה ראיית הבורא יכלה להקנות לאדם חיי נצח. את זה לא הבנתי יש לכך סיבה?
תשובה: אין להעלות על הדעת ראיה של הבוראכיון שאין לו גוף ולא דמות הגוף, וכשנזכרת המילה "הראיה" משמעותה היא הבנה או השגה כמו 'דבריך נראים לי'. וזהי כוונת תקוני הזוהר להשגת האמונה בד' בשלימות. ומי שזוכה לאמונה שלימה בכל אורחות חייו הוא זוכה להעשרת החיים עד שהקטנות המגושמת הקשורה בתאוות ויצרים נעלמת ובזאת הוא זוכה לחיי נצח. וכדאי ללמוד בהקשר לכך את הפרקים האחרונים בהקדמת הרמב"ם למסכת אבות.
שאלה: להאכיל בע"ח בשר ודגים: האם יש שום סכנה לחיית מחמד אם יאכל בשר ודגים יחד?
תשובה: אין לחשוש, טיבעם שונה.
שאלה: מי צריך להיות עם השיפוצניק - השוכר או המשכיר: שוכר שיש לו חור בצנרת הבית בביתו ויש נזילה לשכן למטה, והמשכיר מודה שהוא צריך לשלם ואף מזמין מישהו לתקן. הפועל צריך לתקן במשך כמה ימים וצריך שמישהו יהיה איתו בבית. השוכר אומר, שהמשכיר צריך להיות אתו, ולו זה גוזל הרבה זמן. המשכיר אומר שהוא גר רחוק. מי צודק? והאם יש הבדל בדין אם הנזילה נעשית גם בלי השימוש של השוכר או שהנזילה נעשית רק כאשר הוא משתמש במים?
תשובה: המשכיר דירה מתחייב להמציא לשוכר בית כדרך העולם, שאינו מזקיק שומר שיישאר בבית במשך מספר ימים, מאידך מקובל שהשוכר מתחייב לאפשר לפועלים להיכנס ולבצע תיקונים נצרכים, ונראה שמקובל שבכלל התחייבויות השוכר, אף להישאר בבית למספר מצומצם של ימים, כל עוד זה לא גורם לו להפסד עבודה או טורח ומאמץ דומה, ולכן אם השוכר יכול לדאוג בנקל שיישאר אדם בביתו לימים מספר, הדבר מוטל עליו, אך אם הדבר מפסיד אותו ממלאכתו או גורם לו טורח ומאמץ, המשכיר מחויב לדאוג לאדם שיישאר בבית השוכר למשך התיקון שאורך מספר ימים. הרב מרדכי גרוס.
שאלה: כפית חלבית שערבבו בה חתיכות בשר: ספרדי בחש בכף חלבית בת יומא חתיכות בשר חמות שהיו בכלי שני. האם מותר לדעת מרן השו"ע?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה, אם תחב פעם אחת את הכף בסיר של הבשר כלי ראשון ויש פי 60 בשר מהכף - הבשר מותר ויש להכשיר את הכף. אם תחב את הכף 2 פעמים צריך לפי השו"ע פי 120. אולם אצלנו מדובר שהבשר היה בכלי שני וידועה המחלוקת אם גוש מבשל בכלי שני שעל פי הרמ"א - לא מבשל ועל פי הים של שלמה - מבשל והש"ך פסק כמותו אולם הט"ז חילק שזה רק כאשר היה גם לחץ של סכין, ואילו אצלנו לא היה ולכן המקל יש לו על מי לסמוך. הרב חגי בר גיורא
שאלה: תיקון פ"ד תעניות: לרב אני חזרתי בתשובה אני מעוניין לעשות תיקון לחטאי נעורים ורציתי לשאול כמה שאלות. א- בנאדם שאין לו ממש יכולת כספית לפי כמה ליום צריך להפריש נניח לפ"ד תעניות? ב- בספר רוחות מספרות של רבי יהודה פתייה הוא טוען שם שחכם יוסף חיים אומר שאם בנאדם חטא באותו חטא הרבה פעמים די לו בתיקון אחד.מה עוד שהוא טוען גם שאם בנאדם חטא בכמה חטאים שונים אבל כולם נוגעים לאותו איבר שבו הוא חטא די לו בתיקון לחטא החמור מכולם!. כמו שאומר הארי הקדוש שהתיקון זה תענית לילה ויום שאפשר לעשות אותם עד 3 פעמים וואת השאר להפריש לצדקה כמו שהארי סידר בסיפרו.האם טענות אלה באמת כך? או שלא הבנתי כראוי?. על תשובתך
תשובה: ב"ה לך יקירי. שמחתי מאוד לקרוא שזכית לחזור בתשובה, זה ממש נפלא. אברך אותך שתזכה תמיד להמשיך ולהתקדם, תמיד להמשיך ולגלות את העונג הנפלא של הקשר עם אבינו שבשמים, ותמיד מתוך שמחה ואושר. אחד מהדברים החשובים בכל תהליך של תשובה הוא השמחה. האדם שחוזר בתשובה צריך להיות שמח. לשמוח בזכות הגדולה, לשמוח במעשים הנפלאים שזוכים לעשות אותם, במצוות הגדולות, בכל רגע של לימוד תורה. פעמים שאדם דואג מאוד על מה שהיה לו בעבר, ולכן הוא מתחיל להתעסק עם תיקון העבר, קודם שהוא מבוסס די הצורך בשמחה של התורה והמצוות, ואז העיסוק הזה שובר את האדם. לכן מלמד אותנו רבי ישראל בעל שם טוב זצ"ל שנאמר סור מרע ועשה טוב, שהאדם צריך להסיר את עצמו מהעיסוק ברע ולעסוק בטוב. היו מגדולי ישראל שאמרו שלימוד התורה והעמל הגדול בתורה מכפר על האדם. בפרט כשאדם עושה חטאים בלי להבין ובלי לדעת שהדבר לא טוב ולא נכון. לכן, אם באמת אתה מרגיש כולך שמח וכולך עסוק בטוב, והעיסוק בתיקון העבר לא יפגע בך כלל, תוכל לעסוק גם בתיקונים כאלו, אך אל תשקע בהם, עשה אותם מהצד, ממש במינון לא גבוהה. לגבי כל הפרטים של התיקונים, אני מציע לך לפנות לישיבת נהר בירושלים ושם לדבר עם ראש הישיבה והוא ידריך אותך בעזרת ה'. שתהיה לך המון המון הצלחה, ואשמח לעזור עוד בכל מה שאוכל. הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: לימודי רפואה לכהן: הרב בתשובתו כותב "מומלץ" האם מכך ניתן להבין שאין איסור גמור אלא זה רק עדיף? בנוסף האם הרב יכול בבקשה להגדיר את זה האם זה לכתחילה דיעבד שעת דחק וכו? ניתן לסמוך על ההיתר של הרב גורן זצ"ל? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "לימודי רפואה לכהן"
תשובה: הבעיה היא גם עצם העבודה בבי"ח כשא"א להימנע מנפטרים כל יום. יש מקצועות בביולוגיה הגובלים ברפואה ותורמים לאנושות לא פחות אם לא יותר מאשר הרפואה עצמה, בהם אין צורך להימצא עם מתים. לכך נוצרת.
שאלה: נישואין עם גרוש עם ילדים: אני מתחתנת עם בחור גרוש שיש לו שני ילדים. האם מותר לילדים שלו להיות איתנו מתחת לחופה? שמעתי שיש איסור בעניין הזה שיהיו נוכחים בחופה. האם יש הלכה בעניין? אשמח לקבל תשובה.
תשובה: נוהגים שילדים מנישואין ראשונים לא נמצאים בחתונה בשביל לתת לזוג החדש התחלה חדשה משלהם ללא העבר האישי של כל אחד. אולם זה מנהג ולא הלכה ולכן, אם זה חשוב מאוד או שמשהו יפגע, ניתן לילדים להיות בחתונה השניה של הוריהם. בכל מקרה, שלא בחופה אלא באולם עצמו, אם זה חשוב לכם, הם בוודאי יכולים להיות.
שאלה: אבל אסור בשמחה: אבל אסור בשמחה על אב ואם כל יב חודש. כל שמחה?
תשובה: מותר לו להיות שמח, אך אסור להשתתף בשמחות, כולל איסור שמיעת מוזיקה.
שאלה: הזכרת נשמות בימים שאין אומרים בהם תחנון: אני יודע כי שורת הדין היא שלא אומרים הזכרת נשמות ביום שלא אומרים תחנון. אך בבית הכנסת בו אני מתפלל ישנם רבים שהעניין מאד מפריע להם (במיוחד בחודש ניסן, תחילת סיון וסוף תשרי) שבמשך מס שבועות א"א להזכיר נשמות ויש להם קרובים להזכירם. האם בכל זאת יש על מי לסמוך ולאפשר להם או שצריך לעמוד על המשמר ולא לאפשר זאת? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "הזכרת נשמות ויציאה לבית החיים"
תשובה: אם אסור אין האזכרה מועילה לנשמות הנפטרים, א"כ מה התועלת באזכרה? אפשר להזכיר ביזכור בשביעי של פסח.
שאלה: הסיבה ללבישת גרביונים :! אני בת 14 וחצי ואני בחורה דתיה לאומית שמתלבשת צנוע - חצאית שעוברת ברך ולא גבולית, חולצה עם שרוולים ארוכים, חולצות סגורות, שיער אסוף. שמעתי בשבוע האחרון שמעתי כל מיני שיחות על לדו'ג : מדוע דתיים לאומיים שומרים מצוות אבל לא מתלבשים צנוע וזה לא כ"כ נכון כי לא כולם ככה. שמעתי מדוד שלי, שהוא בחור ישיבה, שהצניעות חשובה כי בנים נמשכים להסתכל על בנות והבנתי את הנושא, אבל לא הבנתי למה צריך ללבוש גרביונים! האם תוכל בבקשה להסביר לי?
תשובה: הצניעות נוגעת לכך שאדם לא מבליט את הצדדים החיצוניים של החיים שלו אלא את הלב הפנימי. יש צניעות של הלב שהיא העיקרית. יש צניעות של המעשה שנוגעת ללבוש. אדם צריך להיות שמח בלבוש שהוא מתלבש ובכך שהוא צנוע. בכל חלק מהגוף חכמים קבעו מה נחשב צנוע. בנוגע לרגליים לפי חלק מהדעות צריך לכסות עד כף הרגל ולא רק עד הברכיים. מהברכיים עד כף הרגל במקום לשים חצאית אפשר לשים גרביונים. אם לובשים חצאית ארוכה עד כף הרגל לא צריך מצד ההלכה ללבוש גרביונים. אולם מלבד הלכה יש מנהג קהילה. אם את בקהילה שנוהגים ללבוש גרביונים אזי לא פורצים מנהגי ישראל.
שאלה: תקיעת שופר במתן תורה: כתוב בספר שמות "במשוך היובל המה יעלו בהר". הבנתי שמדובר בשופר של אילו של יצחק, לפי רש"י. שאלתי היא, מי בדיוק תקע בשופר זה בזמן מתן תורה?
תשובה: לשואל בשאלה מי תקע בשופר זה נחלקו רבותינו הראשונים: לפי רש"י "במשוך היובל" הוא קול השופר שעליו נאמר "וקול שופר חזק מאד", "קול שופר הולך וחזק מאד", ואם כן הקב"ה הוא התוקע. (ראה דברי רבנו בחיי המבאר כי אמנם האיל הוקרב עולה, ועולה כולה כליל, אלא שהחזירו הקב"ה להווייתו הראשונה. ראה גם "שפתי חכמים" אות ט). אך רס"ג אבן עזרא וחזקוני סוברים שקרן היובל שבפסוק זה - משה רבנו תקע בה כדי להתיר את העליה על ההר. נאמנה
שאלה: אשמח לעזרה בשאלות האלה: לרב 1.מהי הסיבה שבגללה רצה פרעה לרדוף אחרי העם מהי הסיבה שהתחרט? 2.מי סיפר לפרעה שעמ"י ברח?למה אמרו לו כי הוא ברח הרי זה לא נכון? 3.לא כתוב בתורה (בפשט) שפרעה עשה איתם הסכם לחזור אחרי 3 ימים אז מהיכן המקור? 4.למה פרעה הכין את רכבו הרי היו לו הרבה עבדים שיכלו להכין את רכבו? 5.כמה יצאו עם פרעה להלחם? 6.מזה רכב בחור? 7.מי הם השלישים?למה פרעה לוקח אותם איתו? 8.למה התכוון פרעה שאמר :"מה זאת עשינו כי שלחנו את ישראל מעבדנו" מדוע פרעה מגיב כך?
תשובה: לשואל אשיב לשאלותיך, בעניותי, לפי סדרן: תשובה 1: רש"י (שמות יד, ה) מביא שני טעמים לחרטתו של פרעה והחלטתו לרדוף אחרי ישראל: (א) כיון שהסתיימו שלושת הימים שקבעו ללכת ולשוב וראו המצרים שישראל אינם חוזרים למצרים, באו והגידו לפרעה, והחליטו הוא ועבדיו לרדוף אחריהם. (ב) פרעה ועבדיו היו מוטרדים מהכלים שהושאלו מהם על ידי ישראל. בעל "לבוש האורה" מבאר שלבם ופיהם של פרעה ועבדיו לא היו שווים. לכן אמר הכתוב "ויהפך לבב פרעה ועבדיו", כי בלבם היו מצטערים על הממון, והוסיף הכתוב "ויאמרו מה זאת עשינו כי שלחנו את ישראל מעבדנו", כי בפיהם אמרו שתכלית רדיפתם היא להשיבם להיות להם עבדים. תשובה 2: לפי רש"י (ע"פ ח ) פרעה שלח מרגלים (איקטורין) שילוו את ישראל ויבדקו שאכן בכוונתם לחזור כעבור שלושה ימים. משלא חזרו, הודיעו המרגלים לפרעה כי ישראל ברחו. תשובה 3: ראה שמות (ג, יח  ה, ג  ח, כג). תשובה 4: פרעה לא חיכה שיחזק ה' את לבו - מיד כששמע שברח העם "ויאסר את רכבו ואת עמו לקח עמו"   אכול שנאה הזדרז אל אורוות המלכות ופסח על-פני עבדיו הרבים, כמבואר במכילתא (פרשה א) - ויאסור את רכבו - הוא בידו אסרו, דרך מלכים להיות עומדים ואחרים מציעין להם, אבל כאן הוא בידו אסרו, כיון שראו גדולי מלכות שהוא עצמו מציע, עמד כל אחד ואחד והציע לעצמו. דברי המכילתא מובאים ברש"י על פסוקנו (יד, ו), אלא שרש"י השכיל לתמצתם בשתי מלים קצרות: ויאסר - הוא בעצמו. כדאי לראות בהקשר זה את דברי ח הנפלאים בבראשית רבה (נה, יא). תשובה 5: מלבד מרכבתו, לקח עמו יחידה מובחרת של שש מאות רכב. מלבד זאת לקח את כל המרכבות המצויות במצרים ועל כל מרכבה ומרכבה עמדו אנשי צבא מיומנים שתפקידם היה לירות חיצים מתוך המרכבה הנוסעת (יש מפרשים שבכל רכב היו שלושה חיילים). כך לפי שמות (יד, ז). תשובה 6: בחור פירושו: נבחר, מעולה (רש"י. וראה גם שמואל ב' י, ט). תשובה 7: השלישים אלו שרי הצבאות (רש"י), וישנם פירושים נוספים: אנשי צבא מיומנים שתפקידם היה לירות חיצים מתוך המרכבה הנוסעת, בכל רכב היו שלושה חיילים, ועוד. תשובה 8: ראה מה שהשבנו בתשובה 1. נאמנה
שאלה: מסכת עירובין: למדנו במסכת עירובין דף נא עמוד א אמר רבא והוא דכי רהיט לעיקרו מטי רציתי לדעת מה שאמר רבא זה רק אם הוא יכול להגיע ממש אל מקום שביתתו או גם אם הוא יכול להגיע בקו אוירי זה טוב?
תשובה: לפי הגמרא משמע שיש לו אפשרות מעשית להגיע בריצה למקום.
שאלה: מדיח כלים - פרווה ובשרי: אשמח לדעת האם וכיצד ניתן להדיח כלים בשריים ופרווה במדיח, כך שכלי הפרווה לא יהפכו לבשריים?
תשובה: אין להדיח ביחד. אלא לפני הסתמי לנקות את המדיח ולהדיח אותו הדחת סרק.
שאלה: הפטרה פעם שניה: אדם שהתפלל במנין ושמע קריאת התורה והפטרה, ומבקשים ממנו לעלות למפטיר ולקרוא הפטרה במנין שני, האם הדבר אפשרי? במידה וכן, מה הדין אם גם עלה למפטיר במנין הראשון וקרא את ההפטרה בעצמו, האם גם במקרה כזה ניתן לעלות למפטיר ולקרוא את ההפטרה שוב, לאור בקשת הקהל?
תשובה: מותר לעלות פעמיים לתורה, לקרוא את ההפטרה ולברך פעמיים, כי הוא מוציא את הציבור. לו יצוייר שאדם שמע את הקריאה באותו יום, ונקלע למקום שלא יודעים לקרוא - מותר לו לקרוא להם מדין ערבות, כמו שופר ומגילה.
שאלה: שמירה על שנת השמיטה בתנאי: בתורה כתוב ש-אם נשאל "מה נאכל בשנה השביעית " ה מבטיח ".וציויתי את ברכתי בשנה השישית". מדוע אין אנו מתנים את שמירת השמיטה בקבלת יבול בשנה השישית ל-3 השנים הבאות, הרי התורה מבינה שאדם צריך לאכול ולהתפרנס והתורה בעצמה מעלה את השאלה המתבקשת. ואז הכל פשוט לחקלאי, אם יקבל בשנה השישית יבול פי 3, שישמור את השמיטה, ואם לא, שלא ישמור?
תשובה: וברכת ד' ההבטחה של "וציותי את ברכתי" שייכת רק כשהשמיטה נוהגת מדאורייתא, אבל כשהשמיטה רק מדרבנן אין הבטחה של הקב"ה. חג שמח בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: חוזר בתשובה שהוריו מתנגדים שיטבול את הכלים: שאלני חוזר בתשובה בתחילת דרכו שהוריו מתנגדים שיטבול את כלי הבית, מה לעשות הוא קנה כלים משלו אך הוריו רוצים שיאכל דווקא מכלי הבית? האם אפשר לסמוך על הדעות שכל חברה בע"מ אין לה גדר של בעלים, ולכן חברה בע"מ שמוכרת כלים שזה המציאות כאן, לא נחשבת בבעלות גמורה של הגוי? כי לגבי טבילת כלים צריך שיהיה דומיא דכלי מדין כמו שכותב התוספות דף עה:, שאף אם אומן קונה בשבח כלי וחשיב כלי דגוי, מ"מ פטור מטבילה לפי שצריך שם בעלים גוי כמו בכלי מדין. מה דעת הרב?
תשובה: וברכת ד' כל דבר שאפשר לאכול ביד ללא צלחת יכול להשתמש בכלים הלא טבולים, ישתדל להשתמש בחד פעמי בדברים שאין אפשרות לאכלם בלא כלי (כגון: שתיה, מרק וכדו'). כל חברה בע"מ יש אחריות מנהלים, אין אחריות כללית שאינם חייבים להביא מהבית כספים וכדו' אם חלילה פושטים את הרגל, אבל בודאי שיש אנשים שהם בעלי החברה לניהול (קניה ומכירה) ואם הם גויים אין להקל. יש מקום קצת להקל בריבית משום שאין שם אחיך, אבל גם זה לא ברור, ודין מיוחד. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: אבל וברית מילה של נכד: כיצד ינהג אבל בברית מילה של הנכד? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "אבל אסור בשמחה"
תשובה: השתתפות סב בטקס ברית המילה מותר לכל הדעות והמנהגים. השתתפות בסעודה (בלי כלי נגינה), הספרדים מקילים (כדעת הב"י והסמ"ג ילקו"י הלכות אבלות לח,כה נחשב כס"ס א. שלא אסרו להכנס לסעודת מצווה ואם תאמר גם סעודת מצווה אסור, סעודת ברית אין בה שמחה יתירה משום צערא דינוקא). תנוחם מן השמים.
שאלה: שהחיינו על בגדי עבודה: האם צריך לברך שהחיינו על בגדים שקבלתי מעבודה כמאבטח? הבגדים מיועדים לשימושי ואיני צריך להחזיר אותם.
תשובה: לשואל, ברכת "שהחיינו" על בגדים נאמרת רק על בגדים שלבך שמח על קנייתם או קבלתם (משנה ברורה סי' רכג ס"ק יג). הדבר תלוי בהרגשתך, האם אתה שמח ונהנה במיוחד מן הבגדים הללו (כמדומני שבדרך כלל התשובה שלילית, אבל זה תלוי בך אישית).
שאלה: עוברי דרכים וארבעת המינים: מה דינו של מי שנכנס למצב של עובר דרכים לפני חג סוכות - האם מלבד סוכה הוא פטור גם מארבעת המינים? ובמידה שאינו פטור: אם ייצא לדרך כשבוע-שבועיים לפני החג (ואין טעם בקנייה מראש במצב כזה כי המינים יהרסו בינתיים), האם עדיין יש אחריות וצריך לדאוג לפחות לחלק מהמינים, או שבמקרה כזה כן יש פטור?
תשובה: : אין פטור של עוברי דרכים בד' מינים. אם יש דרך לדאוג שיהיו ד' מינים אזי אין פטור אונס. אולם אם אין אפשרות נחשב כאונס שפוטר.
שאלה: טבילת אדם בבריכה : מה הדין לגבי אדם שטובל בבריכת שחיה לילדים בחצר שיש בה ארבעים סאה והבריכה לא בגדר קרקע אלא כלי המחזיק מים? תזכו למצוות.
תשובה: לשואל, אין כל אפשרות לטבול במים אלו. הרחבה: ברור שלטבילה שהיא חובה, כגון טבילת נשים או טבילת העולה להר הבית או טבילת כלים הנקנים מן הגויים, בריכה בתוך כלי איננה מקווה, ואפילו בריכה בקרקע זקוקה למי גשמים דווקא. אך יש מקום לדון על טבילה של מנהג, כגון אלו הנוהגים לטבול משום קרי כפי שהיה נהוג בימי בית שני, האם טבילה כזו מועילה להם. על כך נחלקו אמוראים במסכת ברכות (כב ע"ב), האם ארבעים סאה מים שאובים הנתונים בתוך כלי כשרים לטבילה זו, או דווקא מים שבקרקע. כמו כן יש לדון לגבי נטילת ידיים על ידי טבילתם במים, לפי שיטת הראב"ד (הלכות ברכות פרק ו הלכה ה, ומובאת בשולחן ערוך אורח חיים סימן קנט סעיף טז, לצד דעת הרמב"ם החולקת) שארבעים סאה מים שאובים כשרים לטבילת הידיים, משום שהם כשרים לבעל קרי. מדברי הראב"ד עצמו והשולחן ערוך שם מבואר שדעתו להכשיר דווקא מים שבקרקע, כשיטה המחמירה במחלוקת האמוראים הנ"ל, וכפי שפירש את דבריו בלחם משנה (הל' ברכות שם), ועיין משנה ברורה סימן קנט ס"ק פט-צ.וכך כתב במפורש בשו"ע הרב בעל התניא (אורח חיים סימן תרו סעיף יא), שבעל קרי אינו טובל במים שבכלי. המסקנה, אפוא, שאין כל אפשרות לטבול במים אלו, אפילו טבילת ידיים וטבילה של מנהג.