שאלה: התפללתי שבעלי ימות, וזה קרה, איך לכפר?: לכבוד הרב, רקע: הנני גרושה דתיה אם לילד מקסים בן 3 שעברה מסכת נישואין קשה מאוד עם הבעל. נישואים שנמשכו בסרבנות גט של 1.5 שנים, סחטנות ויתור על רכוש לטובת גט וחירות. ולצערי זה לא פסק בזה אלא המשיך במסכת רוויית השמצות ושקרים של הבעל בכל מוסד אפשרי: בית משפט רווחה. תוך זה שהוא גרם לי להוציא כספים רבים שלא היו ברשותי לטובת התגוננות בבית משפט ואל מול הרשויות כנגד שקריו וללא כל הצדקה (בכנות אני חושבת שהייתי רעיה טובה מכבדת ומפנקת אך זה לא היה הדדי.). מצידי ניסיתי תמיד לפתור הכל בדרכי נועם (גם בנישואים וגם לאחר מכן) ולא להגיע לבתי משפט אך הוא הבטיח שיעשה את התהליך הכי קשה והכי ארוך.כשידו משגת וידי לא. בכל אופן את כבודו ומקומו בגידול הילד שמרתי ולא דיברתי עליו רעה לפני הילד ושמרתי על כבודו (אף שבסתר ליבי שנאתי אותו על מה שמעולל לי) שלא להיפך. הוא בעקבות הגירושין חזר בשאלה ניסה להסית את הילד נגדי ופסל אלמנטים דתיים כמו ציצית וכיפה בכל עת שהיה עם הילד קיצץ לו את הפיאות וכיו"ב רבים היו יסורי ממנו ורבים הלילות שלא הצלחתי לעצום עין בלילות עקב מכאוב וייסורים ממנו התפללתי לה שיפסיק את הכאב וכשהכאב הגיע לשיאו אף ביקשתי מה בדמעות שיכניע אותו אמרתי דברים שאסור להגיד על יהודי אך הם נאמרו עקב מכאוב ככ גדול לפני כשבוע וחצי שוב ביקשתי בבכי לה ובאותו שבוע לצערי הוא נהרג בתאונה בדרך ליום הולדת של בננו בגן. א. מה אוכל לעשות בכדי לכפר על עווני זה? אני יודעת שהקב"ה מנהל הכל אך מה עם חטאתי פה חטא גדול??? ב. מה אוכל לעשות כדי לעשות חסד עם הנפטר? ג. ליבי עדיין כואב ממנו כאב עצום אך חושבת על בני שהתייתם ועל נסיבות הטרגיות של הפטירה ואין לי מנוח! אך יחד עם זאת סליחה קשה לי לבקש עקב הכאב הגדול שהעבירני ואני נדה בין שתי התחושות הללו יום בכי עצום ויום אפתית כלפי המקרה.הכיצד נכון לנהוג? ד. תקופה ארוכה בין היתר עקב ההתעסקות בהליכים הנ"ל ועקב כאב גדול בליבי לא הצלחתי להחזיק ספר ולא השקעתי בלימוד רוחני למרות שרציתי ככ אם כי ניהלתי אורח חיים דתי עפ"י מה שהתחנכתי ולמדתי (אך לא תיחזקתי ושיננתי.). אני אוהבת אהבה גדולה מאוד!!! את בורא עולם מאז ומתמיד ומרגישה צורך עצום עוד יותר להתקרב אליו לחזק את הקשר אליו ולנסות למחול על חטאי השונים הכיצד אוכל לעשות זאת נכון? במה להתחיל? זקוקה להצעות פרקטיות מה הכי חשוב בעיני הבורא (אציין כי לאחרונה רכשתי והתחלתי לקרוא ספר תשובה, פרקי אבות מקפידה על קריאת שמע בנוסחה המלא.) ה. אמנם אין אנחנו יודעים שכרן של מצוות אך מה אוכל לעשות כדי להיטהר ולזכך את נשמתי לפני הבורא? אשמח לעצות פרקטיות אשמח לתשובה מפורטת
תשובה: אני מבין את הכאב ואת המבוכה, ומבקש לאמץ את ידייך. החיים לפנייך, עליך להיות חזקה ולהתמקד בבניית עתיד בריא רוחני וגשמי עבורך ועבור בנך. ביחס לתפילתך ערב מיתתו- דמעתה של אשה במצוקה מאד נחשבת בפני הקב"ה, וכך אמרה תורה על אדם חלש הקורא לד  מפני נוגשו-  אם צעוק יצעק אלי שמוע אשמע צעקתו. טוב שבכית בפני ד  על מעשיו של האיש, אולם ראוי היה להמנע מלקלל. על כל פנים, הקב"ה סובב לו מיתה, כפי החשבון העליון שלא תמיד גלוי בפנינו. אל תקחי על כתפייך אחריות מלאה למיתתו, ומאידך תמצאי את הדרך להשאיר לו זכר טוב בעולם כתיקון מסויים. עתה עלייך לחנך את בנך רק דברים טובים כלפי אביו שנפטר. לא יועילו זכרונות רעים, חזקי את מה שהיה טוב בו עבור בנך. מיצאי מי שיאמר קדיש לעלוי נשמתו במשך שנה, בת אם יש צורך. בנוסף, כשאת מגיעה לבית הכנסת טוב יהיה אם כשאומרים קדיש בעזרת הגברים את תאמרי בשקט קדיש בעזרת הנשים להעלותו מהדין בו הוא שרוי, באחד עשרה חודשים אלו. בימים הראשונים לאחר אירוע כזה הנפש והגוף אינם בנחת, עלייך לדעת זאת במהלך מצבי הרוח ולא לתת לתהומות ולנסיקות להשפיע על חייך. אלה מצבי רוח שאינם בהחלטתך, ולכן אינם העיקר. העיקר הוא בחירותייך על פי השכל, במוסר ובדרכה של התורה במרחבי החיים שלך ושל בנך. תלמדי בכל יום קצת ספר אורחות צדיקים, הלכות, והתפללי לפחות פעם ביום. טוב שאת קוראת שמע לפני השינה ולומדת אבות. הקב"ה קורא את דברייך כאן, ומכיר היטב מי את. הוא מצפה ממך להיות אשה טובה ומוסרית, ולבנות בבנך זכרון טוב מאביו כחסד עם המת. עיקר עבודת השם שלך הוא בכך שתחנכי את בנך ליראת שמים טהורה ונקיות כפיים, ולחיים של שמחה בלי סיבוכים. עלייך לשים את מה שהיה מאחורה, ולהתמקד בעתיד עבור שניכם, וגם לעלוי נשמת בעלך לשעבר. חיזקי ואימצי