LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: הרגשה שהעולם סובב סביבי: כל הזמן אני מרגיש הרגשה נורא לא נעימה ונוחה שכל העולם סובב סביבי והכל בשבילי ורציתי לדעת מה התורה אומרת על ההרגשה הזאת?למה אני מרגיש הרגשה כזאת? איך צריך להתייחס אליה? ומה הטיפול לזה?? והמשך כך! :)
תשובה: לך. אני מאוד מבין את התחושה שלך. אנשים רבים מעדיפים להרגיש יותר בצד, שפחות חושבים עליהם, שפחות מתעסקים איתם, ולחשוב שיש להם פחות השפעה. אך חכמנו זכרונם לברכה לימדו אותנו שבאמת האדם הוא המרכז. האדם הוא עיקר הבריאה, הוא שניתן לו תפקיד לפעול בעולם, לקדם את העולם, והוא המשפיע האמיתי בעולם. זו זכות וחובה, ואת הנקודה הזו אי אפשר יהיה לשנות. כמובן שכן אפשר לשנות זה את אופן ההסתכלות על הדבר. אני מאמין שהסתכלות שונה על הדבר יכולה לשנות את ההרגשה, ולהפוך את התחושות האלו שאתה מתאר לתחושות נפלאות של מנוף התקדמות ושל פיתוח רצונות גדולים וחיוביים. אתה מרכז העולם כי ה' אוהב אותך ורוצה אותך. אתה מרכז העולם כי אתה בן אהוב של ה' וה' נתן בך המון כוחות ויכולות לפעול ולהשפיע בעולם. אתה מרכז בעולם כי אתה יכול עם העצמות הנפלאות שבך להגיע ולזכות בהמון אוצרות שה' הכין במיוחד בשבילך. זו חובה להיות במרכז, אך גם זכות, והזכות גדולה לאין ערוך. היה חזק, ונסה להסתכל על הדברים מתוך המבט שכתבתי, אף שקיצרתי, ותראה שכל התחושות שלך יתעדנו ויתמתקו במהרה. הרב יצחק גרינבלט
שאלה: לקנות מכונית שנסעה בשבת: האם מותר לי לקנות מכונית מאדם אחר שמכוניתו נסעה בשבת, האם אין בכך בעייה?
תשובה: אין כל בעיה.
שאלה: תפילת ערבית אחרי ברכות השחר: הלכתי לישון בצהרים וקמתי רק באמצע הלילה ואין בכוונתי לחזור לישון אלא להישאר ער ליום החדש אז אמרתי ברכות השחר אבלל אז נזכרתי שעוד לא התפללתי ערבית, האם מותר לי להתפלל ערבית אחרי שכבר אמרתי ברכות השחר?
תשובה: מכיוון שעדיין לא נגמר זמן ערבית אתה יכול להתפלל ערבית. זה שברכת ברכות השחר זה לא נקרא שהפכת את זה ליום.
שאלה: חיבור לקב"ה: הרב אני מזוהה עם כל המצוות. אני מבין שתפילה מרוממת את האדם, אני מבין את מצוות בין אדם לחבירו, אני מבין את ההרחקה מעריות בתור מצוות שעושות את האדם והעולם יותר טובים ומקום שיותר טוב לחיות בו. אולם כל זה יכול להיות גאונות של חכמינו גם ללא הקב"ה, להרבה חברות מתוקנות בעולם יש מצוות דומות. (בן סירא, חמורבי, אריסטו ועוד) בקיצור אני מאמין במצוות ולא מצליח להאמין בקב"ה, בהשגחה פרטית, וכו
תשובה: ב"ה קראתי את מכתבך וחשבתי עליו המון. אתה זוכה להיפגש עם חכמה גדולה, עם המון טוב ועם בשורה גדולה לעולם. ועם כל מה שאתה נפגש אתה חושב לומר שאין בורא לעולם. קל לך לנטוע חכמה בחכמי ישראל, וקשה לך להאמין במי שברא אותם, קל לך המון דברים שללא מעט אנשים לא קל איתם, ובדברים שלרוב רובם של האנשים פשוט להאמין, אתה מתקשה בהם. במכתבך התעוררתי לשאול את עצמי, מדוע דוקא דבר זה קשה לך? שכן לפי ההבנה שלי, דווקא האמונה בבורא לעולם היא הדבר הפשוט יותר והמובן יותר. מלבד ההוכחות המפורסמות שיש לדבר, כגון הוכחת רבנו בחיי איבן פקודה על כך שלא יכול להיות שכל העולם נהיה במקרה, שהדבר דומה לטיפת דיו שנפלה על קל ופתאום לא רק שנהיה ממנה אות, אלא נהיה ממנה ספר שלם. כל השפע והחכמה שיש בעולם מעידים כאלף עדים על מציאות ה'. ועוד הוכחות רבות שיש בדבר. אך יש עוד דבר שהוא לא פחות חשוב, שהוא מוביל את התפיסה שלנו ואת האמונה שלנו שיש בורא לעולם והוא ההבנה שיש יעוד ושיש מטרה. העולם, בלי הבנה של קשר שלו לבורא, הוא עולם קר ומנוכר, חסר משמעות ומלא סבל וכאב! עולם עם בורא הוא עולם שיש לו יעוד ושיש לו מטרה, ומטרה כל כך גדולה שלפעמים כדאי לסבול בשבילה! האמונה היא פשוטה, והיא נותנת חיים לעולם שלנו. חוקי חמורבי וכדומה מעולם לא זכו להשפיע בעולם כמו שזכה עם ישראל ושזכתה התורה. התורה משפיעה, והיא מגלה לנו איך שכל העולם משמעותי, ואיך מובילים את העולם לתיקון המלא שלו, הכל מוביל לתיקון, הכל מוביל לשלמות, והכל מתקדם כל הזמן לקראת התיקון שלו. אדם שמסתכל על התהליך נכון רואה שחייב שיש יד שמכוונת את הכל, שיש יעוד אלוקי שמופיע מאחרי הדברים ומוביל אותם לשלמות שלהם. ויחד עם זאת, נאמין אני שאת הנושא הזה שיש לך לברר תוכל לשבת וללמוד אותו יחד עם מי שיכוון אותך, אם תרצה אשמח לעזור לך למצוא מישהו שתוכל ללמוד איתו ולברר את כל הספקות שלך. שתהיה לך המון הצלחה הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: אמירת סליחות לפני מנחה ביום שישי: לכבוד הרב אנו אומרים סליחות בביהכנ"ס לפני תפילת מנחה (בבוקר פשוט לא מגיעים לסליחות 10 אנשים כ"כ מוקדם) בשעה 7 בערב. מה עושים ביום שישי הרי אי אפשר לומר ווידוי במנחה. האם במקרה זה מותר? אפשר לדלג על קטע הווידוי שבסליחות?
תשובה: צריך לסיים את הסליחות לפני כניסת שבת ולדלג על התחנון.
שאלה: תבניות מסופקות - המשך: סליחה על ההטרדה, אבל תורה היא ולימוד היא צריכה. זה שהצריכו חכמים להכשיר הכלי גם במקום טעם פגום, זהו מפני שיש תקנה בהגעלה או בליבון, אבל להצריך לזרוק הכלי במקום הספק היכן שמענו. ומה שמצינו לפעמים בפוסקים האחרונים להחמיר בספקא דרבנן, זהו לכתחילה ובמקום האפשר לתקן (וגם זה הוא ממדת חסידות ולא מעיקר הדין), אבל לאסור הכלי לא שמענו. וכן מה שנהוג לכתחילה שלא להגעיל מבשר לחלב, אין מדובר במקום הפסד הכלי. והרי התורה חסה על ממונם של ישראל? ושוב, סליחה על ההטרחה, אך כמדומני שזהו נידון עקרוני הנוגע בשיטת הפסיקה הרווחת היום אצל הרבה מהמורים. בכבוד רב, וב על ההתיחסות המהירה. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "הכשר תבניות בספק"
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה, לחכות שנה זה לא הפסד לכלי. גם האיסור לשנות מבשר לחלב ע"י הכשרה לפעמים גורם להפסד שאדם צריך דווקא כלי חלבי ולא רוצה בשרי או הפוך. ח חייבו להגעיל כדי למנוע טעויות ולתבנית לא מועיל הגעלה ואי אפשר ללבן כראוי. יש להוסיף שהספק היה לגבי אפית דבר חלבי תוך 24 שעות לבשרי ואז עדיין לא נפגם הבליעה ואם כן הספק לאיסור התבנית הוא מהתורה. נוסף לכך מובא בדרכי תשובה(צ"ג, סקי"ז) בשם הרדב"ז שגם כאשר בישלו בכלי בשרי חלב אחר 24 שעות אף שהכלי נאסר מרבנן יש לאיסור הנ"ל עיקר מהתורה. הרב חגי בר גיורא
שאלה: סכין שנמצא ליד בשר חם: לכבוד הרב רציתי לשאול, אם במוסד ציבורי מצאנו על אחד השולחנות צלחת שיש בה שיריים של בשר גולש חם שהגישו היום, ויש בה סכין חלבי ומזלג חלבי, אז כנראה שהשתמשו בסכין לחתוך את הבשר הרותח שהוגש כנראה רותח, האם חייבים להגעיל את הסכין החלבי או שדי בשטיפה?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה, חייבים להגעיל. הרב חגי בר גיורא
שאלה: תפילה דרך תחנונים בחזרת הש"ץ: לכבוד הרב שליט"א מסופקני האם בחזרת הש"ץ צריך להקפיד על תפילה בדרך תחנונים, כלומר להתפלל בנחת כעני בפתח המבקש מאת המלך, ושלא תהא עליו התפילה כמשאוי שלדברי כמה ראשונים (בברכות כח) והרבה פוסקים (או"ח צח) זו הלכה המעכבת, והעושה תפילתו קבע - אין תפילתו תפילה מצד אחד החזרה נועדה להוציא את שאינו בקי, ומבחינה הזו הש"ץ הוא כעין מקריא גרידא, אך מאידך יתכן שבלא תחנונים אין זו צורת תפילה כלל. ב מראש
תשובה: גם בחזרת הש"ץ, צריך הש"ץ להקפיד ולהתפלל בדרך תחנונים. שיתקבלו תפילותינו ברצון וגמר חתימה טובה
שאלה: בנית מקוה לשיטת הספרדים: 1- אנו ספרדים, מה השעור לגבי גודל המקוה? 2- האם מברכים הטוב והמטיב כי יש הנאה לגוף?
תשובה: 1. הספרדים נוהגים כשיטת ר' חיים נאה שאמה היא 48 ס"מ, וע"כ המידה היא 144 48 48. 2. הטוב והמטיב נתקן רק על יין משובח או בשורות טובות ולא לדברים אחרים.
שאלה: לבישת ציצית בבוקר: כבוד הרב! ומה אם לא החלפתי ציצית בבוקר ונשארתי עם הציצית של הלילה, עדיין צריך לברך? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "ברכה בבוקר על טלית קטן"
תשובה: כיון שיש מחלוקת וספק ברכות להקל ואל תברך. (שם)
שאלה: אמירת סליחות דרך מכשיר קשר: לכבוד הרב מה דין של חייל שנמצא בעמדת שמירה בעת אמירת הסליחות במניין המרכזי בבסיס, האם הוא יכול להצטרף לאמירת הסליחות וי"ג מידות דרך מכשיר הקשר פלאפון, האם הוא יצא ידי חובת אמירת הסליחות בכך והאם אין בעיה של אמירת י"ג מידות (זה נחשב כאמירה בציבור)? ב מראש
תשובה: מותר, ויוצאים ידי חובה ע"פ קיצור שו"ע ילקוט יוסף שכתב: סליחות שנאמרות ברדיו בשידור חי ובזמנם (הכוונה לא לפני חצות) יוצא ידי חובה ויכול לענות י"ג מידות. בשונה מקריאת מגילה שאינו יוצא ידי חובה.
שאלה: ערוב בשעת הדחק בצבא: אוסיף עוד,ששיטת הרב גורן בספריו שמחנה צה"ל זה נקרא מקום דחק לגבי שאלות הלכתיות ומכיוון שהשו"מ מתיר, הש"ך כותב שדרבנן אפשר לסמוך על היחיד בשעת הדחק. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "מקופ פטור על ידי חפץ"
תשובה: נכון, אך בשני סייגים: האחד - כאשר המשנ"ב פוסק חייבים להתחשב בדעתו כספר שהתקבל בכלל ישראל ובעיקר בבני אשכנז. השני - כאשר הדעה בודדה קשה להתחשב אף בצבא, אך שיש שני פוסקים אף שהם מיעוט אפשר להתחשב בדעתם בשעת הדחק.
שאלה: חנייה בכחול לבן במקום זמן שידוע שלא נותנים קנסות: האם מותר לחנות בכחול לבן ללא ת במקומות שבהם ידוע שלא נותנים דו"חות (כמה אנשים סיפרו לנו שלא נותנים שם דוחות (אולי כי הפקחים לא מגיעים לרחוב הזה))? כמו כן אותה השאלה עולה בזמנים כאלו שבהם לא נותנים דו"חות בחניה בכחול לבן בכל מיני מקומות (כמו לקראת כניסת שבת וכדומה)?
תשובה: לא צריך להחמיר עד כדי כך.
שאלה: לידה קשה שהייתה לי.: אני אמא ב"ה לילד מקסים. הלידה שלו הייתה קשה מאוד ואני הגעתי לניתוח קיסרי דחוף. היום אני מאוד מפחדת מהלידה הבאה שתהיה. רציתי לשאול אם הרב יוכל לברך אותי בלידה קלה, והאם ישנה תפילה או מצווה שיכולה לעזור? (אני שמעתי על צדקה).
תשובה: יש סגולה לקרוא ספר יונה, כשם שיונה חי במעי הדג ויצא משם בריא ושלם כך תזכי ללדת ולד בריא בנחת. כמובן, שגם צדקה טוב לתת וטוב להדליק נר לכבוד חנה הנביאה, וגם לרחל אמנו עליהם השלו'- ובזכותם תיוושעי אכי"ר.
שאלה: דין סיר שנתבשלו בו דגים מיד לאחר עוף: חיממתי עוף עם רוטב ולאחריו חיממתי באותו סיר (עם שאריות הרוטב) קציצות שהסתבר שהיו דג ולא עוף. מה דין הסיר?
תשובה: אם יש פי 60, הדג כשר. הסיר בכל מקרה כשר.
שאלה: כשרות בחשש הטרפה: לרב האם בתור חייל בבסיס שרוב מי שעובד במטבח זה חיליים חילוניים, אני באמת יכול לסמוך על כך שהאוכל כשר? מאיפה אני יודע שאף אחד לא בישל משהו לא כשר? זה שהרס"ר מטבח יעניש חייל שיתפוס אותו שבישל משהו לא כשר זה לא נראה לי שכ"כ מפחיד את החייל עד כדי כך שהוא ימנע מלאכול משהו טעים. כמו כן, יש הבדל אם זה מטבח גדול או מוצב קטן, ואם יש השגחה של רס"ר מטבח מקצועי במקום? ב מראש
תשובה: הם אינם חשודים להביא מצרכי מזון משל עצמם, הרי האספקה מגיעה מהצבא. החשש הוא לגבי עירוב של בשר וחלב. צריך לברר אם יש משגיח באותו מטבח. אם אין באותו מטבח חלב לא צריך לחשוש.
שאלה: דיבור עניין מטריד מאוד: לפני כמה חודשים למדתי שמכל מילה נברא מלאך ולכן צריך להזהר מאוד במילים ועבדתי על זה מעט אבל לצערי הרב הגעתי לבעיה רצינית שאני לפעמים חוסם את עצמי בדיבור בגלל שאני לא יודע אם זה ראוי לומר את זה או לא ורציתי לשאול אותך כבוד הרב מה אתה אומר על זה?על מה מותר לדבר ועל מה כדאי לדבר?
תשובה: ב"ה כמו בהמון דברים, גם בתורה, יש דרגות על גבי דרגות. יש צדיקים בינוניים ורשעים, וגם בין הצדיקים יש דרגות בצדיקות, וכל אדם צריך לשאוף להתקדם ולהיות יותר טוב ויותר קרוב לה'. ההתקדמות היא בהרבה דברים, וככל שלומדים יותר כך יודעים איך להתקרב לה'. אחד מהדברים החשובים בהתקדמות הרוחנית של האדם הוא נושא הדיבור. הדיבור הוא אחד מהדברים החשובים שבאדם, וממילא העצמה שלו גדולה מאוד. פעמים רבות אנו לא מספיק מעריכים את הדיבור שלנו, ואין אנו מודעים למשמעות שלו, אך בדברי חכמנו זכרונם לברכה אנו למדים שיש לדיבור השפעה עצומה. לכן, גדולי ישראל היו רגילים כל כך לשמור על הפה שלהם, שהם לא לעולם לא היו אומרים מילה לא טובה, לא לשון הרע ולא דברים שעלולים לפגוע באחרים. הם היו מדברים רק דברים קדושים ומרוממים. אך חשוב לדעת שהם גדולי ישראל, ואנו אנשים פשוטים. אנו צריכים להסתכל על אותם גדולים, להבין לאן צריך לשאוף, ולהמשיך ולהתקדם. אסור לנו לנסות לתפוס מדרגות שלא מתאימות לנו, אם ננסה אנו עלולים להישבר ולהישאר בלי כלום, גם בלי אותה המעלה, וגם בלי כוחות לעשות את מה שאנו כן צריכים לעשות. בשל כך חשוב מאוד לדעת ששמירה על הדיבור ודאי חשובה, אבל הלחץ מהנושא ודאי לא טוב. חשוב ללמוד הלכות שמירת הלשון, חשוב מאוד לחפש כל הזמן להסתכל בעין טובה ולחפש את הדיבור הטוב על האחר, להרבות בדיבורי תורה, אך לא להילחץ מכך. היה חזק והמשך להתקדם, ואל תיתן לכל מיני דברים שאינם במדרגות שלנו להפריע לך, ה' שמח בהתקדמות שלך, ובעזרת ה' עוד תזכה להמון הצלחה והתקדמות גדולה. הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: ציצית תכלת: אבי מגיע מבית חסידי ולא מרשה לי ללכת עם ציצית תכלת כי אומר שזה איננו מנהג אבותיו. להתעקש על זה או לוותר? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "תכלת בזמננו?"
תשובה: אם הבן חושב שזו מצווה, בעצם אביו אומר לו לא לקיים מצווה ואין לשמוע לו. דוגמה אחרת באותו עניין, היא בחור שרוצה לעלות ארצה אך אביו אינו מרשה לו כי הוא חסיד. אין הוא חייב לשמוע לו. חיוב כיבוד אב ואם חל על דברים שנוגעים להורים, ולא על דברים שנוגעים לבן. ואף לגבי דברי מצווה שיש בהם מחלוקות, אם הבן סובר שזו מצווה, וכי האבא יכול להכריע ששיטה אחרת צודקת?! אין חילוק בעניין זה בין בן נשוי לאחד שעדיין לא (נסמך על שולחן אביו).
שאלה: חתן מחדרו וכלה מחופתה: מהו פשר הביטוי "חתן מחדרו וכלה מחופתה"? לאיזה חדר הכוונה? ועוד-הרי גם החתן נמצא מתחת לחופה, ולמה רק הכלה נזכרת כנמצאת בחופה?
תשובה: הביטוי, מקורו במשנה והוא לשון מליצית הלקוחה מדברי הנביא יואל ב, טז. (החופה היתה מעל מיטה זוגית, לקיחה ממקום אינטימי בתוך החדר)
שאלה: לתת מתנה שלא מכסה עלויות: בס ד לכולם ולכבוד הרב! א) כשאדם מוזמן לאירוע ואינו נותן מתנה כלשהי לבעל השמחה, האם עובר על גזל? אם כן, מדאורייתא או מדרבנן? ב) ומה במקרה שמתנתו אינה מכסה את עלויות הסעודה שאכל המוזמן בלי בת זוגו, ועל אחת כמה וכמה אם לוקחים בחשבון גם את מה שהיא אכלה? ג) במקרה שאדם בא כמלווה למי שהוזמן לאירוע ולא נתן בתור שכזה מתנה או צ ק לבעל השמחה, האם יש בכך משום גזל? (אני שואל כספרדי למקרה שהדין שונה בין ספרד לאשכנז). אשמח אם התשובות תכלולנה הפניות לשולחן ערוך ו או לספרי פסיקה אחרים. בכל מקרה!! שבת
תשובה: כאשר אדם הגיע לשמחה הוא מחוייב לתת מתנה, מאחר וזוהי קביעה חברתית שהיתה בזמן התלמוד והשו"ע והיא קיימת גם בימינו. מעיקר הדין מתנת חתונה נחשבת להלוואה, כעזרה וסיוע בחתונה וכאשר הוא יישא אישה או ישיא את בניו יחזירו לו כפי שנתן. המקור לכך הוא בגמרא במסכת בבא בתרא (קמד, ב), שמתנת שושבינים היא הלוואה. ועוד מובא שם, שאפשר לתבוע את המתנה בבית דין כאשר אורח נמנע מלתת מתנה או שלא נתן בהתאם למה שקיבל. וכן נפסק בשולחן ערוך (אבה"עז ס): "כשנושא אדם אישה, דרך שרעיו ומיודעיו שולחין לו מעות כדי שיתחזק על ההוצאה שמוציא במשתה ואלו המעות נקראים שושבינות. ושושבינות זו אינה מתנה גמורה שלא שלח לו זה אלא שאם ישא יחזור וישלח לו. ויש בזה חילוקים, ולפי שבזמן הזה לא נהגו לתבוע תביעה זו ראיתי שלא להאריך בזה". (והנושאי כלים על השו"ע לא הוסיפו על דבריו). לכן, מי שמוזמן לשמחה מחוייב לתת מתנה. אך אם המוזמנים הם בחורי ישיבה או שהמוזמן חסר יכולת כלכלית ובכל אופן הוזמן, הזמנתם על דעת שמחלו על מתנתם. וכן אם נעשה אירוע יוקרתי, לא יתכן להשית את הדמים על המוזמנים, ובעל השמחה מחל לבני המעמד הבינוני, אך ראוי לתת מעט יותר. בדיני ממונות הנורמה המקובלת בחברה היא הקובעת, ולפי המקובל בקבוצות אוכלוסיה או במשפחה זוהי הנורמה המחייבת. (יש הרושמים סכום המתנות שקיבלו בשמחות וכאשר הולכים לאירוע אצל קרוביהם או ידידיהם, נותנים בהתאם לפי מה שקיבלו).
שאלה: כתובה: כתוב בהלכה שאישה שלא תבעה כתובתה 3 שנים איבדה כתובתה, מה הדין גרושה ששלחה לגרוש מכתב תוך 3 שנים לגירושין שרוצה שישלם לה כתובתה או חלק ממנה האם זה נקרא שתבעה כתובתה בתוך 3 שנים והגרוש יהיה חייב לשלם לה גם לאחר 3 שנים או שצריך שתתבע דווקא בבית דין את כתובתה?
תשובה: גרושה יכולה לתבוע את כתובתה לעולם, כל עוד לא מחלה בפרוש על הזכות שלה. הדין שאישה שלא תבעה את כתובתה במשך עשרים וחמש שנה אבדה את זכותה נאמר אודות אלמנה ולא גרושה, מקור הדברים: במשנה במסכת כתובות קד, נאמר שאלמנה שיורשי בעלה מפרנסים אותה ואינה יושבת בבית בעלה, ולא תבעה את כתובתה במשך עשרים וחמש שנה, אבדה את זכותה, כיוון שאנו מפרשים את שתיקתה כמחילה על הכתובה. (כך דעת חכמים שם) הגמרא מסייגת את הדברים למצב בו אין לאלמנה את שטר כתובתה,. הגמרא מוסיפה שדין זה נאמר רק באלמנה, ואלו בגרושה אין אומדן ששתיקתה מבטאת מחילה, ולכן יכולה לגבות את כתובה אף לאחר עשרים וחמש שנה של שתיקה, כמו כל בעל חוב שגובה את חובו ללא הגבלת זמן. הדברים נפסקו בשו'ע אבה'ע סימן קא סעיף ד. הרב מרדכי גרוס
שאלה: לתת את הקוואטר לחברה הנמצאת בשנת אבל: אני אמורה בע ה ללדת בחודש הבא בן זכר. ברצוני לעניק את המצווה של העברת התינוק לסנדק לחברה טובה וקרובה שלי אשר נמצאת בשנת אבל על אביה, האם זה ר?
תשובה: שיהיה במזל טוב ותזכו לגדלו לתורה לחופה ולמעשים טובים, ויהי רצון שבימיו יבוא גואל. מותר להיות קוואטר ואף להשתתף בסעודה (בית מועד לכל חי עמ' 159).
שאלה: איך לדמיין את אלוקים?: רציתי לשאול איך מותר לדמיין את אלוקים כשחושבים עליו או מתפללים? האם מותר לדמיין דמות של אדם או דמות של צורה מסויימת כמו חפץ או משהו כמו שמיים או אדמה? כי כשאני חושב עליו אז אני מרגיש שאני חייב לדמיין משהו, אז מה כן מותר לדמיין כשחושבים על אלוקים? אשמח אם תעזרו לי.
תשובה: אסור לדמיין את הקב"ה. אתה יכול לדמיין את ההופעות והלבושים של הקב"ה. הדמות הכי נכונה ללבוש האלוקי הוא אור כללי אין סופי. אם הלבוש הזה לא מספיק לדמיין לבוש פני אדם אולם לזכור שמדובר רק על הלבוש וההופעה ולא ח"ו על העצמות.
שאלה: כיפור מחוץ לארץ: רב יקר אני בת למשפחת חילונים גמורה, אינני שומרת מצוות רבות אך אני מפרידה בין בשר לחלב וצמה ביום כיפור. השנה אנחנו נוסעים כל המשפחה לחו"ל בחודש החגים, כשיום כיפור הוא גם חלק מהזמן בו אנחנו לא בארץ. אני גודלתי וחונכתי להאמין שיום כיפור הוא יום של טהרה, של חשבון נפש, של מחשבה ביני ובין עצמי ובין הקב"ה. האם אוכל לעשות "יום כיפור משל עצמי" כשאחזור? האם התאריך יותר קריטי מהכוונה? כי לדעתי, כשאהיה בחו"ל ומסביבי 5 אנשים שלא צמים, יהיה לי מאוד קשה להתעמק ולהתמקד בכל הדברים שיום הכיפורים מסמל, ואני חושבת שזה יפספס את המטרה שלו. על תשובתך הכנה בהערכה רבה
תשובה: ב"ה לך. מאוד התרגשתי לקרוא את מכתבך, לראות את הרצון האמיתי שלך, את הכנות ואת האמת שאת משדרת בדברייך. אכן, מסכים אני איתך מאוד שיום כיפור הוא יום של חשבון נפש, של בירור פנימי של האדם עם עצמו, מהי הדרך שלו, לאן הוא הולך, ומה הוא רוצה באמת שיהיו החיים שלו. בשבילי יום כיפור הוא יום של חידוש קשר עם אבא שלי שבשמים, יום של התנקות מכל הדברים הלא טובים שהיו ופתיחת דף חדש לקשר טוב יותר, חי יותר, ממלא יותר ושלם יותר. אך למדתי שלא רק יום כיפור יש בו את הדברים האלו, כל יום יכולים לעשות אותם, כל יום אפשר לפתוח את הדף החדש, לפתוח מסלולים חדשים בקשר עם אבא שבשמים, כל יום אפשר להתנקות ולהתחדש. ולא רק שאפשר אלא שזה באמת חשוב. אנו אומרים בתפילה שלנו ברכות על התורה, ובתוך הברכות האלו אנו אומרים ביטוי מאוד מיוחד "נותן התורה". שואלים המפרשים על הסידור, מדוע נותן בלשון הווה ולא נתן התורה, בלשון עבר, הרי התורה ניתנה לעם ישראל לפני אלפי שנים?! והתשובה שאהבתי במיוחד הייתה, שנתינת התורה לא הסתיימה לפני אלפי שנים אלא היא ממשיכה כל יום וכל שעה. היא ממשיכה בנתינה חדשה לי ולך, ולכל אחד מעם ישראל, נתינה של תורה שחיה בתוכנו, שמחייה אותנו, ושנותנת לנו אפיקים חדשים בקשר שלנו עם ה' יתברך. כל יום אנו יכולים לחיות את החידוש הזה, את התורה החדשה הזו גם מהצד שלנו וגם מהצד שלו יתברך. אך ביום כיפור יש משהו אחר, משהו נוסף, שאותו אי אפשר להעביר לזמן אחר, משהו מיוחד מאוד. כבר אמר אחד מגדולי ישראל שיום הכיפור יש בו סגולה מיוחדת, מעלה מיוחד, קדושה מיוחדת, שהוא משפיע על האדם, ולכן כשהאדם חי אותו הוא זוכה להפיק ממנו את כל התוכן המיוחד שלו. כן, יום כיפור הוא לא רק זמן של חידוש ושל התנקות, הוא זמן שה' נתן לנו עם עצמה אדירה, עם חידוש מופלא, שאפשר שנים רבות ללמוד אותו, לשאוב ממנו כוחות, לשאוב ממנו עוצמה אדירה, לשאוב חיים חדשים. היום הזה יש בו משמעות בפני עצמו, דבר שלא תמיד אנשים יודעים להעריך ולחיות. אינני יכול בהזדמנות זו להרחיב לך על היום המופלא הזה, ואני מאמין שתוכלי ללמוד ולשמוע עליו במקורות שונים ובמקומות שונים (ואם תרצי אשמח לכוון אותך), אך דעי לך שליום זה אין תחליף, אין אפשרות באמת לדחות אותו ולחיות אותו בזמן אחר. אני מאוד מבין את הקושי שלך, מבין את ההתמודדות ומבין את המשמעות של להיות שונה מכל המשפחה, אך חשוב לדעת שכך היא האמת, שפעמים רבות היא דורשת להתמסר אליה והיא דורשת הקרבה, דורשת שהאדם יהיה גם כן אמיתי עם עצמו, כדי שהוא יזכה לחיות אותה בשלמות. אז מה לעשות? תחגגי את יום הכיפור בזמנו, אם תרצי אשמח לעזור לך למצות יום כיפור השלם ביותר אפילו במקום שבו את תהיי ותראי שתזכה להתקדם ממנו המון, לגלות סגולות חדשות ביום הזה, לגלות מעלות חדשות והצלחות חדשות, אורות חדשים והמון טוב. היי חזקה עם האמת שלך, ותזכי להתקדם ממנה הלאה, בשמחה וב שתהיה לך שנה טובה, הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: תולים במצוי במטבח צה"לי: רציתי לשאול מצד הסברא ההלכתית. האם בבסיס צה"ל קטן שאין כ"כ פיקוח קפדני על הכשרות שייך לומר שאף אם ע"פ רוב האוכל כשר, בכל זאת יש לחוש מצד הפרקטיקה שהכלים לא כשרים כי חוששים שבגלל שהחיילים עושים מה שבא להם אז בישלו לא כשר, מצד ש תולים במצוי? אם כן, מה המקור ההלכתי לכך שבבני אדם יש לחוש במצוי ולא ברוב גרידא? המון
תשובה: בעיות יכולות להיווצר במוצבים קטנים. ראוי שאדם מקפיד כשרות המגיע למקום קטן יכשיר את הכלים. המצרכים בכל הצבא כשרים, אך הבעיה היא מבחינת אופן השימוש בכלים.
שאלה: קליפת פרי ושמירת העיניים: רציתי לשאול כמה שאלות. 1. האם מותר ללמוד תורה בחדר שיש בו מי רגלים בכוס או בקבוק? 2. האם מותר לנטול ולנגב ידיים בחדר שיש בו מקלחת ושירותים? 3. מה עושים עם פרי שקליפתו נגועה בבשר וחלב? ומה עושים אם פרי שיד שלא נטלה ידיים נגעה בו? 4. האם מותר לשתות משתייה שגוי מביא לי? 5. שאני שומר על העיינים אני נתקל ברגליים לא צנועות, האם מותר לראות אותן? 6. אימא שלי לבושה לא צנוע, האם מותר לי להסתכל עלייה או על רגלייה? והמשיכו כך!
תשובה: ב"ה לך. היום העבירו לי את השאלות שלך, ואני מזדרז לענות, וסליחה אם אני מקצר. 1. אם מי הרגלים בכוס שהיא סגרה, אם אפשר עדיף ללמוד תורה במקום אחר, אבל אם אי אפשר, אז מותר. פסק זה האריכו בו הפוסקים בחולים שיש להם קטטר ואין הם יכולים להתנתק ממנו, ומחוברת אליהם שקית עם מי רגליים, ולכן יש היתר, אך עדיף שלא. 2. אם אפשר במקום אחר עדיף, ואם לא יש מתירים ולכן תוכל לסמוך עליהם. 3. פרי שנגע בו בשר וחלב, מקלפים את המקום של הנגיעה ואפשר לאכל את הפרי, ואם רק נגע בו מישהו שלא נטל ידיים, אפשר לאכול, ויש המעדיפים לשטוף את הפרי. 4. אם השתיה כשרה, מותר, ואם לא - אסור. 5. אסור להתסכל, ולכן חשוב להעביר את העיניים לכיוון אחר. 6. זו בעיה, ולכן השתדל להסתכל כמה שפחות. ואם היא תשאל - תסביר לה. בברכת הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: הצעת נשואין לבת של גוי:! יש לי חברה ויש לה חבר שהוא כהן, מה הדין לגבי כהן שרוצא להתחתן עם משהיא שאביה גוי? מה עושים במקרא כזה? מה האפשרויות?
תשובה: יש לדעת שהדין הבסיסי הוא שאשה שאביה הוא גוי, אע"פ שהיא יהודיה כשרה לכל דבר וענין, עם זאת אינה כשרה לינשא לכהן מחמת קדושתו המיוחדת. כך פסק השולחן ערוך (בכמה מקומות בחלק ערוך אבן העזר סימן ד' סעיף ה' ובסעיף י"ט), שאשה זו פגומה לכהונה. עם זאת מומלץ לפנות לבית הדין הרבני שיבחן את המקרה בצורה פרטית ויפסוק בהתאם לנסיבות שונות שיכולות ללוות את המקרה הזה. הרב אברהם אחיה שוקרון.
שאלה: וויתור על הכתובה: מה ההגדרה לפי ההלכה של ויתור או מחילה של גרושה על כתובתה, האם עצם זה שהיה לה אפשרות במעמד נתינת הגט לתבוע כתובתה ולא תבעה נקרא שויתרה אע"פ שמשתמע מדבריה שאינה מוותרת רק שלא תובעת משום שאין לה כח להילחם על זה בבית דין או שלא נקרא ויתור עד שתאמר במפורש שויתרה? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "כתובה"
תשובה: כדי שגרושה תמחול על כתובתה היא צריכה למחול עליו בפירוש או להתנהג באופן שיביע בצורה ברורה שהיא מוחלת עליו, ממילא אם השתמע מדבריה שאינה מוותרת על כתובתה אלא אינה תובעת אותו כעת מסיבה כלשהיא אין בזה מחילה, צריך להיות נוכח במעמד הטענות ולהכיר את כל הצדדים והדברים שנאמרו כדי לקבוע האם היה באמירה והתנהגות משום מחילה או לא. הרב מרדכי גרוס
שאלה: השכמה באמצע הלילה לצורך עבודה: השכמתי עכשיו (חצות) לצורך מסוים הכולל נסיעה ואחזור לישון לפנות בוקר בעוד מספר שעות. מה הדין לגבי ברכת נטילת ידים אשר יצר אלקי נשמה: לברך עכשיו הכל ולחזור בבוקר? כנ"ל מה הדין לגבי ברכות התורה ותפילת הדרך? האם לברך הכל עכשיו או מחר בבוקר?
תשובה: את כל הברכות ברך בבוקר. אם לא ברכת תפילת הדרך במשך היום, ברך עכשיו.
שאלה: צער בעלי חיים בתעשיית המזון: אני פונה לרב עם שאלה שמטרידה אותי מאוד. לאחרונה יצא לי להחשף לנושא צער בעלי חיים בתעשיית המזון. במשך שנים שמעתי על פעילות של כל מיני ארגונים לזכויות בעלי חיי, אך לאחר חקירה יותר מעמיקה מטעמי חיפוש אורך חיים בריא גיליתי עובדות מזעזות!! מסתבר שאנשים לחלוטין לא מודעים לסבל הנורא שעוברות החיות ברפתות ובלולים, מאיפה מגיע החלב שאותו אנחנו קונים בסופר (מפרה שהופרתה בכוח והעגל נלקח ממנה בכוח מיד עם הוולדו להשחט כי אין בו צורך, למשל) וכו --- העובדות הן קשות מאוד ועצובות מאוד. ואני שואלת את עצמי איך יכול להיות שאנחנו משקיעים מאמץ לדאוג שהשחיטה תהיה כשרה, כשבעצם מה שאנחנו מעוללים ליצורים עד השחיטה במשך חייהם הקצרים (קצרים בהרבה ממה שהם אמורים להיות בגלל צריכת הבשר והחלב המוגברת מאז המהפכה התעשייתית) הם הפרה של כל חוק אלוקי. (את המידע ניתן לקבל בקלות באינטרנט). אנחנו מעדיפים לא לשמוע ולא לדעת ולהמשיך להרגיש טוב עם עצמינו. האם בעצם מה שאנחנו אוכלים זה כשר בכלל? האם לא מוטלת על האדם המאמין חובה לפעול בנידון? הרבנות שאחראית על השחיטה בוודאי מודעת למה שנעשה, אף לא נראה שהיא פועלת בעניין.
תשובה: אומנם צעב"ח דאורייתא אך מאידך צער בני אדם חמור יותר אכן אם מדובר במותרות כגון שוקולד גלידות וכדו' ראוי לצמצם את הצריכה, בין היתר גם ע"מ למנוע צעב"ח מיותר. אך אם מדובר בחלב ומוצריו לצורך בריאותם של ילדים אין בררה אלא להשתמש בבעלי חיים. אם כתוצאה מהגבלת השימוש בבע"ח מחיר החלב יעלה ומשפחות עניות לא יוכלו לספק אותו בשפע ובזול לילדיהם אין הצר שווה בנזק המלך. בריאותם של ילדינו עומדת מעל צעב"ח
שאלה: לשמור שבת כהלכתה: 1. הבנתי שאסור לדבר בשבת דיבורי חול. זה לא אפשרי, איך אפשר 25 שעות לא לדבר דיבורי חול? מה אני צריך לעשות תענית דיבור כל השבת? 2. כל פעם אני נכשל בדבר הכי קטן. למדתי הלכות שבת אבל בכל פעם אני בטעות מתופף על השולחן או שוכח לכבות את האור במקרר או מכבה בטעות את האור באמבטיה, אני אף פעם לא מצליח לשמור שבת כמו שצריך מה לעשות? זה בשוגג? 3. אם אבא שלי עושה שעון שבת למזגן שידלק באמצע השבת, מותר לסגור את כל החלונות בבית או שזה גורם חילול שבת בכך שכאילו אני עוזר למזגן לקרר יותר? ושבת
תשובה: 1. האיסור לדבר בשבת הוא על דברים האסורים במלאכה, כגון: לדבר על נסיעות מתוכננות, עסקים, קניות וכדומה. 2. את האור במקרר עדיף להשאיר במצב כבוי כל השבוע. 3. אור באמבטיה, לשים כיסוי על המתג לתזכורת. תקבע זמן לימוד בשבת, וכך תתקדם בשמירת השבת ויתר המצוות. סגירת חלונות, מותר לסגור חלונות כאשר המזגן פועל. ה' יצליח דרכך.
שאלה: ציצית מנדפת זיעה "dri fit": אני חייל בצה"ל, באימונים קשה לי ללבוש ציצית צמר בגלל החום הכבד. לכן רציתי לשאול מבחינה הלכתית מה עדיף - ציצית רגילה כותנה. או ציצית שתהיה לי יותר נוחה שנקראת ציצית מנדפת זיעה "dri fit" והיא גם באה כבר בצבע צבאי (ירוק)? שבת
תשובה: בצבא אומרים האויב של הטוב הוא הטוב ביותר!!! ולכן חשוב ללכת עם ציצית תמיד ולזכות במצווה השקולה כנגד כל המצוות. ראיתי שיש שהידרו ללכת עם צמר 'ונשברו' והפסיקו ללכת עם ציצית בכלל. ובוודאי לחייל ללכת עם צמר זה קשה ביותר. בין כותנה לחולצה מנדפת זיעה (DRI FIT), הלכתית יש עדיפות לכותנה על בגד העשוי מפוליאסטר. אך כיוון שרמת הנוחיות היא גבוהה והצורך גדול, אתה יכול להקל בימי האימונים וללבוש ציצית מנדפת זיעה. וה' יצליח דרכך.