שאלה: איך מתפללים מעומק הלב?: שבת כל הכבוד על האתר המדהים! היום הסתכלתי בתשובות משנים קודמות וראיתי שהאתר קיים ממש הרבה זמן. ראיתי פה תשובה ממש יפה בקישור ורציתי לשאול את מי שיענה לי או את מי שכתבה אתה אתר אם היא באתר. עם כל הדיבור המהממם על התפילה. אף פעם לא קורה לכם שלא התפללתם תפילה כמו שצריך? או שלא כיוונתם? זה טבעי? כי אנחנו בעצם תמיד בהתקדמות. אפשר אולי תשובה יפה לאיך להתרכז בתפילה ובאמת להאמין שה מקבל ושומע? וחודש טוב (:
תשובה: דורין! ראשית,סליחה על כך שהתשובה התמהמה מידי. קודם כל שמחתי מאוד שנהנית מהתשובה ההיא. היא באמת תשובה אמיתית ויפה מאוד. (לא אני כתבתי אותה.) ראשית זה טבעי שאנחנו לא מכוונים בתפילה לפעמים. זה כמו ילד שלומד ללכת ולפעמים נופל תוך כדי. בדיוק כך גם לגבי כוונה בתפילה. אנחנו עדיין כמו ילדים, שלא יודעים ללכת, כלומר לא יודעים איך לכוון קבוע בתפילה מעומק הלב, ולפעמים נופלים ולא מכוונים, ושוב נופלים, ושוב. אבל עדיין הדרך היחידה היא להתפלל את התפילה הבאה בכוונה, ולהמשיך כמו ילד שנופל ומיד קם. ואם ממשיכים לקום כל פעם מחדש, בסוף מצליחים לא ליפול כמעט, כמו ילד שלומד ללכת. כמובן התפילות הכי אמיתיות הן כאשר יש חוסר ומבקשים משהו מה, אך גם בתפילות הקבועות, כמו שחרית מנחה וערבית, אם משתדלים ומתקדמים אט אט מצליחים לכוון בהם מעומק הלב. אז איך מתקדמים? הכי חשוב לזכור שה  שומע תפילה. שאלת איך אפשר להאמין שה  שומע? טוב זה די פשוט. ה  ברא את העולם, הוא אינו מוגבל בשום צורה. בוודאי הוא טוב מ ואם הוא יכול הכל, פשוט שהוא מסוגל לשמוע את תפילתי ולחוש בצרכים שלי, וברצון שלי אליו. הוא הרי שומע ורואה כל כל שניה, בוודאי שישמע את מי שפונה אליו בכנות. (כמובן שאי אפשר לדעת איך הוא שומע, הרי כמובן שלא מדובר על שמיעה כמו שלנו, הרי אין לו גוף ולא דמות הגוף, ובטח שלא אוזניים וכד, וזה באמת לא משנה איך הוא שומע) אנחנו לא מסוגלים להבין איך הוא שומע, העיקר שברור שהוא שומע, הרי אם אני מסוגל לשמוע חבר שלי שפונה אלי, בטח ובטח שה  שומע. והנה כך כתוב במסילת ישרים   ספר שכתב הרמח"ל (שאמר עליו הגאון מוילנא שאם הוא היה חי בתקופתו הוא היה הולך אליו ברגל להיכן שהוא היה גר כי קדושתו גדולה מאוד) בפרק י"ט דע לפני מי אתה מתפלל. שהוא עומד ממש לפני הבורא יתברך שמו ונושא ונותן עימו, אף על פי שאין עינו של אדם רואהו, ותראה שזה קשה להבין בלב האדם כי בחושים אכן לא רואים זאת, אך במעט התבוננות האדם יוכל לקבוע זאת בליבו, שהוא נושא ונותן ממש איתו יתברך ולפניו הוא מתחנן ואיתו הוא מבקש, והוא יתברך שמו מאזין לו מקשיב לדבריו, כאשר ידבר איש אל רעהו ורעהו מקשיב שומע אליו. הנה כתוב, שתפילה ממש כפי שאדם מדבר אל רעהו! בוודאי שה  שומע. רק עניין חשוב, אם ה  באמת שומע כפי שאמרנו, והרי הוא יכול לעשות הכל, אז בטוח ה  יעשה את בקשתי, לא? מה אכפת לו?? אז זהו. שאת זה חשוב להבין. אנחנו מתפללים ויודעים באמת שהכל בידיים של ה, הרי הוא ברא את העולם והוא כל יכול. אבל זה לא אומר שאנחנו יכולים להיות במקומו, ולהבין כמוהו או לחשוב כמוהו וכד  חס וחלילה. שהרי אם כך, אז למה יש תאונות דרכים ולמה יש מחלות וכו? כמובן שאינינו מבינים את דעת ה  שגם אם יקחו את כל החכמה של כל האנשים שהיו ושיהיו אי פעם, וישימו אותה באדם אחד, עדיין אי אפשר להתחיל לדמיין בכלל את חכמת ה. אלא, אנחנו מתפללים כי אנחנו מאמינים בה  ובכך שהכל בידיים שלו, אך אנחנו לא מחכים ומחכים לאחר שהתפללנו מתי כבר ה  יעשה את בקשתינו, כי ה  מחליט לפי דברים שאין לנו בכלל שום יכולת להבין למה דברים קורים כך או כך. כמובן שה  מחליט גם מחליט לפי התפילה שלנו אך לא רק לפי זה. ולאחר שהתפללנו מעומק עומק הלב אנחנו סומכים על ה  שהוא יעשה הטוב והנכון בעיניו. אנחנו מתפללים לה  כמו תינוק שפונה לאבא שלו ומבקש משהו, התינוק לא באמת יכול לדעת אם מה שהוא רוצה זה באמת מתאים או אם אבא שלו יכול לתת לו את זה, אלא הוא פונה אל אביו כתנועת נפש טבעית, כך זו התפילה. אנחנו שופכים את ליבנו לפני ה  בתפילה, מעומק עומק הלב, בצורה טבעית כמו בן לאביו, אך לא מדמיינים לחשוב שאנחנו במקום ה, שהרי הוא באמת יודע מה הכי טוב עבורינו. וזה לא מפריע לנו לפנות אליו מעומק הלב. כמובן, צריך לדעת שאין שום תפילה שהולכת לשוא, כל תפילה פועלת משהו, כמו שכל פניה לאבא גורמת קרבה בין הבן לאב, אפילו אם האב לא רוצה לתת לבן שלו את מה שהוא מבקש, בוודאי שזה יצור קרבה, ופועל, לפעמים במקומות אחרים. זה לא כמו חבר שאם פנית אליו הוא שוכח שפנית אליו אחרי זמן מה, בתפילה זה לא כך, כל תפילה שלנו, גם אלו שנראה מבחוץ שהם לא נענו, הם פועלות ומחזקות. ואיך מתקדמים? הנה אני יכול לתת לך 2 עצות קטנות. העצה האחת היא להתפלל עם סידור פתוח ולנסות להבין לא לאט, עד כמה שניתן את המילים של התפילה, את המילים של ברכות קריאת שמע, את המילים של תפילת שמונה עשרה, את המילים של פסוקי דזימרא, ובתפילה לנסות לא לרחף(אפילו קצת זה גם טוב, כי זה באמת לא קל) אלא פשוט לבקש את הדברים האלו מעומק הלב. הנה משל : זה כמו אדם מאוד עסוק שעובד קשה בשביל לפרנס את בני משפחתו הענייה, והנה הגיע המלך לעיר! כולם מתרגשים והולכים לבקש ממנו בקשות. אך מרוב שהאב עובד קשה הוא כבר לא זוכר מה הוא צריך לבקש, הוא רק מבקש עוד תוספת קטנה במשכורת! אך מיד פונה אליו המלך ואומר לו אני המלך! מרוב שאתה עובד קשה כבר שכחת מה אתה רוצה, הנה קח לך דף וכתוב לך, מה הדברים שאתה צריך באמת! שלא תשכח. לא רק תוספת קטנה במשכורת, אלא דירה גדולה, ורופא והשכלה לילדיך ועוד דברים חשובים ורבים אחרים. כך אנו לפעמים מרוב שאנו שקועים בטרדות החיים אנחנו שוכחים מה לבקש ואיך להתפלל אז חכמינו הכינו לנו דף מה אנחנו באמת רוצים לבקש וצריכים לבקש, וזה הסידור. ושם מזכירים לנו שאנחנו רוצים לא רק להצליח במבחן הקרוב, או בעבודה, אלא גם אנחנו רוצים קדושה ובית מקדש, ותורה וגבורה ושמחים להיות בנים של ה  ועוד ועוד. ולכן הכי טוב זה פשוט לנסות להבין מה כתוב בסידור. והנה העצה השניה נסי להתפלל תפילה משלך. הפעם בלי סידור. תפילה שבה תדברי אל ה  בשפתך החופשית, בוודאי שהוא מכיר אותה הרי ה  כל יכול, פשוט לדבר עם ה  מהלב. וספרי לו על דברים שקשים לך, ועל דברים שאת שמחה בהם ומודה לו. זה לא קל אך זו תפילה מאוד עמוקה ואישית. בחסידות מרבים לדבר על התבודדות ועל שיחה עם ה, זה קרוב לזה. זו תפילה אישית מעומק הלב על החיים שלך ועל מה שאת כ"כ רוצה להצליח בהם. מה אומר לך. אני מאוד מעריך שאת עוסקת בעניין כל כך חשוב. המשיכי להעמיק, וזכות התפילות תתעלי ותצליחי בכל מעשה ידייך. קרוב ה  לכל קוראיו לכל אשר יקראוהו באמת. מעריך מאוד חגי