LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: ירקות שמטפלת גויה גידלה בשמיטה: לסבתי יש מטפלת גויה, ששתלה ומגדלת בשביעית ירקות בגינה של סבתי. יש לציין שהכל נעשה ביוזמתה של המטפלת ומכספה הפרטי של המטפלת, האם הירקות מותרים לאכילה ליהודי ה בשביעית?
תשובה: וברכת ד' ירק שגדל בשביעית יש בו איסור ספיחין, ומכיוון שהאדמה של יהודי והגוי שתל שם א"כ יש בזה גדר של ספיחין. ירקות בקרקע גוי אנו מתירים שאין ספיחים אצל עכו"ם, אבל בקרקע של ישראל יש בכך איסור ספיחין ואין לאכלם.
שאלה: איך קריאת פרשת חטאת מועילה?: שמעתי שאלה יפה: ידוע שאם מישהו התחייב חטאת, אז כל מי שקורא פרשת חטאת כאילו הקריב חטאת, וכל מי שקורא פרשת אשם כאילו הקריב אשם וזה מתכפר לו. והרי בשלמא אשם שאפשר שימצא מספק כגון אשם תלוי (וגם אז לא ימצא אשם רגיל), אבל לגבי חטאת - הרי חטאת זה רק אם הוא מתוודה והוא יודע שהביא חטאת אז איך פה הוא יוצא ידי חובת קורבן לפי הפירוש הזה? שהרי פה הוא מסופק - שאם אני מחוייב חטאת אז יתחייב לי בזכות הקריאה הזאת, אז איך זה באמת מתכפר??
תשובה: השאלה צודקת אם הוא מסופק אם הוא חייב כגון שעשה מלאכה בין השמשות בשבת שאז הוא חייב אשם תלוי. אבל אם עשה מלאכה גמורה בשבת הוא חייב חטאת בוודאי ולא בספק, ומה שאומרים אם אני חייב חטאת כי יכול להיות שהוא חייב הרבה חטאות, ואם הכל היה בהעלם אחד חטאת אחת מכפרת גם עליהם.
שאלה: להתרגל להרוג נמלים: שלטם רב ו לרב יש לנו נמלים בבית, כל כמה ימים הם באים בהמוניהם ואנו מוצאים אותן על השיש וארונות. בלית ברירה אני שוטף אותן ללא רחמים לתוך הכיור עם זאם של מים או עם מטלית ואז שוטף אותה. השבוע יצא לי ללכת ברחוב ולדרוך על כמה נמלים. שמתי לב שהרחמים שלי ליצורים הללו קצת התחילו להיעלם! לפני המקרה הייתי זז הצידה ומשתדל כמה שיותר לא לדרוך עליהן, אבל מאז שבלית ברירה אני נאלץ להורגן בבית זה כואב לי שהרחמים שלי עליהן פחתו. מה עושים במצב כזה? אני לא יכול לטאטא נמלה נמלה ברכות החוצה. ועוד שבבית נגעלים מזה! ובפרט האשה. האם מותר להרוג אותן במכוון עם הידיים לשים רעל להזרים מים וכו?
תשובה: : טוב לך וטוב לנמלים שלא יהיו במקם שבני אדם נמצאים. לטבע יש חוקים ואנו פועלים במסגרת החוקים של הטבע. הטבע אינו יכול לעשות הבחנות בין מקרה אחד לאחר. לכן הדרך להתמודד עם פגעי הטבע היא בכך שמנסים לשנות את כיוון הזרימה שלו למקום ולזמן הטוב. את המים אנו נאגור ונזרים בדרך שנוכל לנצל בצורה הטובה ביותר, אל תתייחס אל הנמלה בצורה פרטנית אלא תתייחס אל הנמלים כחלק מהמציאות של המין של הנמלים שטוב שהם נמצאים בעולם. בשימת הגבולות לנמלים שלא יהיו במקום מגורים של בני אדם אנו עוזרים ומתקנים את הטבע.
שאלה: ידיים על האוזניים בשמונה עשרה: 1. מותר לשים ידיים על האוזניים כשאני בתפילת 18 ויש רעש ולא מצליח להתרכז? האם דווקא על הטלית או אפשר גם על האוזניים? 2. מותר לשים רגליים על המיטה כשיש ספרי קודש על הכרית שעל המיטה וזה לא יקרא ביזיון ספרים?
תשובה: 1. אין להכניס אצבעות לאוזניים בזמן תפילה, סתימה האוזניים מעל הטלית מותרת. 2. כאשר הספרים מוגבהים מותר.
שאלה: ק"ש של המג"א בלי ברכות התורה, או של הגר"א?: 1. האם אפשר לקרוא ברכות התורה לפני ברכות השחר? 2. מה עדיף לקרוא ק"ש של המג"א (המוקדמת) בלי ברכות התורה או של הגר"א עם ברכות התורה?
תשובה: 1. אפשר לברך ברכות התורה גם לפני ברכות השחר. 2. לא ברור לי למה שתי האפשרויות עומדות זו מול זו. לפני שקוראים קריאת שמע יש לברך ברכות התורה, שכן קריאת שמע היא לימוד תורה. לכן מי שקורא ק"ש בזמן המג"א, צריך לברך ברכות התורה לפני כן. אם כוונתך שנשאר רק זמן קצר מאד עד לסוף זמן ק"ש של המג"א, ולא תספיק בזמן הקצר הזה גם לברך וגם לקרוא ק"ש - מכיוון שהשיטה העיקרית בהלכה היא שיטת הגר"א, הרי שאין לקרוא ק"ש ללא ברכות התורה בכדי להרוויח את החומרא של זמן המג"א.
שאלה: מזוזה בחדר של גוי: בבית שלנו יש מזוזות על כל החדרים כולל הממ"ד.לאחרונה יש מטפלת גויה לחמתי והיא מתגוררת בממ"ד. צריך להסיר את המזוזה מהכניסה לממ"ד או להשאירה?
תשובה: וברכת ד' מעיקר הדין החיוב על מזוזות ביתך, מי שהוא בעל הדירה הוא מתחייב במזוזה, אמנם כשיהודי שוכר דירה מגוי מתחייב במזוזה כשהשכירות מלאה (עיין שו"ע סי' רפו סעי' כג), אבל כל זה מדין מראית עין שרואים דירת ישראל שאין בה מזוזה, למרות שמעיקר הדין שכירות לא קניה, אבל בגלל מראית עין חייבו שוכר יהודי (עיין שו"ת רע"א סי' סו) אבל ברור שכאשר בעל הדירה הוא יהודי חייב להניח מזוזה למרות שהוא משכיר לגוי. אבל יש להעיר שבנידון דידן אין שכירות לגוי אלא יש נתינת רשות למטפלת לגור שם, אין זה שכירות מלאה שהרי הבעלים יכולים להכניס דברים לחדר הנ"ל וכן לעשות שינויים מסוימים בחדר, אלא שנתנו לה רשות להתגורר בחדר וזה פחות אפילו משכירות, ועל כן בנידון זה החדר בודאי חייב במזוזה ואין להסירה אלא א"כ יש חששות של בזוי וכד', אבל במקרה רגיל יש להשאיר את המזוזה במקום. סליחה על העכוב בתשובה כתיבה וחתימה טובה בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ
שאלה: היתר לא לברך ברכת המזון?: בראשית דבריי, ברצוני לציין כי אין לי כל כוונה לקטרג על עם ישראל, חס ו אלא באמת לשאול על מנת להבין: עד כמה שאני יודע, ברכת המזון היא מצווה מדאורייתא, ולפיכך חובה גמורה. והנה, יצא לי לעבוד עם מספר יהודים יקרים, שלפי היכרותי השטחית איתם נראים כיהודים יראים ושלמים, ולא יכולתי שלא לשים לב שהם אוכלים לחם בשיעור שמצריך ברכת המזון ללא נטילת ידיים לפני ובלי ברכת המזון אחרי. לא העזתי לשאול אותם לפשר העניין, כי חששתי לביישם. דווקא מכיוון שהתרשמתי שמדובר ביהודים כשרים שמקפידים על מצוות, שאלתי מתחדדת: האם יש היתר כלשהו לא לברך ברכת המזון? האם יש הבדל בין גברים לנשים בעניין זה?
תשובה: ב"ה לך. קראתי את מכתבך ומאוד הבנתי את שאלתך. אודה על האמת שאינני יודע מה הסיבה להתנהגות של אותם אנשים שאתה מספר עליהם. אין ספק שלפי היהדות צריך לברך הן לפני האוכל והן אחר האוכל. אמנם לפני האוכל הברכה היא מתוך תקנת חכמים, ואילו אחר לחם הברכה היא מהתורה, אך בכל אופן מדובר בחיוב ברור, הן לגברים והן לנשים. אין ספק שכל אחד ואחת צריכים לברך את הברכות האלו. לכן אינני מבין את אלו שנוהגים אחרת, וצר לי שאינני יכול לעזור לך בנושא. אבל ברשותך ברצוני לגעת בנקודה אחרת מעט שנובעת ממכתבך, ולדעתי היא לא פחות חשובה ועקרונית. אחד מהיסודות הגדולים והחשובים בכל החיים שלנו הוא לדעת איך להסתכל על דברים. הדרך שאנו מתבוננים בדברים משנה מאוד את היחס שלנו לדברים ולכן חשוב מאוד להרגיל את עצמנו להסתכל בעין טובה וישרה. פעמים רבות אנו התרגלנו, מסיבות שונות, להסתכל על הדברים בעין של ביקורת, לבחון את האחר, ועל ידי כך אנו נכנסים למקום לא טוב, לא אצלינו ולא אצל האחרים. הדבר הראשון שחשוב להתרגל הוא להסתעל על עצמנו. שכל אחד יסתכל על עצמו ויחשוב על עצמו. התפקיד העיקרי שלנו בעולם הוא לתקן את עצמנו, את הקשר שלנו אל אבינו שבשמים ולזכות לחיות מתוך עבודת ה' ומתוך קירבה לה'. פעמים רבות הסתכלות על האחר, מה הוא עושה ומה הוא לא עושה, גורמת לנו "לשכוח" אתצ ההסתכלות המרכזית שאנו צריכים להסתכל בה, והיא ההסתכלות על עצמנו, על ההתקדמות שלנו, על העבודה שלנו עם עצמנו ועל הקשר שלנו עם אבינו שבשמים. לא תמיד זה קל, הרבה יותר קל להסתכל על אחרים ולבקר אותם, הרבה יותר קל לחשוב על מה שהאחר עושה או לא עושה, אך חשוב מאוד לדעת שהסתכלות זו לא בונה בנו כלום, לא מקדמת אותנו ולא מרימה אותנו, ואילו הסתכלות על עצמנו, במה יש לנו לתקן, ומהם הכלים שיתנו לנו את התיקון, זה הדבר החשוב שאנו צריכים לעשות, וככל שנעשה זאת ביתר השקעה וביתר רצינות, כך נזכה להתקדם הרבה יותר. אכן זה פחות נעים, פחות קל, אבל חשוב לזכור אם השאיפה שלנו ולהשקיע בה את הכוחות. ככל שנזכור זאת, כך נגיע לרמות גבוהות יותר בקשר עם ה', במי שאנו שואפים להיות ואיך לבנות ולהתקדם. היה חזק והמשך הלאה. אשמח להיות בקשר ולעזור בכל מה שאוכל. הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: דברי קודש על הרצפה בתפילה: א. פעמים שראיתי במהלך תפילת עמידה עלון שבת אשר התגלגל אל הריצפה והדבר מפריע לי האם מותר לי לעצור את התפילה להרימו ואז להמשיך? ב. לעיתים הורים מביאים ילדים קטנים אשר מניחים ספרי ילדים של קודש על הריצפה ומעיינים בהם ולי לא נעים להעיר לילד ליד אביו, מה עלי לעשות?
תשובה: לשואל, א. עדיף להתעלם, אבל אם הדבר מטריד את מנוחתך ומונע ממך להתכוון בתפילה מותר להרימו בסוף הברכה שאתה נמצא בה ולהמשיך הלאה (משנה ברורה סי' צו סק"ז). בלית ברירה מותר לשם כך גם ללכת כמה צעדים (שו"ת באר משה ח"ג סי' יג אות ו, ע"פ המשך המשנ"ב שם). ב. אם הכוונה לספרי סיפורים ממקורות קודש, כגון "כה עשו חכמינו", אין בהם קדושה, מאחר שאין בהם פסוקים ושמות ה' ככתיבתם. אם הכוונה לסידור תפילה לילדים, שיש בו ברכות ופסוקים, יש להעיר למרות אי הנעימות, ועדיף לרמוז לאבא בשקט.
שאלה: מה מיוחד בעם ישראל?: מה שמייחד את עם ישראל מכל האומות הוא התורה? ואם יש יהודי שלא מחובר לתורה אז לכאורה הוא גם לא אמור להרגיש שונה מכלל האומות?
תשובה: : הסגולה הישראלית ודאי קשורה לסגולת התורה שהיא מאוחדת עם נשמתם של ישראל. אולם גם הצד הישראלי הסגולי וגם החלק המיוחד שיש לכל אחד בתורה יכול להיות לזמן מה רק בצורה סגולית כשהדברים לא באים לידי גילוי. אולם זאת רק לזמן מוגבל. במשך הזמן בסופו של דבר מובטחנו שהסגולה הישראלית תשבור את כל הקליפות וכל המחיצות ותתגלה כלפי חוץ. אם לא בחיי האבא אז בחיי הבן. ואם לא בחיי הבן אז בחיי הנכד. מובטחים ישראל שיעשו תשובה.
שאלה: הנחה בעקבות כרטיס אשראי של אחותי: כבוד הרב, הלכתי לקנות משקפיים ברשת אופטיקה, בבואי לברר את העלות נאמר לי שאם אשלם בכ. אשראי מחברה מסוימת אהיה זכאית להנחה משמעותית (הפרש של כ-500 ש"ח). אין בבעלותי כרטיס של חברה זו אך לאחותי כן, נאמר לי ע"י המוכר כי באפשרותי לבצע את הת דרך הטלפון, וביצעתי את הת על חשבונה וכך זכיתי להנחה. לאחר מעשה עלה בי המחשבה שמה גזלתי את חברת האשראי. האם כך הדבר? ואם כן כיצד אוכל לחזור בתשובה ולתקן את מעשי? ב על עזרתכם, תזכו למצוות
תשובה: אם לא כתוב בתנאי המבצע שהקנייה רק לצורך אישי מותר לאחותך לקנות לך במבצע, ואין כאן גזל. הרב משה מאיר אבינר.
שאלה: חידוש מצבה קיימת בשנת אבל: כבוד הרב על פי מה שידוע לי בשנת אבל קיים אישור לרכוש דברים חדשים. אני כרגע נמצא בתוך השלושים ימים לפטירתה של אמי והייתי רוצה בנוסף לבניית מצבתה של אמי ליום השלושים למותה לחדש את מצבתו של אבי אשר נפטר לפני מספר שנים. השאלה היא האם חידוש המצבה הישנה של אבי נחשבת כרכישה של דבר חדש ובשל כך אסור עד תום השנה לפטירתה של אמי. ב מראש,
תשובה: ב"ה תנוחם מהשמים. חידוש המצבה הוא לכבוד הנפטר ולא לאבל לכן אפשר לעשות בתוך השנה לאבלות אחרת. עד ביאת הגואל הרב חגי בר גיורא
שאלה: קדיש דרבנן לאחר הלכה יומית: 1. מה מקור המנהג לומר "ר' חנניה בו עקשיא"? 2. מתי המנהג לומר זאת? 3. האם לאחר הלכה יומית בסוף התפילה נהוג לומר ר' חנניה וקדיש דרבנן? (אני שמעתי שלא)
תשובה: בהלכות בית הכנסת יש לשאול את רב הקהילה, ואני עונה בהנחה שאין כזה. 1. בגמרא (סוטה מט ע"א) נאמר שהעולם מתקיים בזכות "יהא שמיה רבה דאגדתא", כלומר, הקדיש שאחרי האגדה. "אגדה" בלשון ח אין מובנה כמו בלשוננו, דברי מוסר או מעשיה נאה וכדומה, אלא אמירת פסוק עם פירושו. יש לכך הרבה ראיות, כגון מהגמרא במסכת נידה סט,ב - ע,ב "ת"ר שנים עשר דברים שאלו אנשי אלכסנדריא את רבי יהושע בן חיננא: ג' דברי חכמה, ג' דברי הגדה, ג' דברי בורות, ג' דברי דרך ארץ. שלשה דברי אגדה: כתוב אחד אומר 'כי לא אחפוץ במות המת', וכתוב אחד אומר 'כי חפץ ה' להמיתם'. כתוב אחד אומר 'כי בחר ה' בציון', וכתוב אחד אומר. שלשה דברי דרך ארץ  מה יעשה אדם ויחכם? אמר להן: ירבה בישיבה, וימעט בסחורה.". הרי ש"דברי דרך ארץ" אינם "דברי אגדה", אלא רק פירושי פסוקים (שאינם מענייני תרי"ג המצוות). מכאן למדו הפוסקים שאחרי לימוד תורה בציבור יש לומר קדיש, אם הלימוד כלל אמירת פסוק עם פירושו (עיין מגן אברהם סי' נד סק"ג ומשנה ברורה שם סק"ט). לכן נהגו, כדי להצדיק את אמירת הקדיש אחרי לימוד תורה, להוסיף את מימרת רבי חנניא בן עקשיה על הפסוק "ה' חפץ למען צדקו" (שמקורה במשנה בסוף מסכת מכות), או (אחרי פיטום הקטורת ופרק במה מדליקין) את מימרת רבי אלעזר בשם רבי חנינא על הפסוק "וכל בניך לימודי ה'". 2. במקורות קדומים נראה שהבחירה בדברי ר' חנינא בן עקשיא הייתה כסיום ללימוד פרקי אבות, כפי שכתב בפירוש המיוחס לרש"י בסוף מסכת אבות: "רבי חנניא בן עקשיא וכו'. לא אמר למילתיה גבי מסכת אבות, אלא במסכת מכות. ולפי שיש בה סיום נאה נהגו כל העם לאומרו בסוף כל פרק ופרק, לפי שאין אומרים קדיש על המשנה אלא על האגדה, דאמר מר 'ויהא שמיה רבא דאגדתא'". על כל פנים, כיום מקובל לומר משנה זו כסיום לכל לימוד בציבור (עיין במשנה ברורה הנ"ל). 3. יש בזה מנהגים שונים. אין חובה לומר זאת, מפני שההלכה היומית היא תורה שבעל פה ללא פסוקים, וכשלעצמה אינה מחייבת קדיש, אלא שכדי 'להרוויח' עוד קדיש אומרים את משנת ר' חנניה. זה עלול להיות בעייתי, מאחר שריבוי קדישים בזה אחר זה מוזיל את היחס לקדיש, ותוספת הקדיש גורמת טרחה דציבורא או אפילו גורמת לחלק מהציבור לצאת מבית הכנסת לפני אמירת ההלכה היומית כדי שלא יצטרכו להישאר גם לקדיש. במקרים אלה לענ"ד יצא שכרנו בהפסדנו ועדיף לוותר על הקדיש. כך כתב בערוך השולחן (אורח חיים סימן נה): "יש מהמון בני ישראל שסוברים שמצווה להרבות בקדישים, וכמה טועים הם, וקורא אני עליהם  את הפסוק באיכה:  'תשתפכנה אבני קדש בראש כל חוצות'", ראו דבריו באריכות. לכן, דומני שהברירה העדיפה בדרך כלל היא לא לומר את הקדיש, אלא אם כן ברור שהדבר רצוי לציבור. ושוב: כל הנ"ל בכפוף להנחיות רב בית הכנסת המקומי, ואם אין כזה - כדאי שיחליטו על כך הגבאים, ללא מחלוקת, מחד, וללא כפייה של קדיש על הציבור, מאידך.
שאלה: שאלות כלליות: לכבוד הרב א. האם מותר בשבת להניח על פלאטה כבויה פיצה שהגבינה לא מוכנה והפלאטה עתידה להידלק ע"י שעון שבת? ב. יש לנו בבית הרבה בובות שלמות אנחנו אוהבים לשמור ליופי ואין לנו ילדים קטנים. שמעתי שאסור לשמור בבית בגלל האיסור של "לא תעשה לך כל פסל ותמונה". מה ניתן לעשות עם אותם בובות? ג. אם חשבתי בלב לתרום כסף, אבל לא אמרתי בפה,במילים.האם אני יכולה להתחרט? או שחל עליי נדר? יישר כוח גדול!
תשובה: 1. אסור. 2.אין איסור, תעבירו אותם למשפחה עם ילדים ותבורכו. (שו"ע קמא, ד נחל אשכול הלכות ע"ז סוף סימן נ) 3.אם מחשבתך הייתה ברורה לדעת השו"ע (הספרדים) אינו נדר ולדעת הרמ"א רנח,יג ( אשכנזים) - נחשב כנדר מחייב.
שאלה: יהדות מול יהודים: לאחרונה יש איזה זרם עולה של יהדות חילונית, שאף מסוקרת בתקשורת, שכל עיקרה הוא ללמוד ספרי יהדות אך עניין הקיום נתון לשיקול דעתם, ובכלל אינם מקיימים אף מצווה כמחווה אלא עושים עם הידע כרצונם ובוחרים מתוכו את מה שנוח להם. מפרשים בצורה אחרת את הכתוב וכן הלאה. אשמח לדעת מה ההלכה אומרת על דבר כזה? האם יש שכר או עונש על כך? שעושים מתוך לא לשמה ויוצא לשמה אני מכיר שזה דבר חיובי יחסית, אבל כאן אין לא לשמה, יש יותר עניין של לשם דבר אחר או פרשנות אישית שלא בהכרח הולכת בקו אחד עם הדת שלנו. אשמח להבהרה בעניין. עוד משהו קטן, לאחרונה נוצר סוג של תהום או כך נראה בכל אופן, בין הציונות הדתית ואנשי הדת בכלל לבין המדינה, השלטונות נותנים כוח למתנגדי המדינה ומייצרים סוג של חילול ה עם מעצרי יהודים והכללה כנגד הדתיים כשעושים מעשים נפשעים, דבר ראשון האם יש מקורות לדבר? ודבר שני מה אנשים שגאים ביהדותם ופועלים ברוח היהדות צריכים לעשות כנגד זה, אם בכלל.
תשובה: א. ללמוד את התורה שבכתב ללא מסורת תורה שבעל פה נחשב כמגלה פנים בתורה שלא כהלכה. מגלה פנים בתורה שלא כהלכה זהו דבר חמור. אולם אם מדובר על ציבור שהיה במצב של נתק מהצד היהודי שלו וביקש להמיר את דת היהדות בדת הישראליות. ועתה חוזר ומנסה לחבר את הישראליות שלו עם היהדות שלו יש בכך בשורה טובה.היתי אומר שבאופו אישי הסקרנות והתעניינות ביהדות מכל סוג שלו מביאה ברכה לאומה. אולם אם יהיה התארגנויות וקבוצות לימוד שמגלות פנים בתורה שלא כהלכהיש בכך סכנה. לגבי המתח בין הציונות הדתית לאומה ולמדינה. אני רואה את הדברים אחרת. המדינה באופן כללי הולכת ונהית יהודית יותר. ההתיהדות של המדינה גורמת לכך שהציבור הדתי לאומי לא רואה צורך להמשיך ולהתבדל ויש יתר מעורבות עם החברה החילונית דבר שמאיים על הרמה האמונית והדתית של הציבור הדתי לאומי. היחס הקיצוני הוא רק לחלק קטן מהציבור. החלק הקטן שרבים מפחדים או מפחידים את כולם מפניו גם מעיד על חולשת הרוח אצל הציבור החילוני שמפחד מכל אמירה שיש בה מימד משיחי.
שאלה: מה ההבדל בין שאר למחמצת?: ב"ה שאלה לי בבקשה. כתוב: שמות פרק יב יט שבעת ימים שאר לא ימצא בבתיכם כי כל-אכל מחמצת ונכרתה הנפש ההוא מעדת ישראל בגר ובאזרח הארץ: מה ההבדל בין שאר למחמצת?
תשובה: לשואל "שאור" הוא עיסה שנחמצה ביותר, ומשמשת להחמיץ בה עיסות אחרות על ידי עירוב מעט ממנו בתוכן. "חמץ" הוא לחם רגיל הנאפה מעיסה שנחמצה (אם על ידי שנותן בה מעט שאור, אם על ידי ששהתה העיסה לפני האפיה כדי שיעור זמן חימוצה). נאמנה
שאלה: הנאה מריח של צמח תבלין שספק אם נשתל בשביעית: אם בגינה ציבורית צמח תבלין שלא ידוע מתי נשתל (האם בשביעית או לא) האם מותר להינות מריחו (באופן שרק נוגעים בו והריח עובר ליד?) ישר כח ותזכו למצוות
תשובה: וברכת ד' לא הבנתי את השאלה. פירות שביעית הקדושים בקדושת שביעית הם לא אסורי הנאה ומותר להריח אותם, כפי שמותר להריח אתרוג של שביעית (אא"כ הוקצה למצוותו), ואפילו ספיחים לרוב הפוסקים אין בהם איסור הנאה אלא איסור אכילה, על כן הצמח הזה אין איסור להריחו. כתיבה וחתימה טובה הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ
שאלה: המשך: מבקש החזר,כי זה חדר לא כ"כ ראוי למגורים השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "עכבר בחדר"
תשובה: בשכירות צימר אנחנו שוכרים חבילה שמורכבת משכירות קרקע (מבנה הצימר) ושכירות מטלטלין (הכלים - מיטות ושאר ריהוט, כלים וכל פריטים של איבזור שקיימים בצימר) שכירות זאת אינה דומה לשכירות דירה רגילה שהרי ישנם תנאים של איבזור שירות נקיון מגבות סבונים וכו' שאינם קימים בשכירות דירה רגילה שבה אנו שוכרים את גוף הדירה. תנאים אלו מגולמים בסטנדרט השכירות הגבוהה של הצימר. כמו בכל דבר, ישנם רמות של איבזור, יופי, שירות ונקיון, בריכה מקלחת ועוד ועוד בצימר, ומובן שכלל הדברים ורמתם מרכיבים את המחיר. לכן לכל רמה של צימר יש טווח מחירים וישנם מומחי תיירות שיודעים לקטלג את הצימר ביחס לרמתו ומחירו. לכן - אם הצימר מלוכלך, או יש בו חרקים או מזיקים באופן תדיר, יש לזה מחיר, וממילא ניתן לדרוש את ההפרש בין מחיר של צימר נקי ללא. נציין, שאם ראו פעם אחת עכבר, לענ"ד, לא נראה לי שזה משנה באופן מיידי את רמת הצימר ומחירו, שהרי דבר כזה יכול לקרות גם בבית רגיל ונקי, אלא אם כן מדובר שראו עכברים רבים כל יום. לעניין הסוגיא שציינת, נראה שסוגיה זו מדברת בתיקונים שנעשים בגוף הדבר המושכר ועל זה נתנו חכמים אמת מידה בין תיקון שמצריך תיקון ממוחה לבין תיקון שיכול לעשות אדם פשוט. דבר זה אינו שייך בנושא ניקוי חרקים או מזיקים. כמו כן גדר של "מקח טעות" גם כנראה לא שייך כאן שהפוסקים הגדירו אותו דווקא שבשעת הקניין היה המום במקח וכאן איננו יכולים להוכיח שהעכבר היה בשעת הקניין או הכניסה לצימר.
שאלה: מת שהופיע בחלום: חלמתי חלום על אדם שהיה קרוב אלי ובחלום ראיתי את אימי הולכת לתקן את מכוניתה ובמוסך היא רואה את האדם הזה וגלה שהוא בחיים ומביאה אותו לבית בבית אחותי רצה לחבק אותו (זה אביה) ואני מתבייש בתחילת החלום הוא זילזל באימי והתווכחתי איתו ולאחר מכן עזרתי לו להעביר את דירתו והייתה כתובת אמיתית לביתו בסוף החלום הוא הודה לי כל כך שאני שמרתי על אחותי ואימי האדם הזה נראה יותר מבוגר מאיך שהוא נראה כאשר מת לפני 6-7 שנים אשמח לקבל את פירוש החלום זה מאוד חשוב לי
תשובה: אולי הכוונה שאחותך תזכה לבן שיקיים מצוות ויעסוק בתורה ותהיה נשמתו קרובה לנשמת הנפטר וע"י המצוות היא תעשה נחת רוח לנפטר כאילו שנתנה לו בית לגור בו.
שאלה: שמות קודש לטיהור המחשבה: האם מותר להשתמש בשמות הקודש באמת לטיהור המחשבה, לרפואה, לעזרה או שזה כמו כישוף או משהו? (כמו ממולח טהור קודש)
תשובה: אם זה רק במחשבה, מותר ובתנאי שיזהר בזמן המחשבה שגופו נקי ומכוסה כראוי וידיו טהורות, ובזאת יוכל לקבל ברכה והגנה מן השמים, כמו שנאמר אשגבהו כי ידע שמי.
שאלה: אימון כושר בשבת: מותר להתאמן במכשיר שלוחצים בו עם הידיים ומשחררים וזה מחזק את הידיים בשבת? לא חשמלי, זה תלוי אם אני מתעייף מזה או לא?
תשובה: הציץ אליעזר מתיר להתאמן בקפיץ שמיועד לחזק את אצבעות הידיים משום שזה לא מעייף ולא נראה כעובדין דחול. להרחבה בנושא התעמלות במכשירים בשבת לחץ כאן הרב שלמה בורנשטין
שאלה: מה רע בבתי הדין האלטרנטיביים?: הרב. כידוע, קבוצת רבנים הקימה בתי דין אלטרנטיביים לגיור, ופורסם שהרב לא מסכים איתם. מה רע בבתי דין שכאלה? האם כל הבעיה היא חשש שמא יבואו להקים עוד בתי דין ששם לא יקפידו על ההלכה, או שהסיבה להתנגדות הרב היא פגיעה במעמד הרבנות הראשית? הרי כבר יש בתי דין פרטיים! לרב
תשובה: על הראשונים אנו מצטערים אתה בא להוסיף עליהם?! ואם לראשונים אין אחריות היכן אחריותם של האחרונים? מחר עלול גם כל הדיוט להקים בי"ד לגיור לגיטין וקידושין לכשרות ועוד זהו פתח להתפוררות חמורה ומסוכנת
שאלה: עניית אמן: 1. מה הדין אם סיים חתימת מעריב ערבים לפני השליח ציבור מותר לענות אמן? 2. אם בטעות אמרתי שם ה מיותר בתפילת 18, מה הדין?
תשובה: 1. לא עונים אמן על ברכות בתפילת שחרית וערבית של קריאת שמע חוץ מברכת השכיבנו. 2. ימשיך להתפלל.
שאלה: המשך 2: ובכן, שצי הצדדים יודעים גמרא- השוכר טוען שזה נחשב מום בחדר.והשכיר טוען שהרי המשנה ב"מ דף קא אומרת שיש דברים שבשכירות השוכר צריך לעשות, וללכוד עכבר השוכר צריך להוציאו,וכי אם היו נכנסים שתי צרעות, אז מגיע לו פיצוי?אשמח להרחבה כדי שאראה להם השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "עכבר בחדר"
תשובה: בשכירות צימר אנחנו שוכרים חבילה שמורכבת משכירות קרקע (מבנה הצימר) ושכירות מטלטלין (הכלים - מיטות ושאר ריהוט, כלים וכל פריטים של איבזור שקיימים בצימר) שכירות זאת אינה דומה לשכירות דירה רגילה שהרי ישנם תנאים של איבזור שירות נקיון מגבות סבונים וכו' שאינם קימים בשכירות דירה רגילה שבה אנו שוכרים את גוף הדירה. תנאים אלו מגולמים בסטנדרט השכירות הגבוהה של הצימר. כמו בכל דבר, ישנם רמות של איבזור, יופי, שירות ונקיון, בריכה מקלחת ועוד ועוד בצימר, ומובן שכלל הדברים ורמתם מרכיבים את המחיר. לכן לכל רמה של צימר יש טווח מחירים וישנם מומחי תיירות שיודעים לקטלג את הצימר ביחס לרמתו ומחירו. לכן - אם הצימר מלוכלך, או יש בו חרקים או מזיקים באופן תדיר, יש לזה מחיר, וממילא ניתן לדרוש את ההפרש בין מחיר של צימר נקי ללא. נציין, שאם ראו פעם אחת עכבר, לענ"ד, לא נראה לי שזה משנה באופן מיידי את רמת הצימר ומחירו, שהרי דבר כזה יכול לקרות גם בבית רגיל ונקי, אלא אם כן מדובר שראו עכברים רבים כל יום. לעניין הסוגיא שציינת, נראה שסוגיה זו מדברת בתיקונים שנעשים בגוף הדבר המושכר ועל זה נתנו חכמים אמת מידה בין תיקון שמצריך תיקון ממוחה לבין תיקון שיכול לעשות אדם פשוט. דבר זה אינו שייך בנושא ניקוי חרקים או מזיקים. כמו כן גדר של "מקח טעות" גם כנראה לא שייך כאן שהפוסקים הגדירו אותו דווקא שבשעת הקניין היה המום במקח וכאן איננו יכולים להוכיח שהעכבר היה בשעת הקניין או הכניסה לצימר.
שאלה: כתובת על מצבה: אני גר בחו"ל, חברה שאלה אותי מה לכתוב על מצבה של אמה. סבתא שלה קבורה בארץ וסבא קבור ברוסיה, אמה קבורה כאן בחו"ל. החברה שואלת האם מותר לכתוב "לזכרון סבא וסבתא" על המצבה של האם? הכוונה לזכור גם את סבא וסבתא בביקור בקבר של האם, וגם לבקר בקבר זה בימי זיכרון של סבא או סבתא.
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה נהוג לכתוב שם של האם שהיא בת של השם של אביה ואמה. וממילא מובן שמתכוונים לכולם. עד ביאת הגואל הרב חגי בר גיורא
שאלה: לימוד עניין פגם הברית: ממסילת ישרים וספרים נוספים אני יודע שהדרך להמנע מעברה (מידת הזהירות) היא על ידי לימוד תורה. בין בצד של ידיעת ההלכה מה לעשות ובין מבחינת הלימוד על הדבר, שמביא בסופו של דבר לשינוי הרצון הפנימי. בגלל שמדי פעם אני נופל בזה, אני אשמח אם הרב יוכל להביא לי מקורות להעמיק בפגם הברית, בצד הרעיוני העמוק שבזה, כדי שעל ידי הלימוד השורשי הזה, אני יכול להביא לשינוי ברצון שיתבטא גם במעשה.
תשובה: ישנם מספר ספרים טובים העוסקים בעניין זה. הספרים מביאים מקורת רבים ואף עצות מעשיות כיצד להתמודד עם היצר. א. אשיב ממצולות - שחיבר הרב יהושע שפירא. מדריך מעולה לנערים שצרכים להתמודד עם טהרת הברית. ב. מתבגרים יחד - שחיבר הרב ערן משה מרגלית. הספר בנוי מדפי לימוד בהם לומדים האבא והבן יחדיו על נושא גיל ההתבגרות. הספר מיועד לנערים החל מגיל 14. בסוף הספר הובאו מספר נספחים שאחד מהם הוא פרקי הדרכה כיצד לעסוק בנושא שמירת הברית ועוד. בהצלחה רבה
שאלה: לראש עיר מותר לעשות עברות?!: כלומר אם הוא יתמנה לראשות עיר אז מותר לו גם לעשות דברים רעים וגם לעשות דברי תורה?? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "ראש עיר "
תשובה: חס ו מדובר בבררה קשה או למסור את השלטון רק לאנשים חילוניים שעלולים לקפח את הצרכים הרוחניים, או גם לדתיים, אולם בתנאי שימשיכו את כל הפעילות הקיימת בלאו הכי (לא הם יזמו אותה) אלא שהם ידאגו במקביל להגביר צורכי מצוה, כגון מקוואות, בתי כנסת, חינוך דתי. מה עדיף?
שאלה: אדם שסיפר עלי לשון הרע: אדם שהוציא עלי שם רע, אך אינו רוצה לחשוף מניין שמע זאת עלי. א. האם לפי ההלכה הוא חייב לספר, על מנת למנוע המשך נזק? ב. אם אינו רוצה - האם בי"ד יכול לכופו לכך? ג. האם צריך למחול לו - אם אינו רוצה לחשוף את המקור, ובכך גורם שמשיך אותו אשם בסיפור עלילות שווא? מראש
תשובה: א. הוא אינו חייב לספר, אבל הוא חייב לומר למי שדיבר שזה שקר ואסור לו לומר, ואם לא יפסיק הוא יפרסם אותו. ב. בתנאי שכתבתי קודם. ג. אם השם הרע מזיק לא חייבים למחול אבל מידת חסידות אם אפשר- בכל זאת למחול.
שאלה: חיובי האשה לבעל: הלכה למעשה אשה שאומרת איני נזונת ואיני עושה האם חייבת לבשל לבעל, השאלה מאוד דחופה, הבאתם באתר שיש דיעות שחייבת, אבל לא כתבתם הלכה למעשה, כי ברמ"ה סימן פ סעיף טו הביא מחלוקת בזה, ומשמע בבית שמואל שם ס"ק כא שבמקום פלוגתא היא פטורה.אשמח לתשובה
תשובה: אכן כדבריך הב"ש פוסק שמספק פטורה. הואיל אותה שואל הלכה למעשה, כמובן למעשה יש להשתית את הבית על כבוד הדדי ואהבה ולא להגיע לשאלות אלו. ודאי בן תורה צריך להדר בכבוד אשתו ובחיבתה וממילא גם היא תכבד אותו, ואת השאלות הללו נוכל להשאיר ללימוד בלבד, בחינת דרוש וקבל שכר. וכך לא נטריח את רבוש"ע להזיל דימעה, אלא נמלא את עולמו השכינה השורה בבית של בברכת אהבה, אחווה, ורעות. הרב יאיר וסרטיל
שאלה: שמירת העניים.: עד כמה ראוי לקבל על עצמי בעניין שמירת העיניים? לדוגמא ללכת עם עיניים למטה או עם כובע? יש לציין שאני לא מרגיש עליונות כלפי החברה בכך שאני מחמיר.
תשובה: ישנם כמה עקרונות בהתמודדות עם היצר והצלחה בשמירת העיניים: א. דבר ראשון שצריך לעשות הוא ללמוד עוד ועוד על הנזק שבחטא, חומרתו, השכר שהתגברות על היצר וכו' וכו'. העיסוק בזה מועיל בשני אופנים 1: ידיעת האסור והמותר. 2: דברי ח "אם יגעת הרבה בדבריהם, הקב"ה מסיר יצר הרע ממך". הלימוד והעיסוק בדברי תורה מביא לתשומת לב ולהרגשת רצון להתרחק מן החטא. ב. התמודדות עקיפה - הכוונה היא שהאדם דואג מראש שלא יבוא למצבים שבהם הוא עלול לחטוא. לא בהכרח חייבים ללכת עם עיניים ברצפה, ניתן לבחור מסלול הליכה או זמן "נוח" יותר, שבו יש פחות התמודדויות. ג. עיסוק בדברים של קודש בזמן ההליכה במקומות עם בעיות צניעות. פירוש הדבר אם הראש כל הזמן יעסוק בדברי קדושה שינון משניות, תכנון של אמירת דבר תורה וכדו' האדם ישקע בזה ולא הדברים הנמצאים סביבו. מי שנוסע בתחבורה ציבורית   יקח איתו ספר, כמו כן ניתן הקשיב למוסיקה או לשיעור מתוך הנגן או הפלאפון. ד. שיטת ה'חמש דקות'. מסופר על גדול מישראל שהיה לו ניסיון קשה מאוד והוא אמר לעצמו כל פעם 'רק עוד חמש דקות' וכך כל פעם הוא דחה את עצמו ('לא לגמרי') מלעשות את העבירה עד שלבסוף עמד בזה. צריך לדעת שאין זו רק דרך משחק אלא יש בה מן האמת כי גם לזמן המלחמה יש ערך בעיני ה'. ה. העצמה אישית   לחשוב כיצד אני יהודי בעל נשמה אלוקית - חלק אלוק ממעל ממש - יוכל לרדת ולהביט בדברים בזויים כל כך, אין לי כל חפץ ורצון ללכלך את הדבר היקר לי כל כך   נשמתי הטהורה. ו. מעל הכל ובראש ובראשונה - להתפלל להקב"ה ולשפוך שיח לפניו שיעזור לנו להתמודד עם המצבים השונים. בהקשר של השאלה חשוב שהתפילה תהיה בשני מוקדים שהקב"ה לא יביאנו לא לידי ניסיון ולא לידי ביזיון. בסוף של דבר צריך להיזהר ולזכור שאנחנו אנשים ושגם להיתקע באנשים זה לא בדיוק מומלץ. יום טוב