LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: קומיקס בשבת: לפי מה שהרב כותב אם יש בזה עונג שבת לקורא אולי כן יש מקום להקל? ובכלל מה ההבדל בין קומיקס לדעת האוסרים משום חשש שמא יכתוב או שטרי הדיוטות? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "קומיקס בשבת"
תשובה: א. נכון, כתבתי שיש המקילים לקרוא דבר שמתענג בו. כך כתב המג"א ובעקבותיו בספר פניני הלכה. אך בפסקי תשובות הביא הרבה פוסקים שחולקים על המג"א. כך שלמסקנה הרוצה להקל יש לו על מי לסמוך. ואם יש בדבר צורך הגוף (ולא סתם הנאה) - דהיינו, שצריך את מנוחת הנפש וזה נעשה ע"י קריאת ספרים או משחקים שיש בהם קריאה, הואיל ובדר"כ הדבר מתאפשר בעיקר בשבת, יש בהחלט מקום להקל. ב. לא הבנתי את השאלה. אין הבדל בין קומיקס לכל ספר אחר. יש הבדל בין שטרי הדיוטות שאסור בכל מקרה, לספרי קריאה (ובתוכם קומיקס) שמותר במצבים שכתבתי לעיל. הרב שלמה בורנשטין
שאלה: השם "ליאב": האם אפשר לדעת מדוע? ומה לגבי ליאב? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "השם "ליאם"
תשובה: חשוב שבני ישראל יבחרו שמות ישראלים, יהודיים, השם ליאם לא עברי. השם ליאב הוא ר
שאלה: שימוש בסכין לבשר ולבצל: חתכתי את הבצל בסכין שבדרך כלל משתמשים בו לחיתוך ירקות אבל מידי פעם חותכים איתו גם נקניקיה. האם יש בעיה כשרוצים לאכול את הבצל שנחתך בסכין הזה עם דג?
תשובה: אין בעיה. האיסור הוא רק בדרך בישול (יו"ד קט"ז, ש"ך ס"ק א') או כמובן כשאוכלים אותם ביחד. ועוד מוכח כך מהגמרא (חולין קי"א:) הכותבת: "דגים שעלו בקערה מותר לאוכלן.". לא ניכנס לסוגיה שם, אך משמע משם בברור שדגים רותחים שהונחו בקערה שבושל בה בשר, מותר לאכול אותם ולא חיישינן לטעם הבשר הבלוע בקערה הבשרית. הרב שלמה בורנשטין
שאלה: תמונה בפאזל בשבת : האם יש בעיה של יצירת תמונה במשחק פאזל? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "פאזל בשבת"
תשובה: זה לא כותב, כי זה עשוי לפירוק.
שאלה: הורדת שירים מיוטיוב: לאחר עיון בשאלות באתר ראיתי שישנה בעיה הלכתית בהורדת שירים מיוטיוב למחשב גם אם לא צורבים את השירים לדיסק. לאור זאת רציתי לשאול 2 שאלות 1. בעבר עבדתי בבית ספר ופעמים רבות שהיו מבקשים ממני להוריד שירים ולצרוב בדיסק לצורך לימודי - שירים להופעה כלשהי, ללימוד וכן גם לצורך הכנת דיסק מתנה לתלמידות. האם מותר לי להוריד לצרכים אלו שירים בשביל אחרים? כיצד ניתן לתקן אם עשיתי זאת בעבר? 2. יש לי בת בת 11 שמאוד אוהבת לשמוע שירים. מבחינה חינוכית אני מעדיפה שהיא לא תיכנס סתם כך לצפייה באתר יוטיוב (בגלל שבאתר זה ישנם תכנים שאני מעדיפה שהיא לא חשופה אליהם והוא בד"כ חסום ע"י חסימה של אינטרנט רימון ) אלא תשמע את השירים במחשב ללא כניסה לאינטרנט. הייתי שמחה לקבל הדרכה חינוכית מה לעשות במקרה כזה. לאור קריאה השאלות הקודמות בנושא - הדרכתי אותה לא שלא להוריד יותר שירים רק לשמוע מה שכבר הורד. האם כך נכון?
תשובה: יתכן שלצורך הופעה חד פעמית פנים בית ספרית זה ר אך לצרוב לתלמידות זו בעיה, אלא אם מדובר בשירים שאינם מוגנים בזכויות יוצרים. בדיעבד אינך צריכה לשלם ותוכלי לסמוך על הדעות המקלות. לגבי הבת ניתן כמובן לקנות דיסקים. מעבר לכך ניתן להוריד שירים שאינם מוגנים בזכויות יוצרים.
שאלה: אחסון תרופות בחדר שרותים: יש לי שתי שאלות בנושא אוכל בשרותים- א. האם יש ישנה בעיה לאחסן את ארון התרופות בשרותים (מדין איסור הכנסת ואיחסון אוכל למקום טומאה)? ב. בטיפת חלב ממליצים לתת לתינוקות ויטמין D וברזל פעם ביום - כדי לא לשכוח הם ממליצים לתת אותם במקלחת. המקלחת שלי היא עם שירותים. האם אפשר לתת אותם במקלחת או שעדיף שלא מכיוון שזה אוכל ועדיף לא לאכול בשרותים?
תשובה: לשואלת, א. מותר לאחסן את ארון התרופות בשירותים, ולהעביר את התרופות בשירותים, בפרט בהנחה שהתרופות עטופות או מונחות בכלי סגור. ב. מכיוון שהנתינה במקלחת היא צורך ממשי ותורמת להקפדת יתר על מתן הויטמינים, ומאידך זהו לא אוכל של ממש, וגם עיקרו של החדר הוא מקלחת ולא שירותים - מותר. למנהג שלא להכניס מזון לשירותים או לאמבטיה אין מקורות מבוססים בגמרא ובפוסקים (מנחת יצחק ח"ג סי' סג), ואדרבה, יש מקורות בדברי ח שמוכיחים שאין כל מניעה לשתות שם מים, או על כל פנים לשתות מים שהיו שם (למרות שבית המרחץ נחשב כמקום שבדרך כלל אינו ראוי לברכה והיוצא ממנו צריך נטילת ידיים), והפוסקים דנו רק כיצד לברך כששותה שם (ראו משנה ברורה סי' פד ס"ק ז). בבאר היטב (סי' ג סק"ב) כתב שאין לאכול בבית הכסא, קל וחומר מהאיסור לדבר שם. הוי אומר: זהו איסור מחמת דרך ארץ וצניעות, ולא משום שהאוכל נעשה בלתי ראוי (שו"ת 'תשובות והנהגות' ח"א סי' יא). וכאשר מדובר בתרופות סגורות, או לקיחת תרופות מחמת צורך כלשהו, אין כל מקום לחשש. ולשון שו"ת תשובות והנהגות הנ"ל: "נשאלתי באלו שמחזיקים רפואות בבית המרחץ שמשמש לבית הכסא, ובזה מלבד כל הנ"ל יש עוד כמה צדדין להתיר כהמנהג ולא לחשוש בזה אף לכתחילה: ראשית שהוא מר ואינו אוכל, ועוד שהוא מכוסה, ומדינא אין בזה אסור. וכן נהגו" (מקורות נוספים ב'פסקי תשובות' סי' קעא הערות 47 - 49). כמובן, גם העניין של דרך ארץ וצניעות באכילה בשירותים אינו שייך כלל בתינוקות הלוקחים תרופות.
שאלה: כיצד לנהוג עם חפץ עליו כתוב שם ד?: חברתי הכינה לי ברכת כלה לחתונה על בד קנווס ובה כתוב שם ד י-ק-ו-ק ככתוב בתורה. אני רוצה לגנוז את ברכת הכלה. כיצד עלי לנהוג? מורן
תשובה: וברכת ד' מזל טוב ויהי רצון שביתכם יבנה באהבה ואמונה בבריאות גופא ונהורא מעליא. יש לגנוז גניזה חמורה, בד"כ יש מקומות ששם קוברים את הדברים הללו או שמים בשקים מיוחדים, ועל כן צריך לברר היכן יש גניזה באזור מגורכם ולהכניסה שם, עדיף להכניס כבר עטוף. מזל טוב הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ
שאלה: כיצד ניחם המלאך את הגר?: מוזכר בתורה את ענין בריחת הגר ומצבו חוליו של ישמעאל ואז מתגלה המלאך אל הגר ואומר לה שיגדל ישמעאל ויהיה פרא אדם ידו בכל ויד כל בו. כיצד בשעה כזו של הגר וישמעאל משמיע המלאך להגר דברים שהם נבואה לא טובה הרי זה לא מנחם את האם (הגר) אלא ההיפך? ישר כח ותזכו למצוות
תשובה: לשואל אכן כפי ששאלת, שאל גם רבי יעקב צבי מקלנבורג, בעל "הכתב והקבלה" וביאר שהכל ברכה! "פרא" מלשון ריבוי (ראה יחזקאל לא, ה-ו), ומסייעים לכך הפסוקים בהמשך (בראשית יז, כ  כא, יג). אם כי עינינו הרואות כיצד לקח ישמעאל את ברכת הריבוי והשתמש בה גם במובנה השני. נאמנה
שאלה: מתי מורידים את השק בתיקון חצות?: רציתי לשאול לנוהגים בשק ואפר בתיקון חצות. מתי ניתן להסיר את השק? האם לאחר תיקון רחל (באופן שתיקון לאה יאמר ללא שק) או האם לפני פתח אליהו? ואם בכל זאת נשארים עם השק האם ניתן להישאר לאחר פתח אליהו? ישר כח ותזכו למצוות
תשובה: בעצם די רק לתיקון רחל, אבל כיון שהתיקונים מחוברים אפשר להישאר עד סוף תיקון לאה ולהוריד לפני פתיחת אליהו שמעלתו עליונה וראוי להיאמר בבגדים נאים.
שאלה: מה קורה בצבא?: אני בחור מארצות הברית, בן שבע עשרה וב ה אני רוצה ללמוד שנה הבאה באחת מישיבות ההסדר וכן לעלות לארצינו הטובה. רק לא ברור לי שני דברים: 1- לעניין צבא לא ברור לי מה המצב לעניין הצניעות בצבא, כלומר האם תלמידי ההסדר הולכים לצבא רגילה (קרבי)? האם יש גם בנות באותה קבוצה?, או שרק הולכים למקום צניעות שאין שם בנות בכלל בבסיס(או בקבוצה ) שלהם? 2- האם באמת הצה ל צריכים עוד ועוד חיילים? כי שמעתי מהרבה אנשים שיש מספיק חיילים בצבא ואפילו לא רוצים עוד, האם זה נכון?
תשובה: לך, יישר כוחך על רצונך לעלות לארץ ולו לתקופה, וללמוד תורה בארצנו הקדושה. ובוודאי במסגרת ישיבות ההסדר. יהי רצון שתעלה מעלה מעלה, לגבי הצבא צה"ל צריך הרבה חיילים טובים במערך הקרבי, מסגרת של ישיבות הסדר היא מסגרת צנועה ומתאימה לחייל דתי.
שאלה: כשרות - בשר בחלב: בתנור אפיה נאפה עוף ולאחר מכן נאפו בו רצועות פלפל. לאחר יומיים רצועות הפלפל טוגנו יחד עם ביצה במחבת פרווה. האם המחבת הפך לבשרי? אם לא, האם לאחר טיגון נוסף במחבת ואכילת המאכל החדש, יהיה מותר לשתות חלב? אשמח למענה.
תשובה: בע"ה הקדמה: התשובה נכתבת מתוך הנחה שבעת אפיית הפלפלים התנור היה נקי משאריות העוף וכל מאכל בשרי אחר. אם המצב אינו כן, נא לשלוח שאלה חדשה בהתאם. תשובה: לגבי המחבת - ברוב המקרים היא ממשיכה להיחשב כ"פרווה", אמנם אם מדובר בפלפלים חריפים, שנשארו בחריפותם גם לאחר שנאפו בתנור, אזי לאשכנזים יש להחמיר ולהחשיב את המחבת כבשרית ולהגעיל אותה כדי להחזיר אותה להיות "פרווה".  המיקל להחשיב אותה שוב כ"פרווה" לאחר המתנה של 24 שעות אף בלא הגעלה - יש לו על מי לסמוך. לגבי המאכל - ניתן לשתות חלב מיד לאחר סיום אכילת המאכל, ואין צורך להמתין שש שעות. הרחבה: כאשר פלפלים נאפים בתנור בשרי בן יומו, הרי שאנו נכנסים לסוגית "נותן טעם בר נותן טעם" (להלן: נ"ט בר נ"ט) - חשש שטעם בשר הבלוע בדפנות התנור נבלע בתוך המאכל הפרווה. אמנם המאכל לא נוגע בדפנות התנור, אך האדים היוצאים ממנו, המכונים "זיעה", נוגעים בדפנות הכלי ויש חשש שדרכם המאכל יבלע טעם בשר (רמ"א צב, ז). בדין נ"ט בר נ"ט נחלקו השו"ע והרמ"א (צה, ב): לדעת השו"ע מותר לאכול את המאכל עם חלב, ולדעת הרמ"א לכתחילה אסור לאכלו עם חלב אך מותר לאכלו בכלים חלביים. לכו"ע אין צורך להמתין שש שעות לאחר אכילת המאכל (רמ"א פט, ג. וש"ך שם סקי"ט). כאשר המאכל חריף: השו"ע לא הזכיר שום צד חומרא בזה מאשר כל נ"ט בר נ"ט. אמנם הרמ"א שם סובר שבדבר חריף יש להחמיר יותר, משום שמה שבדרך כלל נ"ט בר נ"ט דינו קל, הרי זה משום שטעם בשר שנבלע בכלי ולאחר מכן במאכל - הרי הוא כבר קלוש ויש פחות להחמיר בו כאשר יבוא במגע עם חלב או כלי חלב. אך כאשר מדובר במאכל חריף - הרי חריפות המאכל משביחה את הטעם הבלוע בכלי, והרי המאכל נחשב כאילו בושל עם בשר ממש, ולא רק בכלי בשרי. נחלקו אחרונים האם הרמ"א מחמיר גם לעניין דבר חריף שבושל בכלי בשרי וניתן בכלי חלבי: המג"א מחמיר בכך, ואילו דעת האבן העוזר להקל שהטעם הבשרי "מושבח" רק כאשר הוא בתוך המאכל הפרווה, אך לא כאשר הוא נפלט לכלי שבו ינתן המאכל. המשנה ברורה בהלכות פסח (תנא, צ) מצטט את דברי המג"א להלכה, ולכן נכון להחמיר ולהחשיב את המחבת כבשרית. כדי להחזיר את המחבת להיות "פרווה" ניתן להגעיל אותה ואין צורך בליבון, משום שהיא בלעה "היתר"-טעם בשר כשר, ולא טעם של מאכל אסור. כמו כן, כיוון שמדובר על החזרת מחבת ל"פרווה" הרי שלאחר שהיא אינה בת יומה דעת הגר"א (בביאורו על השו"ע סימן צה, סק"י) שהיא שוב "פרווה" לכל דבר ועניין אף בלא הגעלה. מאידך דעת החיי-אדם שיש להחמיר בכך. על כן כתבנו שלכתחילה יש להחמיר והמיקל כגר"א יש לו על מי לסמוך. על כל פנים, גם במאכל חריף ברור אין צורך להמתין שש שעות לאחר אכילתו (חידושי רע"א סימן פ"ט סעיף ג'). הרב עודד מילר
שאלה: מקום ציונו של רבי אלעזר בן פדת: האם ידוע היכן מקום ציונו של רבי אלעזר בן פדת. וכן האם ידוע האם מקום פטירתו בבבל או בארץ ישראל? ישר כח ותזכו למצוות
תשובה: לשואל רבי אלעזר בן פדת עלה לארץ ישראל בעודו צעיר ועדיין לא היה נשוי (ברכות טז ע"א). רבו המובהק היה רבי יוחנן (יומא נג ע"א), והיה גם תלמידם של רבי חנינא בר חמא (ברכות כ ע"ב) ושל רבי אושעיא (שם לב ע"ב). הוא נקרא "מרא דארעא דישראל" (נדה כ ע"ב)., ומילא מקומו של ר' יוחנן כראש ישיבה (ירושלמי מגילה פ"א, הי"א). ב"אגרת רב שרירא גאון" מובא שנפטר באותה שנה שנפטר ר' יוחנן, ובפשטות נפטר בארץ ישראל. בחיפושיי לא מצאתי איזכור של מקום קבורתו. נאמנה
שאלה: טיפול רפואי במחבל: בעקבות דברי מנכ"ל מד"א שאם מחבל פצוע קשה יותר מהנפגע, מטפלים בו קודם, עלו דיונים על האתיקה הרפואית, במסגרת דיון מצומצמת של במי לטפל קודם? אך שאלתי היא, האם בכלל מותר לטפל במחבל הפצוע, אולי הרופא שמתכוון להציל את המחבל מפר את מצוות גואל הדם, אולי הגואל הקרוב צריך להרוג אותו, ועד אז על הרופא היהודי להציל אותו? האם דברי הרמב"ם שעכו"ם שפוגע ביהודי חייב מיתה אבל אין הורגים אותו קשורים לפה (במקרה שהיו רק פצועים)? האם אפשר ללמוד שלא הורגים אותו יותר ממה שהוא פצוע, מכיוון שכבר אין בו סכנה, אבל לא מטפלים בו? או שאם יש סכנה שיבריא ויחזור לפגע, ולכן צריך לוודא שלא יוכל לעשות כן? או שיש עוד מקורות המורים לרופא איך לפעול?
תשובה: הרופאים מחוייבים כיום לשבועת הרופא הבין-לאומית
שאלה: אבלות על אבא גוי: יהודי אבא שלו גוי נפטר. מה הלכה לגבי אבלות וקדיש?
תשובה: הוא לא חייב, אך משום כפיות טובה עליו להתאבל לפי הבנתו ולומר קדיש
שאלה: שכחת יעלה ויבוא: מחילה, אך בפשטות מובן שזה שהמשנה ברורה כתב שלו עלתה תפילותו הכוונה לתפילת שחרית שלא יצא ידי חובה ולכן יחזור עליה (על שחרית). וזכיתי לראות קונטרס שהסביר שיתכן וכל חילוקם הוא בזמן תפילת שחרית האם עבר או לא. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "שכחת יעלה ויבוא בראש חודש"
תשובה: מפורש בשיורי ברכה בשם תשובת הרשב"א שיש להתפלל מנחה שתים כדברי הבן איש חי. ומכאן ברור כי מה שכתב במשנה ברורה כוונתו שלא יצא ידי חובת שחרית אבל לא שיתפלל דוקא לפני מנחה.
שאלה: כפרה למי שהעסיק מחבלים: לכבוד הרבנים אדם שהעביד ערבי כחוק והוא הזיק רצח האם צריך המעביד תשובה וכפרה ע"ז?
תשובה: בודאי שכן, שהרי בשערי תשובה בהל' עשרת ימי תשובה סי' תר"ג כתב כי מי ששלח שליח ליריד ונהרג בדרך צריך כפרה ותשובה. קל וחומר למי שהכניס חשוד ברצח שצריך תשובה וכפרה על זה שסייע בלא מתכוין לערבי שונא ישראל לרצוח יהודי.
שאלה: מקורם של מזמורי תהילים: שמעתי כי חלק ממזמורי התהילים נכתבו בדורות מוקדמים לדוד המלך ובתקופתו על ידי אנשים גדולים והוא קבצם לספר תהילים וחלק אחר מהפרקים כתב אותם דוד עצמו. האם נכון הדבר ומה מקורו? וכיצד ניתן להבחין בין פרקים שנכתבו ע"י דוד לבין אחרים? והאם ידוע מה שמותם של המחברים האחרים שדוד צטט את מזמוריהם? ישר כח ותזכו למצוות
תשובה: לשואל בברייתא במסכת בבא בתרא (יד ע"ב) נאמר: "דוד כתב ספר תהלים על ידי עשרה זקנים: על ידי אדם הראשון, על ידי מלכיצדק, ועל ידי אברהם, ועל ידי משה, ועל ידי הימן, ועל ידי ידותון, ועל ידי אסף, ועל ידי שלשה בני קורח". על קיומם של פרקי תהילים העוסקים בנושאים מאוחרים מתקופת דוד המלך כתב רבי אברהם אבן עזרא בהקדמתו לספר תהילים: "מחלוקת גדולה יש בינות המפרשים, יש אומרים כי כל הספר לדוד והיה נביא,. ויש אחרים אומרים כי אין בספר הזה נבואה לעתיד, ובעבור זה כתבוהו הקדמונים עם איוב ומגילות. ואמרו כי 'על נהרות בבל' - חיברו אחד מן המשוררים בבבל. ואמרו כי גם אסף. אינו אסף המנצח שהיה בימי דוד". כשמתבוננים במילות הפתיחה של מזמורי התהלים, נוכחים לדעת כי בסך הכול שבעים ושלושה מזמורים משויכים בפתיחתם לדוד, שנים עשר מזמורים לאסף, אחד עשר לבני קרח, שני מזמורים לשלמה, מזמור אחד לאיתן האזרחי (שלפי המסורת הוא אברהם) מזמור אחד למשה, ובשלושה מזמורים נזכר ידותון. חמישים מזמורים אינם נושאים כל שם של מחבר. נאמנה
שאלה: לברך בורא נפשות במקום על המחיה: האם המברך בורא נפשות במקום על המחיה יצא ידי"ח? (האם יכול לנהוג כן גם כשאין לו זמן או רק בדיעבד) והאם אדם המברך בורא מיני מזונות האם יכול לברך בורא נפשות כגון שאכל פחות מ 27 גרם (נניח פרוסת עוגה)? והאם יש הבדל בין העדות השונות בנושא? ישר כח ותזכו למצוות
תשובה: א. ברכת בורא נפשות אינה פוטרת מאכל שצריך לברך עליו על המחיה. ב. אם אכל פחות מכזית, לא מברך כלום. (שו"ע, סימן ר"י סעיף א'). ושיעור כזית בנפח הוא 27 סמ"ק, בערך מידת קופסת גפרורים. ויש אומרים (הגר"ע יוסף, הגר"מ אליהו) שמנהג הספרדים לשער לפי משקל -כ27 גרם. הרב ערן אסולין
שאלה: דיבור עם קרובות משפחה: האם אל תרבה שיחה עם האשה יתרחק מנשים מאוד מאוד אמור גם בדודה? האם יש בזה חילוק בין דודה ישירה לאשת דוד? מהם הגדרים בזה? ומה הדין בבת דודה?
תשובה: באופן עקרוני, ודאי שההדרכה שלא להרבות שיחה נאמרה גם לגבי קרובות, שהרי המשנה אומרת שהדרכה זו נאמרה בעיקרון אפילו לגבי אשתו (ולא ניכנס כאן להיקפה ומשמעותה של הדרכה זו לגבי איש עם אשתו, שיש בזה דיונים רבים ודעות שונות). מאידך, יש לשים לב שאין בדברי ח והפוסקים הגדרה כלשהי כמה מותר לדבר וכמה אסור, כגון שמותר לשוחח פרק זמן מסויים ולא מעבר לכך. ההדרכה היא שלא להרבות שיחה, דהיינו שמותר לדבר כפי הצורך ואין להרבות יותר מן הצורך. כמה הוא ה"צורך"? - הדבר משתנה על פי ההקשר. כך למשל, שיחה עניינית עם פקידה בבנק מותרת גם אם היא נמשכת זמן רב, בעוד ששיחה בטלה באותו אורך תיחשב כריבוי שיחה שיש להימנע ממנו. גם דבר זה ניתן להוכיח מתוך העובדה שהמשנה כורכת יחד את אשתו ואשת חברו. לגבי שתיהן אומרת המשנה שאין להרבות בשיחה, אך פשוט וברור שאדם לא אמור לדבר עם אשתו באותה כמות של שיחה כמו עם אשה אחרת. יש כאן הדרכה עקרונית שאין להרבות שיחה, אבל היישום המעשי שלה הוא שונה מאד בין אשתו לאשה אחרת, משום שהגדר של שיחה נצרכת בין איש לאשתו הוא כמובן שונה מאד בכמות ובתוכן מן השיחה הנצרכת עם אשה אחרת (ושוב - אין כאן המקום לדון בעצם ההדרכה שלא להרבות בשיחה עם אשתו, ואיזו שיחה בין איש לאשתו תיחשב כבר כריבוי שלא לצורך). מתוך כך, מסתבר שגם לגבי קרובות משפחה, הגדר של "ריבוי שיחה" לא יוגדר בדיוק באותה כמות כמו בנשים אחרות. יש ערך בשמירת הקשרים המשפחתיים, ולפיכך בשיחה בין קרובי משפחה הגדר של "שיחה נצרכת" הוא רחב יותר מאשר בשיחה עם אנשים אחרים. ההנהגה בפועל משתנה בכל מקרה לגופו, ותלויה במצבים השונים, כגון טיב הקשרים המשפחתיים, פערי הגיל בין המשוחחים, האם מדובר בשיחה של המשפחה כולה או בשיחה בשנים, וכדומה. לעיתים אף עלולה להיגרם פגיעה אם אחד מבני המשפחה נמנע מלדבר עם קרובתו, וגם דבר זה כמובן צריך לבוא בחשבון. העיקרון הוא שטוב וראוי לשמור על קשרי משפחה, ויחד עם זה יש להיזהר שלא לגלוש למקום של פגיעה בצניעות.
שאלה: אכילת אצה (ספירולינה) בשבת: נמכרות אצות שהן ללא טעם קפואות. כדי לאוכלן יש להפשירן. על פי רוב צורכים אותם כדי להנות מהויטמנים ומהמינרלים. כאמור, אין בהן טעם. האם מותר לאוכלן בשבת כשהמטרה היא להנות מהרכבן הבריאותי (כמו ויטמין)? והאם יש דרך אחרת שמותר לאוכלן כגון למהול אותן במשקה או באוכל? והאם מותר להפשירן בשבת? הן בד"כ לאחר ההפשרה במצב של ג לי האם בשבת מותר למהול אותן בנוזל כגון מים ואז הם יהפכו למים? האם מותר לערבן במאכל אחר? או לאוכלן כג לי? ישר כח ותזכו למצוות
תשובה: דינו כדין ויטמין שלוקחים לשם חיזוק הגוף ולגבי ויטמין יש אוסרים ויש המתירים. לדעתי לאדם בריא לחלוטין או לחולה המוגדר "כחולה שאין בו סכנה" - הדבר מותר. אם אדם חלש במקצת ולוקח כדי לחזק את עצמו - הדבר אסור. לגבי שאר השאלות (הפשרה, מהילה וכו') - הכל מותר.  התשובה לא מתייחסת לנושא כשרות האצות  הרב שלמה בורנשטין
שאלה: קריעת נייר לניגוב ידיים בשבת: האם מותר להשתמש בגליל נייר לניגוב ידיים בשבת? מדובר בגליל הנמצא בתוך מתקן שבקצהו יש מעין שיני ברזל וכאשר מושכים את הנייר ניתן לקרעו באמצעות אותן "שיניים" (מעין שיני מסור)
תשובה: יש בזה איסור של "מתקן כלי", כיוון שע"י החיתוך, הנייר מוכן לשימוש. הרב שלמה בורנשטין
שאלה: טיפול במידות באמצעיים מלאכותיים: באמונה היהודית לאדם יש נשמה. מידותיו ואופיו מגיעות מנשמתו והגוף הוא רק כלי. עם זאת המדע מצליח "לסגור" על אזורים מסוימים במוח כאחראיים על מידות כאלו ואחרות, למשל נטייה לכעס, לקנאה וכו. במידה ובעתיד יצליח המדע להשפיע על המוח ולגרום לאדם לשנות את מידותיו, נראה קשר הדוק בין ה"נשמה" לבין המוח עד כדי חוסר אפשרות להבדיל ביניהם. האם עדיין יהיה ניתן לומר שלאדם יש נשמה החיצונית לגופו שהיא חלק אלוה ממעל? אם לא, מהי החלוקה בין הדברים עליהם אחראי המוח ובין הדברים המצויים בנשמת האדם? מקרה פשוט יותר: אדם נוטה לכעס אך במשך עשרות שנים לקח תרופה שתדכא את האזור במוח שלו שאחראי לכעס וכך היום שלו רגוע יותר ואף אחד לא יודע שהאדם היה כעסן בטבעו. האם בתכונת נשמתו הוא עדיין כעסן? או שהתרופה שינתה גם את נשמתו?
תשובה: לבושי הנשמה וביטוי הנשמה אינם רק במידות שבהם אדם מלובש. הנשמה מחברת אותנו לשורש ומקור החיים. ממעיין חיים זה יש המון הופעות חיים, חלקם גלויים וחלקם נסתרים. האדם לעולם לא יצליח בתרופות ואמצעים חיצונים למנוע את שפע המעיין שממנו יוצאים ויונקים החיים, האדם יוכל להשפיע על החיים הממשיים כאן בעולם העשייה. האחריות של האדם תמיד תשאר כדבר המרכזי. האדם בבחירתו יכול להחליט אלו תכונות הינם תכונות שלעת עתה הוא נותן לדברים חיצוניים לפעול בו, אולם תמיד נשאר לאדם תחומי אחריות רבים ומגוונים עשרת מונים ממה שיכולות תרופות חיצוניות לגרור.
שאלה: תוחלת החיים של האדם: האמונה היהודית מציינת כי מספר שנותיו של אדם קצוב (וישנה מחלוקת האם מספר שנותיו יכול לגדול לקטון כתוצאה ממצוות עבירות). בנוסף, אנו רואים שתוחלת החיים של האדם המערבי הולכת וגדלה עם השנים עם תלות הדוקה בהתקדמות עולם הרפואה ועם מודעות האדם להיזקים תברואתיים ותזונתיים. מה צריכה להיות גישתו של אדם מאמין לעלייה בתוחלת החיים? האם הקב"ה החליט להתחיל להגדיל את תוחלת החיים בצורה הדרגתית? האם ניתן לשלב בין שתי הגישות בלי שזה יישמע כמו תירוץ מתפתל?
תשובה: כיון שאנו מתקרבים לימות הגאולה השלימה שבהמשכה יתבטל המות לנצח, יש להכין את בני האדם לקראת אותו זמן, ובהתחלה תהיה ההכנה ע"י אריכות ימים יותר מהמורגל. כך כתב הראי"ה קוק זצ"ל באורות הקודש לפני כמאה שנה.
שאלה: הכשרת מכסה של סיר: היה לי מכסה זכוכית פרווה, ובטעות כיסיתי סיר בשרי עם המכסה. בסיר התבשל חמין של שבת. האם יש אפשרות להכשיר את המכסה כדי שהוא יחזור להיות פרווה? ושבוע טוב
תשובה: אפשר להכשיר את המכסה ע"י הגעלה. בתהליך ההגעלה יש להקפיד על שלושה כללים: 1. לנקות ולהמתין 24 שעות מהשימוש במכסה. 2. להגעיל במים רותחים (מבעבעים) שיש בהם חומר מפגל כגון סבון כלים. 3. במים בהם מגעילים צריך להיות פי שישים מים מהכלים. ניתן להגעיל חצי מהכלי ואח"כ את החצי האחר באותם המים (וצריך פי 60 רק מחצי כלי). אחרי ההגעלה יש לשטוף מהר את הכלי במים קרים. כל הדינים כתובים בסימן קכ"א ביורה דעה. הרב שלמה בורנשטין
שאלה: חליטת תה בשבת: האם יכולה לחלוט תה ע"י מסננת בשבת? כלומר, לשים עלים בתוך קנקן שיש בו כוס עם מסננת, ועל זה שופכים מים חמים, ושותים את התמצית ללא העלים?
תשובה: בהכנת תה בשבת באופן המדובר יש לכאורה שתי בעיות: א. איסור בישול הנעשה ע"י עירוי מים רותחים על העלים.  הן מצד העירוי והן מצד קלי בישול  ב. איסור ברירה הנעשה ע"י המסננת. אמנם למעשה, כתבו הפוסקים שאין בזה בעייה של בורר (עי' שולחן שלמה על סימן שיט, ט). ביחס לבישול עלי התה נחלקו הפוסקים האם יש בישול בכלי שלישי בקלי הבישול כגון עלי תה. ולכן: אם אפשר, טוב לשפוך מערב שבת מים רותחים מכלי ראשון (היינו הכלי בו המים רתחו כגון קומקום חשמלי) על עלי התה באופן שעירוי המים הרותחים יגע בכל העלים ובכך העלים יחשבו כבר לעברו בישול ובכך לצאת ידי חובת כל הדעות. אם אי אפשר לעשות זאת מערב שבת ויש צורך בתה בשבת, לרוצים להקל יש על מי לסמוך (אגרות משה ועוד) לערות מכלי שני על העלים בשבת עצמה. בהצלחה רבה, הרב אלישיב קפקה
שאלה: לגוי מותר לשמור שבת?: מה דינו של גוי שהחליט לשמור שבת?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה לגוי אסור לשמור שבת במחשבה שה' ציוה לשמור אבל מותר לו סתם לנוח בשבת. הרב חגי בר גיורא
שאלה: פלאפון כשר: אני עובד בחברה גדולה וזקוק לפלאפון עם אפשרות עבודה עם מיילים ואינטרנט. את הפלאפון שלי אני מקבל מהעבודה ואין אפשרות לקבל דרכם טלפון כשר (בדקתי זאת) האם פלאפון חכם לא כשר שחסמתי אותו לתכנים בעייתים דרך החברה מספק? והאם יש בעיה שלאשתי יהיה פלאפון לא כשר? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "כניסה לשטיבלך עם פלאפון חכם"
תשובה: אם יש בו אפשרות לאינטרנט יש לחסום את האתרים הפסולים
שאלה: כתיבת סת"ם ר הפוך: לכבוד הרב האם הסופר יכול לכתוב שורות בספר תורה משמאל לימין כלומר הפוך? ואח"כ להשלים את תיבות השם כסדרן. כמובן שהסופר משאיר את שמות השם כתיבות ריקות ואחר הכתיבה של היריעה הוא משלים את השמות הקדושים בתיבות הריקות עם כוונה וכתיבה כסדרן. ב
תשובה: וברכת ד' אין לכתוב משמאל לימין (עיין חת"ס או"ח קפז) אמנם כל אות כותבים משמאל לימין אבל השורות מימין לשמאל, עיי"ש בטעמו ועיין שו"ת מהרי"ל סי' מ. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ
שאלה: תפילה לצד אביו: בספר ילקוט יוסף מופיע שאין לעמוד ולהתפלל תפילת עמידה לצד אביו אלא יש להתפלל בריחוק 4 אמות. משום כבוד ומורא בדיוק כמו לפני רבו. שאלתי היא, האם לאשכנזים נפסק להלכה גם?
תשובה: לפי המשנ"ב סי' צ המנהג להקל, אך ראוי להחמיר.
שאלה: לגבי גוי שאביו יהודי ואשתו יהודיה: כבודה הרב קראתי שענית לגבי גוי שאביו יהודי ואשתו יהודיה שאין לעורר אותו לגיור, ואף כשהוא מתעניין, לומר לו שהוא לא מוכרח להתגייר ואפשר שישאר גוי טוב וכד. שאלתי, האם אין להתייחס אחרת לגוי כזה שכבר אביו יהודי, ובעיקר, כשאר הוא כבר "נשוי" ליהודיה ואף כנראה אב (מבחינה "ביולוגית") לילדים יהודים? האם לא כדאי דווקא לנסות לקרב גוי כזה להיכנס לעם ישראל? הרי הוא בטח סבל מאנטישמיות ברוסיה (יש מקרים רבים כאלה בקרב העולים מרוסיה) כיוון שנחשב ליהודי, וכעת מכונה גוי, וילדיו יהודים.? ו השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "היחס לגוי הנשוי ליהודיה"
תשובה: עדיין, לעניות דעתי אם הוא לא מתעורר מעצמו לברר על היהדות לא לשכנע אותו, אם הוא כן מתעניין מעצמו יכול להיות שלא נקשה עליו בתהליך הגיור יותר מדאי.
שאלה: מציאת טלית קטן: אמא שלי מצאה טלית באזור בוץ אדמה ושמה אותה ליד פתח הבניין על גדר ואני לא יודע מה לעשות איתה.
תשובה: אם אין על טלית זו סימן אתה יכול לעשות בה כחפצך (להשתמש בה לגנוז אותה) אם יש בה סימן, אם לאחר שמצאתם אותה מלוכלכת בבוץ עדין ניתן להעריך שהיא שווה כסף עליך לרשום בצד כמה היא שווה ואז אתה יכול לעשות בטלית כרצונך. ואם פעם תפגוש את בעליה תשלם לו. : הרב משה מאיר אבינר
שאלה: כירות נפרדות לבשר וחלב: לרב. האם יש עניין לבשל בכירות נפרדות לחלב בשר?
תשובה: בכירות רגילות שמבשלים בהם בגז לא נהגו להפריד כיוון שהתבשיל מיד נשרף ומתכלה אם נשפך, אך בכירות חשמליות שיש שאריות של רוטב וכדומה צריך לבשל בכירה נפרדת אלא אם כן הן נקיות ואז אין צורך הרב דביר טובי
שאלה: אתיאסט לא יענש?!: לרב. האם אדם שלא מאמין לא יענש בזה שלא מקיים החיובים והאיסורים של התורה (יהודי תרי"ג מצוות,וגויי 7 מצוות בני נח)? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "מהו דינם של שונאי ישראל"
תשובה: אם הוא איננו מאמין כתוצאה מחינוך גרוע, כנראה שלא ייענש על רוב האיסורים, מלבד מה שאפשר גם למי שלא מאמין להבין שמעשה זה איננו ראוי. כגון פגיעה בין אדם לחבירו, או זלזול בפרהסיא במצוות או בקדשי ישראל.
שאלה: "ה  אלוקיכם אמת": האם בתפילת יחיד (או כאשר לא הספקת לסיים לפני החזן), יש לומר בסוף ק"ש "אמת ה אלוקיכם אמת", או רק "ה אלוקיכם אמת" - דבר שמסתדר יותר עם חישוב רמ"ח תבות?
תשובה: ישנן דעות שונות בנושא אבל נראה מדעת הבא"ח שהבין מדברי המקובלים שיש לומר אמת פעמיים ויכוון שרק פעם אחת היא לשם השלמת הרמ"ח תיבות והשניה לסדר הברכות אמת ויציב, או אמת ואמונה.