LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: סרוב פקודה ודעתו של הרב שפירא: ראיתי בספרו של הרב "באהלה של תורה" וכן ב"תחומין" מאמר בנושא סרוב פקודה לעקירת יישובים שבו מובאת גם כן דעתו של הרב שפירא. הבנתי ממאמרו של הרב שהאיסור תלוי ברצונו של העם ושגם הרב שפירא סבר כך ושבימית הרב שפירא הורה שלא לסרב פקודה. לעומת זאת בזמן הגרוש מחבל קטיף הרב שפירא הורה לסרב פקודה למרות שרוב העם תמך בכך. בדומה לכך בפסק של הרב שפירא לא מוזכר נושא זה אלא רק איסור לא תחנם ואיסור גזל. מה ההבדל בין ימית לגוש קטיף? האם במקרה שח"ו העם יתמוך בעקירה אלינו לציית? נפקא מינה מיידית יש בפינוי מאחזים, האם חייבים לסרב או שמא זה אסור משום שרוב העם בעד מהלכים כאלו?
תשובה: לא דייקת בדבריך. הגר"א שפירא לא התחשב במה שכינית "רצון העם". אלא על כך שהממשלה סברה שלא מדובר בא"י (מי שאינו לומד תנ"ך סבור בטעות שהגבול הבין לאומי הוא הגבול) והשלתה את עצמה שמדובר ב ממש שעבורו הייתה הצדקה לדעתה לנסיגה (היום מודים בטעות), לא כן בחבל קטיף. היה ידוע שמדובר בא"י והרמטכ"ל הזהיר שהעקירה תגביר את הטרור והמתישבים נזרקו מבתיהם מנחלותיהם ומפרנסתם ועד היום כמעט לאף אחד אין בית קבוע משלו ורבים מהם מובטלים. והיה ידוע למגרשים שהם עושים מעשה דה-הומאני חסר תועלת. אין גם דמיון למאחזים. ויש צורך לדון בכל מאחז ומאחז לגופו.
שאלה: להניח חפצים על ספרי קודש: האם יש בעיה בלהניח חפצים (מפתחות, ארנק וכו ) על ספרי קודש?
תשובה: היות וזה לא מכבודם של הספרים אכן אין לעשות כך. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: תקיעת שופר בלוויה: השתתפתי היום בהלוויה בה תקעו בשופר בעת הקבורה, מה פשר הדבר?
תשובה: בספר מעבר יבוק (שפתי רננות, פרק י) מביא שיש לתקוע בשופר בזמן ההלוויה כדי להגן על החיים שלא ישלוט בהם מלאך המוות. ויש שנהגו לתקוע בשופר לפני ההלוויה מטעם שבועה, שהיו משביעים את בניהם שלא יצאו אחרי המיטה כדי שגם החטאים שלו (שהם קשורים אליו) לא ילווהו לבית דין של מעלה. (עיין בנטעי גבריאל הלכות אבלות א, פרק סה, כז ופרק סט, א ובהערות שם). וכיום רובם לא נוהגים כן.
שאלה: כשרות-כיור נירוסטה: אנו גרים בדירה שכורה, במטבח כיור נירוסטה אחד (לא כפול). כיצד מישתמשים בו לחלבי ובשרי, האם יש צורך בשתי קערות נפרדות או שניתן להניח את הכלים בכיור כפי שהם, יש עניין של חם או קר בכלים,כפי שבבישול? וכיצד ניתן להכשירו?
תשובה: תשתמשו ברשתות לתחתית הכיור, ותקפידו כל פעם לנקות את הכיור שלא ישארו שאריות.
שאלה: גיורת שאביה יהודי: לפני כשמונה חודשים עברתי גיור אורתודוכסי כהלכה. אימי היא חסרת דת ואבי יהודי מלידה. התרגשתי מאוד להצטרך לעם היהודי, ועם זאת - קצת פוגע בי שעליי להיקרא "בת אברהם" כאשר למעשה אבי הוא יהודי לכל דבר ועניין ויש לו שם אחר. אני מרגישה שאינני מכבדת בכך את אבי ומאבדת את שורשיי, היהודיים מהצד שלו. האם במקרה שלי, ניתן להשתמש, במקום זאת, בשמו של אבי? הכוונה היא בעיקר לרישום בכתובה שתיכתב עבורי בע"ה בעתיד.
תשובה: ברוכה הבאה בצל כנפי השכינה. אני מבין את רגשותייך ומבחינה זאת את רשאית להתיחס אל אביך כאל אבא לכל דבר. אך עלייך להבין את מצבך המשפטי מכיוון שאמך לא הייתה יהודיה ייחוסך נקבע לפי אמך במנותק מאביך, ומכיון שהתגיירת ואת מתייחסת מעתה לאבי האומה הראשון - אברהם - מבחינה פורמאלית את נחשבת לבת אברהם אולם כאמור אין להתכחש לכך שאביך הוא אביך הביולוגי והוא שגידל אותך ואת חייבת לו הכרת באשר לכתובה אין צורך לקרוא בקול את העובדה שאת בת אברהם אלא להסתפק בהקראת שמך בלבד. או גם בתוספת שם משפחתך לשם השוויון אפשר לעשות זאת גם עם החתן.
שאלה: מוות לגוי שעבר על שבע מצוות בני נח: בהקשר לגוי שעבר על אחד משבע מצוות בני נח שחייב מיתה: א. האם המצוה להרגו מוטלת על היחיד או רק על הסנהדרין? ב. אם מוטלת על היחיד- האם יש חובה או רשות להרגו? ג. אם מוטלת על הציבור- מהיכן למדו זאת הפוסקים? ד. האם המצווה לנתוץ ולשבור את מצבות הע"ז (הכתובה בבירור בתורה) אינה תקיפה היום,? כי לא ראיתי רב שמתיר לעשות זאת? ובכלל, האם כל המצוות שלא מצטיירות טוב בעיני העולם נפסיק לעשותם? כגון: הנ"ל, השמדת ע"ז, עובדיה, כנסיות ומצוות דומות להן, האם תוקף המצוות תלוי ביחס הגויים או החילונים כלפינו או כלפי המצוות והאם צריך להתחשב בכך? אשמח לקבל גם מקורות הלכתיים בעניין.
תשובה: יש תוספות מפורש במסכת עבודה זרה שגם גוי שעבר על שבע מצוות בני נח, זה לא שבאופן אוטומטי הוא בר הריגה, אלא צריך שיחילו עליו את הפסק דין שחייב מיתה. וכך גם אדם מישראל שעבר עבירה שחייב מיתה, אם אדם יהרוג אותו לפני שיש פסק של בית דין, חייב מיתה על הריגתו. צריך להחיל עליו את דין המיתה, ולזה צריך בית דין. גם גוי שגנב, לפי דין תורה חייב מיתה. אך זה לא שכל אדם שרואה אותו יכול להורגו, צריך לדון אותו. וכל זמן שלא דנו אותו אסור להורגו. לגבי שאלתך על ניתוץ עבודה זרה, היכן יש כיום עבודה זרה ממש. גם השתי וערב שרואים כבר כתב הרמ"א שזה לא ממש עבודה זרה, זה לא כמו במזרח הרחוק שממש משתחוים לפסל.
שאלה: מספר שנות העולם: האם לומר שהעולם קיים עשרות אלפי שנים זו כפירה, אם כן, הרי כיום מגלים שרידי דינוזאורים וכד שמוכח מדעית שחיו לפני יותר מששת אלפים שנה?
תשובה: אומרים שהעולם קיים קרוב לששת אלפים שנה, אנחנו לא באים להכחיש את הדעה של אנשי הארכיאולוגיה שהיווצרות שכבה כזו צריכה לקחת חצי מליון שנה. אנחנו טוענים שלפי הכוחות שפועלים בעולם כיום, היווצרות שכבה כזו לוקחת כך וכך זמן. אך כשאדם הראשון נברא לעולם, לו יצוייר שהיה רוצה לחצוב פחם, האם היה צריך להמתין אלף שנה עד שהעצים ירקבו ויעשו פחם. העולם נברא מוכן, אך היום לפי הנתונים לוקח כך וכך זמן בשביל שיווצר דבר זה. ח דרשו שמעשי בראשית נבראו בצביונם, בדעתם ובקומתם. גם אדם הראשון לא נברא כילד בן שנה, אלא כבחור בגיל 20 במלוא הכוחות הרוחניים והנפשיים גם יחד. דבר נוסף, הכוחות שפעלו בבריאה עד תקופת נח, והחוקים שהיו אז, היו לגמרי אחרת ממה שאנו מכירים היום. כל מה שהעולם נוהג זה מתקופת נח, לפני כן היו חוקים אחרים. "קיץ וחורף לא ישבותו"- המדרש אומר שעד אז כל השנה כולה היה אותו אקלים, כמפסח לעצרת. ואנשים חיו קרוב לאלף שנה. ואם כן, אי אפשר לדון לפי החוקים היום על דברים שהיו אז. מה שהיום לוקח עשר אלף שנים, לקח אז פחות זמן. היו דינוזאורים, עד המבול הרכיבו כל מיני מינים של בעלי חיים וחיו במקומות שחיה כזו לא יכלה לחיות כי אחר כך שטפו מי המבול את העולם והזיזו דברים ממקום למקום. וההשגחה האלוקית רצתה שהם יקברו כדי שאנשים לא יחזרו על חטאם שלפני המבול. יש שרצו לומר ששת ימי בראשית זה תקופות, אך הרמב"ן כותב שזה ששה ימים לפי המושגים שלנו. אנחנו צריכים לדעת שהכוחות שפעלו אז היו כוחות אחרים ממה שהם היום.
שאלה: בחירת שם לתינוק: לגבי בחירת שם לתינוק: 1. האם ישנה משמעות לבדיקת התאמת השם להורים (אצל מקובל) או יש רק לבדוק את השם עצמו? 2. האם השם "עושה את האדם" או האדם "עושה את השם"? 3. האם נכון לא לתת שם משום שאני מכירה בנות הנושאות את השם הזה בעלות תכונות אופי שליליות או זהו פחד שווא?
תשובה: ח אומרים בתלמוד ששם שקוראים לילד בזמן הברית, זה מביע משהו פנימי מהנפש שלו. אני לא חושב שהתורה הדריכה אותנו שאדם צריך ללכת כל הזמן למקובל, ולשאול איזה שם לתת. אם נקבע על ידי ההורים לתת שם כזה, וודאי שיש בזה משהו. כמובן, לא מדובר בשמות יוצאי דופן כגון "קין", אבל כל שם נורמלי שניתן, יש להניח שזה משהו שמשקף את השאיפה הפנימית של אותה נשמה. לגבי שאלתך האם נכון לא לתת שם משום שאני מכירה בנות הנושאות את השם הזה בעלות תכונות אופי שליליות, אין לזה קשר לבחירת השם.
שאלה: הרגשת בטחון ושמחה של ה : למה אני לא מרגיש בטחון בה, למה אני לא מרגיש שמחה בקיום-המצוות? וזאת למרות שאני קובע עיתים-לתורה,הולך למקווה,שובר ברית-קודש,שבת,תפילין. למה אני לא מרגיש את ה איתי במצבי-לחץ איך אני יכול להרגיש אותו, מה עלי לעשות?
תשובה: השאלה שאתה שואל נוגעת לציור נכון ביחס שיש בינך לבין הקב"ה. נראה לך שהקשר דומה לקשר בין אנשים, אתה רוצה ממש להרגיש את הקב"ה ולהרגיש את קרבתו, ממש לאחוז בו. רק זה ישמח אותך. אולם האמונה בקב"ה היא משהו עמוק יותר. היא לא מתגלית בדרך של גילוי קבוע ולא בדרך של מפגש בין אישי. נושא זה הינו נושא עמוק שהרב קוק ברר אותו בהרחבה בספרו עקבי הצאן במאמר עמוק דעת אלוקים. שם הרב מבאר בצורה רחבה מדוע נוצרת עייפות רוחנית ברצון להתקרב לה'. יש טעות בחשיבה שניתן להדבק בעצמותו. המאמר דורש לימוד עמוק. אם יש בסביבתך מישהו שאתה יכול ללמוד איתו על כך זה יעזור לך. בכל אופן מידת הביטחון שעליה אתה המדבר היא מידה עליונה שבספר חובת הלבבות כותב שחלקה אינה ניתן להשגה על ידי השתדלות אלא באה כמתנה מאת ה'. השמחה שלך נפגעת משום שאתה חושב שעבודת ה' שלך צריכה להתלבש אצלך בדרך אחרת ממה שהיא נמצאת. אתה חושב שהקשר שלך עם ה' צריך להיות קשר מאד ריגשי וכל פעם שיש מיעוט רגש זה פוגע בהרגשת השלמות וממילא אין לך שמחה. ככל שתכיר בכך שעצם הנחת התפילין היא הדבר השלם. שעצם שמירת הברית זו המעלה הגדולה שלך וכו' כך תתמלא יותר ויותר בשמחה. חזק ותתחזק. היה שמח בחלקך.
שאלה: ברכה על שקדי מרק: א. אם אני שם שקדי מרק במרק ונופלים לי כמה, האם אני צריך לברך עליהם אם אכלתי אותם בנפרד או שזה אגב השקדים במרק שטפלים? ב. אם יצא לי יותר מכזית שקדי מרק האם צריך לברך על המחיה או שטפל זה גם אחרונה?
תשובה: א. אני חושב שזה טפל, אין לזה חשיבות עצמית. ב. גם לעניין ברכה אחרונה זה טפל למרק.
שאלה: מצוות מסירות נפש למען א"י: האם יש מצוות מסירות נפש על מצוות ישוב א"י, מדוע?
תשובה: וודאי שיש, כי זה גדר של מלחמה, יש לנו מלחמה על ארץ ישראל. הרמב"ן כותב שנצטווינו בכיבוש, להקים צבא ולהילחם על ארץ ישראל. אתה יכול לשאול האם אדם כפרט מחוייב במצווה זו, אבל הציבור וודאי חייב. בציבור לא שייך הגדר של "וחי בהם". במלחמה הסיכון נדחה. זה לא כמו מצווה פרטית שאם באה בהתנגשות עם פיקוח נפש אז פיקוח נפש דוחה את קיומה של המצווה. במלחמה העיקר זה לקחת את הסיכון. וודאי שאם הגויים מאיימים על המדינה שאם לא תסגיר שטח, אנחנו ממשיכים במלחמה, הציבור צריך לספוג את האיום ולקחת את הסיכון. אני חושב שגם בתור פרט מותר לך להסתכן, אלא רק שהיחיד לא חייב בזה. הפרט עושה את זה להצלת הרבים, כל מה שאנו מחזיקים בארץ זה מציל את כלל ישראל. גם החלוצים קודם הקמת המדינה לקחו סיכון, כי ידעו שזוהי טובת עם ישראל. שאל אותי אדם, האם יכול לגור באחד היישובים שהרשעים יורים לשם כל יום. ואמרתי לא שאמנם אינו חייב לגור שם, אבל מותר. כי בעצם מגורו שם זה כמו חייל שעומד על המשמר כדי למנוע את פלישת המחבלים לארץ. גם אזרחים שנמצאים במקומות כאלה, הם בגופם חוסמים, שאם היו עוזבים המחבלים היו נכנסים שם.
שאלה: חסידות בהשבת אבדה לערבי : בנוגע להחזרת אבדה לגוי ראיתי שישנה מידת חסידות לנהוג כך. האם כיום בנוגע לא ל"סתם גוי" אלא לערבי זו גם מידת חסידות? הרי ידוע שהם ביחסים לא טובים איתנו וע"פ רוב אדם כזה לא היה מחזיר אבדה של יהודי (למרות שיש כאלה שכן). האם ישנו הבדל בין ערבי "ישראלי"או בדואי דרוזי, ואם כן, מה לעשות כאשר אינני יודע איזה גזע הגוי שהאבדהשלו? הרי היה עדיף לדוגמא למכור את זה ולתת ליהודי נצרך את הכסף.
תשובה: אם זה יביא לקידוש ה', שיגידו שהיהודי הוא ר, תורת ה' היא טובה, בשביל כבוד התורה יש עניין להחזיר. זה מוזכר בהלכה, שאם ההחזרה תביא קידוש ה', יש עניין להחזיר. יש מן הפוסקים שסוברים, שמה שמוזכר לא להחזיר אבידה לגוי, זה רק גוי עובד עבודה זרה. אך אם מתנהג בדרך ארץ, מותר. המאירי כותב: "אם גדור בגדרי הדתות", עליו אין את המגבלה הזו. הערבים וודאי אינם עובדי עבודה זרה.
שאלה: חשיבותה של חכמת הקבלה דווקא בדור הזה.: האם יכול להיות שכיום מבחינת החשיבות צריך להעלות את לימוד חכמת הקבלה? הכוונה לא גם ללמוד או גם לגעת אלא ממש לתת לה חלק עיקרי בלמידה. נ.ב. ואני מודע לכל הטענות של גיל 40, ידיעת ש"ס ופוסקים וכו
תשובה: אנו בדור מיוחד שיש בו צמאון גדול לדבר ה'. הצמאון לדבר ה' דוחף אנשים להעיז להתקרב אל הקודש ומקומות שבדורות קודמים לא העיזו להכנס. יש בכך סימן טוב. אולם מהכניסות בדרך של פריצה אל הקודש לא תבנה תורה גדולה. התורה דורשת עמל גדול. כניסה אל הקודש דורשת צידקות גדולה ויראת שמים עצומה. אי אפשר, אם כן, לומר באופן כללי שכולם ילמדו סתרי תורה. ודאי שאנו אומרים באופן כללי שכולם צריכים ללמוד תורה. אנו גם אומרים שכולם צריכים ללמוד לא רק את הצד ההלכתי שבתורה אלא גם את ההארה הכללית ואת הצד המופשט והרוחני שיש בתורה. אולם כיצד ללמוד אותו, כיצד יש להיכנס אל הקודש, יש לכך סגנונות שונים. אני מבית מדרש שסובר שלא יבנו אנשים גדולים אם יזדרזו ללמוד סתרי תורה בדרך ובלבוש של סתרי תורה. יש ללמוד מהנגלה אל הנסתר. גם את הנסתר יש להלביש שנים רבות בהסברות נגלות. רק בדרך זו ניתן להיכנס אל הקודש. זו שיטתנו. לשם כך אנו לומדים שנים רבות דברי אמונה לא בסגנון של נסתר. אנו לא מדברים על ספירות ופרצופים וכו'. אנו חוששים שאם יקדים האדם ללמוד בשפה זו הדברים ישארו אצלו מן השפה ולחוץ. לא כולם גם במדרגת יראת שמים וטהרה שיהיה להם נפש המתיאמה לכך. בכל אופן, אם בכל הנושאים אנו אומרים גדולה שימושה יותר מלימודה על אחת כמה וכמה בלימוד סתרי תורה עשה לך רב. אולם בחר לך רב זקן צדיק וירא שמים גדול.
שאלה: ברכת לבנה: למה ומה המקור שכשאומרים בברכת לבנה "כשם שאני רוקד." כולם קופצים?
תשובה: הרמ"א (אורח חיים תכו, ב) כותב שכשאומרים "כשם שאני רוקד.." יש לרקוד, ומוסיף המשנה ברורה (ס"ק יד) שיש להיזהר מלכופף את הרגליים, כדי שלא יראה כמשתחווה ללבנה, אלא ירים את קצות האצבעות. הרב בנימין בבמרגר
שאלה: מה נחשב כמעשר כספים: 1) האם תשלומי ב"יס כמו קרן קרב, ביטוח וטיולים נחשבים כמעשר כספים? 2) האם חוגים נחשבים כמעשר כספים? 3) האם ת למעון או גן נחשב כמעשר כספים? 4) האם קיים מושג של "ניכוי", כמו במס שבו הוצאות מסויימות מנוכות מסך ההכנסה, ולכן צריך להפריש פחות, למשל תשלומי מעון, גן, בי"ס או חוגים?
תשובה: הכלל בדין מעשר כספים: 1. לא להיכנס למצב שבו צריך ללוות כסף מהבנק בריבית כדי לתת מעשר כספים. 2. כל הוצאה שהייתם מוציאים גם ללא חיוב צדקה לא נחשבת כמעשר. ולכן אם הייתם משלמים לקרן קרב, לטיולים ולחוגים עבור ילדכם גם ללא חיוב צדקה אינכם יכולים לחשב הוצאות אלו כמעשר כספים. 3. כל הוצאה שאדם לא היה מוציא אם לא היה עובד אפשר לנקות מהרווחים בשביל חישוב המעשר כספים. לכן אם לא היית עובד (או אשתך) לא היית שולח את ילדך הקטן לגן או למעון אתה יכולה לנקות הוצאה זו מהרווחים עליהם אתם משלמים. ואותו דין חל לגבי החוגים. הרב חיים כ"ץ
שאלה: לשלם לאדם שישלים מניין: האם מותר להביא נהגי מוניות או אנשים אחרים שישלימו מנין ולשלם להם מקופת בית הכנסת את ערך הזמן ששהו בתפילה, היות וזה התנאי שלהם להשלים מנין?
תשובה: דבר כזה מותר.
שאלה: עבודה באבטחת אישים בשבת: שאלתי את הרב את השאלה הבאה וזוהי תשובתו: שאלה: אני עובד ביחידה לאבטחת אישים בשמירה על בטחונם של ראשי המדינה ושריה, העבודה כוללת עבודה בשבת פעם בכמה חודשים. כמובן שאני נמנע מלעבוד אך לפעמים אני חייב. האם יש לי היתר להגיע עם הרכב לעבודה בשבת? האם יש לי היתר לחזור הביתה בשבת?
תשובה: כן, היות וזה עניין של פיקוח נפש. אך לחזור יש בעיה שיהודי ינהג. אלא אם כן יש לך נהג שאינו יהודי שיקפיץ אותך בחזרה. אולי באותם פעמים שאתה עובד תסדיר נהג דרוזי או מי שאינו יהודי עבור ת לדוג  להזמין מראש מונית של אינו יהודי, שיקפיץ אותך בחזרה. רציתי להוסיף ולשאול: 1. אם המשמרת בעבודה ידועה מראש (כבר מיום רביעי או חמישי אני יודע שאני עובד בשבת עצמה) מותר לי להגיע עם הרכב שלי או שאני צריך להשאר כל השבת ליד העבודה? 2. אם מותר לי לנסוע לעבודה בשבת, עדיף על ידי גוי או שמותר לי לנהוג בעצמי? 3. הרב ענה שמותר לחזור על ידי דרוזי, האם עדיף שאשאר עד סוף השבת במקום העבודה או שמותר לי לחזור לכתחילה עם הדרוזי? תשובה: 1. אם אתה יכול להישאר ליד העבודה, מידת חסידות לעשות את זה. לגבי רופא שתורנותו מתחילה בשבת פסקו, שאינו צריך להישאר בבית חולים מיום שישי, ובא לעבודה בשבת. אני יודע שלא כולם סוברים כך, אבל לעניות דעתי יהיה מותר לך גם ליסוע בשבת. 2. יש עדיפות על ידי גוי, אבל מותר לנהוג בעצמך (אם אין). 3. לכתחילה יהיה מותר לחזור על ידי אינו יהודי.
שאלה: קניין לגוי דרך הטלפון: א. האם ניתן לבצע קניין דרך הטלפון, למשל, אני אומר לחברי העט שבידי קנוי לך? האם יש דרך אחרת, אולי אודיתה? ב. האם יש הבדל בין ישראל לגוי, האם אני יכול להקנות חפץ שלי לגוי דרך הטלפון בצורה כל שהיא?
תשובה: נראה שכוונת שאלתך היא האם אפשר להקנות דבר שלא בפני הקונה. נפרט כמה אפשרויות: א. אודיתא. המקור לקניין אודיתא ( הודאה) מופיע במסכת בבא בתרא קמט. ישנה מחלוקת בהבנת ההודאה, האם מועילה ליצירת קניין חדש (שיטמ"ק בשם התוס' והרא"ש בבא בתרא, שם) או כהודאה שהיה קניין (ריטב"א ב"מ מו:. ולדעה זו ההודאה מועילה כזכות לתבוע הדבר בבית דין). קצות החושן בסימן קצד האריך לבאר שזהו קניין חדש. הקנין מועיל דרך הטלפון. כמה דינים השייכים לקנין:   צריך להגיד שמודה שהחפץ היה שלו (בלשון הודאה על העבר), ולא שעכשיו הוא שלו (בלשון הקנאה עכשווית, שאם לא כן הרי זה "קניין דברים", בלא מעשה קניין, וממילא ללא משמעות).   אמנם נוסח הלשון הוא בלשון עבר כמו שכתבנו, אך הקנין לא חל למפרע.   יש מחלוקת אחרונים האם צריך להודות בפני עדים (קצות החושן, סי' מ) או שמספיק בינו לבין הקונה (פני יהושע). ורוב הפוסקים   פוסקים שצריך להודות בפני עדים.   מעבר למחלוקת אם צריך עדים, במידה ונותן המתנה יכפור בבית דין בנתינה   ללא עדים לא יהא נאמן המקבל שאכן נתן לו. כיוון שלא ברורה זהות המדבר דרך הטלפון (ובעניין טלפון עם וידיאו צריך עיון ונראה שגם כן לא יועיל כי אפשר לרמות גם בזה), ועל כן, מהבחינה המעשית, כדאי לעשות זאת בפני עדים.   על פי קצות החושן (קצד) מועיל גם בגוי כמו בישראל (ועיי"ש שהאריך בקנין אודיתא במכירת חמץ) ב. לזכות על ידי אחר. ידוע הכלל: "זכין לאדם שלא בפניו" (גיטין יא: ועוד). מבחינה מעשית: אפשר לתת למישהו את החפץ שיגביה אותו על מנת לזכות לפלוני. כמו כן, אפשר לתת למישהו חפץ אחר שיגביה אותו, ובהגבהתו ייקנה החפץ השני לפלוני. זה יועיל רק בדברים שאפשר לזכות, ואין כאן מקום להרחיב. כיוון שע"י הזכייה נעשה שלוחו (לרוב הדעות), אי אפשר לזכות לגוי שהרי אינו בר שליחות. מסקנה: במקרה הזה ניתן להקנות ע"י קניין אודיתא, גם לגוי. אפשר גם ע"י זכייה,אך לא לגוי. הערה: ישנן עוד דרכים אך הן ארוכות ודורשות לצרף קניינים. הרב ינון זמיר והרב יונתן גלסנר
שאלה: זכויות יוצרים?: חברה שלי מקליטה שיעורים של רבנית שהיא משתתפת בשיעור שלה, בידיעתה ובהסכמתה. את השיעורים המוקלטים היא שולחת לי במייל. 1. האם מותר לי לצרוב את השיעורים הללו על דיסק בשביל שאוכל לשמוע אותם גם ברכב וכשאיני ליד מחשב? 2. האם מותר לי להכין עותק נוסף מהדיסק ולהעביר לחברה אחרת שאינה מכירה את הרבנית וגרה רחוק מהשיעורים שלה, כמוני?
תשובה: 1. כן, אינני חושב שיש בזה בעיה. 2. כן, כמובן לא לעשות מזה מסחר.
שאלה: ברכה עם שם ה' לנשים: אני נוהגת כמנהגי הספרדים, ואני יודעת שהרב עובדיה יוסף פוסק שנשים ספרדיות יברכו ללא שם ומלכות לגבי הברכות שבתפילה. קשה לי מאד להתפלל באופן זה שאני מדלגת על שם ה. האם מותר לי להזכיר שם ומלכות או שזה ממש ברכות לבטלה וזה אסור לגמרי? רב מסוים אמר לי, שאם אני מתפללת את התפילה באופן קבוע, כגון: שחרית, זה מותר אבל אם רק לפעמים, כגון: ערבית אז אסור.
תשובה: מנהג הספרדים מדורי דורות לא כמו המנהג שהרב עובדיה מזכיר, דהיינו, שנהגו להתפלל כל התפילה כסדרה. כך הראשון לציון הרב מרדכי אליהו פוסק, כך נהגו בבית הרב בן איש חי וכך נהגו נשים ספרדיות במשך דורי דורות.
שאלה: מנהגי ספרדיה הנשואה לאשכנזי: א- האם חובה על אישה לומר בכל לילה וידוי בק"ש על המיטה והיא לא אמרה אותו במשך היום (בתפילה וכד )? ב- האם אישה ספרדיה שנישאת לאשכנזי או להיפך חייבת לנהוג כמו בעלה או שאפשר להקל בזה, האם גם בנוסח התפילה חובה ממש לשנות? ג- ובכלל, האם נישואים בין עדתיים הם דבר טוב ומבורך או שעדיף להינשא לבן בת עדתך?
תשובה: א. החובה על הנשים לומר קריאת שמע על המיטה כמו הגברים, וחובה עליהן לומר "הריני מוחל וסולח" כמו הגברים, וחובה עליהן לעשות חשבון נפש כמו הגברים. ואם לא אמרו בערב יש לעשות כן בכל שעה שהיא. ב. בעיקרון היא צריכה לנהוג כמו בעלה אבל לא בכל דבר את נוסח התפילה שלה היא לא צריכה לשנות כדי לא להתבלבל אבל את הילדים חש ללמד כמו הנוסח של בעלה. ככלל היא צריכה לנהוג כבעלה אבל נוסח תפילה או מנהגים שהיינו רוצים להתפטר מהם, כגון: קטניות וכדומה, היא לא חייבת לקבל. ג. נאמר על ט"ו באב שלא היו ימים טובים לישראל כמותו משום שהותרו שבטים להתחתן זה בזה. ואומר הראשון לציון הרב מרדכי אליהו שהיום חכמי ישראל היו צרכים לתקן יום טוב על שמתחתנים בין העדות, כי אין לך דבר שמעכב את הגאולה יותר מהפירוד בעם ישראל ואין לך דבר שמקרב את הגאולה יותר מהאחדות בין השבטים השונים בעם ישראל.
שאלה: ת למטפלת: עבדתי בתור מטפלת לתינוק של חברה בן שלושה חודשים. התחייבנו לקבלת ת עבור שעה- 9 ש"ח. התינוק לא הסכים לאכול, התפתל ובכה. היה לי קשה מאוד עד אשר ראינו, אני ובעלי, שאי אפשר יותר והפסקנו את הטיפול המייגע. לפני שהתחלתי לעבוד סכמנו שאנחנו נכתוב את שעות העבודה ונעשה סיכום.כאשר עשינו סיכום כספי עיגלנו את הסכום מ-403 ל-410. כיוון שהיה לנו קשה מאוד ולא חשבנו על זה כאשר קבענו 9 ש"ח לשעת עבודה. האם זה מותר או שזה גזל וריבית או שקר?(לא אמרנו לחברה שעיגלנו את הסכום).
תשובה: כתבו ח "דין פרוטה כדין מאה", ו"אסור לגזול או לעשוק אפילו כל שהוא" (שו"ע חו"מ, שנט). על כן, אין היתר לשנות מהסכום שנקבע ללא הסכמת שני הצדדים. עליך להחזיר את הכסף וראוי לבקש סליחה מצד בין אדם לחבירו. הרב ינון זמיר
שאלה: כשרות באיפור: לאחרונה קיבלתי מוצרי איפור לשפתיים של חברת "בועז שטיין"(חברה ישראלית) וחברת "The Body Shop"(חו"ל), אך אינני יודעת אם הם כשרים. האם יש דרך לברר אם הם כשרים? בבועז שטיין אמרו לי שהרכיב העיקרי הוא שעוות דבורים, אבל אני לא יודעת מהם שאר החומרים. יש לי את רשימת הרכיבים במוצר שיש לי מ-"The Body Shop", אם זה עוזר: Polybutene, Dextrin Palmitate, Ricinus Communis (Castor Seed) Oil, Hydrogenated Polyisobutene, Bis-Diglyceryl Polyacyladipate-2, Diisostearyl Malate, Lanolin, Sclerocarya Birrea (Marula) Oil, Persea Gratissima (Avocado) Oil, Flavor, Propylparaben, Ammonium Glycyrrhizate, Hexyl Cinnamal, Limonene, Linalool, Citronellol, Geraniol, Eugenol, Citral, Tocopherol, Alpha-Isomethyl Ionone, Mica, Titanium Dioxide, Red 7 Lake, Yellow 5 Lake, Blue 1 Lake. רבה מראש.
תשובה: אפשר לברר כשרות של המוצר דרך מחלקת הכשרות ברבנות הראשית, או כמעט בכל מועצה דתית.
שאלה: הילולא של רשב"י: אני הולך השבוע בעז"ה להילולא של הרשב"י, זכר צדיק וקדוש לברכה, יום חמישי. מה דעת הרב על הנסיעה לשם את החסרונות יתרונות בכל הנסיעה לשם? כי שמעתי שיש שם סוג של עבודה זרה, לא יודע למה הכוונה, של האנשים שאומרים את זה עם כל הסגולות לא יודע, אולי הרב יכול לענות לי אחת ולתמיד מה פשר העניין הזה?
תשובה: אם אתה הולך לכבודו של רשב"י ואתה מתפלל ושמח שם אין שום בעיה ואף זו זכות גדולה. סגולות הם עניין לרבנים מקובלים גדולים ולא לכל אחד ולכן אדם שמשתמש בסגולה שאמר לו רב מקובל גדול באופן אישי זה ר אבל אם אמר לו את זה סתם אדם אין צריך להתייחס.
שאלה: לקרוא כתבה בעיתון: פורסמה כתבה בעיתון מקור ראשון המתארת דברים נוראיים על שיטת "המגירות". נכתב שם שהרב אמר שמצווה לפרסם את זה, כדי להזהיר את הציבור. האם מותר לקרוא את כל הכתבה או שיש לחשוש שהכתב הוסיף דברים שאינם אמת על ה"מגירות" או הבין דברים לא נכון, ויש לחשוש להוצאת שם רע?
תשובה: אני לא יכול להיות אחראי על מה שהכתב הוסיף או לא הוסיף. אבל וודאי שיש בשיטה זו בעיה והכתב התכוון לטובה, להזהיר את הציבור. הכתב לא התכוון לפגוע במישהו, אלא להזהיר אנשים אחרים.
שאלה: בצל שביעית שעבר עליו הלילה: בגמרא מופיע ש"בצל" חתוך חי שעבר עליו לילה אין לאוכלו. מה עושים במקרה של בצל חתוך שעבר עליו לילה ויש בו קדושת שביעית, האם חמירא סכנתא מאיסורא?
תשובה: בגמרא מוזכר בצל קלוף שעבר עליו הלילה כדבר שיש בו סכנה, הסיבה לכך היא רוח רעה. הדבר לא מובא בשולחן ערוך ומכאן הסיקו פוסקים רבים שאין לחוש לכך, עם זאת יש שחששו. מכיון שמדובר בבצל קדוש בקדושת שביעית אין להפסידו בגלל חשש שאינו מוסכם. מה גם שעל דבר קדוש רוח רעה לא שורה ויש תקדים לכך מדברים דומים שהיו במקדש. ומכיון שאדם רוצה לקיים מצוה ולמנוע הפסד מפרות שביעית, ולדעת הרמב"ן מצוה לאכול פרות שביעית, שומר מצוה לא ידע דבר רע.
שאלה: הנחת תפילין בבית: אם אני מניח תפילין בבית ולא בבית כנסת, האם אני צריך לקרוא כל תפילת השחרית שקוראים בבית כנסת או שאני יכול להסתפק בפחות?
תשובה: תפילת שחרית לא תלויה בבית הכנסת או במניין ויש לומר את כולה גם בבית ביחידות. אדם שמתפלל ללא מניין אינו אומר י"ג מידות.
שאלה: הבדלה לילדים ביום ראשון: בימי הקיץ בהם צאת השבת מאוחר יחסית, ילדינו ( בני שנה עד 7) לא נשארים ערים להבדלה. מטעמי חינוך חשוב לנו שהם בכל זאת יישמעו הבדלה. האם מותר לעשות במיוחד בשבילם הבדלה ביום ראשון? אם כן, יש לעשות את כל הנוסח או רק חלק, והאם בחלק האחרון להשתמש בשם ה, או יש פה חשש לברכה לבטלה? אם כן מותר- האם יש עוד הבדל אם עושים הבדלה ביום א על הבוקר, או יותר מאוחר במשך היום?
תשובה: כן, על האש לא תברכו וכן לא על הבשמים, אך את ברכת ההבדלה תברכו.
שאלה: הכנת יין בשנת שמיטה: יש לי תחביב להכין יין כל שנה. על מה עלי להקפיד אם ברצוני להכין גם השנה יין, האם יש בעיה בקניית הענבים? מה עושים עם הפסולת בסוף ההכנה? האם מותר לי למכור את היין? שאלה נוספת: יש לי עץ אתרוג בגינה. בשנה רגילה אני מוכר ממנו אתרוגים. האם מותר לי לדלל את הפרי, האם מותר לי להוריד קוצים המפריעים ושורטים את הפרי?
תשובה: א. לדעות שאין קדושת שביעית בשל נכרים, הנך יכול לקנות ענבים נכרים שאין בהם קדושה, וממילא אתה יכול לעשות הכל בצורת העיבוד או במכירה וכדו'. (פירות נכרים כולל פירות נכרים גמורים וכן פירות היתר מכירה שהם מבחינה הלכתית פירות נכרים). ברור שבאופן זה אין בעיה עם השאריות של הענבים שהרי אין בענבים אלו קדושת שביעית. ענבים שגדלו ברשות ישראל שנהג בהם כדין, הפקיר כרמו וכו', הרי שהפירות קדושים בקדושת שביעית, או לדעות שיש קדושת שביעית בשל נכרים (המבי"ט) גם בענבי נכרים יש בהם קדושת שביעית. וא"כ במקרה זה אין מושג של קנייה שהרי אסור לסחור, אמנם מותר לקנות מזון ג' סעודות לאכילה שבועית משפחתית אבל לעניין קנייה לעשיית יין לא מצאנו היתר, אלא א"כ מקבל מאוצר בית הדין. אמנם מצאנו שמותר להכניס 15 כדי יין בשביעית, אבל שם מדובר באדם המביא משדהו ענבים יכול לעשות כמות שהיא מספקת לצרכו עד פסח של שנה שמינית, אבל לא התירו לקנות לעשות יין. על כן נראה שבאופן זה צריך לקבל רק מאוצר בית דין. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: האבא אומר לבנו לשקר: יוצא והאבא אומר לבנו לשקר לאמא בנושא מבוים, כי האבא לא רוצה שתדע, מה צריך הבן לעשות, לשקר לאימו לטובת אביו?
תשובה: אם מדובר בענין שנוגע ל בין הבריות מותר לשנות מפני ה זה לא נוגע דווקא לאבא או לאימא זה נכון בנוגע לכל שינוי בכדי שיהיה
שאלה: קו התאריך וספירת העומר: אני צריך לנסוע נסיעת עבודה למזרח הרחוק (סינגפור) עם תחנות ביניים. מהו קו התאריך הקובע לגבי ספירת העומר, ומה עושים אם עוברים אותו מזרחה?
תשובה: עיין בספרי באהלה של תורה ח"ב סי' עב. עליך לספור בכל מקום את הספירה המקומית, למרות שתדלג יום אחד, אך ליתר הידור תספור שתי ספירות מספק.
שאלה: תפילין, טלוויזיה, צה"ל, שירותים, תפילה: ברצוני לשאול כמה שאלות בנושאים שונים: 1. האם יש חובה להניח תפילין בכל יום? 2. האם יש איסור לראות טלוויזיה? 3. האם מותר לשרת בצה"ל ביחד עם נשים? ומה לגבי מכ"ית (מפקדת כיתה)? 4. האם יש חובה בעת הטלת מים לסגור את הדלת? 5. האם יש חובה להתפלל ולומר ק"ש דווקא בזמנם, והאם יש חובה במניין? 6. האם גם תפילות מנחה וערבית הן רשות?
תשובה: 1. כן. 2. אסור לראות דברים לא צנועים המביאים לידי הרהורים לא יפים וזה רוב מה שיש בטלויזיה. חדשות נקיות, ספורט ותוכניות טבע אפשר לראות. 3. בעיקרון לנשים אסור לשרת בצבא משום צניעות. אם הדבר גורם לחייל בעיה אין לו לשרת ליד בת אבל אם אין לו קשר אליה אין איסור לשרת באותה יחידה. העיקרון הוא שצריך לשמור על הצניעות. מכי"ת זה בעיה משום שיווצר קשר אישי בין החייל לבית המפקדת וזה אסור. 4. אין חובה אבל ראוי מצד צניעות אישית. 5. צריך להתפלל דווקא בזמן. מניין הוא עדיף אבל אם אי אפשר ניתן להתפלל ביחידות, דבר שבצבא נגרם לעיתים תכופות. 6. חייבים להתפלל גם מנחה וגם ערבית.