LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: פדיון הבן כשהאם בת לוי ואחרי ניתוח קיסרי: 1. ילד בכור שנולד לאב לוי או לאמו הלויה (האב לא לוי), פטור ממצות פדיון על פי התורה. טעו בלא יודעין ועשו פדיון: א. האם הברכות על הפדיון ושהחיינו לבטלה? ב. כיוון שהתורה פוטרת, משמע שאין חובה, אבל אין איסור ולכתחילה אפשרי הפדיון? 2. ישראלית שלא הפילה וילדה לראשונה בן זכר בניתוח קיסרי אין חייבין לפדותו מן התורה. ילדה בן שני אחריו בדרך הטבע (וגם לא היו לה הפלות) בבחינת "פתח ולדא", מה דינו לעניין הפדיון?
תשובה: לשואל, 1. כשהאב או האם לויים התורה פוטרת מפדיון, והמובן הוא שאין בכך שום מצווה. כמובן אין איסור לתת לכהן כסף במתנה, אבל אין לזה שום משמעות של מצווה. ממילא, אם טעו ופדו את הבן ברכת המצוות הייתה ברכה לבטלה. לגבי ברכת שהחיינו יש מקום לדון: מסוגיית הגמרא בפסחים קכא ע"ב עולה שיש שתי סיבות לברכה זו: האב ראוי לברך בגלל המצווה, והכהן ראוי לברך בגלל המתנה שקיבל (הגמרא שם מתחבטת מי מהם יברך, וביארו הראשונים שהספק הוא מהי הסיבה החשובה יותר ומי מהם יברך להוציא גם את חברו ידי חובה, ומשתמע שיש הצדקה שהכהן יברך על עצם המתנה). ממילא, אם הכסף שהכהן קיבל יישאר אצלו ולא ייתבע בחזרה, תהיה הצדקה למפרע לברכת שהחיינו שנאמרה עבורו. קיימת דעה בפוסקים שלפיה בימינו ראוי לפדות בן לויה, מחשש שמא יחוס הלויים אינו בטוח (שאילת יעב"ץ ח"א סי' קנה  אך לא בבן כהן, כדי שלא יקלו בקדושת הכהונה). אולם אחרונים דחו דבריו (שו"ת חתם סופר יו"ד סי' רצא) וכתבו שלא ראוי לנהוג כך, בין השאר מחשש שיברכו על כך ותהיה זו ברכה לבטלה (מנחת יצחק ח"ב סי' ל  אוצר פדיון הבן פרק ז סעיף ח). 2. הנולד בניתוח קיסרי וכן זה שנולד בלידה רגילה אחריו פטורים מפדיון (שו"ע יו"ד סי' שה סכ"ד).
שאלה: המשך לשינוי מקום באבל: אך בשבוע השני האבל כן משנה מקומו בבית הכנסת כדעת השו"ע, או שיש מנהג אחר? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "שינוי מקום לאבל"
תשובה: למנהג הספרדים אבל לא משנה מקומו אפילו בשבוע השני.
שאלה: אזכרה: לפני 3 שבועות עשינו לאבי אזכרה מכובדת של 11 חודש, הזמנו משפחה וחברים שבאו וכיבדו. אם אני מבין נכון, שלא כמו האזכרה של 11 חודש, האזכרה של השנה שמתוכננת להערך ביום ראשון בעוד שבוע אמורה להיות למשפחה הקרובה ולא נהוג להודיע לחברים ומשפחה רחוקה. בכל זאת, אני גם חושב, אם זה ר לעצור לאנשים את שגרת החיים, עבודה וכו. הרי רק לפני 3 שבועות באו לכבד באזכרה של ה 11 חודש. שאלה נוספת, אני יודע שאזכרה של יום השנה ניתן להקדים, האם ניתן להקדים מיום ראשון לשישי גם אזכרה ראשונה של השנה הראשונה? ב מראש לתשובתך.
תשובה: כדבריך קשה מהרבה בחינות לעשות שני אזכרות סמוכות גדולות. ולכן יום השנה בהחלט אפשרי לעשות מצומצם. אם קשה למשפחה ביום ראשון אפשר להקדים,אך ראוי להשתדל לשמור על התאריך. יהי רצון שלא תוסיפו לדאבה עוד
שאלה: תורה ולימודה: אני קורא חוק לישראל.האם צריך גם נביאים וכתובים לקרוא פעמים מקרא ופעם תרגום? שאלה נוספת כשאני קורא קריאת שמע ביחיד האם עליי לומר בסופה את המילה אמת?
תשובה: נביאים וכתובים קוראים אחד מקרא ואחד תרגום. גם ביחיד יש להוסיף את המילה אמת.
שאלה: דיני אבלות למנהג השו"ע ובני ספרד: למנהג הספרדים, 1. מי שקבר את מתו בחול המועד, האם יגיד הלל בימי חול המועד? כי רק דברים של פהרסיא הותרו בחול המועד. 2. רע"א, בהלכות אבילות,סימן שע,ט כותב שאבל לא יקלף את הביצה שנותנים לו בסעודת הבראה, כי נראה כרעבתן. האם סתם אדם גם מוזהר בכך? 3. הרב פעלים,יו"ד,ג,כז, כותב שמנהג נשות בגדאד לא לקרוע, האם עדיין כך נוהגים? 4. האם אדם שאבל על אביו תוך שנה, לא יכול לעשות חלקה לבנו בהשתתפות קרובי משפחה? 5. פקודת השנה לאביו שחל בשבת, ויום שישי זה עשרה בטבת, עדיף שיעלה לבית הקברות יום שישי אחר חצות היום?
תשובה: 1, הלל הוא חלק מהתפילה וגם האבל אומר. 2. לא מצאו אזהרה זו באדם רגיל והוא מקלף בעצמו. 3. כן נשות בבל לא קורעות מטעמי צניעות. 4. אפשר שיעשה רק שימנע מסעודת מרעים. 5. גם בעשרה בטבת ראוי שיעלה לפני חצות מפני כבוד השבת.
שאלה: נרות חנוכה שקיבלתי כמתנה: האם אני ומשפחתי יוצאים ידי חובה בהדלקת נרות שקיבלנו כמתנה?
תשובה: כן.
שאלה: גרגור מי מלח בשבת - האם אסור משום רפואה?: ידועה השיטה של גרגור מי מלח לטיפול בדלקת גרון ובנפיחות או כאבים בשקדים. האם מותר לעשות זאת בשבת או שהדבר אסור משום רפואה?
תשובה: עצם הכנת מי מלח בשבת אסורה משום שנראה כמכין להכנת אוכלין. עצם מעשה הגרגור כפי שאתה אומר נעשה עבור חולים (במקצת) וחכמים אסרו זאת.
שאלה: חלום שחלמתי: אני יושב ורואה מולי ערימות של ביצים מבושלות, ממש ערימות, אולי 200 ביצים. אז אני רואה ערימות של כרעיים של עוף מבושלות, אולי 100 כרעיים.מה זה אומר בבקשה. אבי.
תשובה: ביצה רומזת למציאות שלא יצאה לפועל, ואם הביצה מבושלת סימן שהכנת אותה מציאות גמרה את הכנתה, ואולי גם חשבת על אוכל ובגלל זה חלמת.
שאלה: אנשים האומרים את העתיד: בעברי הלכתי לכמה אנשים שאומרים את העתיד וכו ואיני יודע אם הם היו מכוחות הקדושה או לא, ושמעתי שצריך לעשות תיקון מסויים. הבעיה שאני לא בטוח אם הם היו רבנים באמת או לא כי הם לא מוכרים כל כך.
תשובה: התיקון יהיה שתקבל על עצמך לא להתעסק יותר בבירור עתידות, אלא בריבוי מעשים טובים בהווה וזה יתקן את העתיד, ואם תוכל תשפיע גם על חברים לא להתעסק במגידי עתידות.
שאלה: יחס לעבודה זרה כיום: נראה לי שפשוט שבימי מתן תורה ולאחריה הע"ז הייתה בשפע ונחשבה לדבר מקובל בעולם שסחף רבים, ולכן התורה אסרה באיסורים רבים וחמורים התקרבות כלשהי לע"ז או לדבר הדומה לו. לא ניתן להגיד שכיום, כשרוב העולם סולד מע"ז, וכל ילד יודע שזה דבר טפשי ומאוס, ניתן להקל ביחס אליהם? למשל כנסיית הותיקן ברומא שמבקרים בה אלפי תיירים בכל יום. לא מרגישים שם אם מגיעים יהודים או לא. אז מה הבעיה שאדם יכנס אם ברצונו להתרשם מהאומנות והאדריכלות במקום. הוא יודע שאין שום בדל אמת בנצרות אך בתקופות הקדומות לא היו מוזאונים וכל פרטי האומנות הוצבו בכנסיות ללא קשר לפולחן. אשמח להבין מדוע היחס לנוצרים גם כיום נשאר בחומרתו והאם לדעת הפוסקים שלעכו"ם מותר לשתף יש צד להקל ובמה. על הזמן שהרב מקדיש!
תשובה: : עבודה זרה זו תפיסת עולם. נכון שיש הבדל בין העבודה זרה של פעם לעבודה זרה בצורה המעודנת של הנצרות. אולם מכיון שכל העולם התקדם אנו מצפים שגם הדרך המעודנת לעבודה זרה גם היא תעלם מן העולם. אחד מן ההבדלים הגדולים בין אמונת היחוד לעבודה זרה נוגע לשאלה האם האדם צריך להתאמץ לעלות אל השמים. האם עבודת ה' היא עבודה שדורשת התעלות מתמדת. או שמא הקב"ה יורד אל האדם. הדחף להגשים את האל הוא הדחף להשאר כאן למטה ולקרב את האל למושגים הארציים שלנו. הנצרות משאירה את הציורים של השילוש משום שהיא דת וותרנית שאינה מאמינה שניתן לתקן את העולם ולרומם אותו. העולם נולד בחטא, שקוע בחטא. האל מרחם כל כך עלינו וכחלק מרחמיו הוא מתעבר ונולד מחדש לידה שמאפשרת לנו בדרך קלה יותר ליגוע בו ולזכות באושר. רק תאמין בשילוש ואתה זכאי. השילוש הוא תפיסה שלמה של דת שהיא הבשילה את הדרך למערביות. הצרכים האנושיים הנמוכים הם עומדים בבסיס התרבות והם אלו שנוטלים את יסוד האמונה מהתיקון העמוק יותר. תיקון יום יומי. תיקון החברה. תיקון המשפחה ותיקון האומה. אצל הנוצרים אין צורך ויאןיכולת בכל התיקונים הכלליים והחברתיים האלו. הכניסה לכנסייה שהוא המקום שבו מתפללים ופונים אל האל בצורה של השילוש היא נאסרת על אדם מישראל שמאמין. אנו במעשינו מבטאים את ההבדל בין אמונתינו לאמונתם. למקומות ששם לא עושים פולחן ולא פונים אל האל מותר להכנס.
שאלה: אמירת שם ה' לצורך חינוך: אני מורה בבית ספר ובמסגרת תפקידי אני מתפלל ומברך ברכות שונות עם התלמידים. פעמים רבות אני מברך איתם ברכות שאיני צריך לברך אותם לעצמי. האם מותר לי לומר את שם ה' בברכות אלו?
תשובה: כתוב בשו"ע (סימן רטו סעיף ג) "מותר ללמד התינוקות הברכות כתקנן ואע"פ שהם מברכים לבטלה" והוסיף על דברים אלו המשנה ברורה (סעיף קטן יד) "ואפילו הרב יכול להזכיר השם כדי ללמד להתינוק הברכות שהרי ע"כ אנו צריכים ללמוד עמהם כדי לחנכם בלימוד התורה ובקיום המצוות" מהדברים האמורים עולה שמותר למורה לומר את שם ה' בברכות כדי לחנך את תלמידיו לברך ולהתפלל כראוי. כמובן שראוי לעודד את התלמידים לומר את השם בעצמם ולהימנע מלומר אותו כשאין צורך. המורה צריך להיות חכם ולהיזהר לא לומר שם ה' שלא לצורך אך מאידך שמענו על מורים שנזהרו שלא להגות את השם נכון אלא בשינוי, ותלמידיהם טעו אחריהם לחשוב שכך מבטאים את השם ולא כפי שבאמת צריך לומר, וא"כ הזהירות הביאה לתקלה. חזק ואמץ הרב מיכאל יומטוביאן
שאלה: קידוש במקום סעודה: לכבוד הרב שליט"א לגבי קידוש במקום סעודה, ניסיתי להתחמק אך והיות וזו בר מצווה של נכדי ביקשו שאקדש. שתיתי מלא לוגמיו וגם מזונות השאלה שחתני עשה שוב קידוש בבית אם זה ר,
תשובה: אם כולם שמעו אין צורך בכך. ואם היו שלא שמעו טוב עשה. בכול אופן בשבת בבוקר מברכים רק בורא פרי הגפן (בשונה מקידוש הלילה) ובוודאי אין בכך איסור.
שאלה: עין הרע: כבוד הרב לפני מס שנים קרה לאחד מקרוביי מקרה נפשי קשה שהסתיים באופן טראגי ולקחתי את זה קשה מאוד. מאותה נקודה התחלתי לפחד מעיניים רעות. קשה לי להתלבש באופן מלא כמו שהייתי רוצה, לשתף תמונות באתרים חברתיים ולשתף אנשים במה שקורה בחיי. אני מניחה שזה משפיע על חיי החברתיים (אין לי הרבה חברים) וגם על זוגיות שלא קיימת. ניסיתי לטפל בפחד הזה בטיפולים פסיכולוגיים אך זה לא מרפה. האם מבחינת הדת וההלכה יש בפחד הזה אמת?
תשובה: יכול להיות שאת רגישה ומתוך העדינות שהיתה בך נפגעת. הפתרון לזה הוא התחזקות באמונה שהקב"ה מנהל את העולם ולא ייתן לעשות רע למי שלא מגיע לו. לכן תתחזקי בצניעות ובקריאת פרקי תהילים ותצליחי בכל ללא חשש.
שאלה: הלכות נידה לפי מנהגי הספרדים: רצינו לשאול את הרב דוד חי הכהן שאלות בנידה למנהגי הספרדים. 1- אשה שראתה דם על בשרה, ויש לה עור כהה, האם זה כמו דין בגדים צבעוניים? 2- אשה מבוגרת שכבר כמה שנים לא רואה ווסת והיא לא שומרת מצוות, וכעת רוצה להתחזק ולשמור מצוות, ורוצה לטבול. האם לא צריכה לא הפס"ט ולא ז"נ כי מעיינה סתום, ויכולה מיד לטבול? 3-הרמב"ם כותב בפירוש המשניות,נידה,ט,כותב שגם דכאון יכול לשמש ווסת-הגוף,למרות שביד-החזקה הר"מ לא הביא את זה,והביא דוגמאות שקשורות לגוף. האם למעשה הרגשות נפשיות! שחזרו על עצמם 3 פעמים,יכולות לשמש כווסת הגוף? 4-בספר אורות הטהרה,271, כותב הרב זכריה בן שלמה שקיבל מהרב נוייברט,שאשה אחרי לידה שהיו לה תפרים, עד חודשיים היא בגדר שיש לה מכה שעלול לצאת משם דם ושו"ע-הרב, כותב בדעת השו"ע בסימן קפז,ה- שכל מכה שהיא עלולה להוציא דם ע"י חיכוך, אז אם היה בפועל חיכוך אז תלינן בזה. האם לדינא, אשה כזאת תוך חודשיים מלידתה, אם עשתה בדיקה, יש לעד הזה דין של עד לא בדוק,שעד גריס טהור? 5- הזבחי צדק,בסימן קפד מביא את השולחן גבוה -שהנהג שאין פורשים בשעת וסתה מחו"נ וישן המיטה אחת עד שתפרוס נידה כדעת השו"ע,וכן מנהגנו בבגדאד. הבא"ח אוסר אפילו לשון במיטה אחת האם אפשר להורות לבני תורה כדעת הזבחי צדק?
תשובה: 1. לא, היתר בגדים הוא היתר מיוחד לאיסור דרבנן. 2. צריך הפסק טהרה וז"נ כי זבה צריכה ספירה. 3. לא מקובל להביא רגשות נפשיות לתהליך גופני. 4. אם היא עדיין חשה בכאב כלשהו כן ואם לא לא. 5. לא רצוי כי הזמן מסוכן ועלול להיות שלא יוכלו לעצור בעצמם אפילו אם תראה. לך לך אמרינן לנזירא.
שאלה: העברת אש ביו"ט באמצעות נורת הלוגן: האם מותר להעביר אש ביו"ט באמצעות נורת הלוגן? כלומר, האם נורת הלוגן נחשבת כמקור אש והפעולה היא העברה, או שמא נורת הלוגן נחשבת כמקור חום בלבד והפעולה היא הבערה ואסור? אודה לתשובה. יישר כח!
תשובה: מותר
שאלה: הכנת הצגה משבת לחול: אני מדריך בתנועת הנוער אריאל ובחודש ארגון נהוג שהשבט עושה הצגה במוצאי שבת ארגון על נושא חינוכי מסויים. בעקבות לימודי בישיבה אין לי יכולת להגיע לעשות עם החניכים חזרות ביום חול. שאלתי אם מותר לעשות את החזרות בשבת - כי בסופו של דבר מדובר בהצגה חינוכית, בעלת מסר חינוכי, שעובר לחניכים תוך כדי החזרה.
תשובה: למדריך, אם אתה חש בעליל שהחזרה משרישה את המסר, מסתבר שהדבר מותר, ואני מציע גם לנצל חלק מהזמן בשבת לדיון על תוכן ההצגה, כדי שיהיה ברור שלא עוסקים כאן רק בהכנה. כמו כן יש להתיר אם החזרה כוללת שינון של פסוקים או ציטוטים שיש ערך בידיעתם כשלעצמם ולא רק כהכנה לחול. אפשרות נוספת להתיר היא אם החניכים נהנים ומשתעשעים מהחזרה. בשולחן ערוך (סי' תקיד ס"ה) מבואר שמותר לעשות מעשה בשבת שמטרתו העיקרית היא לחול, אם יש לו תועלת מסוימת בשבת והיא חלק ממטרתו (הדוגמא שם: הדלקת נר ביום טוב, לקראת צאת היום). לגבי לימוד חומר בשבת לצורך מוצאי שבת, בשמירת שבת כהלכתה (מהדו' תשל"ט פרק כח סעיף עב והערה קסט ושם סעיף פד) התיר זאת, מאחר שהידיעה נרכשת כבר עכשיו. מסתבר שכוונתו רק לגבי תוכן בעל ערך עצמי, שיש מעלה לאדם בידיעתו ומטרה זו מושגת כבר כעת. לעומת זאת, הצגה שאין לה ערך עצמי בזכירת התוכן אלא רק כהכנה להצגה - הרי זו הכנה לחול. לכן הדבר מותר רק בהתקיים אחד התנאים שהזכרתי, שיוצרים ערך עצמי לפעילות בשבת, ואילו שינון של סיפור ההצגה כלשעצמו איננו מספיק להתיר זאת.
שאלה: חינה בזמן אבל: חברה שלי מתחתנת בעוד חודשיים, לפני חודש אבא של החתן נפטר, כמובן לאחר שנקבעה החתונה והחינה. החתן והכלה שואלים האם מותר להם לערוך טקס חינה עם כל המנהגים של השמחה, המוזיקה, התלבושות וכו. ובנוסף לכל השמחה הם הזמינו רב שיעביר הרצאה לכל האורחים. והאם לחתן שאביו נפטר לפני כחודש מותר להשתתף בחינה? האם למשפחת החתן מותר להשתתף בחינה למרות המוזיקה? ואם לא, מה אפשר לעשות בנושא?
תשובה: חינה שונה מחתונה ולחתן ואחיו אסור להשתתף בה. צריך להחליט האם כדאי לערוך את האירוע ללא כולם. שיהיה במזל טוב, ונחמה לאבלים.
שאלה: תפילת ערבית לבנות: יקר! אני ממש רוצה להתקרב כמה שיותר לדת ואני יודעת שאני צריכה להתפלל רק תפילה אחת ביום. אבל אם לא הספקתי להתפלל ונזכרתי מאוחר בלילה ואני כולי עייפה ואין לי חשק להתפלל כי אם אני אעשה את זה או שאני ארדם או שאני לא אקרא בכלל את מה שאני מתפללת או שתיהם ביחד. אני פשוט מסיימת מאוחר ולא מספיקה ומאוד עייפה. האם כדאי לי ברגע שאני ממש עייפה לא להתפלל?
תשובה: ב"ה לך. ממש כל הכבוד על הצעדים הנפלאים שאת עושה, זה ממש עצום, והינני לברך אותך שתזכי להמשיך ולהתקדם, להמשיך ולעשות מעשים שמקדמים אותך ובונים את הקשר בינך לבין אבינו שבשמים. מאוד טבעי שאחר יום ארוך מגיעים לערב עייפים מאוד. ובכל זאת, אם לא התפללת עד אז, לדעתי חשוב מאוד שתתפללי, גם אם התפילה לא תהיה כל כך מושלמת, ותהיה משולבת בעייפות, הרצף חשוב וההתמדה והמסירות שלך חשובה מאוד. כמובן שחשוב מאוד שהתפילות שלך יהיו אחרות. חשוב מאוד שתקבעי לך את תפילת שחרית, בתחילת היום, כפתח לכל מהלך היום שלך. קומי יותר מוקדם, ותתפללי קודם היום שלך. שתהיה לך המון המון הצלחה הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: התהליך של גיור קטן: מה הוא התהליך שעובר קטן בגיור? אם האם עברה גיור לא הלכתי (רפורמי קונסרבטיבי), האם הבן שרוצה לעבור גיור קטן צריך לעשות הקזת דם?
תשובה: אין מושג כזה של "הקזת דם". לכל היותר יש הטפת דם ברית שאין בה הוצאת דם כלל, אך אם הייתה ברית כשרה אין צורך גם בכך. באשר לצורת הגיור של קטן תפנה לרב מוסמך שידריך אותך.
שאלה: כשרות כדורים נגד שיער שיבה: אני מעוניין להשתמש בכדורים לבליעה בלבד כתרופה נגד שיער שיבה. אין על כך כשרות האם מותר להשתמש בהם? הוספתי קישור של אתר החברה ויש את המרכיבים של הכדור. הכדורים מכילים גם בשר בקר. השאלה האם ניתן להשתמש בהם כי זה רק לצורך בליעה וכתרופה נגד שיער שיבה??
תשובה: אם הכדורים מרים לבליעה אין צורך בפיקוח כשרות עליהם, אבל אם הכדורים טעימים למציצה, וכן סירופ מתוק לשתיה, יש להשגיח שתהיה עליהם כשרות. הרחבה ומקורות: בשולחן ערוך (יורה דעה, סימן קנה סעיף ג) נפסק: "בשאר איסורים  חוץ מעבודה זרה  מתרפאים במקום סכנה, אפילו דרך הנאתן. ושלא במקום סכנה, כדרך הנאתן אסור  שלא כדרך הנאתן, מותר, חוץ מכלאי הכרם ובשר בחלב שאסורים אפילו שלא כדרך הנאתן אלא במקום סכנה". הרמב"ם (הלכות יסודי התורה פרק ה' הלכה ח'), הגדיר שכל שטעמו מר נחשב שלא כדרך הנאתו, וזה לשונו: "שלא דרך הנאתן כגון שעושין.דברים שיש בהן מר מעורב עם אסורי מאכל, שהרי אין בהן הנאה לחיך הרי זה מותר, ואפילו שלא במקום סכנה". נמצינו למדים, שמותר לחולה שאין בו סכנה להתרפות במאכל איסור שלא כדרך הנאתן, חוץ מכלאי הכרם ובשר בחלב. ולכן מותר לבלוע כדור שטעמו מר, אפילו שיש בתוכו איזה מאכל איסור. אבל כדורי מציצה שטעמם ערב לחיך, וכן סירופ מתוק לשתייה, יש לברר את כשרותו, שהרי הוא נהנה כדרך הנאתו.
שאלה: דיני מדיח כלים: הבנתי כי אסור להכניס למדיח כלים חלביים ובשריים יחד, 1. מה לגבי כלים שהם פרווה? אם הכנסתי כלי פרווה יחד עם כלים בשרים הוא הופך לבשרי? 2. האם מותר להכניס למדיח עם כלים בשריים כוסות זכוכית שהיה בהם חלב? הרי הכוסות זכוכית אבל במדיח יש גם צלחות קרמיקה וסכום בשרי.
תשובה: 1. הכלי ישאר פרווה. 2. אין לעשות כך. הרחבה: מהתורה אסור לבשל בשר עם חלב וכן אסור לאכול או להנות מתבשיל כזה (קידושין נז:) לא רק תערובת של חלב ובשר ממש אסורה מהתורה אלא גם אם התערב הטעם שלהם, כגון שבישלו בשר במים ואח"כ הוציאו את הבשר והוסיפו למים חלב   גם מעשה הבישול וגם התערובת אסורים מהתורה (חולין קח.) לאור זה פוסק השו"ע (צה, ג) שאם הודחו קערות בשריות עם חלביות במים חמים שהיד סולדת בהם ובקערות היו שאריות אוכל או שומן   הכל נאסר אלא אם כן יש בכלי שמדיחים בו פי שישים מים מנפח הקערות. כמו כן, אם מדיחים כלי בשר אחר כלי חלב או להיפך, קיימת בעיה כיון שכשמכניסים את הכלים למדיח יש עליהם שייר אוכל (חלבי או בשרי) וכאשר המכונה שוטפת את הכלים במים חמים מאד   האוכל ניתז על גבי הדפנות, רשתות וכו  של המדיח והטעם נבלע במכונה, והיא נהפכת לחלבית או בשרית, ואח"כ כשבאים להדיח כלים הפוכים מהקודמים יש חשש שהטעם הבלוע במדיח יבלע לתוך הכלים ויאסרם. ולכן: א. רבו הפוסקים האוסרים להכניס למכונת השטיפה כלים חלביים ובשריים בעת ובעונה אחת. ישנה אפשרות להגיע בפעולות אלו לאיסורי תורה גם אם אינו מתכוון ולהטרפת הכלים. (אגרות משה, כשרות ושבת במטבח המודרני). ב. יש שהתירו לשטוף כלי בשר אחר כלי חלב ולהיפך בתנאים הבאים: (ספר הכשרות כהלכה) א. יש לנקות את המדיח מכל שיירי האוכל הנקלטים ברשתות והמסננים. ב. אם אפשר יש להחליף את הרשתות בין בשר לחלב. אם אי אפשר יש לשוטפם היטב. ג. יש לחכות 24 שעות בין בשר לחלב. ד. להפעיל ללא כלים רק עם סבון ומים חמים לפני השימוש. בשעת הדחק אפשר לנהוג על פי סעיפים א' ו-ד' בלבד. הכנסת כלי פרווה יחד עם כלים בשרים - במדיח יש חומרי נקוי, דהיינו שגם אם היתה בליעה כל שהיא, היא היתה פגומה ולכן הכלי ישאר פרווה. הכנסת כוס זכוכית שהיה בהם חלב למדיח שיש גם צלחות קרמיקה וסכום בשרי   כמבואר לעיל אין לעשות ולנהוג כך.  ואף שמעיקר הדין זכוכית אינה בולעת (שו"ע או"ח, סוף סי' תנ"א), ואף הרמ"א שהחמיר י"א שחומרתו היא רק לאיסור חמץ, מכל מקום הכלים הבשריים יאסרו.
שאלה: דיני כלי פרווה: אני מוצאת שהפרווה ממש הפך לגורם בעייתיי ולא ברור, אשמח לדעת מה הפתרונות. 1. כאשר אני רוצה להכין עוגה פרווה. מותר להשתמש בכף בשרית? 2. כאשר אני רוצה להכין שוקולד פרווה לעוגה. מותר להשתמש בסיר בשרי? מותר להשתמש בכף בשרית? או שמראש עליי להגדיר כלים המיועדים רק לפרווה??
תשובה: א. אם תחבו את הכף למאכל בשרי ב24 שעות האחרונות, או שפעם תחבו את הכף למאכל בשרי חריף רותח, אסור לאכול את המאכל הפרווה ביחד עם חלב. זה דווקא כשאין במאכל כמות של פי שישים מהכף, אבל אם יש במאכל כמות של פי שישים מהכף אפשר לאכול את המאכל ביחד עם חלבי. לכתחילה, בכל מקרה אין להשתמש בכף בשרית למאכל פרווה אם ברצונו לאכול את המאכל עם חלב     (ש"ך, ט"ז פמ"ג וכף החיים). ב. גם כאן, לכתחילה אין לעשות כך, אך אם בכל זאת עירבב את המאכל בכף הבשרית, למנהג הספרדים אפשר לאוכלו עם חלב, ולמנהג האשכנזים אם לא תחבו את הכף לתוך מאכל בשרי בתוך 24 שעות לפני שתחב את הכף למאכל הפרווה, מותר לאכול את המאכל עם חלבי,
שאלה: מותר להתלונן בפני מנהל?: ידוע הסיפור אודות החפץ-חיים זצ"ל שאכל עם רב אחר באכסניה, וגער ברב השני שהעיר שהאוכל היה מלוח מדי, בטיעון שהטבחית המסכנה עלולה לאבד את משרתה בגלל ההערה הזאת. האם זאת הוראת ההלכה? הרי ידוע כי בחיים, מול ספקים, כדי לקבל שרות או מוצר המגיע לי, לפעמים יש לפנות למנהל, ולהתלונן על תקלות שקרו. האם עלינו להבליג ולוותר כל הזמן, פן עובד יאבד את משרתו או לא יקודם וכולי.? האם מדובר במידת חסידות או בחומרה של החפץ-חיים?
תשובה: אין ללמוד דינים מסיפורים על גדולי ישראל, אלא כל דין יש לברר כראוי. במקרה הזה, קודם כל חובה על האדם לנסות לדבר עם העובד שהתרשל במלאכתו ולהעמיד אותו על מקומו. רק אם האפשרות הזאת לא מועילה ניתן לדווח עליו, ובתנאים שיפורטו לקמן. הרחבה: איסור דיבור לשון הרע הוא דיבור בגנותו של אדם או דיבור שיכול להזיק לאדם, ואיסור רכילות הוא דיבור שיכול לגרום לשנאה, לכעס או למחלוקת אף בדברים שאינם דברי גנאי. ושניהם אסורים מהתורה. במקרה זה יש להתייחס למצווה נוספת והיא מצות "השבת אבידה". כחלק ממצות השבת אבידה קיימת חובה למנוע מאדם הפסד שלא כדין, אף אם כרוך בכך לספר גנאי של אדם אחר. (פתחי תשובה חו"מ סי' י"ט סק"א בשם שו"ת הרא"ש כלל צ"ט סי' ו'). ואף מצוות אחרות שייכות בזה כגון: "ואהבת לרעך כמוך", ו"לא תעמוד על דם רעך". להלן נפרט את הצעדים שיש לנקוט במקרים דומים למקרה ששאלת: א. מצד מצות הוכחה- מן הדין חובה להוכיחו ולדבר עם העובד הספק וכדו' קודם שיפרסם עליו שום גנאי. כיון שמדובר בסתם איש ישראל שלא הוחזק עד עתה לרשע, חובה לברר איתו את סיבת הרשלנות בשירות וכו', שכן יתכן שיקבל על עצמו לתקן את המעוות ולא נצטרך לפרסם עליו שום גנאי. (באר מים חיים - הלכות לשון הרע - כלל י' אות ז') כמו כן, אם ניתן להניח שאם יתרה בעובד שאם יעשה כן פעם נוספת ידווח עליו, יהיה בזה מספיק איום עליו וימנע לעשות דבר כזה שנית, מוטל על האדם להתרות בו ולא להלשין בפועל. ב. אבל, אם רואה שטבע האדם שאינו אחראי וגם אם הוא יתחייב הוא לא יעמוד בכך, כיון שלאורך זמן העובד לא מספק את רצון הלקוח, ולא נראה שתועיל תוכחתו לשנות אותו, במצב כזה יש לדווח עליו למנהל או למעביד של אותו עובד. (באר מים חיים - הלכות רכילות - כלל ט' אות ט', י"ד) ג. כמובן אם נאלצים לספר יש לעמוד בשאר הכללים שכתב החפץ חיים (הלכות לשון הרע כלל י'): 1. שאין בזה כוונה לנקמה בעובד וסיפור הדברים לא נעשה מתוך שנאה. אם הוא לא מצליח לכוון לתועלת בלבד- מוטל עליו להכריח את עצמו לכוון רק לתועלת, ולא לשתוק. (באר מים חיים - הלכות רכילות - כלל ט' אות ג') 2. שידע בוודאות שאותו פועל גורם לכל הרשלנות ושהוא עושה נזק בכוונה, ויש מקום אמיתי לחוש שאם לא ילשינו עליו יעשה כן לאחרים. 3. אסור להגזים אלא לספר דברים כהווייתן. יש להיזהר שכל הסיפור יהיה אמת, בלי תערובת שקר, ולא להפריז ולהגזים בסיפור הפרטים השונים. 4. שיראה את הדבר בעצמו, ולא על ידי שמיעה מאחרים. 5. יש להתבונן היטב מתחלה על פי דרכי התורה, אם הדין עמו, ושאותו עובד הוא אכן זה שמועל בשירות. ד. אם הוא יודע שהמעביד לא ינהג על פי הדין הראוי, אלא מיד יפטר את העובד שלו וכדו'- אסור לו לספר. (חפץ חיים - הלכות רכילות - כלל ט' אות ה') ככלל, מסיפורים על גדולי ישראל קשה ללמוד הלכות, אלא יש ללמוד מוסר ומידות טובות עד היכן דקדקו במעשיהם ונהגו בחסידות עם בני אדם. כדברי הגמרא בבבא בתרא קל: "תנו רבנן: אין למדין הלכה לא מפי מעשה" ומסביר רשב"ם שטעם הדבר הוא שמא יטעה בטעם של פסק דין של אותו המעשה.
שאלה: בנות יעקב: הרב. במשא ומתן בין יעקב ובניו לשכם וחמור, מציעים האחרונים שאת בנותיהם הם יתנו להם ("והתחתנו אתנו בנתיכם תתנו לנו ואת בנתינו תקחו לכם") - לדעה שלא נולדו עם השבטים תאומות - על אילו בנות מדובר? לא נשמע סביר שמדובר על בנות עתידיות של יעקב או בנות אשר טרם נולדו.
תשובה: לשואל דומה שנתכוון לבנות בני יעקב, וזה נכון גם למאן דאמר שתאומות נולדו עם השבטים, שכן תאומות אלו כבר נישאו לשבטים ולא היו פנויות. נאמנה
שאלה: שיעור יתר : לך. מה מסתתר מאחורי השיער? אני הבנתי ששיער מושך "דינים." ומה לגבי שיער גוף? ממה נובע ה"מחלה" של שיעור יתר בדורינו לנשים. לי למשל יש בפנים. (חוץ מהורמונים ממה זה נובע לפי התורה והקבלה)? הרי אישה לא אמורה להיות עם שיער מרובה) (אולי עוונות)? זה מום כמו כל מחלה אחרת? מה ריבוי שיערות מראה על האדם לפי הקבלה? האם שיבוא המשיח בנות לא יצטרכו להוריד יותר שיערות מהרגליים? יום טוב.
תשובה: ריבוי שיער נמשך מעודף כוחות הגוף ועודף תאוות ולכן כדאי לאכול במידה ראויה בלי לעבור את הגבול ולהישמר מגירויים. יתכן שיחזור היופי הראוי לבנות ישראל ולא יצטרכו לזה.
שאלה: עבודה במקום ללא תעודת כשרות: נכנסתי לעבודה בחנות גלידות שנמכרים שם דברים הזקוקים לתעודת כשרות כגון גלידות ששף מיוחד מכין וגם דברים שאינם צריכים תעודת כשרות כגון דברים סגורים, פירות וכו'. כשנכנסתי לעבודה נאמר לי שאין למקום תעודת כשרות מכיוון שהוא פתוח בשבת ובנוסף שגם מרכיבי הגלידות מיוצרות ומיובאות מאיטליה במיוחד בשביל החנות ונעשות בארץ על ידי שף שמגיע פעם בשבוע. למרות כל זה נאמר לי מבעל הדוכן שכל המקום כשר ושהוא לא מחזיק בתעודה בגלל המחיר הגבוה שיצטרך לשלם לרבנות אם יחזיק בה, ושאף הוא משתדל לשמור שבת ואינו ימכור דברים לא כשרים וכו. השאלה שלי היא האם מותר לי להסתמך על דבריו ולהמשיך לעבוד בחנות או שאיני יכולה להסתמך עליהם ואסור לי למכור בחנות ללא תעודת כשרות?
תשובה: אוכל שהוכן בשבת אינו כשר ואוכל שהוכן ללא השגחה אינו כשר. אי לכך, כל המאכיל אחרים אוכל זה עובר על לפני עיור לא תתן מכשול. מה גם, שלא ניתן להימנע מטעימה מאותו אוכל לא כשר.
שאלה: דין קדימה בצדקה: עני לא תלמיד חכם מהעיר שלי, מול עני תלמיד חכם מעיר אחרת, מי עדיף? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "דין קדימה של צדקה לעני קרוב "
תשובה: עניי עירך קודמים.
שאלה: המשך כמות הפרשת חלה: הרב אחיטוב -נכדו של בעל ישכיל עבדי- כתב לי ששאל את דודו הרב הדאיה זצ"ל מה היתה דעתו של בעל ישכיל עבדי, ואמר לו שדעתו היתה כמו הרב חיים נאה, לברך על כקרוב ל-1700 גרם. האם מכל זה שרואים שרוב הרבנים הספרדיים ברכו וצריך להורות כך גם בקהילה שבדרך כלל הולכים כמו דעת הבן איש חי? כי מנהג גובר על סב"ל. וידוע שיש כמה דברים שבבגדאד לא נהגו כמו הבא"ח,כי זה לא התקבל השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "מהי כמות ההפרשה בחלה"
תשובה: טעם הזהירות הוא משום סב"ל וכך נהגו הבבלים בודאי אך גם בני עדות אחרות.
שאלה: ברכה על פרי לאחר ערלה: מה עליי לברך בפעם הראשונה שאני אוכל מפרי עץ זה? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "פרות מעצים ממשתלה"
תשובה: וברכת ד' אם אכלת את פירות מסוג עץ זה אין לברך שהחיינו, למרות שזה הפרי הראשון של עץ זה, מכיוון שהברכה נתקנה על המין של הפירות ולא על עץ. אמנם אפשר להודות לקב"ה בפרקי שירה על החסד שעשה עמנו ונתן לנו פירות טובים להשביע נפש. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: דחיית פדיון: לבני נולד בשעה טוב בן בכור והפדיון אמור להתקיים ב16 12 אך מאחר ויש לבני מבחנים ארציים למועצה לרואי חשבון, אנו שואלים האם ניתן לדחותו בשלושה ימים. אנחנו ספרדים. אשמח מאד לקבל תשובתכם בהקדם.
תשובה: מזל טוב, מצוות פדיון הבן היא זכות גדולה שחלק קטן בעמינו זוכה למצווה זו (אם אחד ההורים כהן או לוי, או שהייתה הפלה טרם הולדת הבן לא עושים פדיון) חשוב לקיים הפדיון בעתו ובזמנו ולא לדחות! זכות המצווה המיוחדת תעמוד לו להצליח בבחינות ובהמשך דרכו ולמשפחה כולה.
שאלה: 'אשר יצר' בהליכה: האם מותר לכתחילה ללכת בעת שאומר את ברכת אשר יצר וזה רק חסידות לעצור או שחייבים לעמוד במקום כשמברכים ברכה זו?
תשובה: לשואל, מותר לומר ברכת 'אשר יצר' בהליכה, ועדיף לומר אותה בצורה שבה הכוונה תהיה מיטבית: אם העמידה מאפשרת ריכוז - הדבר מומלץ  ואם העמידה מפריעה לכוונה, כגון כשאתה לחוץ וממהר או שאתה במקום שהעמידה ואמירת הברכה בו נראות מוזרות, אפשר ללכת. ח הזכירו חובה לעצור מהליכה בפסוק הראשון של קריאת שמע (ברכות יג ע"ב ושו"ע או"ח סי' סג ס"ג), וכן חובה לשבת בברכת המזון כדי שיוכל להתכוון היטב, מפני שהיא מצווה מן התורה (ברכות נא ע"א ושו"ע או"ח סי' קפג ס"ט, ועיין שם סעיף י לגבי ברכת מעין שלוש), וכמובן בתפילת העמידה חובה לעמוד במקום מסוים. אך בשאר חלקי התפילה וקריאת שמע וכן בברכות מותר לברך תוך כדי הליכה (עיין סי' סג ס"א ופסקי תשובות סי' קפג אות כ). לגבי תפילת הדרך נאמר בשו"ע (סי' קי ס"ד) ש"אם אפשר - יעמוד מלילך כשיאמרנה" (אלא אם כן העיכוב מטריד את מנוחתו - משנה ברורה שם ס"ק כב), אך מהגמרא והראשונים נראה שיש כאן הדגשה מיוחדת משום שזוהי תפילה ולא רק ברכה, ויש בה דמיון לתפילת העמידה (עיין ברמב"ם הל' תפילה פ"ד הי"ט).