שאלה: שמירת הברית - לבנים: אני בכיתה ט אני מנסה כל הזמו להתחזק אבל פשוט לא בא לי וחוץ מזה אני לא מפסיק ליפול בשמירת הברית.אני פשוט לא מצליח לעשות את זה.אני לא יודע מה לעשות?! כל פעם אחרי שיש לי שבוע או שבועיים טובים אני נופל וזה הוורס לי הכל.אין לי מישהו מבוגר להתייעץ איתו על זה.אני רק מדבר על זה עם חבר קרוב שלי.אין לי מושג מה לעשות כדי להפסיק!! אפשר עזרה?!
תשובה: לק"י לאח היקר! הניסיון שאתה עומד בו הוא אחד הניסיונות הקשים שבדור ומה שאתה מרגיש ומעלה זה משהו שהרבה מאוד מרגישים אז אשריך שאתה ומבקש עצה וככה דברים שיכולים לחזק ולתת כח להמשך המאבק ביצר. זה מדהים שעם הכל ולמרות הכל אתה לא מרים ידיים אז אשריך. אשריך שאתה גם מתייעץ עם חבר. כשמשתפים מישהו אחר בניסיון זה יוצר יותר מחויבות לעצמך לקום. הענין הוא שלפעמים צריך מעקה שיכול לעזור וננסה לתת כלים שיהיו אותו מעקה. רק תזכור, זה מעקה. חובת הקימה היא עליך וזה דורש אנרגיה. אנרגיה שב"ה יש לך. וממה שעולה בדברים שלך, יש לך הרבה. מה אפשר לעשות? 1. להעריך כל התקדמות זה נכון שאחרי שהרבה זמן מתאמצים בשביל משהו ומרגישים שהנה, סוף סוף זה הולך לך, ואז, פתאום הכל משתנה, יש נפילה, ומרגישים שהכל הולך לבזבוז. האמת, שזה לא הולך לבזבוז. זה נכון שיש במה להשתפר אבל ההרגשה שאולי הכל לא היה שווה נובע מעצה של היצר להראות לנו את הצד השלילי ולהוביל אותנו לכדי יאוש. במקום זה אנחנו צריכים לבחור להתמקד בטוב. אחינו, החזקת שבועיים! לא צריך לזלזל בזה. אני בטוח שאם אתה חושב אחורה זה כנראה ל א בא לך בקלות. בזמנים שאנחנו שבים בתשובה צריך לשמוח גם על ההישגים בהם אנחנו מנצחים את היצר. אם פעם לקח X זמן עד שנפלת והיום זה X Y אז תעריך את ה-Y ואל תיתן ליצר לשכנע אותך שזה לא שווה כלום. זה שווה המון! 2. להטיל עוגן לרוב, בלי ששמים לב, יש להו הרבה דברים שהם עוגן לנו. למשל, כשצריך עזרה במשהו ומישהו שיקבל אותנו כפי שאנחנו, תמיד אפשר לפנות למשפחה. כשקשה לנו בלימודים תמיד יש מישהו שאנחנו פונים אליו שיהיה לנו לאוזן קשבת. כשאנחנו מתמודדים עם נפילות גם שם אנחנו צריכים למצוא עוגן. משהו שאליו אנחנו מגיעים כשקשה. הרבה פעמים אנחנו מנסים להילחם עם היצר לאחר שהוא כבר אוחז בנו, כמו תוכנית הגנה. לחילופין, אנחנו גם מנסים למנוע ממנו שישפיע עלינו, כמו תוכנית תקיפה כשאנחנו חושבים איך להגיע למחשבות או מראות שיכולים להפיל אותנו. אבל, יש עוד דרך להילחם בו והוא כשהוא מופיע, לפני שהוא מצליח ללפף אותנו. וזה נכון לגבי כל דבר. צריך לבנות תוכנית לחימה כשמזהים אותו מגיע. אז יוצאים להתקפה שהיא גם סוג של הגנה. תחשוב מה מעסיק אותך ובאמת תופס אותך, לא רק פיזית אלא גם נפשית. תחשוב מה הדבר שמעניין אותך. שבאמת מושך אותך ואוטומטית, ישר כשיש מחשבות תלך לזה. זה יכול להיות שתבחר לצאת לריצה או שתתחיל לשיר. פה זה בחירה שלך למצוא את מה שמושך אותך. 3. להגדיל את האור זה יכול להיות כל ספר קודש שעל ידו אתה מרגיש שאתה מתמלא והוא גורם לך להיות שקוע בו יותר מאשר הזמן שהכריכה פתוחה. זה לא חייב להיות ספר שעוסק בנפילה הזו אבל אם תרצה משהו שגם נוגע בזה אז יש ספרים כמו "אשיב ממצולות" של הרב יהושע שפירא או "היצר, הלב והאדם" של הרב אלי שיינפלד וכו  (אם תרצה הפניות נוספות, בשמחה). חיזוק האור הזה נעשה לא רק על ידי הלימוד אלא גם על ידי הדיבור עם הקב"ה. התפלה עצמה. לבקש מהקב"ה מעומק הלב שיעזור לנו לקום. שיתן לנו לראות את הכוחות שיש בנו לקום. בנוסף, ברור שזה גם נותן כח להתחזקות כמו גם עוד משהו. צריך לזכור שיש לנו כח עצום של יצירה וזה חלק ממה מהנפילה. הרצון ליצור שיוצא לפועל בצורה שלא בונה. לכן, תחשוב גם איפה אתה יכול לבטא את כל הכוחות האדירים האלה שטמונים בכך. איפה אתה יכול לבנות ולתת. בסוף, זה גם עוד משהו שמעסיק את המחשבות ונותן פחות מקום לנפילות. וברור ששום דבר פה לא מבטיח שלא תהיה עוד נפילה ח"ו. בעזהי"ת לא יהיה, אבל גם אם חלילה יהיה - לא להתייאש. עד עכשיו לא התייאשת גם כשלא ידעת מה לעשות. אז אחינו היקר, מחילה שקצת התעכבנו עם התשובה ואם צריך עוד עצות אתה מוזמן לפנות בשמחה. רק שמחה, התעלות והתקדשות, נתנאל netanelweil gmail.com