LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: מורה שכועסת בכיתה: לרב רציתי להתייעץ עם כבוד הרב אם יש כאן הלבנת פנים. אני מחנכת כיתה ג של בנות שמבחנתי אין לא פשוטות ועושות כל העולה על רוחן,יכול להיות שאני אשמה בזה כי מהתחלה לא הצבתי להם כללים. ויוצא לי הרבה שאני צועקת על בנות וממש לפני כולן על השטויות שהן עושות. אחת הבנות העליבה בת בכיתה והיא התחילה לבכות ואז צעקתי על אותה בת שהעליבה לפני כולם שכך לא מתנהגים. בת אחרת בקשה עזרה ולא יכולתי להתפנות אליה מתוך לחץ ואז היא לקחה את הדף וקימטה אותו וזרקה אותו לכיווני ואמרה לי בכעס את לא עוזרת לי אני לא אעשה את הדף, אמרתי לה בכעס ולפני כולם ככה אני לא אעזור לך גם אם תרצי. אני לא יודעת אם יש כאן הלבנת פנים, אני כועסת עליהן הרבה ורע לי עם זה? יחד עם זאת אני חובה איתן הצלחות. שאלתי היא האם יש כאן הלבנת פנים שאני כועסת או לא? אציין דוגמא נוספת כעסתי על בת בפומבי שסרבה לעשות דפי חזרה לקראת מבחן אני מרגישה שאני רבה איתן הרבה קשה לי עם זה אני לא יודעת מה לעשות? האם גרמתי להלבנת פנים ועלי לבקש מהן סליחה או שהמקרים שציינתי הם עוברים את הגבול והתגובה שלי הייתה מחייבת כעס. מה כבוד הרב חושב?
תשובה: מצד ההלכה היבשה את לא צריכה להחמיר עם עצמך מפני שכיתה זה כמו משפחה, טבעי שיעלו בה דיבורים קצת קשים וכעסים - משני הצדדים. אם נאמרות גערות שיגרתיות אין בכך הלבנת פנים. הלבנת פנים תהיה אם תאמרי דברים שמשפילים תלמידה (אין דוגמאות כאלה בשאלה ששאלת - אבל אתן לך דוגמאות תאורטיות) אם מורה אומרת לתלמידה: "את טפשה", "את משקרת", "את הכי גרועה בכיתה", "את הורסת לי את השעור" - זו הלבנת פנים ויש להמנע ממנה. עם זאת ההרגשה הקשה שלך משקפת מציאות שצריך לפעול כדי לשנות אותה: חינוך בריא לא נעשה במריבה, בעוינות ומתוך צעקות. את צריכה לעבוד על שינוי גישה - שיסודו להסתלק מהכעס. אם לא תכעסי, תוכלי ליצור אוירה נעימה יותר וזה ישפיע גם ביחס של הבנות אליך. אינני מכיר את המקרה שלך אבל באופן כללי ועקרוני - מורה כועס כאשר הוא מרגיש שהכיתה מאיימת עליו (הוא לא תמיד יהיה מודע לכך - אבל זה מה שמשפיע בפנים). במצב כזה הכיתה מרגישה את הכוח שיש לה ומעצימה את ההתנהגות השלילית שלה (באופן לא מודע התלמידים נהנים להרגיש שיש להם כוח לשלוט במורה שלהם). כך נוצר מעגל: תלמידים מרגיזים - מורה מאויים וכועס - תלמידים מרגיזים יותר. החלטה שלך שלא תכעסי, איננה מספקת כדי לעצור את המעגל הזה - צריך כאן טיפול שורשי עמוק. את צריכה למצוא דרכים שההתנהגות של התלמידות לא תאיים עליך כדי להגביר את הבטחון שלך בכיתה. יש מורים שאצלם הכיתה יושבת בדממה - הם לא צועקים ולא מענישים - וכל התלמידים יראים מהם. הסיבה היא פנימית: מורים אלו משדרים בטחון רב שעובר אל התלמידים ומרתיע אותם, התלמידים מרגישים בתוכם שכאן המורה שולט ולא הם. שינוי כזה חשוב מאוד למי שרואה את דרכו בהוראה. זו עבודה איטית שנמשכת שנים. המשך העבודה וההתקדמות בנושא צריך להיות לפי האישיות והאופי שלך. לעיתים קרובות השינוי שלך כמורה בכיתה צריך להיות חלק משינוי יותר רחב באישיות הכוללת - ברוב המקרים אנחנו אותו אדם גם בכיתה וגם בבית. אולי יועצת בית הספר או מחנכת ותיקה יכולה ללוות אותך בתהליך. בהצלחה!
שאלה: צניעות: לפני כמה ימים קראתי פה שאלה על צניעות בעניין לבישת שרוול שהוא כמה סנטימטרים מעל המרפק. הרב ענה כי יש פוסקים שמתירים ללכת עם שרוול מעל המרפק. אני אשמח אם תוכל לתת לי שמות של פוסקים שמתירים את זה! וערב טוב:)
תשובה: אינני מכיר פסיקה כזו.
שאלה: כשרות בחו  ל: אני נערה בת 17 בת למשפחה חילונית החוזרת בתשובה. ואני נוסעת להולנד באוגוסט הקרוב לטיול משפחתי. וברצוני לקבל בבקשה הדרכה כיצד להסתדר מבחינת הכשרות במהלך השבוע הזה מבלי לפגוע באורחות החיים החילונית של משפחתי. מאוד.
תשובה: לך. אני מציע לשלוח מייל לרבנות בהולנד (נסי במייל הבא: rabbi.evers gmail.com) ולבקש "רשימת כשרות". ברשימה זו מופיעים המצרכים הכשרים (על אף שאין עליהם חותמת כשרות). כמו כן, תוכלי לשאול אודות מסעדות כשרות, או חנות למוצרי מזון כשרים. אם את לא מצליחה ליצור קשר עם הרבנות, בוודאי יש בהולנד שליחי חב"ד שניתן להיעזר בהם בנושא זה. בהצלחה. (התשובה ניתנה מהרב יהודה ישרים) רבני ורבניות בית הלל עונים לשו"ת גם בפייסבוק -
שאלה: צניעות וחניכה (::, אני מדריכה בסניף קטן וישלי שמונה חניכות, אני ידועה בתור אחת שתמיד אפשר לפנות אליה ותמיד תמצא תשובות לכל דבר שתשאל. חניכה שלי, שאני מאווד קרובה אליה, נעזרת בתכונה הזאת שבי הרבה. בד"כ זה עוובד מציון! ב"ה! אבל בפעם האחרונה לאכזבתי, לא מצאתי כ"כ תשובה שבאמת תשכנע או תסביר מספיק. החניכה בכיתה ט, עברה בתחילת שנה לפנימיה בעקבות זה שעשו לה בעיות של צניעות באולפנה, היא לא הייתה חזקה כ"כ בנושא. בפנימיה שאליה עברה בנות לא היו כ"כ דתיות ורוב הסביבה שלה לא היו מקפידות על צניעות, כמובן שזה השפיע גם עליה. והיא הדרדרה עוד. לאחר חצי שנה, היא חזרה לאולפנה מנסיבות שונות, והשינוי שהיא עברה הוא מ ד ה י ם. היא ממש מקפידה עכשיו על צניעות ומשתדלת, לפחות באולפנה, דבר שמשפיע גם על בחוץ, המעבר הזה עשה לה טוב. אבל למהפך הזה יש גם השלכות. היא כל הזמן רואה מהצד מה החברות מהפנימיה עושות, איך הן מתלבשות, מה שמביא אותה למצב של - להן מותר ולי אסור. אותי ההלכה מגבילה, לא נוח לי עם זה למה שאני יעשה את זה. דברים שהיא אומרת : " מה קל מה? כל דבר אסור, אי אפשר להתווכח על זה, ההלכה זה דבר טווב נכון. אבל. הכול אסור ליי. אווף אני שונאת אתזה " " אי אפשר לעשות כלום. אי אפשר להתנהג איך שרוצים להתלבש איך שרוצים." נסיתי להסביר לה שההלכה זה הדרך חיים הטובה ביותר, ומה שהיא חושבת ש מותר להם, אלה דברים לא טובים. ושברגע שבנות יבינו את זה שזה הדבר הנכון זה כבר לא יראה מגביל או רע. היא לא כ"כ השתכנעה, היא קיבלה את ההסבר אבל זה לא בדיוק עזר. הבטחתי לעצמי שאני מוצאת לה תשובה!! מוצאת לה משהו שאולי ישנה את הדעה שלה! במקרה שלה זה פשוט להציל נפש,היא בשנייה יכולה להידרדר. אשמח לרעיון, פתרון או תשובה שתעזור, איך אפשר להסביר שההלכה לא מגבילה?. שהיא עושה טוב? בתוודה מראש, ופשווט כבוד על הדבר הענק הזה. יום טוב :)
תשובה: ראשית, ללא כל ספק מסירותך לחניכות שלך ראויה להערכה. שנית, מה לדעתך גרם לה את השינוי? האם זה אילוץ בכדי לחזור לאולפנה? מהסיפור שלך לא נראה שהיא באמת עברה שינוי אלא היא כנראה לקחה את זה על עצמה על מנת לחזור לאולפנה. בכל אופן נראה שצריך לעבוד איתה ואולי עם כל החניכים על שני נושאים: א. מחויבות לתורה ומצוות - כלומר להרחיב ולהדגיש את הערך של חיי תורה ומצוות בחיי האומה ובחיי היחיד. ב. משמעות של צניעות - מה זה צניעות? איך זה בא לידי ביטוי בלבוש וכדומה. אולי תציעי לה ללמוד ביחד על הנושא, תוכלו לשבת וללמוד משהו, אולי גם להכין פעולה יחד לשאר החניכות בנושא. בכל אופן, צריך להדגיש ולחזור ולהדגיש את נושא הבחירה החופשית, כלומר אם אני בוחר לשמור שבת האם אני מתוסכל כיון שיש אנשים שאינם שומרים שבת ויכולים ללכת לים? בוודאי שלא, אלא אם כן יש בחירה מעשית מסיבות כאלו ואחרות אבל אין כאן בחירה מתוך מודעות והבנה, ולכן יש לה תחושה שהיא מסכנה. בכל אופן הדבר החשוב ביותר מבחינתך זה להקשיב לה, להיות אמפטית ולנסות להבין אותה באמת, רק כאשר תביני אותה תוכלי באמת לדעת מה מפריע לה ואולי לעזור לה. ברכה והצלחה. ירון דוראני
שאלה: הורדת שערות ברגליים עם מכונה: האם מותר להוריד שערות ברגליים עם מכונת תספורת על "אפס". הדבר הוא גם בשביל לא לגרום צער וגם בשביל התייפות.
תשובה: אין לי שום מושג על מגבלות הלכתיות שקשורות להורדת שער ברגליים אצל נשים. למיטב ידיעתי מותר להוריד שער בכל דרך.
שאלה: שאלות הלכתיות בכשרות: לכבוד הרב! שתי שאלות בנוגע לכשרות המטבח: 1. המיקרו שלנו הוא פרווה, כאשר יש מכסים לחלבי ולבשרי (אם אנו רוצים להכין משהו בשרי, לדוגמא, שמים מכסה של מיקרו (ללא חורים בחלק העליון אבל הוא אף פעם לא באמת אטום לגמרי בחלק התחתון). על הצלחת של המיקרו אנו בדר"כ שמים ריבוע של נייר מגבת (את האמת שאין לי מושג למה) ועליו את הצלחת ואז את המכסה. לאחרונה עלתה לי שאלה: מה קורה אם אני שמה משהו בשרי לחימום, והחימום גורם להיווצרות אדים רבים כך שמרטיב לחלוטין את הריבוע של נייר המגבת וההירטבות נמשכת גם מעבר להיכן שהמכסה מכסה (המכסה לא מכסה את כל הנייר מגבת אלא את רובו, לצדדים הוא לא מגיע). בעצם, האדים נוגעים במכסה הבשרי (שכמעט תמיד נוצרים עליו אדים, גם אדים "בשריים" כתוצאה מחימום עוף, למשל) ואז מתפשטים ומגיעים לצלחת ולנייר מגבת הספוג במים. האם בעצם זה שהצלחת, שאמורה להיות פרווה כי מניחים עליה גם צלחות בשריות וגם חלביות, נרטבת מהאדים הללו הופך אותה לבשרית? ומה קורה כאשר מניחים עליה צלחת חלבית? האם בעצם המיקרו הופך להיות כך בשרי ולא פרווה? חשוב לציין שההירטבות המסיבית הזו בדר"כ לא קורית אבל לעיתים, ששוכחים משהו במיקרו להרבה זמן או שמחממים משהו לזמן ארוך, זה קורה. 2. אם נשפך לי משהו חלבי חם (יד סולדת בו) על החרצובות של הכיריים מתוך סיר (למשל, מרק פטריות רותח עם שמנת), האם מותר לי, אחרי שהכיריים מתקררות, להניח סיר בשרי עם משהו בשרי בתוכו ולחמם כרגיל או שעלי לנקות היטב את הכיריים? הרי הסיר הבשרי מגיע ליד סולדת בו בחימום על הכיריים. וסליחה על האורך.
תשובה: לענין מיקרוגל: השאלות שלך נכונות. צריך לנהוג קצת אחרת ממה שאת מתארת. עייני בשני הקישורים להלן: לענין החצובה. לא מקובל להפריד בין בשר וחלב. עייני בקישור לשיעור של הרב אליעזר מלמד - אמנם השעור עוסק בדיני פסח אבל הוא מביא שם את ההלכות הקשורות לחצובה כל השנה (עייני הסברים בהערה 3)
שאלה: נישואין לגויה תקפים?: יש בחור שנישא בגרמניה לגויה ורוצה להינשא ליהודיה שמתגורר עימה כיום. בתעודת הזהות הוא נירשם כנשוי מתוך כוונה שהגויה תקבל זכות לעלות ארצה, אך זו בסוף נישארה בארצה ובסופו של דבר נפרדה ממנו. היהודיה שהכיר רוצה להינשא לו כדת משה וישראל. שאלתה היא אם הרבנות יסכימו לחתן אותם אם רשום לבן הזוג "נשוי" בתעודת הזהות?
תשובה: אין למה שעשה בעבר עם הגויה כל ערך הלכתי (חוץ מהאיסור בעצם היותו עימה), והרי הוא רווק ויכול להתחתן כרגיל. יש להסביר את המציאות הזו לרבנות, והם יבררו כראוי שאכן הסיפור בר סימוכין. בהצלחה
שאלה: שמירת נגיעה בקשר ארוך טווח: אני נמצאת בקשר באורך של כ-5 חודשים עם בחור שקטן ממני בשנתיים. איך אפשר לשמור קשר כזה לאורך זמן (לפחות עוד שנתיים) מבחינת שמירת נגיעה?
תשובה: ב"ה, לא ברור שהמצב הזה כל כך בריא, אחרי חדשים של הכרות צריך להמתין עוד שנתיים לפחות. ראשית לבדוק אם אפשר לקצר את משך הזמן הזה, שנית להפגש רק במקומות גלויים שיש שם אנשים נוספים, לא בחדר לבד, לא בואדי או בגנים שבקושי מגיעים לשם אנשים, כלומר לשמור על הלכות יחוד ואף יותר מזה. דני ארגמן
שאלה: רמת כשרות: מה רמת הכשרות במשחטת בבית שאן וכן של הרב אוירבך טבריה
תשובה: להלן קישור לרשימת המשחטות המומלצות
שאלה: איך אני יודע שיש השגחה והכל לטובה: איך אני יודע ש-ה עושה הכל? נכון שיש דברים מדויקים בטבע אבל זה טבעי איך אני יודע שיש השגחה ושהכל לטובה?
תשובה: אתה שואל "איך אני יודע"? עלינו לזכור שהנושאים שאנחנו מדברים עליהם אינם  מדע. אמונה אינה מדע. באמונה לא מבררים נושאים שאפשר לחוש אותם או לבדוק אותם בכלים מדעיים. בנושאים כאלה מטפל המדע   שם אין צורך באמונה. שורש האמונה הוא מציאות ד. אנחנו מאמינים שיש בורא עולם, הוא ברא את הכל מתוך רצון להיטיב לבריותיו. מתוך נקודת מוצא זו - שאותה מתאר התנ"ך ואותה מלמדים ח, אנחנו מבינים שבורא עולם מנהל את עולמו ועושה הכל רק כדי להיטיב לכולם. אם מחפשים לכך הוכחה במציאות אפשר למצוא זאת בארועים רבים שהתנ"ך מספר עליהם: ירידת בני יעקב למצרים בעקבות יוסף כהגשמת מה שנאמר לאברהם:  גר יהיה זרעך. שאול מחפש אתונות ומוצא מלוכה. אם רוצים למצוא לכך עדות מהדורות היותר קרובים אלינו צריך להתבונן בגורלו של עם ישראל בדורותינו. כיצד ההשגחה האלוקית הגשימה את חזון הנביאים מלפני שלשת אלפי שנים: לאחר גלות של אלפיים שנה חזר העם שהיה מפוזר בין העמים לארצו וזכה בה לקוממיות ריבונית. אין סיפור תחיה דומה לכך בכל ההיסטוריה העולמית. ההבנה שהכל לטובה היא מאוד מורכבת   לא תמיד מבינים מיד איך הכל לטובה. גם כאן צריך אמונה. כשיוסף נמכר לעבד אי אפשר היה להבין שהכל לטובה. גם כשבני ישראל שועבדו לעבדים במצרים אי אפשר היה להבין שהכל לטובה. רק לאחר שנים רבות   לעיתים מאות שנים יש מבט רחב שמאפשר להבין איך הכל לטובה. רבי עקיבא ראה שועל יוצא מקודש הקודשים החרב וצחק   הוא לא ידע מה בדיוק יקרה ואיך יקרה, אבל מתוך אמונתו הוא היה בטוח שתבוא גם גאולה. העמדה שלו שהכל לטובה התבססה רק על אמונה. אחרי אלפיים שנה אנחנו רואים בפועל שהוא באמת צדק   עם ישראל חזר להיות ריבון בארצו (ועדיין בית המקדש חרב. אנחנו עדין בדרך לגאולה שלמה).
שאלה: בלי שם ומלכות: ב"ה איני יודעת האם הדרך שבה אני נוסעת כל יום מהווה 4 ק"מ ואז אני חייבת בתפילת הדרך או לא. לאחרונה חשבתי על זה והחלטתי שעד שאברר אברך בלי שם ומלכות. האם הכוונה שגם עליי לא לומר "א-ל"? (ב:"כי א-ל שומע תפילה.").
תשובה: הפתרון הטוב יותר הוא להתרגל להוסיף בתפילת שחרית לפני הנסיעה בתוך ברכת שומע תפילה את תפילת הדרך, ולחתום עם שם באמירת "ברוך אתה ה  שומע תפילה" בחתימת הברכה.
שאלה: נטילת ידיים: ב"ה היום התוודעתי לעובדה שישנה הלכה ממש שאסור שיד שמאל תביא לי את הנטלה ליד ימין. לכן בבוקר כשנוטלים לסרוגין יש להקפיד על כך וכו. שאלותיי הן: 1. האם אכן זו הלכה או מנהג חסידות (אף פעם לא ראיתי מישהו שנוטל ידיים בצורה כזאת)? 2. מדוע צריך להקפיד על כך? האם כי שמאל זה דין וימין זה רחמים וחסד וכו?
תשובה: א. אין זו הלכה שאסור לעשות כך. זו ההדרכה לעשות זאת בדרך הזו, ומקורה בקבלה, אך גם מי שאינו נוהג בה יוצא ידי חובת נטילת ידיים. ב. אכן ההסבר קשור לחסד ולדין.
שאלה: אורז שנברר - מחוץ למקרר: בררתי אורז (ושאר קטניות) האם ניתן לשמור אותן מחוץ למקרר בקופסא אטומה ללא צורך לברור שוב?
תשובה: רק לזמן קצר,עד ארבע שעות ובשעת הדחק עד עשר שעות. וזאת משום שאת החרקים אנו מוציאים מהאורז אך יתכן שישנם עדיין ביצים והן עלולות להתפתח כאשר האורז אינו נשמר במקרר.
שאלה: ברורים על קריעת ים סוף: 1.מדוע יש חזרה בפסוק ובנ"י הלכו ביבשה בתוך הים והמים להם חומה מימנם ומשמאלם הרי נאמר כמה פסוקים קודם מהי מטרת החזרה? 2.מה הכוונה ויושע מה הייתה הישועה שהושיע ה את עמ"י? 3.איך ראה עמ"י את מצריים מת על שפת הים הרי עמ"י הלכו והיו בקצה השני ואילו המצרים נפלטו לתחילת הים? 4.למה עמ"י צריך לראות את המצרים על שפת הים האם יש מטרה לראיה של עמ"י? 5.כתוב ויראו ה את הישועה ויאמנו בה ובמשה עבדו האם לפני כן לא האמינו?
תשובה: הפסוקים האחרונים בתאור קריעת ים סוף (שמות פרק יד) מסכמים את כל הפלאים שהיו שם: (כט) ובני ישראל הלכו ביבשה בתוך הים והמים להם חמה מימינם ומשמאלם: (ל) ויושע ד  ביום ההוא את ישראל מיד מצרים וירא ישראל את מצרים מת על שפת הים: סיכום זה נעשה לקראת הפסוק האחרון שמתאר את גודל האמונה שאליה הגיע עם ישראל. בשני הפסוקים מסבירים מדוע הארוע הזה הביא לאמונה כל כך גדולה: (לא) וירא ישראל את היד הגדלה אשר עשה ד  במצרים וייראו העם את ד  ויאמינו בד  ובמשה עבדו: פ אחד מהמרכיבים של הפלא היה שהמים לא סתם התרחקו מהמקום (כמו בשעת שפל). המים נעמדו כמו חומה - זו תופעה שאין לה שום הסבר טבעי. הישועה היתה מידי מצרים שרדפו אחריהם. מי אמר שהמצרים נפלטו לצד השני? ה  סחף אותם בכוונה אל המקום שישראל היו שם, כדי שישראל ידעו שהמצרים טבעו בים. ישראל פחדו מפרעה ומהצבא שלו. גם אם הפעם הם נמלטו ממנו, הם מפחדים שהוא עוד ירדוף אחריהם וישיג אותם. רק כאשר הם ראו שכל צבאו טבע בים - הם נרגעו מהפחד והתעוררה בהם הודיה גדולה לד  - הודיה שמתבטאת בשירת הים. גם לפני כן הם האמינו אבל האמינו פחות. האמת היא שגם אחרי קריעת ים סוף, עוד עלו ארועים של חוסר אמונה (מרה  המתאוננים) אבל הם היו מעטים יחסית.
שאלה: גט לחומרה: האם אפשר לחייב את הגבר לגט לחומרה לאחר הגירושים
תשובה: לשואל: אין אנו יודעים במה דברים אמורים במקרה זה ואולם בוודאי שיש פעמים שבית הדין מחליט לחייב מתן גט לחומרה. הרב אריה שטרן ראש מכון הלכה ברורה
שאלה: האם זה אחראי לקנות היום דירה ביהודה ושומרון?: האם זה אחראי לקנות היום דירה ביהודה ושומרון?
תשובה: האם זה אחראי לא לקנות שם דירה היום? יש צדדים לכאן  יש צדדים לכאן. לא נביא אנוכי ולא בן נביא אנוכי, ואיני יודע לומר היכן יותר אחראי והיכן פחות, ואני סובר שאף אחד אינו יודע לומר זאת. בכל מקום בו קונים דירה יש את ההתפעלות שלו ויש את הסכנות שלו
שאלה: ישוב: האם זה אחראי היום לקנות דירה ביהודה ושומרון?
תשובה: אני לא כ"כ מבין מאיזה צד נשאלת השאלה. השאלה היא לא על לחיות ביו"ש, אלא לקנות וכאן איני מבין מה הבעיה הרי גם אם ח"ו יהיה אי פעם פינוי ברור שיהיו פיצויים. ולכן למה זה לא אחראי?
שאלה: נטילת ידיים בבוקר לתינוק: בוקר טוב האם צריך ליטול את ידיו בבוקר לתינוק בן 4 וחצי חודשים?
תשובה: אין חובה. אמנם יש נוהגים כך, אך מאחר ובגיל כזה שהתינוק אינו מבין כלל מה עושים איתו - לא שייך חינוך, לכן אין לעשות זאת בכל מקרה שזה לא נעים לתינוק (לדוגמא בימים קרים וכדומה). מצוות חינוך לנטילת ידיים היא רק משעה שהתינוק מבין מה זה ידיים ומה זה נטילה.
שאלה: לא רוצה סגולה להתחתן.: בס ד. מצטערת על בורות השאלה. אבל כל פעם שאני ב ה שומעת על מישהי שמתחתנת אני מוסרת לה שמות שתגיד בכיסא כלה לרפואה לעילוי נשמת זיווג פרי בטן וכ ו. הבנתי שלחתן וכלה ביום חתונתם ובעיקר בשעת חופתם יש להם סוגשל צינור ישיר לקב ה. מה זה אומר? זה אומר שמי שהם מבקשים עליו לישועה מסוימת הקב ה נענה היות ויש להם צינור ישיר אליו?וכן אם כשהייתי בחתונה מסוימת שתתי בטעות מהיין(ובאמת בטעות.) ואז אמרו לי שזה סגולה להתחתן בשנה הקרובה זה נכון? ומה קורה במקרה מיוחד שבו שתיתי בטעות וכן, אני עדיין לא בגיל של חתונה? אני בת 17. מצטערת על הבורות אך אפעם לא הבנתיאת כל השאלות הללו. מראש.
תשובה: בורא עולם אוהב ומקבל תפילה מעומק הלב של כל אחד ואחת לרפואה, לבריאות, לזיווג הגון, ולהצלחה בכל וכו. אין יותר יפה מתפילת האדם על עצמו. ישנם זמנים מיוחדים שבהם יש יותר שעת רצון בשמים לקבלת תפילות (עייני בפירוש האור החיים הקדוש לתחילת פרשת ואתחנן, שם כותב הרב 4 תנאים לקבלת התפילה), כגון: חצות הלילה, נץ החמה, שבתות וחגים. כמו כן, בזמן החתונה- נמחלים לחתן ולכלה עוונותיהם, ועל כן הם צדיקים, ויש להם יכולת לברך, ואם בורא עולם רוצה- הוא מקיים את ברכתם. על מנת שהברכה תחול - צריך השתדלות של האדם. לדוגמא: אדם שרוצה להתחתן- אם רק יקבל ברכות כל היום מאנשים- הוא לא ימצא את בת זוגו, הוא צריך לחפש אחריה, ללככת לשדכנים ולהיפגש עם בנות, על מנת למצוא את האחת והיחידה. שתיית היין בחתונה זו סגולה להתחתן למי שרוצה ומאמין בזה, ומכיון שאת לא רוצה כעת להתחתן, אז סגולה זו לא תעבוד עליך, ובעזרת ה  כאשר תרצי להתחתן תתפללי לבורא עולם שישלח לך את החתן המיועד לך במהרה, בשמחה ובקלות, אמן.
שאלה: קניית דירה בישובים ביהודה ושומרון: האם זה אחראי לקנות דירה היום ביהודה ושומרון?
תשובה: יש בזה מצוות עשה מהתורה של כיבוש א"י בצד היותר מהודר שלה, והסכנה ביהודה ושומרון מבחינה בטחונית מועטה לעומת הסכנה בכבישי ת"א הסואנים חיזקו ואימצו
שאלה: נטילת ידיים בכותל: ברחבת הכותל פרוסות עמדות לנטילת ידיים, ההגיון אומר שבכניסה לכותל נכון יהיה ליטול ידיים (אשמח לדעת האם יש ממש חובה הלכתית כזו), אבל מה שרציתי לשאול הוא מדוע יש הנוטלים ידיהם גם ביציאה מן הכותל? והמשך שבוע טוב
תשובה: נוטלים ידיים לפני הכניסה לכותל, כיוון שנכנסים להתפלל בו, ובאופן כללי יש ליטול ידיים לתפילה משום "היכון לקראת אלוקיך ישראל". ביציאה מהכותל אין שום עניין ליטול ידיים.
שאלה: תהו ובהו: אני כבר 10 שנים חזרתי בתשובה ועד היום אני לא יודע מה זה תהו ובהו?
תשובה: אדם יכול לחיות כל חייו - עד 120, ולא לדעת מה זה  תהו ובהו. זה לא קשור לחזרה בתשובה - יכולים גם להיות דתיים מלידה ולא לדעת מה זה  תהו ובהו. חשוב שנדע לעשות כל מה שקשור בקיום תורה ומצוות. אבל אם יש מושג עיוני שאיננו מכירים - אין סיבה להבהל זה הזמן ללמוד משהו חדש. אני נתקל לעיתים במושג שאינני מכיר - אני שמח ללמוד. פרוש המושג  תהו ובהו  (בראשית פרק א פסוק ב): לפי המקום השני שהביטוי מופיע בתנ"ך נראה שהכוונה לשממה (ירמיהו ד 23): "ראיתי את הארץ והנה תוהו ובוהו. שממה תהיה כל הארץ.". כשאומרים על אדם שהוא "משתומם" מתכוונים שהוא "תוהה", וכשיש שממה - אדם "בוהה" באוויר כי אין מה לראות. וכך כתב גם שד"ל (בראשית א2): " תהו ובהו - ענינם שממה, כי תהא ובהא בארמית ענין השתוממות, כמו שאמרו בבראשית רבא (ב  א ) ישב לו אותו העבד תוהא ובוהא, הכוונה משתומם, וכן בלשון סורי אתבהבה ענינו נעשה משועמם, בוהבהא תמיהה ושוממות, וכמו שהמדבר נקרא שממה וישימון, כן ייקרא תהו ובהו, והכוונה שלא היו בארץ לא צמחים ולא בעלי חיים" מתוך
שאלה: דרך חיים ורפואה: ברשותך שתי שאלות: 1. לאבא שלי יש את המחלה המפורסמת. ניסו לעזור לו בשני טיפולים ועדיין לא הצליחו. עכשיו הוא יעבור טיפול נוסף, טיפול שנועד לעכב את התפתחות המחלה אך לא לרפא, בכדורים שעולים כ-20,000 ש"ח. הוא מתכוון להשתמש בכל החסכונות שלו בשביל זה. הוא כרגע לא מתחבר לצד הרוחני שלו יותר מידי. אני יודע שאם, בעזרת ה, חייו יתארכו, הוא לא ינצל אותם כמו שצריך אלא בישיבה מול הטלוויזיה והמחשב. עד כאן הנתונים, השאלה- מה כדאי לו לעשות? לבזבז את כל הכסף ולהמשיך לחיות כמו שהוא חי עכשיו או אולי להחליט (וזה אומר שאני אצטרך לשכנע והשאלה גם אם אני צריך להתערב בזה וכיצד) שכדאי לו להשקיע את כל הכסף אולי בטיולים כך שהוא יוכל לראות מקומות אחרים בעולם ואת מעשיו של הקדוש ברוך הוא ואולי, למרות שעדיין מדובר באפשרות חומרית למדי, הנשמה שלו תקבל בכך יותר מאשר באפשרות השניה. 2. הרופא שאל את אבא שלי אם הוא מעוניין בהנשמה מלאכותית במידה והוא יצטרך כזו. אני ייעצתי לו ללכת לפי הדרך היהודית והיא, לפי מה שאני יודע, שהחיים הם ערך מקודש, גם אם זה להיות צמח. האם זה נכון? האם יש סייגים? מה העמדה של היהדות בקשר לזה ואם היהדות אומרת שה מחליט מתי אדם ילך לעולמו האם הארכת חיים מלאכותית לא נחשבת לפגיעה בהחלטה זו?
תשובה: ראשית, שיהיו לכם כוחות לעבור את מה שעובר עליכם בעוצמה. רפואה טובה. א. השאלה שאתה מעלה היא שאלה קשה מאוד. נראה לי שזו צריכה להיות ההחלטה שלו. אנחנו לא רשאים להיכנס לשיפוט של אדם האם חייו ראויים, ומה הוא יעשה אם הטיפול יצליח וכדו. בוודאי לו שילדים מול הורים. אפשר לדבר איתו, אפשר לנסות לגרום לו לשאול את עצמו את השאלות הנכונות, אולם זו לא הכרעה שאתה צריך לקבל, ובוודאי שלא לאור הקביעות מה יהיה טוב יותר לנשמה שלו ומה פחות. ב. מה שאמרת על ההנשמה אינו נכון. ההלכה אינה דורשת בשום פנים ואופן מאדם ששוקע לפני מותו לעבור הנשמה סתם כך. היהדות אוסרת לעשות פעולה אקטיבית לקיצור החיים, גם לא של צמח, אולם היא אינה מחייבת כלל ועיקר לעשות הנשמה מלאכותית כאשר אין שום אופק של ריפוי, ומדובר בעיכוב המוות של האדם. על כן, אבא שלך בוודאי יכול להחליט מה שהוא רוצה, והדרך לומר שאין הוא רוצה בהנשמה פתוחה לפניו. הוא צריך לשמוע מהרופאים את ההערכות השונות, ולאור כך להחליט. כדאי כמובן להתייעץ עם רב ביחס למקרה הספציפי, ומה שאני כתבתי הוא רק בעיקרון הכללי. ושתוכל לעסוק בשאלות שמחות יותר
שאלה: חינוך - בית ספר הדמוקרטי והקיבוץ הדתי: האם מותר לפי הרב 1. לשלוח לבית ספר שיש בו רפורמים וחילוניים ואנחנו משפחה המזוהה עם קו ישיבות הסדר נראה לנו שגם ההנהלה מזוהה עם הרפורמים או קונסברטיבים האם זה משנה הגיל? אנחנו מאוד מאמינים בקו החינוכי של בית הספר הזה חינוך דמוקרטי ואם כן איך עושים את הדברים שלא יפגעו הערכים האחרים - הדתיים שאנו מאמינים בהם למרות שמן הסתם נאלץ לוותר על משהו 2. שאלה עקרונית דומה מה בנוגע בכלל לבית ספר שיש בו חינוך מעורב של כיתות או בהפסקות כמו בקיבוץ הדתי ובכלל מה הרב חושב על הקיבוץ הדתי שבאופן עקרוני הוא יותר מאמין בחינוך מעורב ובכלל מה הרב חושב על הקיבוץ הדתי האם הגישה החינוכית שם שונה או זה כמו בית ספר רגיל אנו מחפשים משהו עם גישה שונה 3.אני רוצה להוסיף משהו בכנות - יש משהו משהרב כותב על "חינוך מעורב צנוע" הרי החברה בסופו של דבר היא מעורב מקומות עבודה וכו הרי לא כולם עובדים בישיבות הסדר משרדי עורכי דין אפילו בתי ספר לימודי מקצוע וכו יש משהו משהרב אומר, אך עדיין אני מודה למרות היותי בוגר בני עקיבא הרי בישיבת הסדר חינוכי אותי אחרת וקצת קשה לשנות ראש. וכן חינכתי את ילדיי עד היום 4.אשמח לתשובה מהירה היא חשובה לנו מאוד.
תשובה: בשאלות מורכבות מעין אלה קשה אי אפשר לדבר על "מותר" או "אסור" ואין מדובר על פסק הלכה, אלא על כיוון תורני רוחני, העולם גם מהמקורות וגם מהניסיון. לא זו בלבד, אלא שהדבר גם תלוי בנסיבות שונות: הילד ועולמו, מקום המגורים והאפשרויות השונות וכדו, ונראה לי כי כל קביעה מוחלטת תהיה מעצם טבעה לא נכונה בהקשר זה. על כן, מה שאני כותב אפוא הוא ראשי פרקים, ואתם תיחלצו לגזור מראשי פרקים אלה את מה שרלוונטי לכם, ואת מה שיראת השמיים שלכם משתלבת בו. א. יסוד החינוך לתורה, לאמונה ולמצוות הוא המקור הבסיסי בתורה "ושננתם לבניך ודברת בם". על כן, במקום בו ניתן לשלוח לבית ספר שמקיים את מצוות תלמוד תורה והנחלתה לילדים   זה הדבר שצריך לעשות. ב. לו הייתי צריך חס ו לבחור בין בית ספר שמחנך אך ורק לקיום מצוות אולם הילדים יוצאים ממנו מושחתים בתחום המידות, ובין בית ספר המתקן את המידות ואת הקומות הראשונות של האישיות, אך אינו מחנך לתלמוד תורה   בוודאי שהייתי בוחר בבית הספר השני, בשל העובדה שדרך ארץ קדמה לתורה. אולם, ב"ה, לא כך המצב, וברוב מוחלט של בתי הספר הדתיים בונים את שתי הקומות   גם קומת המידות הטובות וגם קומת התורה   ועל כן בוודאי שיש לשלוח לבתי ספר אלה. איני מבין כיצד ניתן להעדיף רק את קומת הדמוקרטיה על שתי הקומות. ג. שאלת החינוך המעורב תלויה יותר מכל בנסיבות. יש לזכור כי הרב סולובייצי ק זצ"ל הקים בית ספר מעורב לבנות, ואף שמתנגדיו רוצים לומר שהוא עצמו עשה זאת רק בדיעבד   אין זה נכון כלל ועיקר, והוא כתב דברים מפורשים על הלכתחילה של הדברים. לעצמי   אני מסויג, ומעדיף כי החינוך יהיה נפרד ואילו תנועת הנוער   שלמה. אולם אי אפשר לומר שהדבר אסור. ד. איני רואה את עצמי מוסמך לשפוט את החינוך הדתי הקיבוצי. גישתי העקרונית היא שיש בו הרבה דברים טובים והרבה דברים בעייתיים, ואתם צריכים להפעיל את כושר השיפוט שלכם.
שאלה: בינו לבינה: לכבוד הרב. ברצוני לשאול שאלה, מה הרב ממליץ על אורך תקופת קשר מבחינת זמן בין בחור לבחורה למטרת נישואין. אשמח לדעת אם יש לכך מקור הלכתי, ונימוק. אליאנה
תשובה: ב"ה, אין פרק זמן קבוע, מה שצריך הוא לבבר את ההתאמה בין בני הזוג, אם רואים ומרגישים שהקשר מתאים, אין להתעכב יותר, וצריך לקצר כמב שאפשר את פרק הזמן בין ההחלטה לחתונה. דני ארגמן
שאלה: חשק בלימוד: מה אני צריך לעשות כדי שיהיה לי חשק ללמוד?
תשובה: כדי להגביר את החשק בלימוד, אתה צריך לשבת עם עצמך ולהתבונן למה אין לך חשק בלימוד, הלימוד הוא להבדיל כמו אוכל, יש המון סוגים וטעמים, יש הרבה מתכונים, יש אוכל חם ויש אוכל קר, יש מתוק ויש חריף, יש מר ויש מתוק, יש קל ויש כבד, יש לבוקר ויש לצהרים או לערב, כל אחד בסופו של דבר מוצא את מה שהוא חושק לאכול. כך בלימוד אתה צריך לראות איזה לימוד אתה אוהב ומושך אותך, לראות באיזה לימוד שכשאתה לומד, אתה רוצה להמשיך עוד ועוד ולא מחפש מתי "לסגור את הספר". יש עוד כמה סיבות שצריך לעמוד עליהם. הזמן- לא ללמוד או ללמוד דברים היותר קלים, בזמן עייפות מרובה, עדיף ללמוד באיכות ולהיות ערני מאשר הרבה ובעייפות. מקום- תחשוב אם המקום שאתה לומד, אתה תשקוד בו יותר טוב. חלקו בתורה-כפי שאמרנו, יש תחום לכל אחד שהוא הכי חזק אצלו, ובו הוא טוב ויכול למצות את הפוטנציאל שלו וזה יעורר בו חשק. משך הזמן- אם קשה לך הרצף, אתה יכול להחליף את סוג הלימוד תוך כדי הזמן כדי להתאוורר. ללמוד דברים המושכים את הלב כמו אגדות ח, לימוד אמונה וספרי חיזוק ומוסר ובפרט על חשיבות לימוד התורה ועל מתיקות הלימוד. וכמובן לכוון בברכות התורה והערב נא ה  אלוקינו את דברי תורתך, בפינו ובפיות עמך בית ישראל. בהצלחה בהמשך חן chencorcos gmail.com