LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: האם לא מקובל שבעל האולם מוחל על שבירת כוס ופטור?: למה אי אפשר להגיד ששבירת כוס בטעות, היא בלאי סביר שכלול במחיר שמשלם בעל האירוע? לא שמעתי על מקרה שבעל אולם ביקש שישלמו לו על כוס שנשברה בטעות. לענ"ד הנורמה החברתית היא שמוחלים על כך. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "שברתי כוס באולם אירועים"
תשובה: אם ידוע שבעל הכוס מוחל על הכוס שנשברה כמובן שאין צורך לשלם על כך. אך מנין לנו להניח שהוא מוחל בלא לברר זאת?
שאלה: הוספת מים קרים למיחם עם טרמוסטט ביום טוב: מיחם טרמוס חב קנדי דגם KN-680A באישור מכון צומת. האם אפשר להוסיף מים קרים ביום טוב (ראש השנה)? (ספרדי-ע. המזרח)
תשובה: לשואל, מותר להוסיף מים ביום טוב למיחם זה, אבל אם ברור לך שהוספת מים רבים תביא באופן מיידי להפעלת גוף החימום יש לעשות זאת בכמויות קטנות, או בזמן שגוף החימום פועל (שומעים את רתיחת המים). בשמירת שבת כהלכתה (פ"ב ס"ז והערה כג) נכתב שמותר ביום טוב להוסיף מים למכשיר חימום שיש בו טרמוסטט, למרות שעל ידי כך אפשר שיופעל גוף החימום. הסיבה לכך היא שזוהי גרמא בלבד לצורך אוכל נפש. בהערה שם נכתב שיקול נוסף, שיתכן שגוף החימום היה מופעל בלאו הכי. ב'פסקי תשובות' (סי' תקב הערה 14) ציין מקורות שהתירו מן הדין אלא שכתבו שיש מקום להחמיר כשהתוצאה בטוחה (יביע אומר ח"ג סי' יז וחלקת יעקב או"ח סי' עב), אך בתשובות אלו לא מדובר כלל על אוכל נפש. בהוראות השימוש למוצר שבאתר החברה נכתב (על ידי מכון צומת המעניק את ההכשר) שאין להוסיף מים בחג. במכון צומת הוסבר לי שהם העדיפו 'ליישר קו' בפרסום עם שיטת החזון איש שלפיה יש בהפעלה חשמלית לא רק איסור הבערה אלא גם בונה או מכה בפטיש, שלא מצאנו שהותרו ביום טוב אפילו בגרמא לצורך אוכל נפש (אם כי פרסום זה אינו משקף בהכרח את עמדתם האישית של פוסקי 'צומת'). לענ"ד אין צורך לחשוש לדעה זו בענייננו. גם על פי שיטת החזון איש, שמכשיר חשמלי שאינו פועל הוא מקולקל כביכול והפעלתו היא בנייתו ותיקונו, מסתבר שכאשר מכשיר חשמלי מחובר לחשמל ופועל חליפות בעזרת טרמוסטט, וזוהי דרך פעולתו השגרתית, אין כל חשש בונה וסותר, ואי אפשר לראותו כ'מתוקן' או 'מקולקל' לסירוגין עשרות פעמים ביום (וכך כתב הגרש"ז אוירבך זצ"ל, 'קובץ מאמרים בענייני חשמל', מאמר א אות ו, עמ' 23). גם יש לדון על גרמא בבונה וסותר לצורך אוכל נפש, עיין מגן אברהם סי' תקא סקי"ג וביאור הגר"א סי' שיד ס"א על היתר ההסקה בכלים שלמים, ואכמ"ל. כאשר גוף החימום פועל פשוט שהדבר מותר ביום טוב, מאחר שהוספת המים רק מאריכה את משך הפעולה של גוף החימום ולא מפעילה אותו.
שאלה: מחיצה בשירותים עם כיור: לפי הרב מרדכי אליהו זצ"ל. אם עושים מחיצה בשירותים שיש בהם גם כיור האם מספיק וילון שזז ברוח מצויה כמחיצה? והאם צריך את המחיצה לעשות מסביב לכל האסלה או שמספיק שתהיה רק חציצה בין הצד של האסלה שפונה לכיור לכיור?
תשובה: עדיף מחיצה שאינה נעה ברוח, כמו דלת הזזה על מסילות שנמוכה בגובה מטר.
שאלה: גריסה של התנ"ך בחוק לישראל: לפי הרב מרדכי אליהו זצ"ל. האם בחוק לישראל גריסה של התנ"ך ללא הבנה נחשב ללימוד?
תשובה: לימוד תנ"ך יש בו מעלה גם בגירסא.
שאלה: דין נדר ללימוד קבוע: לפי הרב אליהו זצ"ל אם יש לימוד קבוע של ספר מסוים ביום (פרק קבוע בספר או מספר דקות קבוע אבל לא בשעה ספציפית) האם יש לזה דין של נדר שאם אני רוצה לבטל אותו צריך התרה? ואם נאנסתי ביום מסוים ולא הספקתי את הלימוד האם צריך יהיה להשלים את זמן הלימוד (במקרה בו יש פרק זמן קבוע של הלימוד באותו יום) ביום שאחרי או לא?
תשובה: רצוי להשלים זמן של לימוד שהתבטל. ומה שנוגע לנדר לומר מראש שהקביעות היא בלא נדר ואם שכח לומר יעשה התרת נדרים.
שאלה: שיעור לברכות כשהנפח ידוע: לפי הרב אליהו זצ"ל האם כל השיעורים לעניין ברכה ראשונה ואחרונה הם רק במשקל' או שאם אני יודע בוודאות (לאחר בדיקה מדוקדeת שעשו) מה שיעור הכזית בנפח של משהו מסוים יהיה צריך לברך עליו ברכה אחרונה גם אם זה לא כזית במשקל?
תשובה: עדיף להקפיד לאכול כזית במשקל לצאת מכל ספק.
שאלה: עלות השחר לפי הבית דוד: לפי הרב אליהו זצ"ל אם בשעת הדחק אני מחשיב את זמן הנץ לפי הבית דוד (שזה שעה לפני זמן הנץ שכתוב בלוחות) האם זה אומר שגם זמן עלות השחר נהיה עבורי שעה לפני מה שכתוב בלוחות?
תשובה: לשואל, בדברי בעל 'בית דוד' בעצמו (או"ח סי' לו) לא מצאתי התייחסות לכך. מכל מקום, לא יתכן שזמן עלות השחר יהיה שעתיים ומעלה לפני הזמן שאנחנו רואים את השמש, שהרי בזמן זה שורר חושך מוחלט. לכן לדעתו המקדימה את הנץ החמה צריך לומר שהפרש הזמן בין עלות השחר לבין הנץ החמה קצר יותר, וכך כתב בשו"ת רב פעלים (ח"ב או"ח סי' ג): "ולפי דעת הרב בית דוד שיעור מעמוד השחר עד הנץ החמה הוא זמן מועט" (אם כי אינני יודע כיצד ליישב זאת עם הגמרא בפסחים צד ע"א האומרת שמעלות השחר עד הנץ החמה יש שיעור ארבעה מיל, ואולי הבית דוד יודה שהנץ החמה שהוזכר שם הוא היראות השמש עצמה). אגב, בימינו התברר לחלוטין שהנוסח הנכון ברמב"ם (הל' קריאת שמע פ"א הי"א) הוא: "ושיעור זה כמו עישור שעה קודם שתעלה השמש"  כך ב'ספר החתום', כתב יד ובו חתימת הרמב"ם שספר זה הוגה מספרו, וכן בכת"י תימניים, ולא כמו הנוסח "כמו שעה קודם", ובכך נשמט הבסיס העיקרי לשיטת הבית דוד.
שאלה: ללכת ד  אמות אחרי שינה של יום: לפי הרב אליהו זצ"ל האם אחרי השינה של יום יש את האיסור של ללכת יותר מ-ד אמות לפני הנטילה?
תשובה: הבא"ח וכן כף החיים ד,נו כתבו בשם האר"י שיש רוח רעה גם על שינה ביום ולכן יש אותו הדין בשינה מעל חצי שעה. וכן לדעת הרב אליהו זצ"ל.
שאלה: בקשות אישיות באופן קבוע: לפי הרב אליהו זצ"ל האם מותר לבקש את אותם הבקשות האישיות בתפילה באופן קבוע?
תשובה: כיון שבערוך השולחן אסר לבקש קבוע עדיף לא לבקש קבוע.
שאלה: האם קביעות בבית כנסת מספיק לעניין קביעות למנחה קטנה: לפי הרב אליהו זצ"ל אם יש לי בית כנסת קבוע בו אני מתפלל מנחה סמוך לשקיעה האם במקרה כזה מותר לאכול יותר מכביצה (ואפילו סעודה) אחרי שמגיע זמן מנחה קטנה?
תשובה: מותר, אך יש להיזהר לא לאכול הרבה כי זה יכול לגרום לכובד בתפילה.
שאלה: בירור בשנית: מחילה כבוד הרב, ממש לא הבנתי איך תשובת הרב עונה לשאלתי. אני לא מפקפק בכך שה דיבר עם משה! אלא על נאמנות משה לאחר מעמד הר סיני, לאורך השנים במדבר. דהיינו, עם ישראל לא בטח בדברי משה עד ששמע את קול ה אומר לו את עשרת הדברות (או חלק). אך לאחר זאת, הדבר היחיד שאנחנו יודעים בוודאות זה את עשרת הדברות- כי עמ"י לא שמע את ה אומר שיהיו עוד מצוות!! ממילא, יכול להיות שכל מה שאמר משה אח"כ הוא בדה מלבו! השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "נאמנות משה"
תשובה: : אין דרך יותר טובה לבסס אמונה בנביא מהדרך שהעם ישמע שה' מדבר עם משה. א"א לעשות את לכל דברי התורה משום שהעם לא היה במדרגה של שמיעת קול ה'. מה שאפר היה נעשה והשאר זה אמונה.
שאלה: אמינותו של משה רבינו - המשך: הכוזרי, הרמבם וגם ר"י אלבו מנסים לומר שעמ"י שמע את ה מדבר עם משה ואומר לו "ואתה פה עמוד עמדי ואדבר אליך את כל המצוה והחוקים והמשפטים" ואז נאמן לנו שישנם עוד מצוות שה רוצה לתת לעם דרך משה. דא עקא, אם הרב יעיין בפסוקים ישנה בעיה: הפסוק הנ"ל (דברים ה,כח) לא נאמר למשה בנוכחות ישראל! דהיינו עם ישראל אף פעם לא שמע שאמורים להיות עוד מצוות שניתנות ע"י משה. ממילא, מי אמר שמשה לא בדה את המצוות.מעצמו ועמ"י האמין לו בלא הוכחה?? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "אמינותו של משה רבינו"
תשובה: ב"ה שאלות יפות אתה שואל, שאלות הדורשות לימוד מסודר ועקבי, ולדעתי בלימוד מעין זה תוכל לקבל המון, לכן לדעתי חבל שתסתפק בשאלות ובתשובות כאלו או אחרות דרך האינטרנט, אלא ננסה לראות אפשרות שלך להשתלב במסגרת לימודית שתתאים לך, ושבה תוכל לשאול את כל השאלות שלך ולברר את הדברים. כמובן שאתה זה שמחליט, ואתה תחליט גם אם תשובות כאלו או אחרות מספקות אותך והאחרים רק יעזרו לך להגיע להסברים ולבחון אותם. אם תרצה אשמח לעזור לך למצוא מסגרת כזו, או לפחות מישהו שתוכל ללמוד איתו את הדברים בקביעות. ובכל זאת, לא אשאיר אותך ללא תשובה אף שאכתוב רק בקצרה, והדברים דורשים לימוד יותר ארוך ומסודר. זה הקשר ממשיך עם משה רבנו ולא כל העם שומעים אכן נכון. ואין ספק שדבר זה כבר העלה כאלו שרצו לכפור במשה לנצל הזדמנות זו, וכך טען קרח שמשה בדאי והמציא דברים מעצמו. אך אנו רואים בתורה שה' בחר במשה, הן במעמד הר סיני בעצמו, שהעם אלו שביקשו שמשה יהיה השליח שלהם, מפחד למות מעצמת המעמד, והן באותו האירוע של קרח באותם הניסים שנעשו כדי לברר את בחירתו של משה. ושוב הדברים ארוכים ולא אוכל להאריך בהם לעת עתה. חזור אלי ואשמח לעזור עוד בכל מה שאוכל, ושקול היטב את ההצעה שהצעתי לך, שמתוך נסיוני לרבים הדבר עזר מאוד מאוד. הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: נסיעה וכשרות בחו"ל: כבוד הרב, בשבוע הקרוב אני מתכנן נסיעה לברצלונה למשך שבוע, ואני מעוניין שהחופשה תהיה כמה שיותר כשרה ומסודרת, ולכן יש לי מספר שאלות שאני מקווה שהרב יוכל לעזור לי ולהמליץ לי: 1. אילו סוגי מאכלים אני יכול לאכול בברצלונה מבלי שיהיה בהם חשש לכשרות? 2. מבחינת תפילות, גם של יום שבת, האם יש צורך להקפיד על משהו ספציפי או שהדברים נעשים כרגיל ובזמנים הדומים לישראל (כמובן לפי השעון והזמנים המקומיים)? 3. האם מותר לי לאכול במסעדות סלטים, חביתות וכולי? 4. באילו יין וחלה אני יכול להשתמש בקידוש של ליל שבת? של כאלו שהבאתי מהארץ בלבד או ישנה אפשרות להשתמש בדברים מקומיים? 5. מה אוכל לעשות בשבת אם דלת החדר במלון שלי נפתחת על ידי כרטיס מגנטי-חשמלי ולא על ידי מפתח רגיל? על תשובתך.
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה תפנה לרבנות המקומית או לבית חב"ד ותוכל לקבל פרטים על כשרות ובית כנסת וכו'. בית חב"ד Rabbi David Libersohn Centro de Estudios Judaicos Jabad Lubavitch Barcelona john gumper 27,Les Corts Tel: 34 93 410 06 85 ------------------------------------------------------------------------------------------ הרבנות הראשית ברצלונה-הרב מאיר בר חן Comunidad Israelita de Barcelona calle avenir 24,barcelona CIB Tel:  34-932-008-513 אין לאכול במסעדות רק פירות וירקות שלמים כי אי אפשר לדעת מה חתכו בסכין לפני שחתכו את הירקות וגם קיים איסור בישול טיגון הנעשה ע"י גוי. יש לוודא מראש שקיימת אפשרות לפתוח את הדלת במלון בפתח רגיל. קיימות בעיות נוספות כגון: קיום האור בחדר בזמן סגירת הדלת, הדלקת האור במסדרון בזמן שעוברים בו פתיחת דלת המלון חשמלית. תתיעץ מראש עם הרב מאיר בר חן או עם בית חב"ד. בהצלחה תחזור לחיים ולשלו-ם הרב חגי בר גיורא
שאלה: דיסק און קי בשבת: האם מותר לכתחילה להשאיר דיסק און קי על צרור המפתחות שלי? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "טילטול מפתחות עם דיסק און קי בשבת"
תשובה: היות והרוב בצרור לא מוקצה, אז אתה מטלטל גם דברים מותרים וזה מותר. זה כמו בתוך תיק, אם יש בתיק אוכל ומוקצה - התיק לא נעשה בסיס. אם יש היתר ונחיצותו גבוהה יותר- מותר לטלטל דבר אסור אגב הדבר המותר.
שאלה: כיסוי ראש לאשה בתפילה: האם אשה נשואה שנמצאת בביתה לבד או עם בעלה חייבת בכיסוי ראש או תפילה?
תשובה: מותר לה ללכת בתוך הבית ללא כיסוי ראש וגם בתפילה או בברכות מותר לה בלי כיסוי ראש. כיסוי ראש זה משום צניעת, ובתוך הבית זה ממידת חסידות. לברך ולהתפלל אשה יכולה גם ללא כיסוי ראש.
שאלה: עלייה להר הבית עם כסא גלגלים - המשך: במסכת שבת בדף סו ע''א כתוב שכסא וסמוכות שלו טמאים מדרס, אין יוצאים בהם בשבת ואין נכנסים בהם לעזרה. מרש''י שם (ד''ה ונכנסין) משמע שמדובר על כל הר הבית, וגם רב ניסים גאון כותב שם במפורש שהטעם לדין של המשנה הוא מהדין שלא יכנס אדם להר הבית במקלו ומנעלו? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "עלייה להר הבית עם כסא גלגלים"
תשובה: הסיבה שלא נכנסים בנעלים היא משום הכבוד. מוזכר בתשובה, עיוור שאינו יכול ללכת בלי מקל יכול ללכת איתו גם במקום שאין עירוב, אם נכה לא יכול בלי הכיסא זה הנעל שלו.
שאלה: פרגולה צפופה של ברזל: כבוד הרב, נשאלתי לגבי פרגולה של ברזל הנפתחת ונסגרת. בעודה סגורה הפרגולה צפופה לגמרי ומכסה את כל אווירה. בעודה פתוחה השלבים מאונכים ורוב מקום הסכך אוויר. האם ניתן לסכך על גבה? האם ניתן לסכך תחתיה? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "פרגולת ברזל לסוכה"
תשובה: ניתן לכסות את הברזלים בקרשים ולסוכך על גביהם.- נחשב מעמיד דמעמיד ומותר לכול העדות. ואפשר גם לסכך תחתיה
שאלה: עד גיל תשע: של איזה ילד? הגדול יותר או הקטן יותר? הגיל משותף לבנים ובנות יחד? מה פירוש "מרחק פיזי"? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "שמירת נגיעה בין אחים כשיש ילד מאומץ"
תשובה: לא להתחבק ולא לנשק מגיל תשע, לילדות אפילו קודם לכן. בילדות להחמיר אפילו מגיל שלוש.
שאלה: פסוקי דזמרא בהשלמה מאוחרת: אדם שאמר בבוקר קריאת שמע ותפילת עמידה, ומשלים מאוחר יותר פסוקי דזמרא, האם רשאי לומר את כל הרצף כולל "ברוך שאמר" ו"ישתבח", או שיגיד רק את הפסוקים ללא 2 הברכות הנ"ל?
תשובה: לשואל, אחרי תפילת העמידה אין לומר "ברוך שאמר" ו"ישתבח" (שו"ע סי' נב ס"א). לכן מסקנת הפוסקים שאין לדלג לגמרי על פסוקי דזמרה בשביל תפילה בציבור (משנ"ב שם סק"ו).
שאלה: ספר שהופקר: מוסדות ששייכים לחסידות מסויימת הודיעו שכל הספרים שיימצאו מפוזרים ברחבי המוסדות יונחו למשך שבוע וחצי במקום מסויים שייחדו לכך ולא ילקחו ע"י בעליהם יהיו הפקר. הייתה שם גמרא שעבר אותו שבוע וחצי ולא נלקחה ע"י הבעלים, בתוכה כתוב שם באנגלית וטלפון של הבעלים. התקשרתי לבעלים והטלפון כבוי, סביר להניח שאותם בעלים הם אמריקאים שאולי חזרו לארה"ב. עד מתי עליי להמשיך ולהתקשר לבעלים, או שאין עליי בכלל חובה זו מאחר שהספרים כבר נחשבים הפקר כיוון שהבעלים לא לקח אותם באותו פרק זמן שמוסדות החסידות הקצו לכך?
תשובה: שנה טובה. אתה רשאי להשתמש בספר שקנית מן הישיבה, אע"פ שכתוב בו שם. מקור הדין: פשוט שאם הנהלת הישיבה כתבו מראש שכל מי שמשאיר חפץ במקום, מרשה להנהלת הישיבה לעשות בו כרצונה, מותר למוסד למכור את הספר כמש"כ כמה מאחרוני זמנינו (אג"מ חו"מ ח"ב סי', מנחת יצחק ח קמו ועוד). אבל נראה שאפילו אם לא הודיעו על כך מראש, מותר למוסד למכור את הספר. בגלל שמי שמשאיר ספר בישיבה דומה לשוכר מחסן לזמן ידוע והשאיר חפצים במחסן גם אחר זמן השכירות שמותר למשכיר להוציאן לחוץ. (כך משמע בריטב"א בב"מ קד מובא בקצות שיט א) טעם הדין הוא שעביד איניש דינא לנפשיה שהשני גוזלו. וכן משמע בסוגיא שם שמי שרימה אשה להפקיד אצלה חפצים האשה יכולה להוציא אותם לשוק, ונראה שהו"ה כאן. ואף שיש להקשות ששם היתה כוונת זדון מלכתחילה ולכן יש שם סברא מיוחדת של "הוא עשה שלא כהוגן לפיכך עושים לו שלא כהוגן"? סברא זו נצרכת בגלל שיכולה להוציא את החפצים לשוק גם אם חצירה עשויה להשכיר. אבל בחצר שאינה עשויה להשכיר ל"צ סברא זו, וכן כתב רבנו ירוחם (מובא בקצות שיט ב). ונראה שאין הבדל בין מכניס שלא ברצון הבעלים או משאיר שלא ברצונם. ואפילו יש הבדל (כפי שנראה ברמבם ושו"ע שם) נראה שזה רק לענין חצר העשויה להשכיר. ונראה לענ"ד שאין הבדל אם השאיר את חפציו במזיד, בשוגג או באונס. סו"ס עשה שלא כהוגן, ומדין עביד איניש דינא לנפשיה מותר להוציא אותם החוצה. ואין דין השבת אבידה בדבר שהבעלים עשו בו שלא כהוגן. לדוגמא: הממלא רשות הרבים חביות מותר לשבור ולעבור ואין הבדל בין מזיד לשוגג, כיון שגוזל ומפריע לרבים. לדעת הרמב"ם אין צורך להודיע לבעלים (קצות שיט ג הוכח כן מהריטב"א וש"מ, שלא כאג"מ חו"מ ב סימן נו) וגם לרמ"א שמצריך הודעה, הישיבה יוצאת ידי חובה ע"י הכרזה שעתידים למכור כל מה שנשאר בישיבה. עוד סימוכין לדין זה נראה ללמוד מדברי הג"א (ב"ק ל:) שדבר שהוא כבור ברה"ר כגון המוציא זבליו לרה"ר אפילו בזמן שמותר לעשות כן, והזיקו, הרי הם הפקר לכל. ובטור (תיד א) כתב שדין זה לא רק בדבר שעושה שבח וכן פסק רמ"א. ובהג"א שם כתב שגם אם עבר הזמן שהיה מותר להניחם אף שלא הזיקו הרי הם הפקר. השלט"ג (סוף ב"מ) הסביר שדינו כדבר שהותרו בבעלים לסלקו שבזה לכ"ע דינם הפקר. ונראה שהנידון שלנו דומה לכך שאחרי הזמן המותר להשאיר את הספר בבית המדרש הוא מזיק את הרבים ולכן דינו כהפקר. ע"ש בשלט"ג שמחלק בין הניח בהיתר ואח"כ מתגלגל לאיסור שקנסו את המניח שיהיו הפקר לבין דבר שהונח באיסור שלא קנסו. ונראה לי מכאן ראיה שאין דין השבת אבידה בדבר שבעליו הניחו להזיק. שכל הדיון בב"ק שם הוא אם יש בזה גזל או לא, אבל השבת אבידה ודאי אין. ולכן אפילו לדעת הרמב"ם והמחבר שתקנה זו היא רק בדבר שיש בו שבח (וספרים אין בהם שבח) מ"מ אין בהם דין השבת אבידה וחוזר הדין הראשון שאפשר להוציאם לשוק. ונראה שעדיף למכור מלהוציא לשוק או להניח בגניזה שבזה אין תועלת לאף אחד, וכאן הכסף משמש קודש. ואם יבוא בעליו של הספר הישיבה יכולה להחזיר לו את הכסף שקבלו בעד הספר. הרב ברוך פז
שאלה: לכבוש את היצר או לברך?: אני מאד נמשך אחרי שוקולד ומוצרים מתוקים אבל אני גם רוצה לשמור בגלל המשקל. במקרה שלי מה עדיף? לכבוש את היצר ולא לאכול או לקחת ההזדמנות ולברך על השוקולד בכונה?
תשובה: אם הגעת למסקנה ששוקולד ודברים מתוקים מזיקים לך בריאותית, לא כל כך הבנתי את ההתלבטות. אין כל עניין לאכול דברים לא בריאים רק בשביל לברך. מה עוד שיש מספיק דברים בריאים אחרים.
שאלה: להתעניין בבחור: לכבוד הרב! חברה שלי מאוד מעוניינת באיזה בחור שהיא עובדת איתו.האם מותר לה לברר פרטים עליו?או שזה בגדר שאם רוצים משהו שלא שייך לך מפסידים הכל. והאם היא פוגמת בראייה שלה אם היא מסתכלת עליו והוא לא שייך לה?
תשובה: : אם הוא רווק מותר לה לרצות אותו ולברר עליו.
שאלה: המשך בנוגע לאיסור "בל תוסיף": כבוד הרב. ישר כח על תשובתך ו נשאר לי עוד לתהות- לדברי הרמב"ם משונה שאנו מברכים נאמר "ברוך אתה ה אלקינו וגו על קריאת מגילה", ולא מזכירים כלל את עניין החכמים וסייגיהם. שהרי היה "נכון יותר" לדבריו להזכיר כי חכמינו הורו לנו כך וכך, כפי שבתפילת מוסף בלשם יחוד יש נוהגים לציין "כפי שתקנו לנו רבותינו " בנושא המצווה כהכנה. לאור זה הרי ניתן לומר שאין ברור מאליו ההבדל הזה שהרב מציין בין, נגיד, איסור מדאורייתא לבין איסור דרבנן. האם יש לעניין יישוב? חתימה טובה ו השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "איסור בל תוסיף"
תשובה: הגמרא במסכת שבת (דף כג ע"א) כותבת על מצות נר חנוכה: "'מברך אשר קדשנו במצוותיו וציונו להדליק נר של חנוכה'. והיכן ציונו? רב אויא אמר: מ'לא תסור' (דברים יז, יא). רב נחמיה אמר: 'שאל אביך ויגדך זקניך ויאמרו לך' (דברים לב, ז)". מגמרא זו אנו למדים שמקור סמוכתם של חכמים נובע מפסוקי התורה. ועל כן אנו אומרים בברכות "וציונו" להדגיש את במקור העליון של הסמכות והיא התורה ודבר ה'. יום טוב
שאלה: קושי עם כיסוי ראש : האב התחתנתי לפני שנה ומאוד קשה לי נושא הכיסוי ראש. רציתי לדעת האם אני מחוייבת בכיסוי ראש או מספיק רק סרט או כובע עם שיער בחוץ ואם כן אשמח לקבל ציטוט על כך מהתורה או פיאה. ומה עדיף מה הכי טוב מה מותר מה אסור?
תשובה: : אכתוב לך מה שכתבתי לאישה אחרת: הלבוש הישראלי: הצניעות היא קוד התנהגות בחברה. הצניעות נוגעת ליכולת לשמור סוד, לדיבור שקט, לאי הבלטת מעשינו וכו'. הצניעות שנוגעת לקשר שבין גברים לנשים גם היא נוגעת לדרכי ההתנהלות בדיבור במגע בראיה וכו'. אולם חלק זה הינו חלק משאלת גילוי כיסוי עריות וכבר הזכרנו שהתורה ראתה בנושא זה נגיעה עם היסודות הכי קיומיים של החברה. אחד הדרכים שנטע הקב"ה כדרך ליצירת קשר בין איש לאישה זה על ידי כוח הראיה. "הנך יפה רעיתי ומום אין בך". עיקר המשימה לשמור על כוח הראיה ולהשתמש בו רק בקדושה ולא בטבעיות שנהפכת לפריצות מוטל על הגברים. הלכות צניעות בלבוש נועדו לאפשר אקלים ציבורי שמעודד את החברה לקדש את כוח הראיה, לשמור אותו רק למקום וליעוד הראוי. את הראיה נשמור לראיה שיש בה מגע אישי מגע של קשר שיש בו המשכיות ולא ראיה רגעית שיש בה רק יצריות. התורה קבעה לנו הלכות שבשמירה עליהם יהיה לנו סיעתא דשמיא לזכות למידת הצניעות הפנימית וח"ו בפריצה שלהם אנו עלולים לפגוע בעצמנו ובעיקר לפגוע בדורות באים שילכו ויפרצו עוד ועוד ח"ו עד שתהרס החברה לגמרי ותאבד את מעלתה האנושית. בישראל התלבשות בדרך לא צנועה נוגעת לאיסור ב"חוקותיהם לא תלכו". היכולת להיגאל ולהקים עם עצמאי נוגעת ליכולת להתלבש בלבוש ישראלי ולא בלבוש של גויים. אנו שואפים לזכות לארץ ישראל. אולם היא מצפה מאיתנו של אנלך בחוקות הגויים הפרוצים. לא נביא את אופנת פריז ואמריקה להיות חלק מאיתנו. מקצת מהלכות הלבוש הישראלי א. כיסוי ראש - האם מותר לגלות שערות   לגלות צמה בדברי התלמוד במסכת כתובות נאמר (עב, א), שמדין תורה אסור לאשה לצאת וראשה פרוע, כלומר מספיק ששיערה יהיה אסוף בסל קטן או במפה מחוררת, כדי שיהיה מותר לה לצאת כך לרחוב. אולם קבעו חכמים הלכה, שכיסוי הראש חייב לכסות ממש את שערות ראשה, ואין די בכך ששיערה יהיה אסוף. מהזוהר שעל האשה להקפיד שלא יתגלו שערות משערות ראשה, וכתב על זה בעל ה'מגן-אברהם' (עה, ב) שכך ראוי לנהוג. אולם כתבו הפוסקים שהשיער שבדרך כלל אינו נכנס אל מתחת למטפחת אין בו איסור.  ח' הרשב"א ברכות דף כד. למעשה, ישנן שתי שיטות עיקריות בהלכה זו. לדעת ה'משנה-ברורה' (עה, יד) ועוד פוסקים, יש להקפיד לכסות את כל השערות, אולם אותן השערות שגם אם האשה תשתדל להכניסן מתחת לכיסוי, באופן טבעי הן נשמטות מכיסוי הראש, כמו למשל מעט שיער שבעורף ובצדעיים, שיער זה אין חובה לכסותו. אבל לעומת זאת מהר"ם אלשקר בתשובותיו (ל"ה) סובר, שעוד מתקופת המשנה ישנו מנהג שהנשים מגלות מעט משערן, ואם כן אין איסור לגלות מעט מהשער שמעל המצח או שבצדעיים,והקילו חכמים כדי שהאשה לא תתגנה על בעלה. הגדר לזה הוא, שעד טפח מרובע משערות ראשה מותר לאשה לגלות, ויותר מטפח אסור. ומכיוון שרוחב הפנים הוא כשני טפחים, אם אשה רוצה לגלות קצת מן השיער שמעל מצחה, מותר יהיה לה לגלות עד שיעור של כחצי טפח, וניתן למדוד את חצי הטפח על ידי שיעור של רוחב שתי אצבעות, שרוחבן כארבעה סנטימטר. במילים אחרות, מאחר שעד טפח משערה מותר שיהיה גלוי, מותר לאשה שכיסוי ראשה יגיע עד פחות מארבעה סנטימטר מקצה השיער שעל המצח. שהרי חצי טפח כפול שני טפחים, שזהו בערך שיעור רוחב המצח, שווה טפח שלם. גם לגבי השערות שמאחור אין להשאיר שערות מאחור מעבר ל4 סנטימטר אורך.
שאלה: איך להימנע משקר?: הרב. לצערי אני מוצאת את עצמי משקרת הרבה אבל חלילה לא פוגעת באחרים. רציתי לשאול את הרב האם השקר הזה הוא באמת נורא ואיך עליי לנהוג? למשל מישהי מתקשרת אליי לבייביסטר ואין לי כוח לבוא בתם כי לא בא לי, אבל אני לא יכולה להגיד לה לא בא לי לבוא, לכן אני ממציאה איזה משהו ומוצאת את עצמי משקרת. אני לא אוהבת לשקר זה מסתכל אותי אבל רק ככה אני אוכל לצאת מזה. מה עושים במקרים כאלה דומים?
תשובה: וסליחה על העיכוב. ראשית אקדים כי בתורה למדנו כי רצון ה' הוא שנדבק במידת האמת. יש מצבים בהם קיים איסור גמור לשקר, כמו במצבים שכתוצאה מהשקר יש לאדם רווח ממוני, או שהוא פוגע בזולתו, או שהוא מעמיד פנים כמי שדורש טובתו של חברו וגורם בכך לחברו לחוש כלפיו הכרת הטוב בעוד שבאמת האדם לא התכוון מעולם לטובתו של חברו (כמו אדם המזמין את חברו לסעודה כי יודע שחברו לא ייענה להזמנה, ואם היה יודע שחברו ייענה להזמנה לא היה מזמין). במצבים אחרים בהם אין את ההשלכות השליליות הנ"ל נחלקו הפוסקים אם קיים איסור גמור לשקר, וברמב"ם ובשו"ע לא מצאנו איסור כזה. אך למרות שאין בכך איסור, מוסכם על כולם שחותמו של ה' אמת, ורצון ה' הוא שנדבק במידת האמת. אמירת אמת היא דוגמא לעניין שבו הדבר הכדאי ביותר בהיבט התורני הוא הדבר הנכון גם בהיבט האנושי הפשוט. לכל אדם יש רצונות, דברים שנוחים לו יותר ונוחים לו פחות. עצה טובה לחיים היא לא לראות צורך להצטדק בפני אחרים על דברים שלא נוחים לנו, ולפתח את האישיות כך שלא תהיה לנו כל בעיה לומר ביחס לבקשות של אחרים את התשובה הפשוטה 'לא'. כדאי להשתמש בסיטואציות פשוטות יחסית, כמו בקשה לבייביסיטר, כאימון לקראת סיאוטציות יותר משמעותיות בהמשך החיים בהן נבוא במגע עם אנשים אחרים. חשוב שנוכל לעמוד בסיטואציות כאלו על שלנו בלי לחוש צורך, אולי תת מודע, להסביר את עצמנו. זכותנו לצפות שאחרים יכבדו את רצוננו. כמובן טוב מאוד להתחשב ברצונם של האחרים ולא להיות אגוצנטריים שחושבים רק על עצמם  אבל חשוב גם שנהיה קשובים לצרכים החשובים לנו, ויש לשקול את חיוניות הבקשה לעומת המאמץ שהיא דורשת מאיתנו. על כל פנים, אם בסופו של דבר הגענו להחלטה שלא להיענות לבקשה של אחרים, אין שום סיבה שלא נעמוד מאחוריה.
שאלה: שבירת כוס באולם: בעל הארוע שכר את האולם עם הכלים (או בנפרד) והשימוש הסביר כולל שלפעמים נשברים כוסות. אם לא ששבר בכוונה תחילה את הכוס למה שלא נקרא לזה מתה מחמת מלאכה - ויהיה פטור? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "שברתי כוס באולם אירועים"
תשובה: מתה מחמת מלאכה הוא למשל במקרה שמזג מים חמים לכוס והיא התפוצצה, כלומר הכוס נשברה תוך כדי השימוש הראוי בה. אך כוס שנפלה וכו' אינה מתה מחמת מלאכה.
שאלה: אמינותו של משה רבינו - המשך 2: הרב, קודם כל על התשובה. א. אני לומד בישיבה ומנסה לעשות זאת בצורה מסודרת, הבעיה שהרבה פעמים עולות לי שאלות שאינני מוצא להם פתרון, ולא תמיד יש למי לפנות וכד. ב. כבוד הרב, כבר חשבתי על נסיון לתשובה זו, אך התשובה שנתן הרב נכונה בתנאי שלאלוהים באמת אכפת משאר ההתנהגויות של בני האדם, ואז אם הוא ממשיך לעשות אותות למשה- סימן שהוא נאמן. אך אילו נצייר שהאלוה רצה שנקיים רק את עשרת הדברות, וכל השאר לא אכפת לו. אז ממילא משה באמת מקיים את שליחותו וגורם לכך שהעם יקיים את עשרת הדברות. אך אם משה מוסיף עוד מצוות מעצמו זה לא אכפת לאלוה! ממילא נמצא שיכול להיות שמשה ממציא והאלוה ממשיך להיות איתו. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "אמינותו של משה רבינו - המשך"
תשובה: ב"ה לך מוטי היקר. שמחתי לשמוע שאתה זוכה ללמוד בישיבה תמידים כסדרם ומוספים כהלכתם. יחד עם זאת קשה לי שאתה לא יכול למצוא את התשובות לשאלות שלך בישיבה שבה אתה לומד. אשמח אם תוכל לכתוב לי איזו ישיבה וננסה לראות איך בקרבת מקום תוכל למצוא תשובות לכל השאלות שלך. פעמים שאפשר להשלים את הצורך החסר בישיבה או לאדם הנמצא בישיבה, על ידי עזרה מבחוץ. במשך השנים זכיתי לעזור גם בדברים כאלו, ואף שאין לי בעיה לכתוב תשובות על הדברים, נראה לי שבכך אוכל לעזור לך הרבה יותר. ובכל זאת, אחזור למשה רבנו. אחד מהיסודות החשובים ביותר הוא שה' יתברך הוא תכלית הטוב, וכפי שמרחיב על כך הרמח"ל בספריו, וכל בריאת העולם הייתה כדי להיטיב. כל נתינת התורה היא כדי להיטיב לנו. היסוד הגדול ביותר לשליחות היא שהשליח לא משנה ממה ששולחים אותו. ברגע שהשליח משנה, ממילא כל השליחות בטלה. ברור לנו שה' יתברך יודע את ליבות בני אדם, ומבין לכל מעשיהם. ולכן לא יכול להיות שה' יתברך בחר במשה רבנו אם משה לא היה תכלית השלמות באנושים. כאשר אנו למדים על דמותו של משה רבנו, אנו למדים על הגדלות העצומה שהייתה בו, ועד היום אין אדם המסוגל לחלוק על משה רבנו. עד כדי כך שהנביא אומר בסוף מלאכי "זכרו תורת משה עבדי" ונאמר על משה "בכל ביתי נאמן הוא". משה הוא הישר ביותר בפני ה', והוא זוכה לקבל את דבר ה' כי יש בו את מידת הענוה בשלמות הגדולה ביותר. לכן ברור הדבר שמשה לא פורש מדבר ה' בשום דבר, שכן אם היה עושה כן, דבר ה' לא היה מתגלה אליו. אלא שיש פעמים בודדות כאשר משה מבין את רצון ה' כגון להתפלל על עם ישראל וכדומה, שהוא עושה את מה שהוא מבין שזה באמת רצון ה'. אך ודאי שאין למשה מקום לשנות. דבר נוסף. התורה היא תורת אמת, ואת זאת אפשר להוכיח בהוכחות רבות וגדולות, וממילא לא יכול להיות שמשה המציא תורה, שאז ההוכחות לאמיתות התורה לא היו מתקיימות. לכן, אין מקום להבנה כזו שמשה הוסיף או שינה מדעתו, שחשיבה זו רק מבטלת את האפשרות שמשה יהיה נביא של ה'. אין פשרת לנבואה, אין דרך ביניים, ולכן אדם שאינו צדיק לא יוכל להיות נביא. סליחה שאני מקצר, אך נדמה לי שהדברים ברורים, ואם בכל זאת תרצה הרחבה כתוב אלי. בכל אופן אני מחכה לשמוע יותר פרטים על מקום הלימוד שלך, ולנסות לעזור לך בבירורים שלך. בברכת הצלחה רבה הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: רכישת תפילין ללא מס - המשך: בהמשך לשאלה, מאוד המליצו לי על סופר סתם ירא שמיים, אך הבנתי שהוא לא נותן חשבונית. האם יש יזשהו סידור אחר אצל סופרי סתם בחורי ישיבה, כך שהם מצד אחד לא נותנים חשבונית, מצד שני ממלאים את חובתם בת מיסים? סגרתי עם סופר סתם על זוג מהודר (3000 ש"ח) ועכשיו אני צריך לגעת אם אני צריך לבטל בגלל נושא זה. חשוב לי שדבר מצווה לא יהיה בדבר עבירה. האם אני יכול לשלם את מס? האם זה יכול להחשב כפיצוי על ביטול תורה של סופר סתם, ופיצוי על חומרי גלם? יש לי רק בקשה לתת תשובה חד משמעית, ולא תשובת עורך דין כמו ברוב מקומות בנושא :) השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "רכישת תפילין ללא מס"
תשובה: למעשה העבירה לא עליך, אבל לא ראוי לתת לגיטימציה למי שאינו משלם מיסים, למרות שאין לאסור בזה כי האיסור לא עליך. חיוב המס הוא על מי שמקבל את הכסף, ועדיף לא לסייע לאחד כזה. תזמין ממישהו שמשלם מס.