שאלה: משמעות החיים: אני שואלת את השאלה בעקבות כמה דברים שעברתי בחיים ובזמן האחרון אני מש מנס לברר ולהבין את משמעות החיים ואת הערך שלהם. זה ממש מציק לי ואשמח לתשובה. :)
תשובה: תהילה יקרה! השאלה שהעלית היא שאלה חשובה ויסודית מאד לכן התשובה עליה ארוכה מעט ולקח לי זמן לחשוב עליה, אז סליחה על העיכוב בתשובה. השאלה בעצם נוגעת לכל החיים שלנו כאן בעולם ולכל מה שאנחנו פועלים כאן בעולם. מה הערך לחיים שלנו ולכל המעשים שלנו? ונעלה שאלה עוד יותר נוקבת, יש בכלל ערך? יש בכלל משמעות? נקדים ונאמר, שכמו שאמרנו זו שאלה יסודית מאד, גם ניתן לומר שהיא ה-שאלה בחיים. דנו עליה רבות במחשבת ישראל ובהגות היהודית רבנים ופילוסופים רבים ואפשר להביא כאן את התשובות שהם נתנו לשאלה זו. אבל, לדעתי זו לא הדרך. אם זו שאלה כה מהותית אזי היא שאלה שאת התשובה עליה, את בעצמך צריכה למצוא את התשובה המתאימה לך שתספק אותך לכן נציג פה רק כמה רעיונות כדי לתת כיווני חשיבה אבל חשוב להדגיש שזו לא כל התורה כולה בעניין הזה, וזה לא כל התשובה לשאלתך. את ההמשך עלייך להמשיך לחשוב ולהתעסק בו עם עצמך. ועוד יותר מכך, יתכן שהתשובה שעכשיו תתני לעצמך לא תתאים לך עוד כמה זמן, מפני שאנחנו אנשים משתנים ומתבגרים ועם ההתבגרות שלנו התשובות שלנו לעצמנו מן הסתם משתנות, מה שסיפק אותנו בגיל 5, לא מספק אותנו בגיל 15 והשאלה שלך היא ההוכחה לכך. לכן, אני מבקשת ממך שאחרי קריאת הדברים כאן, תחשבי עליהם, תדוני עם עצמך עליהם- מה הם אומרים לך? באלו נקודות אצלך הם נוגעים? איך את יכולה לשכלל את הדברים? איך אפשר להביא לידי מעשה את הדברים? כמובן שאם משהו לא ברור או שאת רוצה לשתף במחשבות את יכולה לכתוב למייל האישי שלי שמופיע כאן למטה. תזכרי שהבירור העצמי הוא הכרחי כאן וחשוב מאד להבנה שלך ולהתבוננות האישית שלך על הנושא. נתחיל. מי אמר שיש לנו ערך בעולם? אפשר לטעון שהאדם נוצר מעפר וחוזר לעפר ולכן הוא לא שווה כלום. מה הוא מול בורא עולם? אפסי! מול כל גדלותו של הבורא. זה נכון ואפשר להביא הרבה ציטוטים ומקורות על אפסותו של האדם ועל שהעולם הזה הוא הבל הבלים. אבל, אנחנו יודעים שה  לא בורא דברים סתם כי  בא לו, מסופר בגמרא שדוד תהה למה העכביש נוצר ואז ה  הראה לו כשהוא ברחה מפני שאול מה התכלית של העכביש שהציל אותו מפני שאול. כל שכן האדם! אם ה  ברא אותנו כנראה יש לנו תכלית ומשמעות גדולה בעולם הזה. עוד יותר, אם ה  ממשיך להחיות אותנו ולהשפיע עליו מחסדו עלינו בכל יום וים אז ודאי שיש לנו תפקיד וערך בעולם כל זמן שהוא מחיה אותנו. כשלאדם נגמר הייעוד והתפקיד, הערך שלו יורד אז ה  לוקח אותו מכאן. בעולם הזה הכל מתוכנן ומקופד בידי ה. אפשר לומר גם בצורה כזו, אנחנו פה בשביל מטרה מסוימת ולכן ה  מחייה ומקיים אותנו בכל יום ויום. אם אמרנו שכל זמן שאנחנו חיים יש לנו מטרה וייעוד, אז מהי המטרה שלנו כאן בעולם? נתייחס למטרה הכללית של כלל ישראל ואח"כ למטרה ולייעוד של כל אדם בישראל. רבים דנו במטרה הכללית של עמ"י בעולם. ננסה לתת את הכיוון הכללי. עמ"י הוא עמו של ה, אין עוד עם כזה בעולם, מטבע הדברים שהייעוד שלו יהיה מכוון לה. עוד דבר, ה  הוא עליון והמלאכים הם עליונים ואין להם אחיזה ממשית (שבני אדם ממש רואים אותה) במציאות. לעומתם, אנחנו בני עולם הזה, יש לנו אחיזה במציאות, אנחנו חיים בתוך המציאות הגשמית. אמנם יש לנו אחיזה במציאות אבל עדיין יש בנו ממד רוחני "חלק אלוק ממעל" שזוהי הנשמה. בגלל שני הדברים הללו (הרוחניות והגשמיות) שמרכיבים את אופיו של האדם, ניתן לומר שעל האדם לקדש את החומר בעולם הזה, להעלות את העולם הזה שהוא כולו גשמי לדרגה גבוהה יותר, דרגה רוחנית עליונה יותר. אולי אפשר לומר שבהעלאת הגשמי למדרגת רוחני יש פן של תיקון העולם ושותפות בבריאה של הקב"ה. אנחנו בעצם מתקנים את עולם החומר ממדרגתו הנמוכה למדרגה גבוהה יותר, אנחנו מתקנים את העולם שלאחר חטא אדם הראשון ירד ממדרגתו (אם את רוצה פירוט יותר על חטא אדם הראשון מוזמנת לכתוב לי במייל, אני לא רוצה להלאות כאן ביותר מדי פרטים) וכך בעצם אנחנו שותפים בבריאתו של הקב"ה, בעולמו שלו. את בוודאי שואלת, איך זה בא לידי ביטוי במעשינו? המצוות! המצוות נועדו כדי שנתחבר לקב"ה וכך גם נחבר את העולם הזה להקב"ה-לרוחניות. לדוגמה, כשמברכים על בננה, אנחנו מעלים את הבננה לדרגה גבוהה יותר ע"י הברכה וע"י שאנחנו מתעלים אנחנו עצמנו מקושרים יותר לריבונו של עולם וכך גם הבננה שהעלינו אותה, כלומר מצאנו סיבה עילאית לקיומה (את יכולה לחשוב לבד, למה אכלת את הבננה? סתם או כדי לתת לך כוח להמשיך בחיים. אבל גם ב סתם  יש העלאה מסוימת וזה לא המקום להאריך בנושא). אפשר לראות זאת גם במצוות שהן בין אדם לחברו, כשאני מסייעת לחברה שלי או אפילו נמנעת מלדבר לשון הרע, אני מרבה אהבה בעולם וכך מעלה את העולם לדרגה גבוהה ומתוקנת יותר ביחסים בין בני אדם. מהו הייעוד והמטרה של כל אדם ואדם? בתוך המטרה הכללית, להיות שותפים בעולם, יש לכל אדם ואדם מטרה וייעוד. כל אחד שותף בדבר אחר. אחד שותף בחינוך, אחד שותף בכלכלה ואחד שותף בלשמח אנשים כל בוקר בכך שהוא מחייך אליהם ואומר  בוקר טוב. כמובן שהקצנתי את הדברים. הייעוד והמטרה של האדם לאו דווקא באים לידי ביטוי במקצוע של האדם אלא איך שהאדם בוחר לחיות את חייו. אני יכולה לספר לך על מישהי שאני מכירה שהיא בסה"כ מזכירה בבי"ס יסודי אבל היא כ"כ מרשימה באישיותה, באכפתיות ובשמחה שלה לעזור לכל אחד, לאו דווקא בעבודה שלה, כך שבעיניי היא הרבה יותר מסתם מזכירה, היא אדם אכפתי ונחמד לכל אדם. מן הסתם, גם את יכולה לראות את זה על אנשים שמסביבך, מה הם מקרינים, על מה הם דואגים ומקפידים ובמה הם משקיעים הם כל מרצם וכוחם. מתוך הדברים הללו, עולה לנו השאלה, איך אני מזהה ומבינה מהו הייעוד שלי? קודם כל, לדעתי, בעזרת הרגשה פנימית וידיעה פנימית ועמוקה אצל האדם, עד שהוא יודע בבירור  זה ייעודי, זה כ"כ בוער בי עד כדי כך שבגלל זה הגעתי לעולם. אבל גם יכול להיות שלא תבוא ההרגשה הפנימית הזו. אז איך יודעים? עושים חושבים עם עצמנו, חושבים במה אני טובה? במה אני יכולה לקדם את העולם בצורה שגם אני אהנה מהדבר הזה וגם אוציא את כוחותייך לפועל בעזרתו? והכי חשוב, שאראה בו ערך וחשיבות לקידום העולם. לרוב הדברים הללו משולבים זה עם זה והם באים יחד. יחד עם הדברים הללו, יכול להיות שאדם לא עושה  חיפוש  אחר ייעודו אלא פשוט חי את החיים כמו שהם. תוך כדי הוא רואה שמשהו מלהיט אותו או שאולי בכלל הוא לא רואה את זה בכלל ואחרים רואים את זה. לא תמיד צריך להיות ייעוד ברור מול העיניים מפני שלעתים הייעוד הברור הזה עלול לחסום אותנו במחשבה שלנו ובמעשים שלנו. לכן, אני ממליצה ללכת על הייעוד הגדול של עמ"י, לדבוק בו וללכת לאורו כל הדרך. אני לא אומרת שלא לחשוב במה אני יכולה להועיל לעולם, בוודאי שכן, ובוודאי בבחירת עבודה או בבחירת תעסוקה כזו או אחרת אבל לראות את זה בערבון מוגבל. לדעת שיש לי הרבה כוחות מעבר למה שאני חושבת שיש לי ואם אני רוצה משהו אחר שלא חשבתי פעם שזה יהיה תפקידי בעולם אז לפתוח את האופציה הזו ולא להגיד  זהו, יש לי ייעוד מסוים ואני סגורה על זה  אנחנו אנשים מגוונים ומעניינים. לסיום, אני מצרפת כאן כמה קישורים שיכולים אולי לעניין אותך ולפתוח כיווני מחשבה חדשים. כמו שכתבתי בהתחלה, הדברים כאן מאד ראשוניים ובוסריים, את ההמשך תמשיכי עם עצמך בבירורים, במחשבות ובלימוד. אני ממליצה לך ללמוד את הנושא ביסודיות יותר מזו שנעשתה כאן. הספר  מה שתשיב לעצמך  של הרב זאב קרוב מומלץ, הספר  מכתבים לטליה  גם פותח מבטים חדשים והוא כתוב בצורה סיפורית ונחמדה מאד. בנוסף לאלה, מומלצת ההקדמה לספר מסילת ישרים שגם בה הוא עוסק בתכלית העולם ובכל כל הספר מומלץ מאד ללמידה עם או בלי פירוש. הלוואי שנראה תמיד את המטרה והייעוד שלנו ונלך לאורם. מוזמנת להגיב, לשאול ולהעיר על הנכתב כאן במייל שכתוב כאן למטה. הרבה שמחה, רינת rinathaber gmail.com.