LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: החלפת טבעת נישואין לאחר החתונה: אני עתידה להנשא עם טבעת, אותה אני מתכוונת להחליף לטבעת אחרת לאחר החתונה (מאחר והיא קטנה עלי). האם מותר הדבר?
תשובה: מעשה קידושין ע"י טבעת היינו קידושי כסף, (משנה קידושין פרק א) ופירושו של מעשה הקידושין שהבעל קונה ומקדש את אשתו ע"י נתינת כסף או שווה כסף לאשתו (כמובן, בתוספת אמירת הרי את מקודשת.). הכסף הטבעת צריכים להיות שייכים לבעל והוא נותנם לאישה וקונה אותה. לכן אם הטבעת קנויה לבעל (שייכת לו) באופן גמור, אזי ניתן לקדש איתה אף שהיא אינה במידה שלך ואת מתכוונת להחליפה בעתיד, שהרי את יכולה לאחר הקידושין גם למכור או לתת את הטבעת ואין צורך שהיא תישאר כל ימי הנישואין אצלך. הרב יהודה אודסר.
שאלה: גיל ללימוד הספר"נפש החיים": אני עולה עכשיו לכיתה יב. האם בגיל שלי ראוי ללמוד את הספר "נפש החיים" או שזה ספר שמתאים ללמוד בגיל יותר מאוחר (לא דחוף לי ללמוד את הספר אלא מהתעניינות)?
תשובה: תפרט לי איזה ספרים כבר למדת ולפי זה אוכל להדריך אותך, האם ראוי שתלמד בספר נפש החיים.
שאלה: יראת שמים בבחור: מה מגדיר בחור דתי, ומה הרמה של יראת שמים שצריכה בחורה לחפש בבחור, האם אפשר לדעת אם הוא ירא שמים או שבעצם אי אפשר לדעת?
תשובה: ראשית נאמר כי רמת יראת השמים או הדתיות של בחור צריכה להיות כזו המאפשרת חיים דתיים תקינים. כלומר, ניהול חיי משפחה, זוגיות, גידול וחינוך ילדים ליראת שמים. אולם לא די בזאת. יראת השמים של האדם משפיעה על התנהגותו במכלול של מצבים, הקשורים לחייו האישיים והזוגיים, ולכן צריכה להיות התאמה בין רמת יראת השמים שלו, לזו של בת זוגו. בחור שיראת השמים שלו נמוכה יגרר לחיכוכים רבים עם בת זוג בעלת יראת שמים גבוהה משלו, לתסכולים ולאכזבות, וכן להפך. התשובה לשאלה: מה הרמה של היראת שמים שצריכה בחורה לחפש בבחור, מתחילה מן השאלה: מה רמת היראת שמים שלה. לסכום נאמר: כי צריך לחפש בחור שניתן לבנות איתו בית שתהיה בו יראת שמים, וכן שתהיה התאמה בינו לבינך גם בתחום הזה. דרך אגב, כשם שרצוי לשוחח ולתאם ציפיות בתחומים רבים לפני שנישואים, כך רצוי לשוחח גם על זה. כדאי לדבר על מה שחשוב לך ולשמוע כיצד הוא מגיב. סימן בולט ליראת שמים שלו תוכלי למצוא ביחסו אל הקשר שלו איתך. ככל שבקשר שלו איתך בא לידי ביטוי גם הצד האידאלי של הזוגיות, כגון: הערך של הקמת משפחה, תרומה לעם ישראל, הרצון לגדל ולחנך ילדים וכד', סימן שיש לו הרבה יראת שמים. ולהפך.
שאלה: חיוב כתובה: האם הכתובה היא חובה וללא הכתובה אסור לערוך חופה, ואולי גם אין הקידושין תופסים?
תשובה: אשה שבעלה מגרש אותה או אשה שהתאלמנה מקבלת כסף כתובתה. (נחלקו הראשונים אם חיוב זה מדאורייתא "מוהר הבתולות" או מדרבנן.). מכח דין זה אסרו חכמים להתייחד איש עם אשה לפני שיכתוב לה התחייבות זו בשטר בכדי שלא ייקל בעיניו להוציאה (לגרשה), וזוהי ה"כתובה" שכותבים במעמד הנישואין. (עיין כתובות נו-נז) הקידושין אינם מעוכבים מכח העדר הכתובה (הגם שברוב המקומות נהגו לכתוב אותה קודם הקידושין חוץ ממנהג ירושלים שנהגו לכתוב תחת החופה לאחר הקידושין) אך החופה והנישואין מעוכבים ללא כתיבת הכתובה. כל זה לכתחילה! אבל יש מקרים שבדיעבד מאפשרים נישואין ללא הכתיבה (על ידי ייחוד מטלטלים או קניין התחייבות וכו') ורבו פרטי הדינים בזה ולמעשה צריך לשאול רב  מורה הוראה כיצד לנהוג. (שו"ע אבן העזר סימן ס"ו ובנושאי כלים שם) הרב יהודה אודסר.
שאלה: ללכת לארוע כשרונות מעורב: בישובינו יש ארוע מוסיקלי פעם בשנה, בו משתתפים כשרונות מהישוב. גם בני משתתפים בו, והדבר חשוב לנו חינוכית, בעיקר עבור בננו שהוא לקוי מאוד וכשרונו כמעט היחידי הוא שירה. בעינינו זה לו הצלת נפשות מבחינה רגשית. אמנם אין שם שירת נשים, אך יש נגינת נשים שלבושות צנוע, גם הישיבה של הקהל שהוא פסיבי מעורבת, משפחות משפחות, חבורות חבורות. אני הנני בן תורה ב"ה וגם לא הייתי הולך לארוע מסוג זה אילולי העניין של בני המוזכר, האם להמשיך וללכת לארוע זה לאור הדברים שכתבתי? אם אפשר שהפסיקה לשאלה הנ"ל תהיה לפי פסקיו של הרב עובדיה יוסף.
תשובה: אינני יודע ע"פ פסיקה של הרב עובדיה בנסיבות אלו שהזכרתה אך לעניות דעתי כיון שיש צורך גדול לבנך בדבר זה מותר, ותשתדל לשבת בחברת גברים ולא נשים.
שאלה: ספרים בנושא שמירת העיניים: מובא באגרת המוסר שאחת מן הדרכים להתמודד עם עבירה מסויימת היא ללמוד אותה לפרטיה. אבקש מהרב בבקשה שאמליץ לי על כמה ספרים בנושא שמירת העיניים.
תשובה: איני מכיר ספרים מיוחדים אך העצה היעוצה היא להיות עסוק בדברים חיוביים ובעיקר בתורה ומעשים טובים.
שאלה: טבעוף (עוף אורגני) - כשרות רגילה מספיקה?: לאחרונה גיליתי את החברה "טבעוף" המשווקת עופות שגדלו בתנאים הרבה יותר טובים מהמקובל בשוק הישראלי. על חלק מהמוצרים שלהם מופיעה חותמת כשרות רגילה ועל חלק מופיעה חותמת כשרות "גלאט" למהדרין. בבית אנחנו מקפידים על עוף "חלק" בגלל הבעיות הרבות שנוצרו עקב הגידול הלא-טבעי של עופות (צפיפות, הורמונים וכו ). בהנחה שאצל "טבעוף", ובכלל בגידולים "טבעיים", אחוזי הטרפות לא מגיעים למיעוט המצוי (כפי שהיה למיטב הבנתי לפני ה"התקדמות" בתעשיית העופות), האם ניתן לסמוך על כשרות רגילה או האם עדיין יש לחשוש מצד השחיטה עצמה או מצדדים אחרים?
תשובה: האם נעשתה בדיקה מדעית שאחוז הטרפות בגידול טבעי פחות משמעותית מאשר בגידול הרגיל? גם בגידול הרגיל אחוז הטרפות נמוך מאוד כ3-4  ולכן כל עוף נחשב חלק, בפרט שלמרות האחוז הנמוך בודקים בכל זאת כל ריאה וכל צומת גידין.
שאלה: קריאת התורה לתימנים: אשמח אם תסביר לי, מדוע מותר לתימנים לקרוא בתורה בתימנית או נוסח תפילה בתימנית ואיך הם הפכו את התימנית למין עברית?
תשובה: התימנים לא קוראים בתימנית אלא קוראים בעברית במבטא תימני. כמו שדוברי אנגלית אינם יכולים לבטא את האות חי"ת ובמקומה אומרים H כך לתימנים יש מבטא משלהם. הרב רואי מרגלית
שאלה: שיעור הרחקת המיטה: אם יש לנו מיטה יהודית שאפשר להזיז אחד המיטות, מהו מרחק המתאים או מינימלי שצריכים בתור הפרדה, 10סמ 50 סמ?
תשובה: צריך להפריד כך שלא יגעו כלי המיטה ממיטה אחת בכלי המיטה של המיטה השניה, ויש שכתבו שיהיה מרחק של כאמה, כחצי מטר.
שאלה: טיפול בפירות שביעית שנפלו לארץ: יש בחצרי עצי פרי וחלק מהפרות נפלו על הארץ, האם עלי לאספם ולטפל בהם כפסולת של שביעית או שאפשר להתעלם? מה בנוגע לפירות שביעית שנפלו על הדשא ועלי לפנותם לצורך כסוח, האם אפשר רק להזיזם לצד או כוון שנטלתי אותם עלי לטפל בהם כבפסולת שביעית? אני הולך על פי פסיקותיו של הרב עובדיה יוסף, ואם אפשר נא לכתוב את דעתו.
תשובה: וברכת ד' אינני יודע את פסיקתו בשאלה זו, אולם ההלכה היא שקדושת שביעית איננה קדושה עצמית אלא שאין לזלזל בהם ואין להפסידם אבל אין בהם קדושה עצמית כדברי קדושה (סידור, חומש, ס"ת). ועל כן אפשר להתעלם מהם לאחר שנפלו, שהרי אין אדם עושה בהם מעשה בזיון, אם נפלו וצריך להזיזם הצידה אפשר להזיזם הצידה ולהניחם שם שירקבו אבל אין לכסח עליהם שהרי בכך אתה מפסיד בידים. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: איך לטפל בגניבה של בני: בני בן כמעט 14, לומד בת"ת ציוני, וירא שמיים. תלמיד מצטייין בלימודיו, ואהוב על חבריו. (בעל לב טוב ואוהב לעזור). נודע לנו מבעל המכולת שליד ביתנו שהוא לוקח דברים בלי לשלם. איננו רושמים שם בהקפה. לא מזמן לקח כנראה גם כסף מאיתנו בלי רשות ולאחר שדיברנו איתו בעדינות החזיר מיד. נציין שהמצב הכלכלי בבית טוב. כיצד עלינו לטפל בבעיה? (כמובן טיפול שורש כדי שהבעיה לא תישנה).
תשובה: ראשית נאמר כי ילד יכול ליפול. וכך גם אנו, המבוגרים, צריכים להתיחס לזה. הילד אינו "עבריין" ולא "גנב". בבסיסו הוא רוצה להיות טוב, וכך אנו צריכים להתיחס אליו. ולגופם של דברים: המקרים שתארתם מצביעים על חסך שיש לילד. חסר לו משהו והוא מנסה להשלים אותו בדרך זו. על פי שאלתכם אני מבין שלא מדובר על חסכים חומריים, ולכן צריך לחפש אותם במקום אחר: רגשי או רוחני. ולכן ממולץ לעשות שלוש פעולות: האחת: לקיים שיחה אחת או יותר על פי הצורך. השיחה צריכה להיות פתוחה, באוירה שאינה מאיימת ובלי האשמות. בשיחה צריך לשאול את הילד למה הוא עושה זאת? מה הוא רוצה להרויח? מה חסר לו בלי זה? מטרת השיחה היא להבין ולא לגעור או להאשים!!! השנייה: צריך להסביר לילד לאן אירועים כאלה יכולים להוביל. אפשר להסביר כי הפעם זה נסלח על ידי בעל המכולת, אך בפעם הבאה זה יכול להסתבך. המטרה אינה לאיים - אלא להסביר לילד, שבגילו לא בטוח שהוא מבין ומפנים, לאן זה יכול להוביל אותו. צריך להסביר שעברה גוררת עברה, וההתרגלות לחיים של חטא גוררת את האדם מחטא קטן לחטא גדול יותר, וכן הלאה. נראה לו שהוא שולט בזה, אבל בסוף זה ישלוט בו. וודאי שהוא לא רוצה להיות גנב. השלישית: לשאול את הילד כיצד הוא רוצה לפתור את הבעייה. אחרי הכל: זו הבעייה שלו (כלומר: הוא צריך להבין שזו בעייה, והיא בעייה שלו, לא שלכם. אתם רק מסייעים). אתם יכולים להציע דמי כיס או משהו דומה כדי לתת לו התחושה שהוא לו מפסיד אם יפסיק. ובסיום: אל כל הפעולות הללו צריך להוסיף את חיזוק הקשר שביניכם לבין ילדכם. הקדישו לו זמן לשיחה ולמשחק וללימוד משותפים (בנושאים שאינם קשורים למה שארע). ככל שהקשר ביניכם יתחזק והבן ירגיש שהוא מתקרב אליכם - התופעה תלך ותעלם.
שאלה: תשובת הרב לאירוח קרוב חילוני בשבת: לכבוד הגאון הרב ליאור שליט"א!! ראיתי את תשובת הרב באתר על "אירוח מחלל שבת לליל שבת בלבד", ורציתי לשאול על תשובת הרב: (הערה: כל המקורות המצוטטים כאן והסברות הם מהספר "רעך כמוך" לרב אברהם וסרמן) א. למה אסור, הרי יש סברא שאנו מצילים אותם מלעבור על הרבה איסורי חילול שבת בבית, שהרי אצלנו ימעטו באיסורים? ב. וכן יש סברא שהמתכוון לטובה (דבר מצווה) אינו עובר ב"לפני עיוור" (הרב שטרנבוך, תשובות והנהגות ח"א או"ח שנח), וכאן יש מצווה לקרב את הרחוקים. ג. באופן כללי, י"א שמצוות "לפני עיוור" קלה, שספיקה מותר.(מובא בשדה חמד, מערכת ו, כלל כו אות י) ד. ועוד יותר שלכאורה כאן החשש הוא רק משום "מסייע" מדרבנן, שזה ודאי לא כמו "תרי עברי דנהרא", שהחילוני יכול לחלל שבת בלעדינו, אז למה שלא נקל לצורך קירוב רחוקים? אכן, כך פסק הרב אויערבאך (מובא ב"רבבות אפרים" ח"ז תב). ואף אם הרב פוסק כדעת האג"מ (או"ח ח"א צח-צט), עדיין למה אינו מקל משום הסיבות שלעיל? שאלה אחרונה: האם כשמציע מקום שהייה לשאר השבת, יהיה מותר לפי תשובת הרב הקודמת? סליחה על האריכות הרבה, אני מקווה שאני לא מטריח את הרב. שבת
תשובה: אתה נותן לגיטימציה לנסיעה שלו בשבת, אע"פ שיכול לעבור על האיסור במקום אחר ולכן אין כאן איסור של 'לפני עיור', כאן הוא מסייע לדבר עבירה. הוא יכול להזמינו לישון אצלו. לא מקרבים ליהדות ע"י עבירות. אין המטרה מקדשת את האמצעים. גם כשחותרים למטרה נעלה צריך אמצעים כשרים, דבר שיש בו נדנוד עבירה אסור. אם הבטיח לו שיישן אצלו ואח"כ נוסע בעצמו מה הוא יכול לעשות? אבל לא שיזמינו בידיעה שייסע אח"כ.
שאלה: ללמד נשים אומנויות לחימה: אני לומד ובשעות הערב מתפרנס מללמד אומנויות לחימה. לאחרונה פנו אלי קבוצת נשים ע"מ לאמנם להגנה עצמית. אני רואה בכך את חובתי ממש כשם שרופא מטפל באישה, בשל המציאות בה אנו חיים ואינני צריך לפרט. לכן חשבתי לקחת את אחד מתלמידי הבוגרים ולבצע עליו את התרגילים ע"מ למנוע מגע מיותר ולא לעבור על ייחוד, אך עדיין קיים מגע הכרחי (ע"מ לתקן טעויות, לעיתים עליי לעשות זאת ע"י מגע, ובנוסף ע"מ להכינן להתקפה אמיתית אני לעיתים לובש ציוד מגן ותוקף ע"מ שיבצעו ויטמיעו את הנלמד). האם מותר לי לעשות כן?
תשובה: לפחות תלבש כפפות.
שאלה: הבוחן הוסיף זמן: אם בבחינת בגרות הבוחן הוסיף זמן מדעתו, אע"פ שלפי החוק הזמן תם, מותר או אסור להשתמש בזמן זה?
תשובה: הוספת הזמן היא גזלת דעת ובוודאי שאין להשתמש בה. לפעמים הבוחן מוסיף מספר דקות עקב בעיות טכניות (של איחור,,שאינו רשלני, בחלוקת המבחנים וכד') וזה ר.
שאלה: השכרת שטחים בשמיטה: 1. אבי מורי הוא חקלאי המעוניין להשכיר את האדמות שבבעלותו. (שטחים של אפרסקים, ענבים ואדמות ריקות ). השכרה של אדמות בדרך כלל נעשית למשך שנים רבות מכיוון שהשוכר מעוניין לנטוע ובהן ולהנות מהן למשך שנים רבות. כתוצאה מכך עולה שאלה לגבי שנת השמיטה שתהיה בעוד שבע שנים, האם מצוות השמיטה חלה על המשכיר או השוכר או שניהם? כלומר, האם מוטלת חובה על אבי מורי לחייב את השוכר שאינו שומר תורה ומצוות לבצע היתר מכירה על האדמות שהוא ישכור ממנו או שפקעה כל אחריות מאבי לגבי מצוות השמיטה בפרט וכל מצוות התלויות בקרקע בכלל (ערלה וכדומה) והאחריות הבלעדית היא של השוכר? 2. בנוסף, ישנן מספר אדמות שכבר נטועות והשוכר מעוניין להמשיך ולעבדן, האם גם לגבן הדין זהה או שפה ישנה אחריות מיוחדת לאבי מורי מכיוון שהוא זה שנטע אותן? 3. בנוסף האם ההשכרה יכולה להתחיל כבר משנת השמיטה הזו (השתס"ח)? אם כן, השאלה הנ"ל שייכת גם לשנה זו. 4. בנוסף, רוב האדמות שבבעלות אבי כבר נקטפו דרך אוצר בית דין וכל טיפול בהן לאחר הקטיף הוא בעצם טיפול שתכליתו ותועלתו היא לגבי השנה הבאה, מה דינן? אודה לרב שיורנו את הדרך אשר נעלה בה.
תשובה: וברכת ד' 1. אפשר להשכיר את השדות לשנים מרובות למרות שבמהלך שנת השמיטה הבאה השוכר יצטרך לעשות היתר מכירה או אוצר בית דין, בכל אופן האחריות מוטלת עליו (יתכן שמכירה תצטרך להעשות גם על ידי אביך שי'). אנו פוסקים ששביעית דינה על האדם העובד ולא על האדמה, ולכן אפשר להשכיר לכל מי שרוצה, הדין זהה לאדם משכיר דירה לאדם שלא שומר שבת או שביעית שאיננו מונע ממנו לזרוע ולשתול בדירתו, שהרי האיסור על העושה ולא על בעל הקרקע. אמנם יש דעות חלוקות אבל כך אנו נוקטים להלכה, כמבואר בשבת הארץ ובמעדני ארץ. 2. האחריות היא על העובד כעת, מי שנטע אין לו חיובים, אמנם ראוי לדבר עם השוכר שלפחות יעשה היתר מכירה. 3. באופן עקרוני אפשר, אולם מכיוון שנשארו שלשה חדשים נראה לי שלא כדאי להתחיל השנה. 4. לא הבנתי מה השאלה, נא לפרט את השאלה על אלו מלאכות מדובר. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: בנוגע לתשובה על פילגש למלך: התשובה של הרב בעניין עזרה לי מאוד אך אני חושב ששאלתי לא הייתה ברורה מספיק:התכוונתי לשאול מה ייחד את המלך מכל שאר העם שאנו מתירים דווקא לו לקחת פילגש?האם זה בגלל הנסיבות של תפקידו או בגלל נשמתו שמורמת משאר העם?
תשובה: כפי שהסברתי בתשובה לפי עניות דעתי זה נוגע לנפש המיוחדת שיש למלך. יש לו אישיות רבת אנפין שיכולה גם להכיל קשר עם נשים כפילגש. יתכן שהיה גם חשבון של נשים מסכנות שלא היה להם גב כלכלי, המלך היה לוקח אישה כדי שיהיה מחוייב לה כלכלית. ולפעמים הנישואין היו על רק פוליטי. כדי ליצור קשר עם קבוצה בעם או עם עם אחר, המלך היה לוקח אישה מקהילה בעם וכך היה נוצר קשר בין המלך לבין סוגים שונים של האוכלסיה שסמוכה על שולחנו של מלך.
שאלה: סוף צום יז בתמוז בטיסה: אני אמור לטוס מהארץ ביום ראשון י"ז בתמוז בצהריים לטורונטו. בגלל הבדלי השעות יוצא שאני מגיע לטורונטו בשעה 2:30 בצהריים עדיין באותו היום. מתי אני אמור לסיים את הצום, לפי שעון ישראל או לפי שעון טורונטו? הבדלי השעות הם: בארץ 7 שעות מאוחר יותר.
תשובה: הכלל הוא שהדינים הקשורים בענייני יום נקבעים לפי המצאו של האדם על פני כדור הארץ. כמו שאדם הטס ביום שישי לכיוון אמריקה יקבל שבת שש שעות אחרינו. אם אתה במצב שאינך מסוגל להמתין תוכל לשתות, גם בארץ אם אדם במצב שהוא חצי חולה יכול לשתות.
שאלה: שינוי במעות שיועדו לרכישת ספר תורה: למעכ"ת שליט"א ה והברכה! לפני כעשר שנים אסף יהודי אחד תרומות לרכישת ספר תורה, בחשבון מיוחד שיועד עבור מצוה זו, לביה"כ חדש שלא היו לו ספרי תורה (כיום ישנם במקום שניים). ההתרמה נפסקה כאשר המתרים ראה שהמשימה איננה ברת ביצוע והוא שמר בבנק 11 אלף ש"ח, שהותרמו מאנשים שונים (אין פירוט מדויק וסביר להניח שהיו בעילום שם וכיוצ"ב). כיום, המתפללים מעוניינים להשתמש בכסף לצורך רכישת כסאות נוחים. הסכום נחוץ מאוד עבור רכישת הכסאות, מפני שלמעט בחגים וכד, בביה"כ יש כעשרים מתפללים ואין באפשרותם לממן רכישה של כל הכסאות מבלי להיעזר בתרומה הנ"ל. 1. האם ניתן להוריד את המעות שיועדו לקדושה חמורה לרכישת הכסאות (מדובר באותו ביה"כ) ואם לא, מה יש לעשות בכסף שעומד ללא תועלת? 2. האם אפשר לקנות בחלק קטן מהתרומה שיועדה לספר תורה ספרי קודש ללימוד בשיעורי תורה בביה"כ הנ"ל וביתרה לרכוש כסאות? 3. במידה ואסור, מה לעשות עם הכסף, שלמעשה אין במה להשתמש עימו בפועל?
תשובה: כיוון שהתורמים תרמו לדעת העמותה שניהלה את ההתרמה, שאם יצטרכו יעשו בכסף שימוש אחר, ועתה האחראי רואה שאין צורך, נראה לי שאפשר להפקיע ויוכלו לקנות בזה גם ספרי קודש.
שאלה: לימוד תורה לשמה ושלא לשמה: האם אדם הלומד תורה רק כדי לקבל ציון טוב במבחן (ובלי המבחן הוא לא היה לומד) נקרא אדם הלומד שלא לשמה שיכול להפוך לימודו ללימוד לשמה, ואם לא, מה הוא לימוד שלא לשמה ומה הוא לימוד לשמה?
תשובה: יש מדרגות רבות בגדרי לימוד לשמה לעומת לימוד שאינו לשמה. לימוד שאינו לשמה הוא לימוד שנעשה באופן סתמי ולא מתוך רצון טהור. רק כשהלימוד נעשה מתוך מטרות שליליות, כגון: לימוד בכדי לנגח את התורה, הוא לא יכול לההיפך ללמוד לשמה. שאר הלימודים אומרים ח מתוך שלא לשמה בא לשמה. לימוד למבחן יכול להעשות בדרך שתאמר שאני יודע שיש לי גוף שמשתלט עלי וגורם לי לעצלנות, אני אתמודד עם הגוף שלי בשפה שלו, השפה שלו היא שפה של תועלת. אולם תלמד גם מצד מה שאתה מכיר בערך של התורה הקדושה. אתה בוחר לקחת אמצעים חיצונייים כדי להתגבר על המניעות החיצוניות. אולם חוץ מהצד החיצוני תפתח במקביל גם שפה פנימית ועצמית, זוהי שפת הנשמה, זו שפת התורה לשמה. עלה והצלח.
שאלה: עליה לקבר בזמנים שונים: שמעתי שלא עולים לקבר בכל יום אלא עדיף לעלות בימים שני וחמישי ובר"ח. האם יש בסיס לעניין? אני יודעת שאין להרבות בעליה לקבר ושעולים רק בזמנים המקובלים (ביום השביעי, השלושים ובשנה) אך אני מעוניינת לעלות ביחידות כדי לשפוך את ליבי, לא בצורה קבועה אלא לעיתים רחוקות כשאני מרגישה צורך כזה. האם יש בעיה לעלות לקבר ולדבר עם הנפטר? (אני ספרדיה)
תשובה: אין להרבות בעלייה לקברים כלל, ורק כשצריך, כגון: יום השבעה או יום השלשים ובכל שנה ביום השנה עולים לקבר, ובכל מקרה לא מדברים עם הנפטר אלא מתפללים לקב"ה.
שאלה: ויכוחים בין בני הזוג בנושא המעשר: כל פעם שאני מדברת עם בעלי על המעשר שאני נותנת, אנחנו רבים כי הוא לא הכיר קודם מצווה זו ולא מצליח כנראה להבין את חשיבותה. החלטתי לא לדבר איתו יותר על נושא זה למנוע ויכוחים. אבל, הגענו למצב כלכלי שנכנסנו למינוסים וכדי להחזיר את המצב הכלכלי למצב נורמלי, החלטנו לעשות תוכנית של צמצומים. בתוך השיחה, עלה נושא המעשר וכאן התחלנו לריב. אם בעלי לא מסכים שאתן מעשר, האם אני יכולה חייבת לתת מעשר? פשוט הוא שאל אותי את השאלה הזאת באופן תאורתי. אני עניתי לו שהייתי עושה שאלת רב, ואם הרב היה אומר שאני חייבת אז הייתי נותנת מעשר למרות שבעלי לא מסכים. לאחר שנתתי תשובה זו, הוא הלך בלי לדבר איתי. זאת הסיבה שאני שואלת אותך כדי לדעת האם תשובתי לבעלי הייתה נכונה. וכמובן שאני שואפת ל בית עם בעלי. מצד שני, אני מודה לה שאנחנו יכולים לתת מעשר, אנחנו ברוך ה לא במצב כזה שאנחנו לא יכולים לחיות בצורה בסיסית, אלא פשוט צריך לעשות כמה צמצומים עד שהמצב הכלכלי יתאזן ואני לא הייתי רוצה לוותר על המעשר חס וחלילה. סליחה על אורך השאלה ו מראש.
תשובה: החובה מוטלת על בעלך אם הוא מסרב זוהי בעייתו (אם כי אביגיל נתנה צדקה ללא רשות בעלה אולם עשתה זאת כדי להצילו, וכבר עמד על כך הנודע ביהודה). הבית קודם. את יכולה לעשות צדקות הרבה ע"י מעשי חסד ועזרה לזולת בגופך ולאו דוקא בממון.
שאלה: קורס מד"א מעורב: האם ניתן להתיר ללמוד קורס מד"א מעורב? (הקורס המעורב ביישוב שלי עולה 400 ש"ח פחות מקורס רגיל).
תשובה: צריך להקפיד שלפחות ניסויים לא יעשו בנים על בנות. אם שומעים הרצאה זה משהו אחר. בהדגמות צריך להקפיד על גדרי צניעות שלא יעשה בחור על בחורה.
שאלה: כלי שמלאכתו להיתר: לפיצוח אגוזים בשבת אחותי הביאה כלי מתכת שטוחן שומים (כלי שמלאכתו לאיסור). אני יודעת שמותר להשתמש בו לצורך פיצוח, אבל : 1. האם הייתי צריכה להביא את מפצח האגוזים הרגיל? 2. האם היה עדיף מלכתחילה להביא את מפצח האגוזים הרגיל (כלי שמלאכתו להיתר)?
תשובה: עדיף להשתמש במפצח אגוזים. הרב יאיר וסרטיל
שאלה: מאכל חלבי עם רוטב חריף בצלחת בשרית: בצלחת פורצלן בשרית (אכלו בה בשר חם שלוש שעות לפני האירוע) הונחו בה בשגגה גבינה יחד עם רוטב חריף (צ ילי). מה הדין של הצלחת, המאכל, וכיצד מכשירים?
תשובה: אין צורך בהכשרה אלא יש לשטוף את הצלחת היטב במים וסבון על ידי סקוץ' (מכיוון שהגבינה היתה קרה).
שאלה: להתפלל ביחיד או במניין כשהרב מדבר בתפילה: שנים אני מתפלל באותו בית הכנסת. ציבור המתפללים נחמד מאוד ושומר בצורה ראויה לציון על כבוד התפילה (לא מדבר). הבעיה הינה כבוד הרב וראשי הגבאים שדווקא הם מדברים. הדבר צורם מאוד ומפריע לי מאוד. לגבאי הראשי וסגנו ניתן להעיר, אבל.כאשר כבוד הרב מדבר אז ציבור המתפללים בבעיה. אני חייב לציין שהם לא מדברים הרבה,אבל מספיק על מנת לפגום בתפילתי. מדובר ברב חרדי שנמצא שנים רבות כרב השכונה, ולמעשה הוא החרדי היחיד בבית הכנסת הזה ובשכונה. הדיבור מפריע לי ופוגם בתפילתי כל כך ששאלתי הינה, האם עדיף לי להתפלל יחיד בביתי ולוותר על הזכות למניין?( אין לי אפשרות להגיע בבוקר מוקדם לבתי כנסת אחרים-ודרך אגב גם שם יש דיבורים ובגלל זה צינתי לשבח את המקום שבו אני מתפלל-שהציבור מכבד את התפילה)
תשובה: למרות מה שמפורסם בשם הגר"א, שכתב באיגרתו למשפחתו להימנע מללכת לבית כנסת משום ששם נכשלים בדיבורים אסורים וכו', זה לא נראה לי נוגע למקרה שלך. אני לא יודע כיצד זה פוגם בתפלתך. אתה את תפלתך תתפלל יחד עם הציבור. התפלה שלך אינה תלויה ברב. גם לו יהיה שקשה לך להתרכז כשאתה רואה את הרב מדבר יש להעדיף את הזמנים שבהם אתה יכול להתפלל בהם עם הציבור. באופן כללי אנו לא כל כך בעלי מדרגה שנאמר שאנו ראויים להתפלל לבד. ההשתדלות במקרה שלך לא לכעוס ולא לשים לב למעשי הרב. תשתדל אולי לשבת במקום שבו אתה לא רואה את הרב.
שאלה: טיפולים רפואיים של אשה לגברים: אני עוסקת בטיפולי פיזיוטרפיה בשחיה בבריכה עם קבוצת נשים עם בעיות גב וכדו. נתבקשתי לגבש קבוצת גברים נפרדת לטיפול דומה. עלי לציין, שהטיפול הוא בהוראות והדרכה לביצוע תרגילים ולא במגע יד. האם זה אפשרי מבחינה הלכתית?
תשובה: אם את רק מדריכה אותם (ולא נכנסת למים) ולבושה כמו שצריך אני חושב שזה ר.
שאלה: נוצרים   ברית חדשה?: ראיתי שהנוצרים טוענים שהכתוב בירמיהו ל"א מפסוק ל ואילך מדבר על ברית חדשה וכן בישעיהו נ"ג שהמשיח ימות עבור חטאי העם ולכן חטאיהם יכופרו. האם זה נכון? כיצד יש להסביר את הפסוקים ולהוכיח לנוצרים שלא מדובר בשום דבר שהם טוענים?
תשובה: הפסוקים הללו בירמיהו אומנם מדברים על הברית החדשה, אך אין זו הברית שהנוצרים מדברים עליה. והמשך יוכיח, שהרי מדובר שם על ברית חדשה ותורה חדשה שתכתב על לוח לבנו, כלומר תהפוך להיות מעין טבע שני שלנו, שמכוחו נוסף לדבוק בה' אלוקינו, ולא נפר את בריתו איתנו על ידי החטאים והעוונות. ודבר זה לא התקיים על יד אותו האיש. להפך, מאז הפיץ את תורתו החדשה התרחק העולם מן הצדק והמוסר ומן האל. הברית החדשה עליה מדבר הנביא אינה תורה אחרת, אלא קישור אחר אל אותה תורה ממש. אם קודם הייתה התורה רחוקה מאיתנו ויכולנו לעבור על מצוותיה ולהפר את הברית עם נותן התורה, הרי שבברית החדשה התורה תחקק על לוח לבנו ואנו נעבוד את ה' מתוך תשוקה פנימית ורצון להדבק בבוראנו. (ועיין בדברי הרד"ק שם). אולם זהו פרט קטן. הויכוח האמיתי עם הנוצרים אינו על פירוש פסוק זה או אחר, אלא על עיקר השקפתם, כאילו האל עזב את עמו ישראל בגלל חטאיהם ובחר בהם, בנוצרים, במקומנו. השקפת הבל זו זרה לתנ"ך כולו. התנ"ך מכיר רק עם אחד נבחר: עם ישראל. אי אפשר לקחת פסוק אחד או שניים ולפרש אותם הפוך מן התנ"ך כולו. להפך, מטרתינו צריכה להיות, להתאים את הפסוקים אל המסר העולה מכללות התנ"ך: שרק אותנו יודע ה', ורק בנו הוא חפץ להיות לו לעם נבחר. היעודים שהתנ"ך מייעד לעם ישראל, כמו גם העונשים והקללות הבאות עלינו יותר מכל העמים מלמדים על בחירתנו שאינה פוסקת לעולם. עם זאת יש לומר, שלא כדאי לעסוק הרבה בדברים הללו. ברוך ה' שאין אנו צריכים עוד להתווכח עם הנוצרים ולהתחשב בדעתם בעבודת ה' שלנו. מוטב להשאיר את דעות ההבל שלהם, להם, ובמקום לעסוק בויכוח איתם להתרכז בלימוד האמונה שלנו, בעזרת הספרים שחיבור לנו גדולי ישראל שבכל הדורות. מוטב לבנות את עולם האמונה שלנו מתוך הדרכת רבותינו הגדולים ולא על ידי ויכחים על אמונות הבל.
שאלה: נגיעה במוקצה ותנאי בהדלקת נרות: 1. האם מותר לגעת בכסף או באוטו בשבת? (הרי הם כלים שמלאכתם לאיסור וברור שאסור לטלטלם, כלומר להזיזם. אני שואלת על הנגיעה) 2. אימי יכולה לברך ולהדליק את הנרות מוקדם ולעשות תנאי שהיא תמשיך לעשות מלאכות עד שיגיע זמן כניסת שבת?
תשובה: 1. האיסור במוקצה הוא טלטולו, ואילו נגיעה בו ללא הוזזתו מותר. 2. לספרדיות מותר לכתחילה, לאשכנזיות מותר ויש מחמירים שלא לעשות כן באופן קבוע. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: גזרה על המת שישתכח מן הלב: יש אמרת חז ל שאומרת מצווה על המת, שישתכח מן הלב מה באה מימרא זו להגיד, שבאמת צריך לשכוח? אשמח אם תרחיבו.
תשובה: אין מצוה כזו. נגזר על המת שישתכח מן הלב, זו קביעת עובדה. מימרא זו באה לומר, שהחוקיות שהבורא הטביע בעולם היא שהצער על המת יחלש עם הזמן. כן זוכרים את המת אבל לא חיים את מותו כל הזמן. אחרת אי אפשר לעמוד בעוצמת הצער. בדומה לזה יש מושג של חזקות. לדוגמא ראובן הלווה לשמעון סכום כסף למשך חצי שנה. שמעון אינו נאמן לטעון שהשיב את ההלואה לאחר שלושה חודשים, ח קבעו שהטבע האנושי שאדם אינו עושה כך. הלואי ואדם יפרע בזמנו - 'חזקה אין אדם פורע תוך זמנו'. כך הוא בטבע האנושי. ח קבעו שהמת משתכח מן הלב, לטובת האנשים, אחרת איך אנשים יוכלו לשרוד עם כל עוצמת הצער והכאב.
שאלה: נישואין בין יהודי לגיורת: לגבי הנאמר במסכת סוטה דף ב א על הבת קול שמכריזה 40 יום קודם יצירת הולד על זיווגו. האם זה נכון גם לגויים? האם יש הכרזת זיווג בין גוי ויהודי או בין מגויר ליהודי? ואם זה לפי המעשים מה המשמעות שיהודי יתחתן אם מגוירת, זה אומר שמעשיו לא היו טובים?
תשובה: נראה לי שאין בת קול לגבי גויים. קשר האישות שיש לגויים אינו קשר עצמי נצחי. אולם צריך להביא על כך ראיה. מאידך בנוגע לגר או גיורת נראה לי שהבת קול כוללת גם אותם. נשמת הגר או הגיורת הינה נשמה שעמדה על הר סיני, הינה נשמה אובדת שחוזרת לכור מחצבתה. הבת קול יודעת זאת. נכון שביחוס גר אינו נחשב כמיוחס כמו ישראל. אולם מאידך יש מצווה גדולה לקרב גרים תחת כנפי השכינה. מי שזוכה להתחתן עם גר או גיורת זוכה למעלה גדולה והיא להיות חלק מן המצווה הגדולה לקרב נשמה אבודה תחת כנפי השכינה. אולי דווקא משום מעלתו ומעשיו הטובים זיווגו הוא הנשמה של הגר. הכל בתנאי שמבחינה הלכתית מותר להתחתן איתו.  לא כהן לגיורת.
שאלה: אי רצון לקבל כסף מחבר: היום הלכתי ברגל ברחוב ופגשתי שם שני חברים מבי ס. הם שאלו מדוע אני הולך ברגל ולא באוטובוס כהרגלי, אז אמרתי להם שאין לי כסף לאוטובוס, מה שהיה נכון. אבל מעבר לכך, רציתי ללכת קצת ברגל בשביל הספורט, כך שגם ככה לא רציתי לנסוע באוטובוס. שני החברים החליטו שהם רוצים לעשות מצווה ולתת לי כסף לאוטובוס. הסברתי להם שגם אם יהיה לי עכשיו כסף אני עדיין אלך ברגל, כיוון שזה מה שאני רוצה, אבל עדיין הם התעקשו ורצו לעשות מצווה, למרות שאני רציתי עדיין ללכת ברגל. אני אמרתי להם שמצווה לא עושים בכפיה והם טענו שאני גורם להם להפסד מצווה. האם אכן גרמתי להם להפסד מצווה? וכן האם יתכן שעשיתי להם עוול בכך שסירבתי להם, שהם עשו זאת מתוך כוונה טובה, ואם כן, כיצד ניתן לעשות על כך תשובה?
תשובה: עשית דבר ראוי ואין לך על מה לעשות תשובה. הם רצו לגמול חסד עימך אולם מכיון שלך לא היה צורך אז גם הם קיימו מצווה שהרי מי שרצה לקיים מצווה ונאנס נחשב כאילו עשאה. וגם אתה נהגתה כראוי וזכית במעלה של שונא מתנות יחיה.
שאלה: חופה וקידושין בהקף מצומצם: חתונה בהקף המצומצם ביותר. האם שני עדים בלבד מספיקים? והאם השבוע שלפני החתונה, שבו אסור להתראות, הינו חובה מוחלטת מהתורה או מנהג בלבד?
תשובה: א. למעמד הקידושין אכן צריכים שני עדים כשרים. אך למעמד ברכות הנישואין, שהם חלק ממעמד החופה, צריך עשרה אנשים גדולים והחתן יכול להיות אחד מהם(שו"ע אבן העזר סימן ס"ב). בכל מקרה צריך רב מסדר חופה וקידושין שמוסמך ע"י הרבנות הראשית לערוך חופות מכיוון שרבו הדינים בדבר זה וכבר אמרו ח שכל שאינו יודע בטיב גיטין וקידושין לא יהא לו עסק עימהם!! ב.הדבר תלוי במנהג אך יש לו מקור וענין בהלכה וגם מבחינה פרקטית הדבר ממומלץ. הרב יהודה אודסר