LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: ליבון קל בתנור: הרב כתב לחמם בחום גבוה 15 דקות, הכוונה ליבון קל- שיחרך נייר מצידו השני או פשוט להניח בתנור ולהפעיל בחום גבוה? תזכה למצוות השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "תבנית לא בשרית לעוגיות"
תשובה: זהו ליבון קל! וכך מבצעים את הליבון הקל בהכשרת התבנית.
שאלה: התחלת בניה בשלושת השבועות: אני בשלבי קבלת היתר בניה ונוכח בואם של שלושת השבועות, תשעת הימים, שבוע שחל בו והיום עצמו (ט באב), ורציתי לדעת 1. האם יש מניעה להתחיל בניית בית בשלושת השבועות? 2. במידה ומתחילים לפני שלושת השבועות, האם ניתן להמשיך בבניה? 3. האם ישנו הבדל האם מדובר בתשעת הימים או שבוע שחל בו בכל הקשר בהתחלת הבניה או המשך הבניה?
תשובה: לשואל, וברכת הצלחה! מותר לבנות בית מגורים בימי בין המצרים וגם בשבוע שחל בו תשעה באב, ואין הבדל בין התחלת הבנייה לבין המשכה. מה שנאסר מראש חודש אב והלאה הוא "בניין של שמחה", שאין בו צורך ממשי אלא ליופי וכדומה. גם במקרה זה, אם סוכם עם קבלן גוי לפני ראש חודש אב - אין צורך למנוע ממנו להמשיך, אלא אם כן הדבר ניתן ללא הפסד כספי משמעותי (שולחן ערוך סי' תקנא ס"ב ומשנה ברורה ס"ק יב). יש נוהגים להמנע בימי בין המצרים מלקנות או מלהיכנס לדירה חדשה ('ארחות רבנו הקהילות יעקב' עמ' שפח בשם החזון איש), כנראה משום שהבחירה דווקא בימים אלו היא הסחת הדעת מן האבלות. אבל מצד הדין מותר לקנות דירה ולחתום חוזה אפילו בתשעה באב עצמו וכן לעבור דירה בשבוע שחל בו תשעה באב (אור לציון חלק ג פרק כו,א). וגם מצד המנהג, אם יש צורך ממשי - אין להמנע. קל וחומר לגבי בניה של בית בארץ ישראל. עיכוב בקניית דירה וכניסה אליה אינו מעכב בהכרח את יישובה של ארצנו (ואם משום כך מישהו מתעכב בחו"ל - בוודאי ראוי לקנות ולהיכנס בימי בין המצרים). לעומת זאת ההימנעות מבנייה היא עיכוב מיותר ביישוב הארץ, ומסתבר שגם החזון איש לא התכוון לכך.
שאלה: היחס לפונדקאות ביהדות: בני זוג יהודים נשואים כדמו"י מבצעים פונדקאות אצל יהודיה נשואה כדמו"י. 1. מי היא האם של התינוק לכשיוולד? 2. מה קובע את האמהות? הביצית, הזרע או הפונדקאית? 3. מה מעמדה של הפונדקאית? האם נחשבת כאם התינוק? 4. האם עובדת היות הפונדקאית יהודיה נשואה עלולה לגרום לתינוק להיות ממזר? אודה לתשובה מנומקת עם מקורות.
תשובה: יש בזה מחלוקת גדולה בין פוסקי זמננו. יש אומרים שהיולדת היא האמא ולכן אסור לבצע פונדקאות עם יהודייה נשואה, וכן החוק בארץ אלא אם קבלו היתר מיוחד. ויש אומרים שבעלת הביצית היא האמא, ולכן מתירים פונדקאית נשואה או אפילו גויה. כמובן שהזרע אינו קובע אמהות. לרוב הדעות אין כאן ממזרות כיון שאין יחסים אישות אבל יש איסור לפי הדעה הראשונה.
שאלה: הסרת קרציה לחתול בשבת - המשך: השאלה לא ממש הייתה לי ברורה. אם כלב בורח לי מהבית אסור לי להרים אותו כדי להחזיר? ואם מוציאים את הקרצייה בקפדנות זה עדיין אסור? בכל זאת קרצייה זה מסוכן. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "הסרת קרציה לחתול בשבת"
תשובה: אסור להרים כלב או כל בעלי חיים אחרים בשבת, הם מוקצה!. המושג חי נושא את עצמו נאמר על בני אדם ולא על בעלי חיים (מ"ב שח,קנ). אבל מותר לדחוף את בעלי החיים ובלבד שלא להרימם מהקרקע, מותר כדי למנוע הפסד ממון. גם הקרציה היא מוקצה ואסור להורגה! ולפי מה שבדקתי ניתן לעשות את הדברים הבאים: א. לנקות לפני שבת. ב. נמצא בשבת, ניתן לשטוף במים את החתול באמבטיה. ג. לבודד את החתול. ד. לרסס את האזור. ה. טיפות חודשיות. אלו דברים שממלצים גם בלי כל קשר לשמירת השבת, יתכן שיש אפשרויות נוספות. אך גם שרוצים או צריכים לגדל בעל חי אסור לחלל שבת ע"י איסור צידה, מוקצה, נטילת נשמה ואיסורים נוספים בשבת. ה' יצליח דרכך
שאלה: הסבר אפשרי נוסף לתשובה: אולי אפשר להסביר את דבריו ש כבוד הוא לרב שרבים צריכים לו שהצורך הוא לא אותו צורך שיש בברכות אמצעיות. הצורך בברכות אמצעיות הוא צורך שלי. ובמשל, יש פעמים שאני צריך את הרב לצורכי. אני רוצה לאכול אבל לא יודע אם מותר. לכן אני שואל את הרב. אבל אין לי צורך באמת ברב, יש לי צורך בתשובה. אם חבר או ספר היה נותן לי תשובה אמינה אז זה גם היה מספיק. אבל כאשר אני צריך את הרב כי אני רוצה להדבק בתלמידי חכמים, כי אני רוצה להדבק בתורתו אז אני צריך באמת את הרב. צורך כזה הוא כבוד יותר לרב מאשר הצורך הראשון. כך אפשר לומר גם בתפילה. כאשר אנו צריכים את הקב ה כדי שיספק את צרכינו זה דומה לצורך הראשון. אבל כאשר אנו מבקשים ברכנו כולנו באור פניך הרי שאנו מבקשים לדבוק בקב ה. אנו צריכים את הקב ה בעצמו ולא את מלוי צרכינו. חילוק זה שנמצא באופן ברור בהבדל בין ברכת רפאינו לברכת רפואה. חילוק זה נמצא באופן עדין יותר גם בין ברכת בונה ירושלים לברכת רצה. לכאורה שניהן עוסקות בבנין ירושלים והחזרת הכבוד. מדוע צריך שתי ברכות. אלא נראה שהמקום הפנימי של האדם שממנו הוא מבקש הוא המהווה את השוני. ברצה אנו מבקשים את הקשר עם הקב ה. ולכן הניסוח רצה ה אלוקינו בעמך ישראל. כמו אשה המבקשת מבעלה שיאהב אותה. אנו מבקשים שיקבל את קורבננו באהבה. אנו מבקשים לא רק שהקב ה ישוב, אלא שעיננו יחזו בכך. יש כאן הבעת רצון אמיתי של קרבה. אני לא מבקש על ירושלים כי זה תפקידי, או בגלל שזה חשוב לעולם. אלא יש כאן רצון פשוט לקרבת אלוקים. כאשר אנו רוצים את קרבת ה זה כבוד ה. אשמח לשמוע תגובה. כי זו שאלה שבאמת הטרידה אותי לא רק כבירור תורני אלא ככוונה פשוטה בתפילה. ולכן חשוב לי כפליים לשמוע תשובה. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "הסבר אפשרי לתשובת האבודרהם"
תשובה: נהנתי מהתשובה. אני חושב שההסבר טוב ואמיתי. לגבי ברכת בונה ירושלים עדין חושבני שהדברים טעונים הסבר, כי קשה לומר שהבקשה על ירושלים באה מרצון להנאה עצמית. ואולי אפשר לומר שמכל מקום יש בה גם צד חומרי יותר של בנין המלכות בעם, ועל גביה בא הצד הרוחני של ירושלים שבברכת רצה, ולכן אף ששתיהן בקשות להגדיל שם שמיים בעולם, השנייה עוסקת בצורה ישירה יותר במטרה הסופית. בכל אופן לגבי הכוונה האישית, בכל מקרה המעלה הגדולה יותר של תפילה היא כשאנו מבקשים בעיקר על כבוד ה', ואפילו בברכת רפאנו וכדו' יש לכוון שתהיה לעם ישראל שלימות בבריאות ובפרנסה כדי שיוכל לעבוד את ה' יותר טוב ללא הפרעות וטרדות, וכן כי כל צער של יהודי הוא גם צער של השכינה, ואנו מתפללים על השכינה. יישר כח וחיילך לאורייתא!
שאלה: אבל כללי בט  באב: הרב שליט"א, בספר יחזקאל מובא שהנביא לא הורשה להתאבל על אשתו כשמתה, ואף הורה לעם:".ועשיתם כאשר עשיתי על שפם לא תעטו, ולחם אנשים לא תאכלו וכו "(כד,כ-כד), ורש"י שם: לא תנהגו אבלות, כי אין מנחמים לכם, שאין בכם אחד שלא יהיה אבל, ואין אבלות אלא במקום מנחמים. א"כ למה אנחנו מתאבלים ומתענים מספר פעמים בשנה על החורבן, הרי כל העם אבל ואין מנחמים! סליחה על ההפרעה.
תשובה: לשואל בפשטות איסור האבל שעליו התנבא יחזקאל, הוראת שעה היה, שיהיה מופת לישראל בעת החורבן. ולדורות (עד בנין הבית במהרה בימינו), אמנם ראוי היה שננהג חומרה יתירה במנהגי האבלות על חורבן בית מקדשנו, אלא שעל כך אמרו ח (בבא בתרא ס ע"ב): "כשחרב הבית בשניה, רבו פרושין בישראל שלא לאכול בשר ושלא לשתות יין. נטפל להן ר' יהושע. אמר להן: בני, בואו ואומר לכם: שלא להתאבל כל עיקר אי אפשר - שכבר נגזרה גזרה, ולהתאבל יותר מדאי אי אפשר - שאין גוזרין גזירה על הצבור אלא אם כן רוב צבור יכולין לעמוד בה. אלא כך אמרו חכמים: סד אדם את ביתו בסיד, ומשייר בו דבר מועט. וכמה? אמר רב יוסף: אמה על אמה. אמר רב חסדא: כנגד הפתח". יתן ה' ונזכה לבנין בית ה' במהרה בימינו. נאמנה
שאלה: לקשקש על שולחן בבית הספר: אני תלמיד בבית ספר, וכמו הרבה תלמידים אנחנו "מקשקשים" בעט או בעיפרון על השלחנות. האם מותר לעשות זאת בעיפרון? ובמקרה שנגרם נזק קבוע למראה השלחן, כגון: ע"י שימוש בעט, כיצד מחשבים את עלותו?
תשובה: אסור מן התורה להזיק על ידי קשקוש על שולחנות בית הספר, במקרה וילד שהגיע לגיל קבלת מצוות גרם נזק קבוע, יש להעריך כמה עולה התיקון של הנזק או בכמה נפחת ערך השולחן בעקבות הקשקוש, (לפי בחירת הניזוק.) כדאי לשוחח על הדבר עם מנהל בית הספר, כיוון שבסמכותו למחול על הנזק, או לקבוע סכום קטן לת הרב מרדכי גרוס.
שאלה: עד כמה זמן להעביר ברכב?: עד כמה זמן,יהיה מותר להעביר ברכב? גם 4 שעות עדיין לא נספור ערלה מחדש? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "המשך -להעביר את העץ ברכב"
תשובה: וברכת ד' כל זמן שזה העברה, אפילו יותר מ 10 שעות. ואם צריך לנסוע מרמת הגולן לאילת, זו העברה ואינה מנתקת. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: מקושש עצים בשבת קודש: "ויניחו אותו במשמר כי לא פורש מה יעשה לו" (במדבר ט"ו ל"ד) קשה: כיצד כתב הבית יוסף (או"ח סימן רס"ג) בשם רבי שרירא גאון ש"אין מכניסין לבית סוהר בשבת וביום טוב, ואם יברח- יברח ואין עלינו כלום", והלא מקרא מלא אומר "ויניחו אותו במשמר", ובמסכת סנהדרין (מא.) שנינו כי היה זה ביום השבת!?
תשובה: זו גזירה מדרבנן (ככל הדינים המובאים במשנה זו בביצה) שמא יבוא לכתוב, ולכן אין קושי מהכתוב בתורה.
שאלה: נישואים שניים: אין לנו כתובה. מה אפשר לעשות ללא כתובה השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "איך עושים נישואים שנייים"
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה, באתר של משרד הדתות רשומים כל הדברים שצריכים להביא לשם רשום לנשואים. htm.שירותי המשרד נישואין מידע אודות תהליך רישום הנישואין פתיחת תיק נישואין ttp:  www.dat.gov.il תפנו לרשם הנשואים במועצה הדתית והוא ידריך אתכם. בהצלחה, הרב חגי בר גיורא
שאלה: המשך לשאלה "תכלת בציצית": אבל התכלת של האדמו"ר מראדזין שדנו בה גדולי ישראל באותה תקופה (ושהופקה מדיונון הרוקחים) נדחתה מכיוון שלא התאימה לכתוב במקורותינו? : הרמב"ם כותב שעל צביעת התכלת ש"שעומדת ביופיה ולא תשתנה" ואילו תכלת ראדזין יורדת בכביסה פשוטה, יש לדיונון גידים ועצמות, בעוד שעל-פי הירושלמי (שבת פרק א) לחלזון לא אמור להיות גדים ועצמות, צבעו כחול כהה מאוד, בעוד לפי הרמב"ם צבע התכלת כ"דמות הרקיע הנראית לעין השמש בטהרו של רקיע", הדיונון אינו חילזון (אין לו קונכייה) ויש על זיהוי הדיונון קושיות רבות. לעומתו, התכלת שאנו עוסקים בה היום (ומופקת מהחילזון ארגמון קהה קוצים) נתגלתה רק לפני כ25 שנה. היא מתאימה לכל הקריטריונים שמופיעים ברמב"ם: צבעה כעין הרקיע בטהרתו, הצביעה מאוד עמידה (לא יורדת אפילו כשמשרים אותה שעות באקונומיקה,),בבבא מציעא כתוב ש"אני הוא שהבחנתי (במצרים) בין טיפה של בכור לטיפה שאינה של בכור, אני הוא שעתיד להפרע מן המטיל קלאילן בכסותו ואומר תכלת הוא", והצבע שמופק מקלא אילן זהה לחלוטין מבחינה כימית לצבע שמופק מהארגמון, מצבורי-קונכיות המנוקבות בדיוק במקום ממנו מופק הצבע - מקום-הבלוטה נתגלו בצפון ארץ ישראל (כיום בינתיים בשליטת לבנון), ואכן מעידה הגמרא כי צידי חלזון היו מסולמה של צור ועד חיפה (שבת כו ע"א)? אשמח אם הרב יוכל להתייחס לזיהוי החדש, שנראה שגדולי ישראל טרם דנו בו. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "תכלת בציצית"
תשובה: גם צורת ההפקה בימינו אינה זהה לזו שהייתה בעבר.
שאלה: צריבת שירים לדיסק בר מצווה: לבני יש ברמצווה בעוד כחודש ורצינו לתת דיסק מזכרת למשתתפים. רצינו לדעת האם מותר לצרוב דיסק של אוסף שירים המורכב מ-15 שירים שונים מלפחות 10 זמרים שונים או שיש בכך בעייה של גזל? אנו יודעים שאסור לצרוב דיסק שלם או אף חלקו אך איננו יודעים האם מותר לעשות מבחר של שירים?
תשובה: מכיוון שמדובר בחלוקה לאחרים ולא לצורך עצמי, נראה לי שאסור. ובכלל, מדוע כל מי שמגיע לשמחה כל שהיא צריך לקבל מתנה? התחרות בנושא זה מקשה יותר על המשפחות שבלאו הכי כורעות תחת הנטל הכבד של רבבות שקלים. מדוע אי אפשר לחזור לשמחה הטבעית שהיתה פעם ללא זלילה מיותרת ורעש מחריש אזנים וללא מזכרות?
שאלה: האם טעיתי בהסבר שלי : לרב רציתי לדעת אם הטעיתי את הבנות אותן אני מלמדת,אני מחנכת כיתה ג ומלמדת את ספר שמות. למדנו על יתרו והסברתי להן שלאחר ששמע יתרו על הניסים שה עשה הוא אמר שעכשיו הוא יודע כי ה הוא גדול מכל האלוקים ואמרתי להן שמזמן הוא עזב את הדרך של העבודה הזרה אבל לאחר שמיעת הניסים הוא נעשה מאמין יותר גדול,כאילו כוונתי היא שלא שלאחר ששמע יתרו על הניסים הוא ייתגיר אלא כבר בפרק ב שמסופר על מדיין שם כתוב על כך שעזב את העבודה זרה. ולכן לאחר שמיעת הניסים נהיה מאמין גדול יותר. האם טעיתי האם עלי לתקן את דברי? במאמר מוסגר אומר כי שאלתי את אחי שהוא בחור ישיבה והוא אמר לי שדברי נכונים וגם שאלתי מורה נוספת בצוות והיא אמרה שהיא בררה את הדברים לפני שגם למדה ואמרו לה שתמיד הוא האמין אך עכשיו נעשה מאמין גדול יותר. במידה ואצטרך לתקן עיזרו לי בבקשה איך לעשות זאת.
תשובה: לשואלת יישר כוחך על ההשקעה בהכנת השיעורים וזהירותך לבל תצא מפיך מכשלה! עיון בדברי ח מראה כי ישנם מדרשים חלוקים בדבר. בגמרא (זבחים קטז ע"א) הלשון היא - ".מה שמועה שמע ובא ונתגייר". לפי זה התגייר לאחר שהגיע. עם זאת מובא במדרש שמואל ב' (יב, ב): מוכתב היה יתרו בית דין הצבאי של עמלק, וכיון שנפל בא ונתגייר". לפי זה יוצא שהתגייר מייד לאחר נפילת עמלק. ומעניין הדבר שרש"י, בהביאו את דברי ח שהזכרנו תחילה השמיט את התיבה "ונתגייר". אולי סבר שאכן התגייר קודם לכן. למעשה, אינך צריכה לתקן, כיון שיש לך על מי לסמוך בדבריך, ואלו ואלו דברי אלקים חיים. נאמנה
שאלה: משיח למעלה ממלאך?: לרב! לגבי הפסוק "הנה ישכיל עבדי ירום ונישא וגבה מאד", אומר המדרש: "זה מלך המשיח. ירום מן אברהם. ונישא ממשה. וגבה ממלאכי-השרת". ועוד נאמר, ש"וגבה מאד" רומז, שהמשיח הוא במדרגה גבוהה יותר גם מאדם הראשון ( מאד אותיות אדם ). לפי מיטב ידיעתי למלאכים אין כלל בחירה חופשית והם מתוכנתים-מראש לשרת את אלוקים. כמובן אדם ללא בחירה חופשית לא ראוי לקבל שכר או עונש.( כי זה לא פייר ) ודרשו ח בתנחומא פסוק זה במלך המשיח, בהיותו למעלה מהאבות, ממלאכי השרת, ממשה, מדוד, מאליהו ומאדם הראשון. ולתוכן שאלתי. אם משיח הוא בדרגה כל כך גבוהה שנקראת " יחידה" והוא מלך האם הוא אחראי על מעשיו? או שהוא מונהג כולו ע"י הבורא.? ובכלל אין הוא יכל לחטוא סתם דוגמה. לבטלה. או בעריות או בכל חטא אחר? אם הוא למעלה ממלאך. אפשר הסבר?
תשובה: לשואל מדרגתו של מלך המשיח, כפי שעולה מן הפסוקים בספר ישעיה (נב, יג) ומדברי ח עליהם, היא אכן גדולה ונוראה. וכבר עמד האלשיך הקדוש (שם) על כך שאין הכוונה שמדרגת המשיח היא מעל אלו המנויים שם בכל, אלא שיש צד באישיותו של מלך המשיח שהוא גבוה מאברהם וכו'. וכבר כתב הרמב"ם (מלכים יא, ד) מהם הסימנים הנדרשים כדי לזהות מיהו מלך המשיח, זו לשונו: "ואם יעמוד מלך מבית דוד הוגה בתורה ועוסק במצוות כדוד אביו, כפי תורה שבכתב ושבעל פה, ויכוף כל ישראל לילך בה ולחזק בדקה, וילחם מלחמות ה', הרי זה בחזקת שהוא משיח, אם עשה והצליח ונצח כל האומות שסביביו ובנה מקדש במקומו וקבץ נדחי ישראל הרי זה משיח בודאי. ואם לא הצליח עד כה או נהרג בידוע שאינו זה שהבטיחה עליו תורה והרי הוא ככל מלכי בית דוד השלמים הכשרים שמתו". נאמנה
שאלה: עצת יתרו: כאשר יתרו מציע למשה לבחור שופטים הוא מציע לו שיבחר שופטים אנשי חייל ויראי ה ואנשי אמת ושונאי בצע, מדוע כשמשה מסכים להצעה הוא בוחר רק אנשי חייל? 2.באיזה נושאים שפט משה את העם? 3.למה יתרו היה צריך להציע למשה למנות שופטים מה לא ידע להבין זאת לבד? 4.האם בכל שופט היה צריך את כל התכונות שיתרו אמר או שהיה צריך להיות בשופט לפחות תכונה אחת מתוך הרשימה? 5.לפי הפשט משה שפט לבד ומה לגבי הדרש?(לפני עיצת יתרו) 6.האם העם בא למשה כדי לדעת מה נפסק במחלוקת או גם מגיע כדי ללמוד ממשה את מצוות ה גם אם אין לו איזה מחלוקת מהי התוכחה של יתרו כלפי משה האם למה אתה שופט בעצמך את העם או שישנה תוכחה נוספת?
תשובה: לשואל לשאלות אלו ניתנו תשובות שונות במפרשים, ומן הראוי לעיין בדבריהם. אשיב בקצרה לפי הסדר: שאלה 1: לשאלה זו נדרשו ח (פסיקתא זוטרתא יתרו יח, כה) והשיבו: "ויבחר משה אנשי חיל - קיצר בענין ואמר אנשי חיל, אנשי חיל בממון, אנשי חיל ביראה, אנשי חיל במצות". לאמור: לא שינה משה מעצת חותנו, אלא קיצר הכתוב בדבר וכלל המידות כולם ב'אנשי חיל'. (ראה גם דברי ראב"ע וחזקוני שמות יח, כה) לפי מדרש אחר (מדרש אגדה יתרו יח, כה) הסיבה לכך היא שמשה לא מצא שלוש מידות אלו ועל כן הסתפק ב'אנשי חיל'. בדרך זו מבאר גם הספורנו (שמות יח, כה). שאלה 2: לפי רמב"ן (שמות יח, טו) באו אל משה כדי שיתפלל על חוליהם (ראה בראשית כה, כב ומלכים ב' ח, ח), כדי להודיעו מה שאבד להם (ראה שמואל א' ט, ט), כדי לשפוט אותם וכן כדי להודיע להם את חוקי ה' ואת תורותיו. וראה "העמק דבר" שם. (יצויין כי התשובה לשאלה זו כפופה גם לשאלת הזמן בו אירע המעשה   לפני מתן תורה או אחרי, ונחלקו המפרשים בדבר). שאלה 3: אכן העלימה ההשגחה מעיני משה רבנו עצה זו, כדי לזכות את יתרו בדבר, וכך אמרו ח (ספרי בהעלותך עח): "ולמה נתעלם מעיני משה? לתלות זכות בזכאי, כדי שיתלה הדבר ביתרו". שאלה 4: מפשוטו של מקרא נראה שדרש המצאותן של כל התכונות. וראה מה שכתבנו בתשובה לשאלה 1. שאלה 5: רש"י (שמות יח, יח) מביא דברי ח שמשה רבנו לא שפט לבדו אלא עם אהרן וחור ושבעים הזקנים (ועדיין העומס היה רב). שאלה 6: ראה מה שכתבנו בתשובה לשאלה 2. ובאשר לתוכחת יתרו, מלשון הפסוק קשה להכריע מה היתה שאלת יתרו, ושתי הבנות אפשריות: (א) מדוע רק אתה יושב, ואילו הם עומדים? (ב) מדוע רק אתה יושב, ואין שופטים נוספים יושבים? מפסוק יג (בפרק יח) משתמע שיתרו דואג לעם העומד לפני משה "מן הבקר עד הערב" (וכך פירשו רשב"ם, ראב"ע ורמב"ן). ומפסוק יח משמע שיתרו גם דואג לחתנו - "נבל תבל גם אתה" וכך נשמע גם מלשון "והקל מעליך" שבפסוק כב. ואילו לפי רש"י (בפסוק יג ד"ה וישב משה וגו' ויעמד העם) - "יושב כמלך וכולם עומדים. שהיה מזלזל בכבודם של ישראל" - לא הטורח אלא הזלזול הזה הדאיג את יתרו דומה שרש"י לא פירש כשאר המפרשים משום שבהמשך פירש "מן הבקר עד הערב" לא כמשמעו, אלא שהתורה החשיבה דינו כאילו עוסק בתורה כל היום. נאמנה
שאלה: ארוחה בשבת בבוקר לפני קידוש: האם אישה שלא מתפללת בבוקר שבת יכולה לאכול (עוגיה פרוסת עוגה) ולשתות קפה לפני הקידוש? (אני נוהגת על פי מנהגי אשכנז) בברכת שבוע טוב ו
תשובה: אישה שאינה מתפללת שחרית, אלא מסתפקת בברכות השחר וכד', חייבת בקידוש לפני ששותה או אוכלת. בשעת הצורך, כגון אישה חלשה שקשה לה לחכות לבעלה ואינה יכולה לקדש בעצמה יכולה לשתות, ואם יש צורך אף לאכול, לפני הקידוש. אמנם, קידוש הבוקר פשוט מאוד לעשותו: אמירת הפסוקים וברכת בורא פרי הגפן כמובא בסידורים, ושתיית רביעית יין או מיץ ענבים  כ85 סמ"ק  ולכן איני רואה כמעט אפשרות שאישה אינה יכולה לקדש לעצמה, אא"כ מדובר בחולה, יולדת וכד' שאינה יכולה לשתות יין או אולי אישה בדיאטה חריפה שמתנזרת לגמרי מיין ומיץ ענבים.
שאלה: לברך על ריח נרגילה: למי שנהנה מהריח כשמעשנים את החשיש בנרגילה, יש ענין על המוגמר? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "חשיש רפואי"
תשובה: וברכת ד' א. יש לדווח לשלטונות החוק על כל מעשה לא חוקי. ב. אין לברך על העשן אפילו אם נעשה בהיתר. ג. ריח שמברכים עליו הוא רק אם נועד להריח, אבל כאן שנועד לעישון אין מברכים על הריח. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: לכב אבא עם בעיית כעס: קצת רקע: אבא שלי הוא אדם כעסן ממש. הוא כבר בן 60. הוא מודע לבעיית הכעס שלו אבל הוא לא עושה כלום לטפל בה. הוא אדם דתי. העניין הוא שכל פעם כשהוא צועק על אמא שלי או עליי או על אחי אני מפתח רגשות טינה אליו, וכמובן שמפאת כיבוד אסור לי לריב ולהתווכח איתו על זה. ניסינו המשפחה לדבר איתו בצורה יפה אבל ללא הועיל. אז שאלותיי הן: 1. האם חובה עליי לאהוב את אבא שלי מהתורה? האם זה ר להתנהג כמוני? 2. האם לדבר עם אמא שלי על אבא שלי דברים רעים זה בתקן לשון הרע? 3. איך התורה רוצה שנתנהג אם כל פעם נבליג ונתגבר על הצורך להוציא הכל ולכעוס על אבא, הרי זה לא בריא לשמור בפנים ואני מפחד שבסוף אני אשתגע ואתפוצץ.
תשובה: : אין בתורה חיוב לאהוב את האבא. יש מצווה לכבד את האבא. המהר"ל כותב שלא רק שאין מצווה לאהוב את האבא אלא מערכת יחסים של אהבה לא מתאימה בין הבן לאב. אהבה היא מחברת מקרבת ומחשיבה את הבן כאחד עם האבא וזו לא כוונת התורה.  המהר"ל בנתיב אהבת ה' דן הכיצד אפשר לאהוב את ה'  החיוב הוא לכבד את האבא. במקרה שלך היתי אומר שעיקר עבודתך היא להתרחק נפשית מלהיות אחראי על אביך או על מעשיו. בזמן שאבא כועס עליך אתה יכול לומר לו : "אבא קשה לי שאתה כועס עלי וזה מרחיק אותך ממני". אתה לא צריך להתחצף לאביך או לנסות לשנות אותו. נראה שהוא לא חושב שהוא ר בכעסו, אז תנסה מתוך התרחקות מתלות בו לרחם עליו במקום לכעוס. גם הצורך לגונ על אימך לא יבוא דרך נקיטת עמדה בפני אביך כנגדו. כל דיבור עם אמך בכדי לבטא את הקושי שלכם בקשר עם אבא אין בכך לשון הרע. זהו דיבור לתועלת. הדרך שלא להתפוצץ מכעס על אבא לא יעשה על ידי כעסים גלויים אליו אלא בדרך של התרחקות ודיבור לא עם אבבא אלא עם אחרים בכדי לקבל את הדברים בפרופורציה.
שאלה: למה לחכות לגאולה?: לא רוצה להפריע, אבל שאלה זו מציקה לי. כידוע, בבוא הגאולה הקב"ה ישחט את יצה"ר, ואם אין יצה"ר אין לנו איך עוד לעלות ברוחניות, אז א"כ למה לי לרצות את הגאולה? אני מבין אם צדיקי הדור ירצו, שהרי אתם ברמה גבוהה, אבל אני בן 14 וקשה להגיע למקסימום שהייתי יכול להגיע, בגיל כה צעיר! ויישר כוחכם.
תשובה: : אתה נער חכם בשאלתך. אולם צריך לזכור שהעולם לא מתנהל לפי צורך של אדם פרטי. העולם מתנהל לפי התפתחות הדורות. העולם הולך ומתעלה. אתה לא צריך לדאוג על החלק שלך בחיים הרוחניים. כשיבוא המשיח כולם ירויחו גם אתה.
שאלה: ניהול משפט בי"ז בתמוז: תבעתי אדם בבית משפט לתביעות קטנות. מסתבר שמועד הדיון, אשר נקבע ע"י מזכירות בית המשפט, יוצא בצום י"ז בתמוז. האם יש בעיה עם המועד?
תשובה: לא, אלא שלא נוח.
שאלה: לפנות לאדדם עם כוחות לצורך הדרכה: הרב, אבקש להתייחס לדבריך בחלק האחרון של התשובה. הרב כתב שיש עניין של תמים תהיה עם ה אלוהיך וכו. מלימודי בהקדמות הרמב"ם למשנה עם ביאור הרב שילת אני למדתי שדווקא המצב האידיאלי והבריא ביותר זה כשיש נביא באומה שמוסר את דבר ה וגם מנחה כל אדם באשר הוא לפי טבעו כיצד ינהג ומה יעשה, ואילו כשאין נביא באומה זה דבר חסר, לא טבעי. להבדיל מנביא, בהקשר לכך שהרב בן ארצי או כל רב אחר (שמוחזק כרב) עוזר לאנשים ומדריך אותם בחייהם, האם אין זה דבר מבורך ואפילו מצב לכתחילה שיפנו אליו? ושבוע טוב השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "קריאה בקפה וניר בן ארצי"
תשובה: : בעניני יראת שמים אנו לא מאמינים בקיצורי דרך. מה שאדם לא עושה בעמל ועבודה יומיומית אין בו ערך רב. ההליכה לתלמיד חכם כדי שיתן עיצה מוזכרת במשנה. "נהנים ממנו עיצה ותושיה" כך נאמר על מי שזוכה ללמוד תורה לשמה. אולם הכוונה היא שחלק מן הלימוד מהתלמיד חכם נוגע לא רק ללמוד הלכות אלא לימוד הנהגה ועיצה בעבודת ה'. ודאי שאם רב מכיר באופן אישי את האדם יכול לייעץ לו כיצד להתקדם במה שמתאים לנפשו. אולם גם לאחר יעוץ של תלמיד חכם עיקר ההצלחה תלויה בעבודה היום יומית של האדם.
שאלה: החזרי נסיעות: אני מתנדבת בשירות לאומי, ומגיעים לי החזרים על הנסיעות למקום השירות ובחזרה. בגלל שאני מתנדבת בתוך העיר המדיניות של מקום השירות היא לתת החזר בשווי העלות של כרטיס חופשי חודשי. בזכות זה שעכשיו קיץ אני משתדלת לחזור ברגל הביתה (זה מרחק אפשרי אבל לא מרחק שמקום השירות יכול לצפות ממני לעשות כל יום), יוצא שאני לא מנצלת את החופשי חודשי לגמרי (זה משתלם רק אם נוסעים פעמיים ביום כל יום או יותר). האם זה ר שאני לא אקנה חופשי חודשי ואת החיסכון מההליכות שלי אשמור לעצמי? האם אני מחויבת להודיע להם? מראש ושבוע נעים!
תשובה: מבחינה הלכתית ישנו הבדל בין התחייבות שאדם מתחייב לתת למישהו דבר  סכום קבוע לבן אדם שמתחייב לתת החזר של הוצאות. ההתחייבות הקבועה אינה תלויה בהוצאה כל שהיא של נשוא ההתחייבות (המקבל) ואילו ההתחייבות להחזר הוצאות תלויה בכך שהמקבל אותה, אכן הוציא קודם לכן את ההוצאות המסוכמות, שבגינם ניתן ההחזר. בנידון שאלתך, יש לשאול האם החזרי הנסיעות שמקבלת בת השירות הלאומי הם החזרי הוצאות או שמא הם ת לא תלוי הוצאה והרי הוא כסוג של משכורת. לאחר בירור בהנהלת האגודה לשירות לאומי, נמצא שיש הבדל בין החזרי הוצאות אוכל לבין הוצאות נסיעות. החזרי הוצאות האוכל אינם תלויי הוצאות וניתנות לבת השירות אפילו אם היא לא תשתמש בהם להוצאות המזון. אמנם החזרי הוצאות הנסיעה מוגדרות על ידי האגודה כתלויי הוצאה, ובת השירות מתבקשת להצהיר פעמיים בשנה על הוצאותיה לצורך נסיעות. אמנם - אין הם מקפידים על כך שבאופן לא קבוע תסעי בטרמפ או תלכי ברגל, אבל אם באופן קבוע אינך משתמשת בתחבורה הציבורית -אינך זכאית להחזר הוצאות נסיעה. לסיכום - בת שירות שאינה משתמשת באופן קבוע בתחבורה ציבורית- אינה זכאית להחזר הוצאות נסיעה.
שאלה: שטיפת כרוב חסלט: האם יש אפשרות לשטוף כרוב בקערה אחרי שנחתך או שקודם צריך לשטוף כל עלה בנפרד ואז לחתוך?
תשובה: וברכת ד' אם העלים נפרדים, אפשר אחר חיתוך. אם העלים לא נפרדים זה מזה, יש להפרידם כיוון שלפעמים יש זבובים שבין העלים. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: לימוד אחרי שיחרור מהצבא: אני עומד להשתחרר מהצבא בקרוב בע ה. בצבא מאוד התחזקתי ואני רוצה כרגע לדעת מה האפשרויות שלי להשתלב במסגרת דתית לאחר הצבא? אני לא בקיא בדברים.
תשובה: ברכה והצלחה לרגל שחרורך מצה"ל רצונך ללמוד הינה החלטה חשובה ביותר יש לך אפשרות ללמוד במכון מאיר בירושלים. שם תמצא בוודאי מסגרת מתאימה ותומכת. אפשרות שניה לפנות לרב תורג'מן בדימונה שיכוון אותך יש כיום המון מסגרות
שאלה: האם גם מיון מותר?: השואל הנכבד שאל 2 שאלות: א. האם מותר לאסוף. ב.האם מותר למיין (כלומר, שיש כמה סוגי חומשים, ואפשר להכניסם למדף אחד בלי מיון, ולעומת זאת אפשר גם למיינם ולהכניסם כל אחד למדף נפרד) מתשובת הרב שהשיב על שני השאלות הנ"ל שמותר, משמע שמותר גם למיין ולא רק לאסוף. ושאלתי: האם אין במיון הספרים בעיה של בורר (יעויין שש"כ, פ"ג סכ"א, וראיתי גם זקני וגדולי הפוסקים שאסרו זאת)? יישר כוח השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "איסוף חומשים בשבת בבית הכנסת"
תשובה: לא התייחסתי למיון אלא לסידור הספרים. אפשר לאסוף את הספרים ולהניחם כל אחד במקומו. זו לא בררה.
שאלה: הרבנות לכשרות ארצית מהדרין: בשופרסל שברחוב כנפי נשרים בירושלים הופיעו מוצרי בשר עוף מחברת עוף עוז שבאזור תעשיה שגב (איזור בדואי) עם חותמת כשרות הרבנות לכשרות ארצית מהדרין. ניסיתי לחקור את טיב ההכשר אך לא זכיתי לתשובה מספקת משום גורם (ממחלקת הונאת כשרות הרבנות הראשית אף לא הגיבו.) מאחר וכל יום מאות אנשים קונים במקום - אם לא יותר - יש חשיבות רבה לדבר והבילבול בתשובות האינטרנט גדול. גם תשובתכם לשאלה דומה היא מלפני עשור כך שאשמח מאוד לקבל תשובה מעדכנת יותר ואם תראו לנכון לפרסם תשובתכם לאור החשיבות אשמח מאוד. בכבוד רב,
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה, בעלות המשחטה היא של יהודים. השחיטה שם בכשרות טובה. הרב חגי בר גיורא
שאלה: תלוש משכורת שגוי: לכבוד הרב, עם קבלת תלוש השכר של מאי, שמתי לב שמאז ינואר יש טעות בתלוש שלי: התלוש מורכב משכר בסיס תוספת עבור שעות נוספות הורדה עבור שעות חסרות. שכר הבסיס תקין אולם את השעות הנוספות והחסרות חישבו בתעריף גבוה יותר, כך שמצד אחד ירד לי יותר על שעות שהחסרתי, אך מצד שני גם שילמו לי יותר על שעות שהוספתי. בחישוב הכולל יוצא שקיבלתי יותר ממה שמגיע לי. שאלתי היא האם עלי לדווח על כך למעסיק או להתייחס לזה כאל "מתנת שמים", שכנראה משמים רצו שאקבל את הסכום הנוסף ועשו זאת בדרך הזו?
תשובה: לשואלת בדבר משכורת שאינה מדוייקת: ראשית, טוב את עושה לבדוק את תלושי המשכורת ולוודא שאין בהם טעות כל-שהיא. בדיקה כזו נצרכת על-פי הדין מאחר ופעמים לא מבוטלות מצוי שנעשתה טעות בחישובים השונים, ובלא בירור נכון יוצא אחד הצדדים נפסד מממון שמגיע לו. אין חילוק בזה בין עבודה בין אנשים פרטיים או עם גופים כלליים כגון מוסדות כאלה ואחרים. 'מתנת שמיים' היא דבר שמגיע ישירות מן השמיים  לדוגמא: אם ירד בשר מן השמים ויגיע לביתך יהיה זה בגדר 'מתנת שמים' שמותר באכילה כדברי הגמרא. אמנם כל עוד גורמים אנושיים מעורבים בפרשה, אין זו 'מתנה' אלא 'תקלה'. ותקלה לעולם חוזרת. על-כן יש לוודא את המעסיק על טעותו, "ונאמן הוא בעל מלאכתך שישלם שכר פעולתך" (פרקי אבות). הרב נריה אברהמי
שאלה: צימר עם בריכה בשבת: אנחנו זוג טרי והזמנו צימר ומשלמים מראש עליו ועל כל ההטבות. נאמר לנו שיש בריכה עם מציל הפתוחה בשבת ובכל מקרה יש עוד רוחצים שבאים בשבת. האם מותר ללכת לבריכה ביום שבת עצמו? (האם יש קשר לזמן הת,מקדמה וכדומה) השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "הלכות בריכה הפתוחה בשבת"
תשובה: רחצה בשבת אסורה. גם ביום חול רחצה מותרת רק נפרדת.