LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: ת נזק על העובד או על המעביד: אני מדריך בישיבה תיכונית ונשלחתי ע"י הישיבה לעשות הכנה לטיול בצפון. השכרנו רכב מחברה ונסענו בו לבדוק מקומות לטיול לינה. בדרך נסענו בשבילי עפר רבים ובאחד השבילים (תו"כ נסיעה נורמלית) פגעתי באבן והיא הזיקה לאוטו. חברת ההשכרה חייבה אותי (אני שכרתי) בסכום של 1000 ש"ח. מי החייב בת אני או הישיבה ששלחה אותי?
תשובה: הנך מוגדר כשומר שכר על הרכב, והנזק שנגרם לאוטו אינו אונס או מחמת המלאכה, שהרי היה עליך לנהוג במשנה זהירות בנסיעה בשביל עפר שבו האבנים מצויות, ולכן אתה חייב על הנזק. הרב ישראל מנחם גנץ
שאלה: צורת לוחות הברית: מהי צורת לוחות הברית? ומה הן המחלוקות בעניין?
תשובה: על פי ח הם היו מרובעות, ולא כמו שמציירים אותם היום עם עיגול בקצה. הם היו ששה טפחים על ששה טפחים ולא דבר דק. הם היו גושים גדולים של אבן כקוביה. הציור שמציירים היום הוא לא לפי ח.
שאלה: איסור שמיעת שיר: ישנו שיר שנכתב ע"י "רב" שמלמד קבלה לא בדרך הנכונה והכשרה, האם יש בעיה לשמוע שיר זה, ועוד שהשיר מבוסס על דברים מהקבלה?
תשובה: איני יודע באיזה שיר מדובר ובאיזה רב מדובר, אך אם באמת כפי שאתה כתבת בשאלתך, לעניות דעתי טוב להמנע מלשמוע שיר זה המבוסס על דברים מהקבלה ויתכן לא בצורה הנכונה.
שאלה: מצוות מעקה בגג בית כנסת: גם על גגות בתי-כנסת עולים מידי פעם אנשים. אין חיוב לשים מעקה על גג בית הכנסת וכך למנוע את נפילתם, מדוע?
תשובה: מכיוון שהגג לא עשוי לשימוש קבוע, אלא רק עולים לפעמים לתקן, לא צריך לשים מעקה. במקום שמיועד לשימוש כתוב "לא תשים דמים בביתך" אבל פה שרק עולים עם סולם לפעמים לצורך זיפות וניקוי לא שייך "לא תשים דמים בביתך".
שאלה: חישוב שתילת עץ לשנות עורלה : מתי לשתול עץ כדי שהשנה תיספר לחישוב עורלה?
תשובה: השותל חשוף שורש ישתול עד ט"ו באב, ואז ברור ששנת תש"ע עולה לו כשנה. אם נוטע בגוש, הדבר צריך ברור כיצד היה הגוש וחורו, האם עמד על אדמה או מנות? בכל אופן, אפשר בודאי לטעת עץ בגוש עד כ"ט אב תש"ע. ולהחשיב את שנת תש"ע כשנה ראשונה. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: מיקום המזוזה בדלת הכניסה הראשית לבית: האם המזוזה חייבת להיות מותקנת על משקוף דלת הכניסה או ניתן למקמה על הקיר הצמוד לדלת במקביל לדלת? מה המיקום המועדף מזרח, מערב וכו' או לפי כיוון פתיחת הדלת? על המזוזה להיות מוטית לכיוון פנים חוץ הבית או שהעיקר שיש מזוזה וכל היתר לא חשוב?
תשובה: את המזוזה יש לשים על המשקוף בצד ימין של הנכנס לבית מבחוץ. הגובה בו שמים את המזוזה הוא מתחילת השליש העליון של המשקוף ועד למרחק של כ-10 סנטימטר מסוף המשקוף. הספרדים שמים את המזוזה במצב מאונך ואילו האשכנזים מטים אותה כך שראש האלכסון כלפי פנים.
שאלה: הריגת שבעה עממים: נשאלתי ע"י אדם שאינו שומר תורה ומצוות, איך ייתכן שהתורה מצווה להרוג נשים וטף (7 עממים ועמלק). ניסיתי להסביר שהתורה ראתה שבעמלק ושות אין שום נקודה טובה שכדאי להשאירה בעולם. בכל זאת הרגשתי שקשה מאד להסביר איך התורה מצוה להרוג תינוקות, איך ניתן להסביר זאת בכל זאת?
תשובה: ספר החינוך והרמב"ם כותבים לגבי מצוות הריגת 7 עממים שנאמר בהם "לא תחיה כל נשמה", שהם היו מקור עבודה זרה וכל הרשעות בעולם, והרי זה כמו שאדם הולך לחסל מאורת נחשים, שהוא הורג גם את הנחשים הקטנים למרות שאינם מזיקים עדיין כי הם מזיקים בפוטנציאל. ביעור הרשעות בעולם היא רחמנות על האנשים הטובים. הגמרא במסכת יומא אומרת על הפסוק "וירב בנחל" כששאול הלך לקיים את מצוות שמואל ולהחרים את עמלק, והיו שאמרו לו "אם גדולים חטאו, קטנים מה חטאו, בהמה מה חטאה וכו'". הם העלו טענות של רחמנות במקום הלא נכון. יצתה שם בת קול ואמרה "אל תהי צדיק הרבה". אם הקב"ה מצווה לעשות את זה סימן שזו טובת כל האנשים הישרים. ואמנם גם בשבעת עממים התורה מצווה לקרוא להם ל ואם היו חוזרים בהם ומקבלים את התנאים שלנו (ביעור עבודה זרה וכל שיטה כדאית לה) היו ניצלים. אך היות והמשיכו באמונתם והתנהגותם ציוותה התורה לבער את כל הרשעות למען טובת האנושות. ואם לא מבערים את הרשעות ומרחמים לא במקום הנכון סובלים בסוף. וכן רואים שבמקומות שהצבא ריחם על מחבלים ומפגעים, אחרי כן הם ירו בהם. ושם צריך ללכת במידת הדין, כי מצינו במדרש "כל שמרחם על אכזרים סופו שמתאכזר על הצדיקים". ומביאים ראיה משאול שריחם על אגג, ולבסוף הרג את כל נוב עיר הכהנים בגלל שנתנו לדוד לאכול קצת כשברח. ברחמנות צריך לבדוק מה דין התורה, אם פה צריך לרחם או לא. יש שבאים לרחם על "הפלסטינאים המסכנים", כביכול הם המסכנים ולא המתיישבים שסופגים כבר שנים יריות, פיגועים, ידויי אבנים ועוד התנכלויות. כבר ראינו לפני כמה שנים ששרת החינוך אמרה ש"הכיבוש משחית". ואני גם מסכים לדבר, ואכן כשאנגליה כבשה את הודו וקולוניות אחרות זה היה משחית, כי מה יש להם לחפש שם?! אבל אצלנו זה לא כיבוש. אצלנו מדובר בשחרור ארצנו מהגלזנים שפלשו אליה בזמן שלא היינו בה. ומי שעושה את הדבר הנכון לא יאונה לו כל רע. כמו שמצינו בעיר הנידחת שכתוב אחריה "ונתן לך רחמים וריחמך", וביארו המפרשים שזה לא ישאיר משקעים שליליים אם אדם עושה לשם שמים למען בעור הרשעות. וכן אצל פנחס שהרג את זמרי ובת מלך מדין ובזכות זה נתמנה להיות כהן גדול, למרות שיש הלכה שכהן שהרג את הנפש אפילו בשוגג לא ישא את כפיו. אבל פה שהיה דבר מצווה "שומר מצווה לא ידע דבר רע". וכידוע הכהן הגדול הוא סמל המוסר "כי שפתי כהן ישמרו דעת ותורה יבקשו מפיהו", וגם הוא כשנאלץ לחסל את הרשע קם בראש. זכורני שאחרי מלחמת לבנון הראשונה היה סימפוזיון על מוסר ומלחמה, ונשאלה שם שאלה בידי אחד המפקדים על כהן שהרג את הנפש באחד הקרבות שם, אם מותר לו לשאת את כפיו, ואמרתי לו שפשוט שמה שההלכה דיברה זה לא בעושה מצווה, שהציל את עצמו ואת כל החיילים לידו והישובים באיזור. לסיכום: ביעור הרשעות הוא הרחמים, ואין להפעיל רחמים במקום לא נכון. לא הפן הרגשי הקטן ילמד אותנו מה זה רחמים אלא התורה מלמדת אותם איך לא לעוות את המוסר ברחמים שלא במקום הנכון.
שאלה: כיסוי ראש לאחר חדר הייחוד: ראיתי באחת התשובות של הרב "שאין חובת כיסוי בערב החתונה אלא רק למחרת. עם זאת, תשארי עם ההינומה על ראשך כל הערב חוץ מבשעת הריקודים עם הבנות." ושאלתי היא מדוע? הרי היא התחתנה ונכנסה תחת החופה (או החופה ממש או החדר ייחוד), ואם נאמר שהחופה ממש היא רק המעשה בלילה, אז מדוע אפשר לומר שבע ברכות בסוף החתונה כאילו הם כבר נשואים?
תשובה: לדבריך, עליה לכסות את ראשה עוד לפני החופה. כי מיד עם הקידושין, הנערכים מתחת לחופה, היא גם נישאת. היחוד הוא רק חומרא ועיקר הנישואין נעשים ע"י החופה.
שאלה: המתנה בין בשר לחלב בטעימה בלבד: אישתי בקשה שאני אטעם מהמרק (בשרי), טעמתי רק את הרוטב ללא בשר. כמה זמן צריך לחכות? (זה כמו לאכול או שיש הגדרות אחרות?)
תשובה: לפי שיטת מרן המחבר, אדם שאכל מרק בלי בשר אינו צריך להמתין שש שעות. ולפי שיטת הרמ"א, צריך להמתין שש שעות. דומני שהבן איש חי מחמיר גם ליהודי ספרד כרמ"א בזה אבל שאר העדות של יהודי ספרד הנמשכות אחר מרן המחבר ולא קיבלו את חומרת הבן איש חי אינם צריכים להמתין כלל אחרי מרק בשרי. טעימה בלי לבלוע היא שום דבר לכל השיטות.
שאלה: האם הבורא אוהב אותי?: מה אני אגיד לך הנושא הזה קצת מפריע לי, האם הבורא אוהב אותי? כתוב בתורה ואהבת לבורא בכל לבבך. אבל לא כתוב שהבורא אוהב!. בחכמת הקבלה כתוב שבעולם אין סוף יש מחשבת הבריאה להטיב לנבראיו והוא משפיע ומשפיע מאורו אבל זה מבחינת מעשה - אבל איפה האהבה - כל פעם הוא משפיע לי אור ותענוג אבל אף פעם לא אמר לי מיכאל אני אוהב אותך. זה מוזר - וגם כן כל העניין הזה של לעשות מצוות לא כל-כך אהבתי - חיפשתי לא לעשות אלא לאהוב! אז האם הבורא אוהב אותנו?
תשובה: הבורא אוהב את בריותיו, שהרי הוא ברא אותם כדי להיטיב להם, וב ה שאתה מקבל מד' יש בזה גילוי של אהבה. ונמצא שכל רגע מהחיים שהקב"ה מחייה ומשפיע טוב מתגלית אהבתו לבריותיו.
שאלה: שבת חתן בספירת העומר: אנחנו בע"ה מתחתנים ב-א בסיוון, ומעוניינים לדעת, האם ניתן לערוך שבת חתן בשבוע לפני? מפני שכאמור מדובר בספירת העומר.
תשובה: לאחר ל"ג בעומר מפסיקים את דיני האבלות, כמו כן, בשבת אין אבלות, ולכן אין מניעה לחערוך שבת חתן. מזל טוב ושתזכו להקים בניין עדי עד. הרב בנימין במברגר
שאלה: חשש לנישואים בשגגה: המקרה: ביקשו ממישהי ברחוב להצטלם לקטע וידאו שבו בחור מציע נישואים לבחורה והיא צריכה להסכים. בפועל מה שקרה - הבחור: "התנשאי לי", הבחורה:"כן" (זה היה באנגלית). וקיבלה ממנו פרח. (במתנה - לקחה את הפרח איתה). לעניין היה עד הצלם ואולי עוברי אורח מהרחוב. כמובן שהבחורה לא התכוונה לדבריה וסביר להניח שגם הבחור. האם יש ספק אם חלו כאן נישואין? (המקרה הוא מקרה אמיתי).
תשובה: שאלך רחבה יותר, האם שחקן שמקדש שחקנית בהצגה, האם היא מקודשת? אם ברור שהמדובר בהצגה גרידא ואין בין שניהם קשר מלבד המשחק, השחקנית אינה מקודשת. צריך לבדוק אם המקרה שלך דומה.
שאלה: מקורותיו של האימון האישי: לאחרונה מתקיימות סדנאות של אימון אישי (קואוצ ינג), בנושאי עבודה ולימודים, כלכלת הבית, חיי משפחה וכן עבודת הפרט על עצמו. מדובר בתופעה ההולכת ומתרחבת. 1) מה דעת הרב על התופעה? מהן הסיבות שאנשים בתקופה הזו מחפשים את האימון האישי? 2) האם כדאי לקחת משם דברים וללמוד, כי אולי זה מבוסס על פסיכולוגיה ומדעי הרוח מבית היוצר של חוקרים גויים? האם לא כל ההדרכות והעצות המועברות בקורסים הללו מופיעות כבר בתורה ובדברי ח וגדולי ישראל?
תשובה: כל דבר שלא נוגע לאמונות ודעות אלא לחכמת חיים ולדרך ארץ ניתן ללמוד מהגויים. נכון שגם בתורה יש הרבה עושר ודרכים לתיקון דרך ארץ אולם יש לפעמים גם דברים נבונים אצל חכמת הגויים. אין בכך פסול. שמעתי שהרב יהושע שפירא אימץ את השיטה הזאת ונתן לה נופך משלו עם לבוש יהודי אמוני.
שאלה: נתינת מעשר למשכורת הבאה: האם לפי הספרדים אפשר לתת מעשר רטרואקטיבית? השבוע העברתי כסף לתרומה יום לפני שקיבלתי משכורת והיה בדעתי שזה מן המעשר לחודש הבא, נהגתי נכון?
תשובה: לא היית חייב לעשות כן, אבל אכן נפטרת לחודש הבא.
שאלה: אכילת חתיכה קטנה של בשר בטעות: שמעתי בעברי, שאם הכנסתי לפה שלי חתיכת בשר קטנה בטעות (שמעתי שזה ענין של כמות), ובלעתי אותה כמובן, ונזכרתי שאני אוכלת חלב, האם יש מושג או כזה שאם אני שוטפת את הפה אני יכולה לאכול חלב?
תשובה: אדם שאכל בשר אפילו בכמות קטנה ואפילו שאכל בטעות חייב להמתין שש שעות.
שאלה: כמי פוסקים בהלכות של האשה: שמעתי שבהלכות שנוגעות לאשה, הולכים לפי מה שאמה נהגה. אמא של אשתי מדריכת כלות, ומלמדת לפי הרבנים המקלים יותר. אני נוהג על פי רבותי לעיתים רבות כדעות מחמירות יותר. לעיתים רבות ההלכות שאני רוצה לנהוג גורמות לאשתי צער כי היא מרגישה בהם ריחוק קשה ומיותר. למשל בדיני העברה מיד ליד בציבור ועוד דוגמאות. כמי לנהוג?
תשובה: כלל בידינו, בספק של תורה לחומרא ובדרבנן לקולא. ועשית כחוכמתך היכן לסמוך על המקילים משום בית והיכן להחמיר.
שאלה: תכנון ניתוח קיסרי: עלינו לקבוע מראש ניתוח קיסרי (תאומים, בנים). האם ניתן לקבוע ניתוח ליום ג ט ניסן בידיעה שאף אם אפשר יהיה מצד אחד (או שני) הילודים לעשות ברית, לא יהיה ניתן לקיימה ביום השמיני בגלל שהוא יו"ט? האם במקרה כזה ניתן לתכנן ניתוח ליום ד או ה לפני שבת הגדול, או ליום א או ב (י"ג, י"ד ניסן)?
תשובה: מצוות ביום השמיני עדיפה. ואם אתם נוהגים כמרן המחבר, אין גם לקבוע ניתוח מוזמן ביום ה לפני שבת והוא הדין יומיים לפני יו"ט. העיקר שיהיה בשעה טובה.
שאלה: פרקי התהילים באזכרת שלושים: אמי נפטרה בח בשבט ונקברה בט בשבט. מתי יוצא השלושים? ידוע לי שנהוג לקרוא פסוקים שונים לפי האותיות השם. לאמי קראו מירה צ רנין. האם תוכלו לאמר לי מהם הפסוקים ופרקי התהילים שצריך לאמר?
תשובה: תאריך השלושים נקבע על פי יום הקבורה ולכן הוא ביום שני, ח' באדר. כשעולים לקבר נהוג לקרוא את פרקי התהילים: ל"ג, ט"ז, י"ז, ע"ב, צ"א, ק"ד, ק"ל. לאחר מכן קוראים במזמור קי"ט (המחולק לפי האותיות) את אותיות שם הנפטר ואותיות "נשמה".
שאלה: שקר על חטא: אם לא שמרתי נגיעה, ועשיתי על כך תשובה שלימה. האם כששואלים אותי אם שמרתי נגיעה מותר לי להגיד שכן, האם התשובה מחקה כליל את העבירה כאילו היא לא היתה?
תשובה: אם לא נעים לענות אז תתחמק, אבל לא לשקר.
שאלה: מחילת כסף על ידי האישה: האם כל כספם של בני הזוג שייך עקרונית לבעל, האם האשה יכולה למחול על חלק מכספם ללא רשות הבעל?
תשובה: לפי תקנת ח, הרכוש שייך לבעל והוא חייב לפרנס את האישה. אומנם בסכומים קטנים שברור שהוא מסכים עליהם היא יכולה לקחת ללא רשותו, כגון: תרומה קטנה לעני, אבל תרומה גדולה יותר היא לא רשאית לתת ללא ידיעתו.
שאלה: ירושלמי שמתארח בשבת זכור בעיר מפורזת: אני ירושלמי וחוגג השנה פורים ביום שני. הוזמנתי השנה לשבת זכור בקרית ארבע ששם יקראו מגילה במוצש"ק, האם גם אני אתחייב בקריאת מגילה ומצוות הפורים במוצש"ק וביום ראשון כיוון שהייתי בשבת בקרית ארבע?
תשובה: לדעת רוב השיטות, כדי להתחייב כפרזי או מוקף הזמן הקובע הוא המקום שהאדם נמצא בעלות השחר. מי שהתעורר ביום י"ד במקום פרזי מחוייב כפרזים. ואם לא, נהיה מוקף והתחייב בט"ו, אך אינו חייב לשמוע את המגילה במוצאי שבת. לכן מי שנסע לשבת לעיר פרזית וחוזר במוצאי שבת ואינו רוצה להיות בפרזים בבוקר י"ד אדר - אינו חייב בקריאת מגילה עמהם בלילה.
שאלה: כינים בגן ילדים: בגן של הבת שלי יש בעייה קשה של כינים, ישנם הורים שאומרים:" שכיוון שהם משפחה מרובת ילדים הם לא יכולים ואין להם זמן לבדוק לילדים שלהם כינים, וזה לא מחלה ואפשר להתמודד עם זה" להורים אחרים זה ממש מפריע ומצריך הרבה שעות של ניקוי כינים בבית וקניית חומרים וכ"וץ א. האם יש מקום מבחינה הלכתית לכפות על ההורים לבדוק כינים לילדיהם כיוון שזה פוגע ומדביק את שאר הילדים וגורם לגזל זמן של ממש להורים? ב. בכל מקרה של תשובה, האם ניתן לפרסם את התשובה בגן?
תשובה: א. אני חושב שזו זכותם של ההורים לדרוש מההורים האחרים לדאוג לכך שלא יזיקו, והטענה שאין להם זמן לא יוצרת היתר להזיק, אלא יצטרכו לשכור מטפלת וכדומה כדי שיהיה להם זמן. ב. כן.
שאלה: מעשר כספים מתמיכת הורים לסטודנטית: אני סטודנטית, רווקה. בגלל הלימודים אין לי זמן בכדי לעבוד ולפרנס את עצמי, ולכן הורי עוזרים לי ומעניקים לי סכום מסויים כל חודש. סכום זה מכסה נסיעות ומעט מזון. האם עלי להפריש מעשר כספים מסכום זה?
תשובה: אם את בקושי גומרת את החודש את לא חייבת כלל במעשר כספים.
שאלה: להתכסות במים צלולין: בפרשת משפטים, בחק לישראל בהלכה פסוקה "יוסף לחק ", כתוב שאין להתכסות במים צלולין מפני שערותו נראית. ובספר הלכות "בן איש חי " של הרב יוסף חיים מבגדד כתוב: שמים, אפילו הם צלולין, חשיבי כיסוי לערוה. האם זה מנהג שונה או הלכה לעדות שונות?
תשובה: בענין זה יש שני עניינים: א. דין לבו וערותו במקום אחד. ב.דין ליבו רואה את הערוה. והנה אם ליבו וערותו במקום אחד, כגון: שנמצא ערום בתוך המים עד צוארו, הרי שלבו וערותו באותו מקום. בזה אנו אומרים שאסור שלבו יראה את הערוה, וזה מה שפסק הרמב"ם המובא בחק לישראל. וכ"פ השו"ע (סי' ע"ד ס"ב). אבל אם אין ליבו וערותו במקום אחד, כגון: שנמצא ערום בתוך מים עד מותניו וכדו', שאז ערותו בתוך המים וליבו מחוץ למים, על זה דיבר הבא"ח בפרשת בא סק"ב. שאפילו מים צלולים מספיק כדי להתיר לברך וכדו' וכ"פ הרמ"א שם.
שאלה: נוהל ירקות עלים במסעדות: 1. האם זה נכון שכל הרבנויות המקומיות מחייבות את בעלי המסעדות לקנות רק ירקות עלים ללא חרקים ("גוש קטיף")? 2. יצא לי לאכול בכמה מסעדות שבהם אמרו לי בעלי המקום שכל ירקות העלים הם ללא חרקים ("גוש קטיף") חוץ מהכרוב. ואפילו ראיתי תעודת כשרות של אחת הרבנויות שבהם כתוב שכל ירקות העלים הם ללא חרקים ("גוש קטיף") חוץ מהכרוב. אם באמת מחייבים את בעלי המסעדות לקנות ירק גוש קטיף, מדוע כרוב לא מחייבים? מה ההנחיה של הרבנות בנוגע לכרוב? ואיך מנקים אותו במסעדות? -אבקש להעביר את השאלות לרבנות הראשית.
תשובה: 1. הנוהל של הרבנות הראשית מחייב להשתמש בירקות עלים גם בכשרות רגילה ללא חשש חרקים. 2. בכרוב הרב המקומי יכול להתיר בתנאי שינקו ויבדקו את הכרוב על פי הנוהל.
שאלה: עבודה בשבת או פיטורין: אני עובד בביטחון במקום העובד בשבת. אינני מעונין לעבוד בשבת אך אוימתי בפיטורים. מה הרב אומר, לעבוד או לעזוב?
תשובה: האם מדובר במקום חיוני שאין להשביתו אפילו בשבת משום פיקוח נפש?
שאלה: יחס בין איש עם חברה: לבחור אחד יש לו חברה, לפני שהתחתנו עשו מעשה. מתוצאה זאת יש להם ילדים אחרי חתונה. במקרה כזה, מה המצב של התינוק?
תשובה: המעשה לפני החתונה הוא חמור משום שיחסי אישות מותרים רק על ידי חופה וקידושין, ומי שעושה ללא חתונה הרי שנוהג בדרך זנות, חוץ מזה שודאי האשה הייתה נידה בזמן האישות והעונש על כך הוא כרת. אך למרות חומרת המעשה, אם האשה לא הייתה אשת איש אחר באותו זמן או קרובת משפחה בדרגת עריות, הילדים אינם ממזרין או פסולי חיתון. הרב ניר אביב
שאלה: קריאת רשימת שמירה בשבת: א. האם מותר לקרוא רשימת שמירה בשבת, האם היא מוגדרת צורך מצווה? ב. האם אחראי השמירות או שאר החיילים צריכים להקפיד לקוראה בשני אנשים כדי שלא יבואו לידי מחיקה?
תשובה: א. אני חושב שזה נקרא צורך מצווה, כי השמירה היום היא פיקוח נפש וצריך לדעת מתי תור כל אחד. ב. לכאורה נראה שכן.
שאלה: אזכרת שלושים הנופלת בשבת זכור השנה: מתי עולים לקבר (האם ניתן להקדים ליום שישי או בכלל לאחר עד שיעברו 30 יום מלאים ולעלות ביום ג אחרי שושן פורים)? מתי ניתן לקיים סעודת מצוה (ביום ה אחרי תענית אסתר או סעודה ראשונה בליל שבת שזה למעשה ליל השלושים או האם בכלל ביום ג אחרי שושן פורים)? מה עם סעודת פורים, האם גם אותה ניתן לקיים כסעודת מצוה לע"נ (ביחוד שיש כמה מילדי הנפטרים סבא וסבתא שהלכו לעולמם תוך שבועיים בלבד!!! וצאצאיהם שאינם שומרים תורה ומצוות ויש בהתאגדות המשפחתית הזאת מעין קידוש ה והנחלת תורתו ומצוותיו לתינוקות שנישבו)?
תשובה: יש לקיים את סעודת האזכרה ביום חמישי, לאחר צום תענית אסתר, אך ודאי שלא מקיימים סעודת אזכרה בליל שבת וגם לא בפורים.
שאלה: חתימה על כרטיס אדי - סעיף איש דת: האם היום כשיש אפשרות בחתימה על הכרטיס לבחור: "ובתנאי שאיש דת לפי בחירת המשפחה יאשר את התרומה לאחר מותי". האם זה מותר מצווה לחתום?
תשובה: לפי מה שאני שמעתי, יש חשש גדול האם הרופאים מקפידים על מה שכתוב בכרטיס.
שאלה: כתיבה כסדרן בספר תורה: בעז"ה למדתי לאחרונה כתיבת סת"ם, והתחלתי בכתיבת מגילות אסתר. תפילין ומזוזות אינני כותב, כי יש לי בעיה: אני מצליח לכתוב כל שורה רק מסופה לתחילתה. מאחר ובתפילין (ומזוזות) בעינן כסדרן, אינני כותב אותם. לאחרונה התחלתי כתיבת ספר תורה, וכבר כתבתי כשתי יריעות. מדובר בספר שאני כותב לעצמי לשם מצות כתיבת ס"ת, אולם בסופו של דבר אני מתכוין בעז"ה להפקידו בבית הכנסת כך שהוא ישמש גם לקריאת הציבור. תוך כדי הכתיבה חזרתי ושיננתי את ההלכות, ואז מצאתי את דברי המנחת חינוך מצוה תלז וכן הפתחי תשובה יו"ד סימן רע"ו ס"ק כ בשם תשובת גינת ורדים. לפי דברי הפוסקים הנ"ל על אף שבס"ת לא בעינן כסדרן, את השמות עצמן חייבים לכתוב כסדרן. מדבריהם אף נראה שהספר פסול אם השמות שבו נכתבו שלא כסדרן. עייניתי מעט בהלכה זו, ומצאתי שיש הרבה שחלקו על חידוש זה: כך למשל צווח על כך ב"ערוך השולחן", וכן בתשובת זרע אמת או"ח סימן ו חלק בתוקף על המצאת דין חדש זה. וכן מצאתי עוד ה רבה תשובות אחרונים זה בכה וזה בכה. מכל מקום, ידי מחלוקת לא יצאנו. שאלתי כעת כדלקמן: 1. להלכה למעשה, האם צריך לגנוז את היריעות שכבר כתבתי שלא כסדרן ולכותבם מחדש? ומה הדין ביריעה שאני כעת באמצע כתיבתה? 2. כיצד לעשות מעתה ולהבא. אני יכול במאמץ רב לכתוב את השמות כסדרן, אבל זה גם יהיה מאמץ גדול וגם עלול לצאת פחות כתיבה יפה. האם עדיף להדר בכתיבת השמות כסדרן, או בכתיבה קלה ויפה יותר. 3. האם יש חילוק בעניין זה בין שם הוי"ה לשאר שמות.
תשובה: קסת הסופר מהד"ת פוסק, שלכתחילה יש לכתוב את השם כסדרו אך בדיעבד אין השם פסול. עצתי לך, שתתאמן ע"מ שתוכל לכתוב מכאן ואילך את השם כסדרו.
שאלה: ריגול תעשייתי על פי ההלכה: אני עובד בחנות תכשיטים. לפני כמה ימים נכנסה לחנות אשה, שהתענייננה במחירים של תכשיטים מסוימים. אופן התעניינות עורר בי חשד, וסברתי בתחילה שמדובר אולי בנסיון לגניבה. לאחר מעקב התברר שמדובר ב"ריגול תעשייתי". היינו: האשה הזו נשלחה על ידי בעל החנות המתחרה בי מהצד השני של הרחוב. הוא רצה לדעת את המחירים שלנו ואת סוגי התכשיטים שאנו מוכרים, וזאת על מנת לשפר את מצבו בתחרות שבינינו. בבדיקה נוספת התברר שאין זו הפעם הראשונה שהוא נוקט באמצעים שכאלו. לפעמים הוא גם התקשר אלי והזדהה כלקוח, ובירר פרטים על מחירים ועל סחורות שיש לי בחנות. אני מבקש לשאול מה עמדת ההלכה בעניין זה. זכורים לי דברי רמב"ם שכניסה לחנות ללא שום כוונה לקנות מהווה אונאת דברים, וממילא לכאורה פעולות אלו אסורות. מאידך לכאורה יוכל לטעון המתחרה שאין הוא שואל לשם בלבול ראש גרידא, אלא יש לו מטרה מוגדרת ותועלתית בשאלה זו, וגם אני יכול לנקוט באותם אמצעים כמוהו. אודה לפיכך על הבהרות באשר לדרך הנכונה לפי התורה בסוגייה זו.
תשובה: אונאת דברים פירושה לצער את חברו בדברים, והמאנה עובר בלאו "לא תונו איש את עמיתו". אחת הדוגמאות המפורסמות לאונאת הדברים היא מי שתולה עיניו במקח בשעה שאינו מתכוון לקנות. וכן פוסק השו"ע (חושן משפט הלכות אונאה ומקח טעות סימן רכח,ד) עפ"י המשנה בב"מ נח: "כיצד הוא אונאת דברים, לא יאמר: בכמה אתה רוצה ליתן חפץ זה, והוא אינו רוצה לקנותו וכו' ". לדעת חלק מהראשונים, כמו הרשב"ם בפירושו לתורה, איסור אונאת דברים כולל אף את איסור גניבת דעת. הרמב"ם חולק וטוען שאלו הם שני איסורים נפרדים. הדוגמאות לגניבת דעת בש"ס הן מקרים שאדם חשב שחברו עושה טובה עבורו, אך בעצם זו לא הייתה כוונתו כלל ועיקר (עיין חולין צד.) לגבי אונאת דברים קבעה הגמרא (שם) חמורה אונאת דברים מאונאת ממון, שזה בגופו וזה בממונו, זה ניתן להשבון וזה לא ניתן להשבון. למעשה, כל מקום שאדם מפתח ציפיות שווא אצל המוכר וע"י כך יגרום לו צער, הדבר נכלל באיסור זה. ממילא, אם אדם נכנס לחנות ומצהיר בפני המוכר שאין בכוונתו לקנות דבר והוא נכנס להנאתו גרידא אין בכך חשש איסור. כמו כן, כאשר בדעתו של אדם לקנות אלא שרוצה לערוך סקר שוק כדי להחליט היכן לקנות, פשוט מסברא שהדבר מותר. בנידון השאלה, פשוט שיש כאן איסור של אונאת דברים. הטענה שזה לתועלת איננה שייכת בנסיבות כאלה. אם היה אפשר לתלות שהמתחרה בודק את המחירים כי אולי משתלם לו לקנות דרכך ולא מהספק שלו אולי באופן אחר הדבר היה מותר אך נראה שלא זו המציאות. יש להעיר, שכמובן שאסור להשיב למאנה כמידתו ולאונות אותו בחזרה אלא יש לשאת ולתת באמונה, וה' משלם שכר להולכים בדרכיו. הרב ינון זמיר
שאלה: עיצוב שיער לבן: האם מותר לבן לעצב את השיער שלו כמו החלקה ועוד (לא לעשות צבע)?
תשובה: יש בזה בעיה של "לא ילבש", מאחר וזה נוי של נשים.
שאלה: תפילת מוסף בשבת: א. האם מותר להתפלל תפילת מוסף בלי להתפלל תפילת שחרית בשבת? (אם מגיעים לבית הכנסת מאוחר) ב. האם צריך לקצר בתפילת שחרית על מנת להתפלל עם הציבור מוסף (שוב, אם מגיעים מאוחר לבית הכנסת) או שעדיף לסיים את תפילת שחרית במלואה ורק לאחר מכן להתפלל מוסף לבד? ג.האם יש הבדל בין נשים לגברים?
תשובה: א. לא, צריך להתפלל קודם תפילת שחרית ורק אחר כך להתפלל תפילת מוסף. ב. עד כמה שאפשר (כגון, פסוקי דזמרה וכדו') ניתן לקצר את תפילת שחרית על מנת להתפלל עם הציבור את תפילת מוסף. ג. נשים חייבות בתפילה אחת בלבד, ואילו גברים חייבים בכל התפילות.
שאלה: הסרה והתקנה של מזוזות: אני ובעלי קנינו דירה בשעה טובה. כרגע מתבצעות בה עבודות שיפוץ ואנו אמורים לעבור להתגורר בה בעוד כחודש. המזוזות ככל הנראה בנוסח ספרד (הן מונחות בצורה אנכית) ואילו אנו אשכנזים (כידוע לנו הנוסח הספרדי אינו מתאים לאשכנזים): א) האם אנו צריכים לבדוק את הנוסח של הקלף או להחליף בכל מקרה? ב) האם ולכמה זמן מותר להשאיר את הבית ללא מזוזות, במידה ורוצים להסירן לצורך בדיקה?
תשובה: א. תקפידו שיהיה בנוסח אשכנז, כי יש שינויים בצורת האותיות, כמו בשי"ן ועוד. ב. כל זמן שאינכם גרים שם זו לא בעיה.
שאלה: אמירת שיר השירים בערב שבת לנשים: 1. מפורסם המנהג לומר שיר השירים בערב שבת. האם מנהג זה שייך אף בנשים, האם גם לאשה יש עניין לומר שיר השירים מידי ערב שבת? 2. מי שאין לו פנאי לומר שיר השירים בזמן כניסת השבת, האם יכול לומר שיר השירים ביום שישי בשעות הבוקר או לחילופין בליל שבת לאחר סעודת שבת?
תשובה: 1. מנהג זה הינו לגברים אך אין מניעה שגם הנשים תאמרנה את שיר השירים. 2. כן, ניתן לומר שיר השירים בכל שעה שירצו.
שאלה: פתיחות וכנות בין בני זוג: א. האם אדם אשר פנה לרב לקבלת עצה ודעת תורה בעניין מסויים, יכול לפנות לרב אחר כדי לקבל "חוות דעת שניה" או שהוא מחוייב לתשובת הרב שפנה אליו בראשונה? ב. האם אדם מחוייב לספר לבת זוגו אם עבר ניתוח פלסטי בעבר? במקרה שלא - ואם היא שואלת אותו, האם יכול לענות בשלילה למרות שזוהי לא האמת? ג. האם אדם מחוייב לספר לבת זוגו על "מעלליו" (חטאיו, לצערו) הקודמים עם בנות זוג מהעבר? במקרה שלא - אם רוצה להיות כן ואמיתי איתה, יכול לספר לה מרצונו החופשי על כך? ומה במקרה שהיא שואלת - מה יענה לה על כך? ד. האם אדם אשר מטופל בתרופה כנגד אובססיה טורדנית-כפייתית (OCD), מכיוון שסבל מכך בעבר וכרגע בריא לחלוטין ברוך ה, אך ממשיך בנטילת תרופה זו, מחוייב לספר על כך לבת זוגו? מצטער על אריכות השאלות. אשמח אם כבוד הרב יפרט בתשובות לשאלות הנ"ל.
תשובה: א. אם זה לא שאלה הלכתית אלא יעוץ ניתן לקבל דעה שניה. ב. לא חייבים לספר מעצמך. אולם אם שואלים לא לשקר. אין צורך בשינוי זה, זה לא בושה לעשות ניתוח פלסטי. כך הבת זוג תכיר אותך טוב יותר. ג. עדיף לא לספר על החטאים שעשית אם עשית תשובה עליהם. עשיית התשבה מוחקת את החטאים וזה נחשב כאילו לא עשית. אולם אם היא שואלת צריך לחשוב מה יעשה הידיעה לקשר בניכם. אם הסיפור יגרום ליתר קשר או יגרום לריחוק. בדרך כלל כשיש ידיעה שהאדם שומר עליה שלא תוודע בשום מצב לבן זוג שלו זה עלול להזיק ליצירת קשר. רק אם השמירה על הסוד היא בכדי להגן על הבן זוג או להגן על הקשר יש מקום לא לספר סודות. ד. בנוגע ללקיחת תרופות, יש לספר לפני השידוכין. מה ששנאוי עליך על תעשה לחברך. נטילת תרופה זו יכולה להיות לה נפקא מינא לעתיד לכן זה נוגע לבת זוג שלך.
שאלה: כוונה בתפילה וחינוך ילדים: אני מלמד בבית ספר בכיתות ז - ח. הילדים מתפללים מדי יום ביחד בשני מחזורים אלו, בתפילה במנין. אני חושב, שלגבי חלק מהילדים לפחות, הם אלי אומרים את המילים אבל הם לא מכוונים והם גם מדברים תוך כדי. האם לא עדיף לומר להם, שעדיף מעט בכוונה מאשר להרבות בלא כוונה? בוודאי שאת קריאת שמע וברכותיה ואת תפילת עמידה הם יגידו אבל את קדושה דסידרא, למשל, ואת שיר של יום וכדומה, ואולי אפילו בפסוקי דזמרא - האם לא עדיף לומר שאם הם אינם מכוונים שלא יגידו סתם, הרי זה רק כצפצוף הזרזיר. האם לא נכון לומר ביחס לחלקים אלו טוב מעט בכוונה מהרבות שלא בכוונה?
תשובה: אינני חושב שטוב להרגיל אותם לא להגיד הכל, כי אמנם היום הם מתפללים בלי כוונה מתוך קלות דעת אבל לפחות ידעו שזו התפילה שצריך להגיד, ועם הזמן הם יגדלו וילמדו שזו אחריות ויתכוונו כמו שצריך, אבל לא נכון להרגיל אותם לדלג.
שאלה: כלי שנגע לרגע: שמתי בטעות כף שאמורה להיות חלבית (אבל היא חדשה) במרק בשרי בקערה (לא כלי ראשון) ורק הצד התחתון של הכף נגע במרק למשך פחות מ-20 שניות. ברצוני להשתמש בכף הזאת כחלבית, האם אני צריך להכשיר אותה?
תשובה: לשטוף כרגיל ולא צריך להכשיר.
שאלה: סעודת פורים ושבת משפחה לאבל: אני אבל על אמא. 1. האם כל האחים והאבא יכולים להתכנס יחד לסעודת פורים אצל אחד האחים? 2. האם אפשר להשתתף בשבת משפחה של המשפחה של אישתי, שההורים וכל האחים נפגשים יחד כל שנה?
תשובה: 1. אם אתם נוהגים כל שנה לערוך סעודה משותפת, אתם רשאים לעשות כן גם השנה. 2. לאשתך מותר להשתתף. אם העדרותך תורגש ע"י המשתתפים, מותר לך להצטרף משום אבלות בפרהסיא בשבת.
שאלה: טיול עם המשפחה בשנת אבל: האם אפשר לצאת לטיול וחופש עם האשה והילדים בשנת אבל: 1. בימי חול המועד. 2. בחופשת הקיץ. 3. האם יש הבדל בשייט בקיאקים או הליכה במסלולי טיול או ביקור במוזאון?
תשובה: עם השמפחה הגרעינית מותר אחרי זמן גערה (כ3 חדשים מתחילת האבלות) אין בכלל הגבלה מדיני אבלות גם לטיולים מאורגנים, אם הם נעשים כמובן באוירה מתאימה.