שאלה: איך ליצור קשרים עם בנים בגיל הזה?: הייתי תמיד במסגרת בני עקיבא אבל לא יצא לי לדבר עם הבנים וליצור קשרים. אני די ביישנית בחלק מן הסיטואציות אך לא כאשר אני מכירה אדם חדש.אני נמצאת בתקופה מאוד קשה אני מרגישה כבר המון זמן צורך עז בחבר,ידיד נפש מתוך אמת שלי אמיתית. אך אין לי קשרים עם בנים כמו לחברותי איתם, הם לא משדכות לי ידידים שלהם. אני נמצאת במצב תקוע ומתסכל. כאשר מישהו מוצא חן בעיני, אם זה בבית כנסת או מסעדה של דתיים, ואני רוצה להכירו - אין לי דרך. אני במבוי סתום וזה מביא לתחושות קשות. במיוחד כשאני רואה את חברותי עם זוגות של בנים מהסניף. שאלתי היא איך להתמודד עם זאת כרגע. אני נמצאת במצב של עצב פנימי וחשיבה מרובה על הנושא. אודה לכל עצה ועזרה!
תשובה: לך יקרה! את מתארת רצון טבעי לכל אדם באשר הוא. הרצון לאהוב ולהרגיש אהוב. בזכות אותה אהבה מתקיים העולם שלנו. לעיתים, נדמה כאלו כולם משיגים זאת בפשטות ורק אני לא. והאמת היא שכולם מחפשים, ורוצים. רק לא כולם מעיזים לבקש עזרה. וזוהי גדולתך שאת יודעת לפנות לעזרה, מסוגלת לשתף ולפתוח את הלב בתקווה לשינוי. את מדהימה. כמה אהבה יש אצלי בלב?! לעיתים אנחנו רוצות בשינוי של החברה כלפינו (בכל עניין שהוא), וכמו שאת מתארת, אנחנו חשות שאין בידינו מה לעשות שהרי זה לא תלוי בי אלא בחברה. האמת היא קצת אחרת. כדי לזכות בשינוי של החברה כלפינו, בשביל לזכות להרגיש אהובים ואוהבים, מה שיש בידינו לעשות הוא לחולל את השינוי אצלנו. למה אני מתכוונת?! אין לנו את היכולת "לתכנת" את האחרים, אלא לעבוד עם עצמינו. ללמוד לאהוב את עצמי. להסכים לקבל את מי שאני עם החוזקות המשמעותיות שלי, וגם עם נקודות החולשה שלי. ולהבין שכולם, ממש כולם מורכבים מחוזקות גדולות וגם נקודות חולשה. זהו הטבע שלנו. אם נצליח להסכים לאהוב את מי שאנחנו נקרין יותר אור לסביבה, נצליח להביא את עצמינו בביטחון מול החברה, וכך החברה תשים לב לייחודיות ולעוצמות שלנו ותרצה מאוד לאהוב ולהיות אהובים בקרבתנו. לעשות דברים שאני אוהבת כל אדם חווה בחיים רגעים שבהם הוא לא לגמרי אוהב את עצמו. אולי בגלל לחצים חברתיים, אולי בגלל ביקורתיות עצמית גבוהה. אבל זה יכול לעבור. כדאי למצוא את הדרך שתחשוף בפנייך את החוזקות שלך והעוצמות שלך. בין הדרכים האפשריות, למדתי על עצמי, שכדאי להשקיע בתחביבים, בסתם דברים שאוהבים ואפילו באיזה התנדבות לטובת הכלל. בעשייה פשוטה שמתחברת אלייך. להשקיע בציור, נגינה, ספורט, ריקוד, שירה וכ"ו, לבוא לשמח חולים בבית חולים וכ"ו. (בטוח יש לך עוד מלא רעיונות מעולים!) באופן הזה תחשפי לכוחות שלך, ואולי כך תסכימי גם לאהוב את מי שאת! תקריני בטחון בעצמך, ובטוח יהיו שישמחו לאהוב ולהרגיש אהובים בקרבתך. נקודה נוספת שכדאי לחשוב עליה קשר עם חבר בגיל צעיר יכול להיות מצמיח, מלמד ובלי לעבור על איסורים. אך לעתים, כשהקשר מגיע מוקדם מדי, כשהאישיות לא מספיק ביררה את דרכה, הקשר עלול לעצור אותנו מלהתפתח. כך שבמקום להכיר ולחשוף את מי שאני, אתחיל להתנהג כפי שחברי היה רוצה שאתנהג. בכך אני עלולה לפספס את מי שאני. לכן, כאן נכנס שיקול דעתך. האם הקשר הזה נותן לך מקום להביא את עצמך כמו שאת או שמה את מתפספסת? כדאי לזכור שלפנינו עוד יש עתיד. ובעז"ה החבר עוד בטוח יהיה חלק מחייך. זאת אומרת, שגם אם כרגע את בוחרת שזה פחות נכון לך, את לא תפספסי. החבר וכל הכיף והנעימות שבעניין יגיע בזמן שתחליטי שזה נכון לך. בנתיים אנחנו מציעות לך למלא את חייך בטוב שכבר סובב אותך. להשקיע בחברות, בכשרונות שלך, בעשייה משמחת, תנועת נוער ועוד. כדאי למצות את ההווה. קח אותו לאט את הזמן את מתארת תחושה של פחד וחשש, כדי למתן את התחושות הללו, כדאי לבחור להרפות. באופן טבעי, כשאנחנו נלחמים ברגשות כמו פחד, חשש ולחץ הם מופיעים ביתר שאת. ולכן, כדאי לנסות לתת להם יד, לתת להם להיות ואני מאמינה שהם יחלפו. בנוסף, כדאי לנו לזכור ששינוי בחיים לוקח זמן. גם אצלך וגם אצל החברה. כדאי לגלות סבלנות, על אף שזה לפעמים קשה, לאט לאט תגלי את כוחותיך, את תקריני זאת החוצה והחברה תראה זאת. וכמו שאת תרגישי כלפי עצמך, יהיו אנשים יקרים שיראו זאת בך, וירצו באהבתך. מקסימה. יש בך וודאי כוחות. כבר האומץ להתייעץ עם האחרים בעניין שהצגת, מלמד על עוצמות גדולות! בע"ה לאט לאט תלמדי לראותם, וגם הסובבים שלך. וכמובן אל תשכחי להאמין שה  משגיח ושומר על כל אחד ואחת, ולכן וודאי מחכה לך המיועד לך! זהו. מקווה שעזרתי לך, ושהדברים יוסיפו אור וטוב בתוכך. אשמח כמובן להמשיך ולעזור דרך האתר ו או במייל שלי shirtehori gmail.com שיר.