LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: שידוכים - תחביבים חילוניים של בנות דתיות: לכת"ר בתור תלמיד בישיבה גבוהה שמקבל הצעות שידוכים, כיצד עלי להתייחס מבחינה תורנית לתחביבים של בנות, כגון: צפייה בסרטים, טלויזיה, קולנוע וכיוב, האם זה סיבה לפסול שידוך (כשאני עצמי מתרחק מהעיסוקים הללו שלטעמי הם פסולים)? יש מקום לומר שהרי בנשים לא שייך ביטול תורה וגם מבחינת לא תתורו זה פחות חמור אבל עדיין יש פה הימשכות לתרבות מערבית מקולקלת שמשרישה דעות כוזבות, גסויות ואווירה של פורקן. מצד שני מה נשים יעשו בפנאי שלהן.
תשובה: אם אתה בן תורה ורצה להקים בית של תורה, אתה צריך למצוא בחורה שהיא באופן עקרוני מזדהה עם אורח החיים שלך - שהעיקר זה לימוד תורה ושצריך להקדיש את החיים למטרה הזו. אם היא רוצה לראות איזה סרט או משהו אחר (כמובן שהיא צנועה ולא מדובר בסרטים שהם שליליים לגמרי) והיא לא דורשת שאתה תראה את הסרט - אני לא חושב שזו עילה לדחות את השידוך. אבל, עליה להבין את אורח החיים שלך ושתדע לקראת מה היא הולכת. שלא תגיד אחרי זה שהיא חשבה שאתה תלך איתה לבילויים ולטיולים כל יום, והיא לא יודעת שאתה מקדיש את זמנך לעולמה של תורה. עליה להעריך את מה שאתה עושה. אם היא בחורה טובה בשאר הדברים, ייתכן שתצליח להשפיע עליה במשך הזמן גם בעניין הזה.
שאלה: דין אונאה בשכר פועלים: בדירה הקודמת ששכרתי הייתה בעיה בתשתית הטלפון שבעטייה לא היה אפשר לחבר קו טלפון. היה צורך להזמין חשמלאי שיתקן את הליקוי. הזמנתי חשמלאי שניצל את תמימותי וגבה על העבודה 1856 ש"ח. בעל הבית סרב להחזיר את ההוצאה בטענה שמדובר בסכום בלתי סביר. הזמנתי שמאי שהעריך את העבודה ב 672 ש"ח בלבד. לכאורה ישנו שלחן ערוך מפורש הקובע שאין דין הונאה בשכר פועלים, אך קרוב לוודאי שאם אתבע את החשמלאי בתביעות קטנות יחייבו אותו, ואינני יודע לומר אם זה יהיה בהסתמך על חוק מפורש או במנהג שנהוג בבתי המשפט שאינו מסתמך על חוק מפורש. האם ניתן לתבוע את החשמלאי לדין ולהוציא ממנו את ההונאה ושכ"ט שמאי בהסתמך על דינא דמלכותא?
תשובה: צדקת בדבריך שאין דין אונאה בשכירות פועלים וכך נפסק בשולחן ערוך חושן המשפט רכז, לג אמנם נראה שהנידון שלנו איננו שכירות פועלים אלא פעולת קבלן. פוסק הרמב"ם בהלכות מכירה יג, יח "נראה לי שהקבלן יש לו אונאה" וכך נפסק בשו"ע רכז, לו. מדוע שונה דינו של פועל מקבלן? בפועל אין אונאה כיון שהבעלים כביכול קונה את הפועל קניין לזמן וכיון שבעבדים כמו גם קרקעות אין אונאה- הוא הדין בפועל. ובזה שונה מהותית הקבלן מהפועל. הקבלן אינו קנוי לשעות אצל הבעלים אלא הוא מתחייב לעשות פעולה מסוימת כאשר הוא עצמו אינו קנוי לבעלים. על פי הנתונים שעלו מן השאלה נראה שהחשמלאי דינו כקבלן שהרי הוא מתחייב לבעלים לעבוד עבודה ספציפית ואיננו משועבד לזמנים מסוימים כשכיר יום. אם נכון הדבר, וודאי שיש בת עבור פעולתו דין אונאה המבטלת את המקח. באשר להצעתך לתבוע אותו לבית משפט מדין 'דינא דמלכותא' זוהי טעות נפוצה לצערנו ואין קשר בין הדברים, האיסור לפנות לערכאות שהינו חמור מאד לא פוקע מכוח 'דינא דמלכותא', ואין כאן מקום להאריך. הנכון הוא שתפנה לבית הדין בבקשה לתבוע את אותו חשמלאי, והיה אם יסרב לבוא לדיון, בית הדין יתיר לך לפנות לערכאות. ללא היתר מבית הדין הדבר אסור גם אם ידוע שהתוצאה בבית הדין ובבית המשפט תהיה זהה. הרב ינון זמיר הרחבה בעניין אונאה בקבלן: כאמור שיטת הרמב"ם היא שיש בקבלן דין אונאה אך יש ראשונים שחולקים, ביניהם הרמב"ן והרשב"א. יסוד המחלוקת נעוץ בסיבה שבפועל אין דין אונאה. ראשונים אלה הסבירו ששכירות פועלים איננה נחשבת כלל כמכירה אלא כגדר אחר, זאת בניגוד לשאר שכירויות שנחשבת מכירה לזמן ('ממכר ליומיה') ואם כן ממילא גם בקבלן לא תהיה אונאה כיון שגם הוא אינו דומה למכר. ועל אף שרעק"א בגליון שו"ע מפנה לשיטת ראשונים זו כאמור היא איננה מוזכרת בשו"ע ובנו"כ. נפקא מינא נוספת בין הטעמים פרט לדין קבלן תהיה לפי שיטת ר"ת שהדין שאין אונאה בקרקעות ועבדים היינו עד כפל, אם כן אם הייתה אונאה ביותר מכפל בשכירת פועל לפי הרמב"ם יהיה דין אונאה כמו בעבד ולשאר ראשונים לא ישתנה הדין. עוד טעם מדוע בפועל אין דין אונאה נמצא ברשב"ם (ב"ב פז) והוא שכל שכרו של פועל רווח הוא אצלו וזה לא דומה לתמורה בעד משהו כמו במכר רגיל ועל כן אין אונאה בפועל.
שאלה: כשרות מוצר עם הכשר חו"ל: אשתי קנתה כמוסות של OMEGA 3 תוצרת הארץ המיוצרים ע"י SUPHERB אזה"ת הר יונה נצרת עילית. אין הכשר רבנות מקומית אבל רשום הכשר רבנות "ועד הרבנים לעדת הרבנים פילדלפיה ארצות הברית". האם רישום זה מספיק? ובכלל, האם יש בעיה בכשרות, ואיך להתיחס שאין כשרות רבנות מישראל למרות שמיוצר בישראל?
תשובה: על המוצר יש לכתוב את שם הרבנות המקומית. ניתן לפנות לרב ישראל ביטון 052-4530007
שאלה: על כל פשעים תכסה אהבה: 1. רב אמר לי שאיסור נגיעה זה לא דעת רוב הפוסקים בעבר ובהווה, ולהיפך - הם נהגו אחרת למשל - נשים נישקו ידי רבנים. ולכן מכאן ראיה שמפני כבוד הבריות יהיה מותר בשעת הדחק להשיב ליד שהושטה מאישה. אז מה באמת ההלכה? מי קובע מי צודק? 2. אני נתקל הרבה פעמים במקרים שבהם ילד עושה עוול לילד אחר, ובלי הצדקה. לעיתים צוחק עליו, או מרביץ לו, או סתם מזלזל בו. העניין הוא שחבריו של מי שעושה את העוול - לא מעירים לו. במקרה הטוב הם מעלימים עין, אך ודאי שלא מפסיקים חברות עם החבר שלהם שפוגע בילד אחר. למסקנה - אדם שאוהב מישהו, יסלח לו על עוולותיו וקללותיו, פשוט משום שהוא אוהב אותו. מה צריך לעשות? האם לומר לילד הטוב שיפסיק את הקשר עם חברו לפחות עד שיפסיק את עוולותיו לילדים, או לתת לזה להמשיך? גם כילד, אני זוכר את המציאות הזו של ילדים ששתקו גם כשידעו שחבר שלהם קילל ופגע באחר שלא בצדק.
תשובה: 1. אין להשוות בין המקרים. נשוק של נשים לכבוד התורה אינו דומה להיתר של כבוד הבריות. לדעת רוב הפוסקים אין היתר מצד כבוד הבריות. ניתן להסביר בעדינות ובכבוד על כך שאנו מקפידים שלא לתת יד לנשים. הדבר מובן לאנשים רבים. אולם אם יש לך רב מובהק שאתה שואל אותו והוא יורה לך אחרת, אתה יכול לסמוך עליו. 2. החרמת ילד פוגעני זהו דבר שצריך הרבה שיקול דעת מתי וכיצד לעשות זאת. אולם ודאי המחנכים האבות וכו' צריכים לתבוע מכל הילדים הטובים שח"ו לא יהיהו שותפים לעוולה בשום צורה. לא להראות שום סימן של הסכמה לעוולה שנעשית. לא כולם יכולים להיות משה רבינו שיוצא להגנת חלשים. אבל על כולם להמנע מלהיות שותפים אפילו בקצת במעשה עוולה.
שאלה: האם הגרש"ז אוירבך נגד יציאה מהארץ לקברי צדיקים?: שמעתי שיעור בנושא יציאה מהארץ של הרב יצחק גרינבלט והוא אומר שם שרב שלמה זלמן אוירבך פוסק שאסור לצאת מארץ לקברי צדיקים, רציתי לדעת אם הפסק הזה כתוב איפושהו ואם כן אני אשמח אם רב יוכל להבפנות לי לשם
תשובה: הדברים נמצאים בספר נחלת יעקב מאת הרב יעקב זיסברג (בנושא ישוב הארץ). הרב יצחק גרינבלט
שאלה: מועד לנישואין : במזל טוב התארסתי ואנו מעונינים להנשא בחודש מרץ. התאריך הפנוי באולם הוא יום לפני תענית אסתר, כלומר, ב-16.3 ביום רביעי. האם קיים איסור על נישואין ביום הזה והאם אפשרי לפי מנהג אשכנז ספרדי?
תשובה: מומלץ לערוך את החופה אחה"צ לפני השקיעה.
שאלה: צוואת השבטים: לפני כמה ימים נתוודעתי לספר הנקרא צוואת השבטים (בני יעקב). האם מותר לקרוא בספר זה וכן מה מקורו?
תשובה: זהו ספר חיצוני. אין עליו גושפנקה של ח ואין לסמוך על כל הכתוב בו. הוא זויף ע"י הנוצרים שהכניסו בו את אמונתם. אם בידך המהדורה המזויפת הוצא אותה מביתך, יתכן שהמסיון מפיץ אותה.
שאלה: מיחזור חוברות: יש ברשותי חוברות רבות של דברי תורה, בהם משולבים פסוקים אבל לא אזכרות - האם מותר למחזרן מפני הדחק?
תשובה: מותר.
שאלה: קריאה בכף יד: יש לי שאלה שדי מטרידה אותי, האם קריאה בכף יד זה אמיתי? ראיתי דברים שקשורים לזוגיות וכשבדקתי את כף ידי עפ"י כללי קריאה בכף יד זה לא היה פירוש טוב. האם קריאה בכף יד זה אמיתי, והאם אני צריכה ליהיות מודאגת?
תשובה: אמנם נאמרו בזוהר סימנים בפני האדם ובעיניו שיש בהם כדי להעיד על גורלו, אך סימנים אלו מיוחדים לבעלי רוח הקודש ואין לסמוך על שום אדם בזמננו בפירושם. על כן השתדלי בקיום מצוות, בפרט בצניעות שזוהי בדורנו המצוה החשובה ביותר ותרבי בתפילה, ומתוך כך תזכי לברכת ד' בשלמות בכל חייך לטובה.
שאלה: תמיכה במשפחה שכולה: במשך למעלה מארבע שנים חברתי, האזנתי ותמכתי במשפחה ששכלה את בנה במלחמת לבנון השניה. מלכתחילה נוכחתי לראות שהיחסים די מסובכים אך בעלי טען שבחסד עסקינן. הלכתי אחריו. בתקופה האחרונה אני חשה שהמשפחה השכולה כועסת עלינו. איני יודעת מדוע. בתחילה חשתי הקלה ואפילו שמחתי על השחרור אבל כעת קשה לי ויש לי תחושה של קפידה מצידם למרות שלא נאמר לי דבר. אני נזהרת מלאמר חלילה דבר על המשפחה אם כי רק שההתנהלות שלהם מאז ומעולם אינה פשוטה. מה לעשות? אני חשה בסוג של עין רעה.
תשובה: אם כוונתך הייתה לטובה, אין את צריכה לחשוש משום דבר. אם את חושבת שהם מקפידים עליך, אם את יכולה לשאול אותם על זה תשאלי. אם אין את חושבת שזה יועיל, אל תשאלי והכל יהיה לטובה. אל דאגה מחסד יוצא רק טוב.
שאלה: לשים סופגניה על הפלטה בשבת: הבנתי שסופגניה נקראת מבושלת בגלל שהיא מטוגנת בשמן עמוק. האם מותר לחמם על הפלאטה של שבת סופגניה, האם אין כאן אפיה אחר בישול שאסורה בשבת לאשכנזים?
תשובה: אכן, לפי שיטת היראים יש בזה בעיה של אפיה אחר בישול. ומשום חומרת השבת יש מקום להחמיר כשיטתו ולא להניח על הפלטה. אולם, אם מניחים את הסופגניות מעל הסירים שעל הפלטה למעט זמן שרק יתחממו, לא צריך לחשוש כיוון שזה לא יספיק להיצלות על ידי החום הזה.
שאלה: מה אחרים חושבים עלי: רוב האנשים שמכירים אותי חושבים שאני "צדיק" ובנאדם טוב וישר בעל ערכים אך בתוך תוכי איני מרגיש כך, ועוד, שבזמן שאני לבדי "בחדרי חדרים" אני נכשל באיסורים ולא יכול לשלוט בזה מה אוכל לעשות?
תשובה: את המחמאות של האחרים תנצל להתקדמות רוחנית. הכיצד? אל תחשוב שהם באמת אומרים לך מה שיש לך אלא הם אומרים את התקוות שיש להם ממך. המחמאות של האחרים יהיו כקרש קפיצה להתגבר על החולשות שלך. המחמאות גם באות לעזור לך להתגבר על העצבות שמיעוט ההחשבה העצמית גורמת לך לא להאמין בעצמך.
שאלה: לסחוט לימון בשבת מעל מזלג: האם מותר לתפוס מזלג באוויר ולסחוט מעליו לימון בשבת ועל ידי כך לסנן את הגרעינים של הלימון?
תשובה: נראה לי שאסור.
שאלה: קשירת תכלת ראב"ד על פי הרמב"ם: ידוע לי שאנו פוסקים כרמב"ם בעניין התכלת, א. אם אני רוצה לצאת ידי חובה גם לדעת הראב"ד ולשים פתיל שלם, האם בכל זאת צריך לקשור כמו הרמב"ם או שזה תרתי דסתרי וצריך גם לקשור כמו הראב"ד? ב. מכיוון שמקיימים מצווה בכל סוגי הקשירות, האם אפשר לקשור בקשירה שנראית לי יותר יפה?
תשובה: א. אי אפשר לצאת ידי כל השיטות, אנו נוהגים כמו הרמב"ם ורש"י. ב. בתכלת צריך לעשות או 7 כריכות או 13 כריכות.
שאלה: קניית דירה בהעלמת מס: ישנה דירה שבעליה מוכן למכור רק בתנאי שיביאו לו חלק מסכום הדירה שחור. האם במקרה כזה מותר לקונה לרכוש הדירה? הערה, הקונה לא מעלים מס אלא המוכר.
תשובה: מצד החוק היבש מס הכנסה לא יתבע את הקונה, אך ברור שאדם ישר לא צריך לעשות דברים כאלה.
שאלה: הסרת זקן ושפם בליזר: האם מותר לעשות הסרת זקן ושפם בלייזר? להסיר את השערות מהפנים לצמיתות מכיוון שהזיפים מציקים.
תשובה: הסרה לצמיתות אסורה משום לא ילבש.
שאלה: דיאטה בשבת: לרב על התשובה, וסליחה על ההטרחה שוב. האם כוונת הרב שהשמנה אינה מחלה ולכן מאכל שיעודו הרזיה אינו נחשב רפואה, גם אם בריאים אחרים אינם אוכלים אותו או שהרב מתכוון במקרה שרזים גם כן אוכלים אותו על מנת לא להשמין, שאז השימוש שלהם מגדיר את המאכל כמאכל בריאים ומתיר את השימוש בו גם לשמנים? (מדובר במאכל שסתם אנשים אינם אוכלים כלל ובמקרה זה גם לא מכירים תערובת זאת כלל)
תשובה: אם זה באופן בסיסי מאכל בריאים, רק שהתערובות והמינון של החומרים היא מוזרה, מותר לך לאכול. אולם אם יש דברים שאנשים כלל לא רגילים לאכול ואין זה מאכל בריאים, אזי יש להמנע מלאכול.
שאלה: שייק פירות והכשר רבנות: רציתי בבקשה תשובה ברורה בנושא של תרומות ומעשרות. אני מקפיד על צריכת מזון למהדרין. ראיתי רב חשוב שאכל כמה וכמה פעמים באולם עם הכשר רבנות רגיל. הוא אכל ירקות ודגים והבנתי שפשוט אפשר לתקן את המאכל ע"י הפרשה והנוסח. גם הבנתי שהנושא של ערלה נמצא בטל באחוזים שיש בשוק לפירות להלן. השאלה שלי היא: האם אפשר לקנות שייק פירות מחנות עם הכשר רבנות ת"א, לשתות את הכוס ולהשאיר קצת בסוף ועל זה להגיד את הנוסח ולזרוק את השארית? מדובר על פירות, כגון: תמר, תפוח, בננה, תפוז, אוכמניות, קיווי, וגם חלב. ויש שם גם גליליות וקליק. הבנתי גם שההבדל בין חלב מהדרין לרבנות, מצטמצם לחליבה בשבת. וישר כח עצום.
תשובה: במקרה שהחנות נמצאת תחת פקוח רבנות (יש לבדוק במועצה דתית ת''א האם היא נמצאת תחת פקוחם), ובכל אופן יש חשש של תרומות ומעשרות אפשר לסמוך על כך שבתחילת השתיה תפריש תרומןת ומעשרות. אם אי אפשר להפריש מראש, אפשר במקרה כזה להסתמך על מה שישאר. אבל בודאי עדיף להפריש מראש על פי הנוסח הרגיל ולקחת מהמיץ יותר מאחוז אחד (תרומה גדולה ותרומת מעשר) ולומר את כל הנוסח הרגיל. במקרה שאינך יודע את הנוסח, אתה יכול לומר שההפרשה היא כפי שכתוב בסידוד שלך או במקום אחר שכתבו את הנוסח. את האחוז ומשהו עליך להניח בצד (לא לשתותו) בלא בזיון, ובזה קיימת את ההפרשה במקרה כזה. הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: היסח הדעת בין פרגולה לבית: אני גר בבית פרטי שאינו מוקף בגדר. בכניסה לבית יש מרפסת פרגולה וגם מוקפת בחומה נמוכה (חצי מטר). הפסים של הפרגולה, רחוקים מאוד אחד מהשני, יותר מ30 ס"מ. דרך המרפסת נכנסים לבית. אז שאלותי הן: מצד אחד יש צורת הפתח בכל הצדדים, ומצד שני אין תיקרה. 1. האם זה נחשב היסח הדעת אם ברכתי בבית ואח"כ יצאתי למרפסת? 2. האם מותר לטלטל בשבת מהבית למרפסת? 3. האם הדין ישתנה כאשר אכסה את הפרגולה ברעפים, ב"ה?
תשובה: 1. זה נחשב היסח הדעת. 2. אם אין עירוב אסור. 3. כל זמן שאין מחיצות בגובה עשרה טפחים תהיה בעיה לטלטל.
שאלה: פריסת שמיכות בין כיסאות בשבת: לרב אריאל שליט"א, פריסת סדינים ושמיכות בין שני חפצים, כגון: שולחן וספה על מנת לעשות אוהל משחק של ילדים. האם הדבר אסור בשבת? מאיזה גיל יש להעיר לילדים על כך? וישר כח
תשובה: אין לעשות בשבת אוהל גם אם הוא אוהל עראי.
שאלה: מדינה יהודית דווקא בדור של כפירה: איך זה שברוב שנות הגלות הרוב המוחלט של היהודים שמרו תורה ומצוות ולא פעם מסרו את נפשם על קידוש ה ולא זכו למדינה יהודית ודווקא בדור של כפירה וחילוניות זכינו למדינה יהודית?
תשובה: זה כמו שאפשר לשאול מדוע החורבן לא הגיע בזמן אחאב ובזמן מנשה אלא כמה דורות לאחר מכן. מדובר במהלכים אלוקיים שאיננו יודעים בהם מתי הוגדשה הסאה. הגלות הייתה צריכה לפעול משהו על נפשות כלל ישראל ולהשלים את מה שגלות מצרים לא השלימה. דברים אלו כמוסים בסוד האלוק ולא אנו יכולים להבין דברים אלו - מדוע דווקא דור זה זכה. בסוף מסכת ברכות מסופר על ר' זירא שכשעלה לארץ מיהר לחצות את המים, ואחד המינים אמר לו שעם ישראל הוא עם פזיז. ר' זירא ענה לו - מקום שמשה ואהרון לא זכו, מי אמר שאני אזכה? ולכן כשהגיע שעתו להיכנס לארץ הוא עשה מאמץ עליון להיכנס. כנראה שבדורות הקודמים לא הגיע הזמן של הגאולה והיה צורך להשלים את הגלות, ולכן לא זכו לגאולה למרות שהיו צדיקים וגדולים. כנראה שהדורות האחרונים בפנימיותם תיקנו את הדברים, למרות שזה לא נראה מצד האיתגליא. בזוהר הקדוש כתוב שבעקבתא משיחא הדור הוא טוב מבפנים ורע מבחוץ - בחוץ עדיין לא הושלמו כל התיקונים, אבל כנראה שבפנימיות תוקן העניין שצריך תיקון.
שאלה: חבישת כיפה בספורט: אני מתאמן בקבוצת טריאתלון והמאמן שלי רצה לדעת אם יש חיוב לרוץ עם כיפה או לעשות איתה כל פעילות ספורטיבית אחרת?
תשובה: אפשר להשתמש בכובע טמבל או קסקט, אם הכיפה נופלת.
שאלה: הגדרת גזל זמן : מהי ההגדרה המדוייקת למושג " גזל זמן"?
תשובה: בזבוז זמן של אדם בניגוד לרצונו. גזל זמן הוא אחד הדברים שאין לו השבה.
שאלה: לחם משנה מקרקר: באין לחם משנה, האם "קרקר" לחמית של אוסם, למשל, העשוי מחיטה יכול להוות לחם משנה. 1. לצורך לחם משנה? 2. לצורך קידוש?
תשובה: אם אוכלים כמות שביחד עם מאכלים אחרים שבעים ממנה.
שאלה: מדוע יעקב שולח את יוסף אל אחיו?: ראובן לא היה במכירת יוסף, ולפי אחד הפירושים של רש"י הגיע תורו לשמש אצל אביו. מפה אני מבין שהיתה תורנות בין האחים שכל אחד משמש את יעקב בתורו. אם כך, מדוע יעקב היה צריך לשלוח את יוסף לראות ב אחיו, הרי כל הזמן יש תחלופה של אחים שמגיעים אל יעקב?
תשובה: אפשר גם לשאול מדוע הוא שלח את יוסף ולא איזה עבד? אלא יעקב אבינו ידע שהם נמצאים בשכם, שהוא מקום סכנה, והוא חשש על כל אחד ואחד. לכן הוא שלח דווקא את יוסף בזכות צדקותו שתעמוד לו שלא יינזק.
שאלה: לא יודע למי להשיב הגזילה: ילד שגזל ולא יודע למי להשיב הגזילה, מה יעשה, האם אפשר לתת הגזילה לגמ"ח או שמא זאת מצווה הבאה בעבירה?
תשובה: גמ"ח הוא צרכי רבים ולכן זו הדרך.
שאלה: הפרת נדר שלא לאכול: לפני כמה שנים, בגיל 17, נדרתי נדר לא לאכול 15 יום בעקבות ריב עם אבי. אחרי יומיים הפרתי אותו. מה עלי לעשות? ממש השתמשתי במילים "אני נודרת נדר."
תשובה: תעשי ווידוי, תתחרטי על המעשה ותקבלי על עצמך שלא לעשות זאת שוב. אם עובר יום הכיפורים לאחר התשובה - זה מתכפר.
שאלה: לבוד בסוכה - כחלק מהבד : אני רוצה להזמין בד לסוכה ושגם יענה על נושא לבוד. האם ניתן לעשות בתוך הבד עצמו 3 רצועות בגובה של 80 ס"מ מהקרקע ובמרחק 23 ס"מ, וזה יחשב כלבוד או שהלבוד (קרש, חוט) חייב להיות יחידה נפרדת מדופן (בד במקרה שלי) הסוכה?
תשובה: אם הלבוד יציב ואינו מתנענע ברוח, הוא יכול להיות גם בתוך הבד.
שאלה: ברכת בשמים על מקל קינמון: אם מריחים מקל קינמון בהבדלה, מה מברכים עליו?
תשובה: בורא עצי בשמים.
שאלה: ברכה לבטלה מול הקפדה על שש שעות: לאחרונה נתקלתי במקרה בו אדם ברך על שוקולד חלבי ולפני שהספיק לאכול אותו, הזכיר לו חברו שעוד לא עברו שש שעות מאז שאכל בשר (עברו 4 וחצי שעות באותו מקרה). השאלה היא מה עדיף לעשות במקרה כזה. האם עדיף לסמוך על שיטת הרמ"א ולאכול את השוקולד, ולהימנע בכך מברכה לבטלה, או שמכיוון שלפי רוב השיטות ברכה לבטלה היא דרבנן וגם ההפרדה של השעות בין בשר לחלב היא דרבנן אז שב ואל תעשה עדיף? האם יהיה הבדל בדין זה בין אשכנזים לספרדים (מחלוקת המחבר והרמ"א בעניין השש שעות), וביניהם לבין תימנים, שהרי לפי הרמב"ם ברכה לבטלה היא מדאורייתא.
תשובה: שב ואל תעשה עדיף, יש להגיד ברוך שם כבוד מלכותו לעולם ועד. מי שלא מקפיד על שש שעות יכול לאכול, ומי שחושש לשיטת הרמב"ם ייתכן שעדיף שיאכל משהו, אבל שלא יתחיל לאכול כמות גדולה.
שאלה: ביומו תתן שכרו לקבלן: אני כורך ספרים לתלמידי הישיבה בה אני לומד, בת מי שמעוניין שאכרוך לו את ספריו מביא לי אותם ומקבל אותם לאחר יום-יומיים כרוכים. על פי מה שאני מבין, עבודה זו נחשבת קבלנות ולא שכירות. ישנם אנשים שמקפידים לשלם לי באותו יום בו אני מחזיר להם את הספרים. האם באמת יש עניין כזה של ביומו תתן שכרו גם לקבלן או שהמצווה היא רק בשכיר? אינני שואל על הלאו של "לא תלין" עליו אני ממילא מוחל (למרות שלפי הבנתי אינו קיים בקבלן), אלא על המצוות עשה של ביומו תתן שכרו.
תשובה: לפי הזוהר ומצד מידת חסידות, יש עניין של ביומו תתן שכרו גם בקבלן. לפי הנגלה אין חיוב. אני זוכר שפעם הרב צבי יהודה הזמין חליפה אצל חייט, וכשזה הביא לו את החליפה, לא היה לרב כסף לשלם עליה ולכן הוא לא הסכים לקבל את החליפה באותו יום.
שאלה: מכירת בית לערבי: לכבוד הרב הגאון יעקב אריאל שליט"א רב העיר רמת גן פורסם בשם הרב שאין לאסור מכירת בית לגוי כשהיא נעשית באופן אקראי. אנו גרים ברמלה. יש בעירנו כבר שתי שכונות שנכבשו כיבוש שקט שכזה על ידי ערבים. בשכונות אלו כמעט שאין נוער וילדים יהודים, נותרו רק יהודים זקנים או עולים חדשים שמצאו בית זול. ערך הדירות ירד, הרחובות מוזנחים, אנשים מיואשים, לא נעים להסתובב ברחוב כאילו זה טולכרם, בנות מוטרדות, בתי כנסת סגורים וכו. נכנסנו כמה משפחות צעירות דתיות לגור באחת משתי שכונות אלו וקנינו בה בית כדי לעודד את התושבים במקום ולתת תקוה לשכונה. התושבים הוותיקים שמחים מאד בבואנו ואנו עושים מאמצים משותפים להחזיר את החיים בשכונה לחיים נורמלים. אנו מדברים על ליבם של מוכרי בתים שלא ימכרו את ביתם לגוי מאחר וזה ממש פוגע בכולנו. כל בית כזה שנמכר הריהו כמסמר בארון הקבורה של השכונה. הדברים שהתפרסמו בשם הרב מקשים עלינו במאמצינו בישוב הארץ, פשוטו כמשמעו, כל מכירה אקראית כזו פוגעת בנו. האם הרב אכן אמר מה שהתפרסם בתקשורת בשמו? האם גם במצב הבעייתי של היום נאמרו דברי הרב הרצוג? בכאב,
תשובה: התקשורת הוציאה דברים מהקשרם ופרסמה מה שנוח לה. אם תשלח לי דו"אל שלך אשלח לך את הדברים במילואם.
שאלה: עיטוש בזמן תפילה: מה עושים אם בזמן תפילה נאלצים להתעטש, האם מותר ללכת ולקנח את האף? ואם כן, אז האם צריך ליטול ידיים לאחר מכן?
תשובה: מכיוון שהדבר טורדו ואינו יכול לכוון בתפילת העמידה, מותר ללכת בלי לדבר ולקנח אפו, לחזור ולהמשיך בתפילתו. (ראה משנה ברורה סי' קד ס"ק א). כמובן שאדם שחושש לכך ראוי שיצטייד לפני התפילה, וכך לא יאלץ ללכת באמצע התפילה. אף אם נגע בנזלת נראה שבאמצע התפילה לא ילך ליטול ידיו אלא יסמוך על דעת הגר"א המובאת במשנה ברורה (צב ס"ק ל) שעל צואת האף אין צריך ליטול ידיו.
שאלה: המרוץ לתרומת הדשן: אני קורא במשנה יומא (פרק ב) שכדי לזכות בתרומת הדשן, הכהנים היו רצים בכבש והראשון שהגיע לקו הגמר היה זוכה בה. בסופו של דבר, ביטלו את המירוץ הזה והחליפו אותו בהגרלה משום מעשה שהיה. א. קשה לי להבין עצם קביעת מרוץ בבית המקדש. אם רצו חכמים למדוד את זריזות הכהנים, האם זו הדרך? האם זריזות היא מילה נרדפת למירוץ? מחילה, אבל נראה לי שמירוץ הזה כל כך פרימיטיבי במסגרת הקדושה והטהרה שהיו אופפות את בית המקדש!? ב. האם המרוץ הוא צודק? והקשישים, ומי שאסטמי?
תשובה: לא מדובר במרוץ המודד את זריזות הכהנים, והכבש לא היה מגרש מרוצים הוא בסך הכל כמה אמות. הכהנים מצד עצמם היו רצים כי כל אחד רצה לזכות במצווה. מכיוון שקרתה תקלה, חכמים התקינו שמכאן ואילך יהיה פיס כדי למנוע תקלות דומות בעתיד.
שאלה: דברים שהוסעו בשבת: 1. אוכל שנסעו איתו בשבת - מותר לאכול בימי חול בצאת השבת? 2. כיפה שהייתה ברכב בזמן שנסע בשבת - מותר להשתמש בה?
תשובה: מותר להנות במוצאי שבת ממוצרים שהוסעו בשבת. (אולם אם מדובר במערכת שעובדת כך באופן קבוע, כגון: מערכת צבאית, כדאי מאוד להעלות את הנושא מול הרב כדי למנוע חילול שבת תמידי שלא לצורך)
שאלה: הקרנת סרט בת : האם מותר להקרין סרט בלי לשאול את היוצרים? האם מותר לקחת ת עבור כניסה לסרט כזה?
תשובה: צריך לקבל רשות מכיוון שמדובר בהקרנה למטרה מסחרית.
שאלה: שמירת מצוות בעולם חילוני: ה אומר לעם ישראל: "אם לא תעשו את מה שאני אומר תקבלו מכות, כגון: נישול מהאדמה, בצורת וכו' ". הרוב הדומיננתי של היהודים הוא חילוני ולכן אין לנו נחת משונאינו ויש לנו מלחמות לרוב ובצורת. כל עוד הרוב היהודי הוא חילוני, יהודי דתי השומר מצוות יהנה מכך רק בעולם הבא והוא עושה זאת לביתו (כמו משרה לשם פרנסה) ושמירת מצוות או אי שמירת מצוות לא תשנה דבר לעם ישראל. אבקש את דעת הרב על כך.
תשובה: דעתי היא שזו טעות להעמיד את הדברים כפי שאתה מעמיד אותם. דווקא בדורנו אנו רואים שהקב"ה חפץ לתת לעם ישראל לא רק את העולם הבא אלא גם את העולם הזה. לכן הקב"ה הביא את דורנו לארץ ישראל ששם הברכה מצויה. מעבר לכך, רוב עם ישראל שלא מקפיד על מצוות הם בחינת תינוק שנשבה והם אנוסים. אם כן, רוב עם ישראל הם צדיקים. נמצא שעיקר העיכוב בישועה בעולם הזה היא לא בגלל החילונים. אנו לא ידעים למה יש עיכוב בגאולה. אולם זה מאד פשטני לתלות זאת בכך שהרוב חילוני. ח אמור משיח בא בדור שכולו זכאי או דורו שכולו חייב. רואים שהדברים מורכבים יותר. בודאי שהמסקנה שלא נזכה בעולם הזה על ידי המצוות שעושים חלק מהאומה היא אמירה לא מדוייקת. בזהר כתוב בדעת רבי אליעזר שסובר שגאולה תלויה בתשובה שגם עם בית כנסת אחד יעשו תשובה שלמה בזכותם יבוא משיח. אם כן אנו רואים שקהילה אחת יכולה לזכות את כל עם ישראל. עיקר המאמץ שלנו צריך להיות מופנה להרבות באהבת חינם. המאמץ שלנו צריך להיות מרוכז בכך שנאמין שעם ישראל הוא עם של צדיקים ורואי לגאולה וראוי שיזכה גם בעולם הזה. אסור לנו לעשות הנחות לקב"ה ולהצדיק את זה שהוא לא גואל אותנו. בנושא זה אנו לא מסכימים עם הקב"ה. אנו מתפללים על הגאולה משום שאנו יודעים שבעצם גם הקב"ה רוצה לגאול את כל עם ישראל עם כל הבעיות שיש בו. הקב"ה יודע שכל החטאים של עם ישראל הם מהשפה ולחוץ. בתוכיותו הוא נקי וטהור. כולך יפה רעיתי ומום אין בך. הקב"ה מחפש את ההזדמנות שהענין זה יוכל להתגלות. ביום ההוא יבוקש עוון ישראל ואיננו. אנו מקוים שזה הנה עומד אחר כותלנו שזה עומד לבוא.
שאלה: חולצה אדומה בבית כנסת: למה לא מקובל ללבוש חולצה אדומה לבית כנסת?
תשובה: אין איסור מיוחד בחולצה אדומה בבית כנסת דוקא, אבל נזכר שבחולצה אדומה יש צד של פסול משום מנהגי הגויים שהיו לבושים בבגדים אדומים כדי למשוך תשומת לב ואין זה מתאים ליהודים שידועים בצניעותם ללבוש בגדים צעקניים.
שאלה: מזמורי תהילים בכל יום: מידי בוקר אני קורא מספר פרקי תהילים של אותו יום. אני לא מספיק לקרוא את כל הפרק כי אני יוצא מאוד מוקדם לעבודה. מה מומלץ לקרא, את "התיקון הכללי" או מספר פרקי תהילים של אותו יום? אנא הסבר למה.
תשובה: עדיף לקרוא כל יום פרקים שונים. כך אדם אומר את כל סוגי פרקי התהילים.
שאלה: החזקת אינטרנט בבית: אדם שצריך להשתמש באינטרנט, איזו אפשרות היא האפשרות המועדפת ביותר. האחת- להחזיק אינטרנט בבית עם אפשרות סינון, כמו אינטרנט רימון, החיסרון הוא שגם באינטרנט רימון יש חסרונות, כמו- התמכרות, ועוד, והרי ביתו הפרטי של האדם הוא משכן לשכינה, "איש ואשה זכו שכינה ביניהם". השניה- לא להחזיק בכלל אינטרנט בבית, וללכת לספריה ציבורית כאשר נצרכים להשתמש במכשיר הזה, החיסרון הוא שספריות ציבוריות בדרך כלל לא נחשבות למקומות צנועים, היתרון- המכשיר לא נמצא בביתו הפרטי של האדם, וכך הבית הפרטי יכול להתמלא רק בדברים שיש בהם אך ורק קדושה. איזו אפשרות מבין שתי האפשרויות שהעליתי היא האפשרות היותר נכונה?
תשובה: הפתרון של רימון הוא טוב. באשר להתמכרות יש חשש גם בדברים אחרים, כגון: עישון, אלכוהול, קפה ועוד. אצלי למשל האינטרנט פתוח רק שעה ביום.
שאלה: ברכת רעמים באמצע הלילה: אדם המתעורר באמצע הלילה למשמע רעמים, האם עליו לנקוט כחומרת הזוהר על נטילת ידיים ולא לברך כיוון שידיו אינן נטולות או שמא עליו לברך, ואם כן, האם צריך לנקות ידיו מיד במידי דמנקי?
תשובה: אם יספיק ליטול ידיים ולברך, בוודאי שעדיף. ואם לא, ישפשף ידיו במידי דמנקי ולא יפסיד את הברכה.
שאלה: לשלם על טבילה בערב שבת : לפעמים יוצא טבילה בערב שבת אז ממילא כל ההכנות זה לפני שבת ורק הטבילה נעשית ותו לא. האם יש מחוייבות לשלם על זה, בפרט שהמקווה תחת חסות העיריה?
תשובה: יש לברר במקווה מהם הכללים ולנהוג על פיהם.
שאלה: הזכרת שם ה  עם תינוק: אני מברכת עם בתי בת השנה לפני שהיא אוכלת או כשנוטלים לה ידיים וכו. האם מותר לי לברך "איתה" ולבטא את שם ה כדי שתלמד לברך נכון? עד עכשיו נהגתי לומר איתה "ברוך אתה השם." "שמע ישראל השם."
תשובה: לצורך הלימוד של הילדה מותר לבטא את שם ה'.
שאלה: בדיקת תאריך לחתונה: ברצוננו להתחתן בתאריך 5 5 11 שזה ספירת העומר וראש חודש האם מבחינת ההלכה זהו תאריך תקין?
תשובה: רוב עם ישראל נוהג שלא להתחתן מפסח ועד ל"ג בעומר. גם מי שנוהג שלא להתחתן מר"ח אייר עדה לשבועות אינו יכול להתחתן בראש חודש עצמו.