LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: עיזים של הפקר: אדם מצא גדיים בשטח פתוח והחליט לקחת אותם מאחר וחשב שהם הפקר. הוא החליף ומכר את חלקם ואז התברר לו שהעזים שייכים לרועה באזור. מה הדין העברי אומר על זה?
תשובה: אדם שרואה גדיים בשדה ללא בעלים, עליו לברר למי הם שייכים (מצוות השבת אבידה), כיוון שסתם גדיים אינם גודלים מעצמם אלא יש להם בעלים. לכן אם הוא נטלם לעצמו, הרי יש לו דין גזלן, ונפרט כאן עיקרי דיניו (עפ"י שו"ע חו"מ סי' שנ"ו, ובסי' שנ"ג). אם הוא מכר את הגדיים לפני שנודע שנתייאשו הבעלים, אז אם הדבר אפשרי הקונה צריך להחזיר את הגדיים לבעלים תמורת הכסף ששילם, והמוכר צריך לחזור ולשלם לבעלים ג"כ את אותו הסכום שקיבל. ואם אי אפשר להוציא את הגדיים מיד הקונה, מכל סיבה שהיא, הרי המוכר חייב לשלם את דמי הגדיים לבעלים. אם נודע שנתייאשו הבעלים מהגדיים קודם המכירה (אמנם לאחר שכבר נטלם לעצמו), אז הקונה זוכה בגדיים לעצמו, והמוכר חייב בתשלומי דמי הגדיים שמכר. בכבוד רב, הרב תומר ישראלי.
שאלה: טיטולים בשבת-הבהרה: בהמשך לתשובות הרב לגבי פתיחת המדבקה של הטיטול לפני שבת, וכן לגבי סגירתו בעזרת המדבקות בתום השימוש בו. ישנם טיטולים שאין בהם מדבקה אלא מעין סקוצ. האם גם בטיטול כזה יש צורך לפותח את הסקוצ ים לפני שבת (כיוון שהסקוצ הוא יותר רב פעמי מאשר מדבקה ואולי זו גם כוונת היצרן)? האם מותר לסגור טיטול זה בשבת לפני זריקתו לפח? או שהגדר של "קשר שאינו עשוי לפותחו" קיים גם כאן.
תשובה: בטיטולים בהם יש סקוצ', אין בעיה לפתוח ולסגור כמה שרוצים.
שאלה: גוי ויהודי בשבת: האם מותר לגוי להדליק את האור בשבת עבור יהודי שידוע שהוא עושה את זה בשבילו במקרה של קצר חשמלי בבית או משהו כזה? האם עדיף לרמוז לגוי שאתה צריך שידליק או עדיף לא להגיד כלום והוא כשכן שלך כבר מבין את העניין לבד? בבתי מלון שעובדים גויים האם מותר בשבת שידליקו עבורנו אור או שיפתחו לנו את הדלת שהיא חשמלית או מזגן וכו.?
תשובה: ישנם שני איסורים במלאכת הגוי בשבת. אסור לומר לגוי לעשות מלאכה בשבת בשביל יהודי אף כאשר היהודי לא נהנה ממלאכה זו. והשני - אסור להנות ממלאכה שעשה גוי בשביל יהודי בשבת אפילו במקרה שהיהודי לא ביקש ממנו. לרמוז לגוי לעשות מלאכה שלא בלשון ציווי, כגון, "קשה לי לקרוא כי אין מספיק אור בחדר" אין זה נקרא אמירה ומותר אבל רק במקרה שהיה אפשר לקרוא בדוחק, כלומר שיש אור חלש וכדומה. יוצא מכל זה, שאסור להנות מהאור שהדליק גוי בשבת, ואם יש קצר בבית ואין בכלל אור אף אסור לרמוז לו. במקרה שאינו יכול לאכול בגלל החושך וגם מתבטל משום כך מלימוד תורה ועונג שבת אפשר להביא את הגוי לביתו ולהציע לו דבר מה לאכול וכאשר הגוי ישיב בחיוב יאמר לו "אבל אי אפשר להביא דבר זה בגלל החושך" והגוי ידליק האור לצורכו. ואם רואה שלאחר מכן הגוי רוצה לכבות האור מותר לומר לו שלא יכבה. על פי האמור לעיל אסור שגוי יעשה בשביל היהודי מלאכה אף בבית מלון, ואם נמצאים בבית המלון רוב גויים ועובד בית המלון עושה בשביל כולם או במקרה שמוכח שהגוי עושה את המלאכה לצורך עצמו או גוי אחר מותר ליהודי להנות ממנה. אם הדליק את האור בחדר המדרגות מותר ליהודי לעלות מאחר ויכול לעלות אף בחושך. בדלת חשמלית ימתין היהודי עד שיגיע גוי ויפתח את הדלת לצורכו. (שולחן ערוך אורח חיים סימן רעו סעיפים א, ד ומשנה ברורה סימן שז סעיף קטן עו שמירת שבת כהלכתה פרק ל בעיקר סעיפים א, ד, ז, לו-לח, נא, נד ובהערה קלד ובילקוט יוסף שבת א סימן רעו סעיפים א-ה)
שאלה: הרב התיר שחיה מעורבת בבגדים: האם זה נכון שהרב ליאור התיר שחיה מעורבת בבגדים בבני עקיבא?
תשובה: חס ו הדבר אסור משום שזה לא תואם את גדרי הצניעות.
שאלה: תפילת הדרך ביש"ע: האם על כל נסיעה ביש"ע יש לומר תפילת הדרך בשם? למשל מבית אל לגבעת אסף, או ממעלה לבונה לעלי? האם עדיף לומר כשנמצאים כבר באמצע הדרך, או לומר ביציאה (שלפעמים זה עדיין בלי ברכה).
תשובה: אני נוהג לומר תפילת הדרך רק על נסיעה ארוכה למעלה משעה ורבע. ורק בימים שיש התראות ממשיות אני אומר גם על נסיעות קצרות בדרכים שבהם יש סיכון גבוה. אך מי שמרגיש צורך לומר יכול לומר תמיד ללא סיום הברכה. את הברכה יש לומר כאשר יוצאים מגבולות הישוב. תשובת הרב דב ליאור
שאלה: נגיעה: יש לי חבר שאני מנסה לשכנע אותו "לשמור נגיעה", אבל הוא טוען שזה רק סייג, שאפילו לא מופיע במשנה ולא בגמרא, ובגלל שזה סייג, שהוריו לא נוהגים בו, אין הוא חייב להקשיב לו. אני יודע במאה אחוז שכולם חייבים בשמירת נגיעה לא משנה מה ההורים עושים. אבל האם זה נכון שבכל המשנה והגמרא לא כתוב על זה כלום? אם זה נכון, מאיפה צצה ההלכה הזאת? ואיזה משנה תוקף יש לה, דרבנן, או דאורייתא? (שאולי היא כן מופיעה בגמרא מלימוד ישיר מהתורה).
תשובה: השוחד מעוור עיני פקחים. זהו לאו מפורש בתורה "לא תקרבו" ח בחוכמתם הגדירו זאת כ"אש בנעורת" או מה שנקרא בשפת האתיקנים המודרניים "מדרון חלקלק". במלים אחרות: מכונית ללא בלמים יש למוסרה דחוף(!) למוסך ע"מ לתקנה לפני שתקרה תאונה. והנסיון מעיד, התאונות רבות ומסוכנות!
שאלה: נשיאת שעון יד בשבת במקום ללא עירוב: אני גר בחו"ל בעיר ללא עירוב. שאלתי היא האם מותר לשאת בשבת שעון יד? שמעתי פעם שהפתרון במקרים אלו הוא בענידת שעון זהב הנראה כתכשיט. האם זה נכון?
תשובה: במקום שאין בו עירוב מותר לצאת עם שעון מזהב וכדומה שמשמש גם לתכשיט (שלא מורידים אותו כשמתקלקל). בשעון יד עם רצועות מעור אין לצאת והמקל בכך יש לו על מי לסמוך. (שמירת שבת כהלכתה פרק יח סעיף כז ובהערה קיא בשם הרב אוירבך ובילקוט יוסף שבת ב' הוספות משארית יוסף סימן שא סעיף ג ובהערה שם)
שאלה: צורך השעה אחדות! : הצורך שלנו באחדות בעם גדול מאוד במיוחד במצב הביטחוני השורר בארצנו (ידוע שאפ בתקופת אחאב ישראל נצחו במלחמות בזכות האחדות שהייתה.) על כן הציפיה היא לכל הפחות לאחדות במגזרים שומרי תורה ומצוות. ודווקא פה אנחנו נכשלנו. למה המפלגות הדתיות לא מתאחדות בין עצמן?!?! למה אין הרבנים הגדולים בדורנו לא קוראים למפלגות להתאחד וליצור כח לציבור הדתי?מדוע החרדים נכנסו לקואליציה המחריבה ישובים בארה"ק? ולמה הדתיים הציונים נכנסו לקואליצה שמקצצת מת"ת וישיבות? למה אין זעקה של הרבנים לאחדות? לא ייתכן ששומרי התורה והמצוות הנושאים עליהם את שם ה יושפלו ודתנו תושפל כי אין אנו רוצים להיות יחד. הרב מקורב עם הרבה רבנים שמעורבים בפוליטיקה האם הרב יוכל לענות לי על שאלותיי? ומה אפשר לעשות למען האחדות בין המפלגות? (זה ממש פיקוח נפש והרבה אסונות דוגמת הגירוש שעברנו תלויות בכך.)
תשובה: א. רבנים רבים בציונות הדתית קראו לאיחוד כל המפלגות הדתיות. ואם המפלגות החרדיות לא יסכימו הרבנים קוראים למפד"ל ולאיחוד הלאומי להתאחד. אם לא יהיה איחוד זה בגלל שהמפד"ל אינה נשמעת לרבנים. ב. על השאלה למה החרדים נכנסו לקואליציה איני יודע תשובה. ג. על השאלה למה הדתיים הציוניים נכנסו לקואלציה, השאלה על המפד"ל. אני שמעתי מראש המפד"ל לשעבר שבאמת זו היתה טעות. רבנים רבים עושים מאמצים לאחד את המפלגות וגם היום התקיימה פגישה בין רבנים לבין ראשי המפלגות בדרישה לאחדות.
שאלה: קריאת שמע שעל המיטה: האם ניתן לומר סדר הווידוי לפני קריאת שמע כדי שאוכל לשבת על המיטה ומיד לאחר מכן לשכב?
תשובה: ניתן לומר סדר הוודוי לפני קריאת שמע.
שאלה: תפילה ל המדינה: האם יש ענין לעמוד בתפילה ל המדינה, כיום? ואם המדינה לא היתה עושה את מה שעשתה?
תשובה: יש להבחין בין מדינה לממשלה. על הממשלה יש לנו בקורת קשה בפרט לאור התחוצאות החמורות של מדיניותה: 4 חודשים אחרי הגירוש ולרוב העקורים אין עדיין מקום אפילו זמני. הנגב המערבי מופגז, נתיבות ואשקלון כבר בקו האש! אך המדינה היא הריבונות היהודית בארצנו אחרי 2000 שנה. האם ללא המדינה היה מצבנו טוב יותר? האם שכחנו את השואה?
שאלה: את מי לשאול שאלות בצבא: שאלה: בתור חייל לפעמים אנו מתמודדים עם מצבים הלכתיים סבוכים ביותר ולשם כך נעזרים אנו ברבנים, ישנם כאלה אשר מעדיפים לשאול את רבניהם מהישיבות או מהחיים האזרחיים ישנם כאלה השואלים את הרבנות הצבאית. לעיתים נוצר מצב שהתשובה ההלכתית שונה. וכך ישנו בלבול גדול במחלקה. האם ישנה עדיפות לשאול את הרב בצבאי שבמקום באשר הוא מבין ומכיר את המציאות בצורה עדיפה או שמא על כל אחד להיות דבק ברבותיו? נק נוספת היא האם על הרבנות הצבאית בבסיסים חל דין מארא דאתרא? נ"מ לאדם שמקפיד על הכשר ספיצפי האם מותר לו לאכול הכשר של הרבנות של הבסיס וכו.
תשובה: שאלתך מורכבת וקשה לענות עליה בקצרה. אמנם ככלל אפשר לומר שהרב הצבאי הוא צריך להשיב ויש לו דין מרא דאתרא. הבעיה היא שפעמים רבות הרב הצבאי אינו זמין ופעמים שהוא חושש להתעמת עם מפקדיו. לכן ככלל עדיף לשאול אותו, אבל טוב לשאול באופן עקרוני גם רבנים אחרים, כדי לוודא שהתשובות סבירות. כל זמן שהם בתחום הסביר, יש לילך על פיו. כאשר הוא חורג מהמקובל אין לילך על פיו. בנוסף לכך, בשאלות כלליות, שבהן נדרשת תשובה מתלמידי החכמים הגדולים אין לרבנים שאינם נחשבים תלמידי חכמים גדולים סמכות, גם אם מצד תפקידם הם "המרא דאתרא".
שאלה: כיבוד הורים ומגורים בשכונה דתית: בנוגע למאמר "שליחות לקירוב רחוקים". האם יש לחפש לעבור לסביבה יותר תורנית (מבחינת השכנים) גם כשזה מצריך לעזוב את הבית שבו מתגוררת האמא המבוגרת? מה קודם למה?
תשובה: אם האם זקוקה לעזרה ממשית, מצוות כיבוד אם קודמת. ואם אינה זקוקה לעזרה, אזי אם יש צורך גדול לעבור למקום תורני למען חינוך הילדים, שאם לא יעברו יש חשש שהילדים יחלשו מבחינה דתית - ראוי לעבור, ואם אין צורך גדול, עדיף להישאר, שכן גם אם האם אינה זקוקה לעזרה, מכל מקום במגורים לידה יש משום מצוות כיבוד הורים. ויש מצבים גבוליים רבים, שבהם הבחירה במה להדר נתונה בידי האדם.
שאלה: כניסה לגן עדן לנוצרי המבקש מחילה: 1) חברה שלי מאנגליה היא נוצריה עם אב יהודי ששואלת האם נוצרי המבקש מחילה על חטאיו יוכל לזכות להיכנס לגן עדן? 2) באילו מקרים יוכל להיכנס לגן עדן? חזרה בתשובה? 3) הנצרות היא הרי דת ש"נולדה" מהיהדות ולכן זהו אותו אלוהים. האם נוצרי שהאמין באותו אלוהים ופעל עפ"י מה שהוא מאמין שהם מצוות - יוכל להיכנס לגן עדן?
תשובה: הנצרות היא עבודה זרה. היא לא רק מאמינה בא-ל אלא גם בבשר ודם שאף הוא "אל" לפי אמונתה. נוצרי שיחזור בו מאמונת השילוש ויאמין בא-ל אחד הוא "בעל תשובה", אם בנוסף לכך הוא יקיים גם את שבע מצוות בני נוח סביר להניח שיהיה לו חלק לעוה"ב.
שאלה: בעיה מציקה בלימוד הגמרא: אני בחור ישיבה שלומד גמרא שנים רבות. בתקופה האחרונה שבה ומציקה לי בעיה בלימוד הגמרא שאיננה מרפה לי. אינני מבין את כל המשמעות של דרישות הפס בגמרא. אני מתייחס בעיקר ללימודים שאינם מהמידות שהתורה נדרשית בהם. כשאני לומד במסכת ברכות יג: שרבי לומד מהאות ה במילה "הדברים" שאסור לקרוא קריאת שמע למפרע, ורבנן "לא משמע להו", אני לא מבין. אנו מוצאים בגמרא פעמים רבות ויכוחים על דרישת פסוקים, מילים, ואותיות ללא שום הגיון! האם הלימודים הללו הם כפשוטם? האם היה להם איזה הגיון שאין לנו? האם ההלכות היו להם ידועות והם ניסו להצמיד להם לימודים? אם כן למה הגמרא מפרטת כל כך את המחלוקות סביב אותם לימודים אם הם אינם משמעותיים כל כך? למה בעולם הישיבות לא מתייחסים לבעיות הללו, כאילו הדברים ברורים מאליהם? הרי כל אדם שלא למד גמרא בימיו ויראה סוגיא כזו יחשוב שהיהדות והגמרא הם ממש טיפשיים ח"ו?
תשובה: שאלותיך נכונות וטובות מאוד. הנחת היסוד של ח היא שמכיוון שהתורה היא דבר ה' הנאמר בנבואה, אין בה אף אות מיותרת. וכל אות נדרשת למקומה, ואפילו שלא למקומה. ח עצמם אמרו ש"אין מקרא יוצא מדי פשוטו", אך הם לא אמרו ש"אין במקרא אלא פשוטו". בשביל לדעת לדרוש את הפסוקים צריך מדריגה רוחנית מיוחדת, אשר מאז חתימת התלמוד אבדה מאיתנו. וכיום אנחנו נדרשים ללמוד הלכות מתוך דברי הגמרא, אפילו אם נראה לנו שאפשר לדרוש זאת מתוך הפסוקים. והיו מגדולי ישראל שעסקו בנסיונות להבין את הלימודים של ח מהפסוקים, איך הם שמו לב לכל אות ואות. אם ברצונך להעמיק בנושא זה, עיין בספרו של המהר"ל מפראג "באר הגולה" (באר שניה ושלישית), ובהקדמת המלבי"ם ל"תורת-כהנים". כיום, הלומדים בישיבות באים ללמוד את דברי ח שיוצאים להלכה מלימודים אלו, משום שזהו דבר שיש לנו השגה בו ואפשר להבין בו טעמים וסברות, ולא משקיעים זמן ללמוד את דרישת הפסוקים עצמם, שבהם אין לנו הבנה ואין לנו יכולת לעשות זאת בעצמנו.
שאלה: בעיות צניעות במכללה: אני אברך בישיבת קדומים והתחלתי השנה לימודי ערב בהנדסאים חשמל במכללת אריאל. בשיעור האחרון המורה הופיע בחולצה ללא שרוולים. ברור לי שבמצב כזה אני לא מסוגל להמשיך בלימודיי שם. אני פונה לרב בהנחה שהרב מכיר את המערכת שם, כיצד לדעת הרב עלי לפעול על מנת שמצב כזה לא ישוב?
תשובה: רצוי שתפנה לדיקן הסטודנטים או לאדם אחר מהנהלת המכללה, ותספר להם על הבעיה. יש להניח שככל שיותר בחורים ובחורות יפנו וידברו על כך, הבעיה תפחת, אם כי לא תיפטר, משום שמדובר באנשים שאינם שומרי תורה ומצוות. ולמעשה: אם הדבר גורם לך להרהורי עבירה, אזי תחפש מקום לימוד אחר, כמו מכון לב, או מקומות לימוד בבני ברק. אם הדבר אינו גורם להרהורי עבירה, אפשר להמשיך ללמוד שם. וכן הדין לגבי כל מקום עבודה.
שאלה: לא תלין בימינו: האם עוברים בל"ת של לא תלין פעולת שכיר אם לא משלמים לרופא תיכף, בפעם אחת? האם יכולים להתעקש לשלם בכמה תשלומים אע"פ שהם תובעים ת חד פעמי?
תשובה: מבואר בשו"ע חו"מ סי' של"ט שיש מצות עשה לתת שכר שכיר בזמנו, ואם איחר עובר בלאו. אם לא משלמים לשכיר כל מה שמגיע לו אלא רק חלק, עובר באיסור בל תלין על המקצת שפיחת לו (הגהות אשר"י ב"מ פרק המקבל סי' מד, אהבת חסד לחפץ חיים פרק ט סעיף י). מכאן עולה שאי אפשר להתעקש לשלם בכמה תשלומים אם השכיר תובע את כל הת בפעם אחת, משום שעל כל פרוטה שלא משלם בזמנו עובר באיסור בל תלין ומבטל עשה לשלם בזמנו. הפתרון לפעמים הבאות להתנות לפני תחילת עבודת השכיר שהשכר ינתן בתשלומים. (כך מבואר בש"ך חו"מ שם סק"ב). הרב דוד בר שלטון.
שאלה: לשמוח בחלקנו?: ככל שאני מתבגר אני מגיע למסקנה שבסיס האושר הוא משפט ח - איזהו עשיר - השמח בחלקו. עם זאת מכרסם החשש - אולי יש בכך מין כניעה לנטיה ל בינוניות. כיצד ניתן להבטיח שהשמחה בחלקנו לא תהווה תירוץ להשלמה עם מצבנו ומצד האמת - להבנת עומק המשפט - כיצד מתיישבת השמחה בחלקנו עם התביעה הפנימית להתגדל ולהתקדם? אני מקווה שהשאלה לא נשמעת תיאורטית - לדידי היא מאוד מעשית.
תשובה: : השאלה מצויינת ומציקה להרבה חברה. ראשית, השמחה היא לא הדבר היחיד בו אנו עסוקים. אני עסוקים גם בהתקדמות ביראת שמים באהבת ה' בעשיית חסד. לא כל הזמן צריכים להיות עסוקים בשמחה. כך שיש שעות רבות שהם עם שאיפות לעשייה גדולה. שנית הדרך להשתחרר מהקושי שאתה עומד עליו זה להיות כללי ולעשות דברים לשם שמים. עבודת ה' הגדולה שלנו היא פחות לחשוב על עצמנו. למרות שמדוב רכאן על עשיר ושמח בחלקו הכוונה היא שאדם צריך להיות שמח בכך ששם ה' מתגלה על ידו בעולם. ברגע שהשמחה היא בה' כאן השאיפות לא מתגמדות אלא ר קהולכות וגודלות. ובשמחה גדולה שהיא שמחה של מצווה וגילו שם ה'.
שאלה: כסיסת בשר אצבעות: לפעמים אני כוסס ציפורניים ותולש בשר מהאצבעות האם יש איסור בדבר?
תשובה: אכן יש כאן צד של קניבאליות.
שאלה: ליווי כלה לחופה: אלמנה שנישאה בשנית, האם יכולה ללוות לחופה את בתה שנולדה מהאב הראשון ובעלה החדש, שאינו אבי הכלה, ילווה את החתן?
תשובה: המנהג שדווקא זוג נשוי מנישואין ראשונים מלווה את החתן והכלה לסימן טוב. אם האמא מתעקשת והבעל החדש גידל את החתן או הכלה מגיל צעיר יש להקל. אבל העצה הטובה יותר, במקרה ולהורים זה חשוב כל כך ללוות את ילדיהם לחופה, היא למנות זוג נשוי מזיווג ראשון, כגון: סבא וסבתא או דודים, כשושבינים והאמא תלווה את בתה יחד איתם ואף יכולה להיות זו שנותנת יד לכלה. (כך שמעתי ממו"ר הרב זלמן ברוך מלמד).
שאלה: תפילת הדרך וברכת הגומל: 1.האם צריך לומר תפילת הדרך בנסיעה מירושלים למעלה אדומים? אם כן באיזה שלב של הנסיעה? והאם בשם ומלכות? 2. מה דיני ברכת הגומל לגבי נסיעה לחו"ל, באם החזרה משם היא תוך 3-4 ימים, ותוך כמה זמן לומר ברכת הגומל? האם ניתן לאמר בבית או במהלך שיעור תורה בפני 10 נשים? האם יש הבדל בהלכות ברכת הגומל בין ספרדים לאשכנזים או בין גברים לנשים?
תשובה: 1. צריך לומר תפילת הדרך בכבישי יש"ע, שכל הדרכים לצערנו בחזקת סכנה. ואומרים אותה מיד ביציאה מן היישוב או מן העיר, בשם ומלכות. ואנחנו נוהגים פה בקרית-ארבע, שבשבת אחד מהעולים לתורה מברך "הגומל" ומוציא את הרבים ידי חובתם, משום שכולם נוסעים בכבישי יש"ע במשך השבוע ונחשבים כניצלים מסכנה. והמברך אומר "הגומל לחייבים טובות שגמלנו " בלשון רבים, ואין זה נקרא משנה ממטבע שטבעו חכמים בברכות, מפני שבתלמוד לא מופיע הנוסח המדוייק של הברכה אלא רק תוכנה (כמבואר בשער-הציון סימן ריט ס"ק ה). 2. ברכת "הגומל" נאמרת לאחר שהאדם מסיים את כל טיסותיו וחוזר למקומו, וברכה זו נאמרת בפני עשרה גברים. ולגבי קטן שמברך "הגומל" נחלקו הפוסקים, והאשכנזים נוהגים שילד מתחת לגיל מצוות אינו מברך "הגומל", אבל הספרדים נוהגים שגם ילד מתחת לגיל מצוות מברך ברכת "הגומל". אין הבדל זו בין גברים לנשים. תשובת הרב זלמן מלמד
שאלה: זיכוי ממס הכנסה: תרמתי צדקה למוסד מסוים. על פי הוראות מס הכנסה אני זכאי לקבל אחוז מסויים של זיכוי ממס מגובה התרומה. כאשר נגשתי למס הכנסה לקבל אישור על הזיכוי הם הוציאו לי אישור על זיכוי יותר גבוה ממה שמגיע לי. האם עלי להודיע להם שהם עשו טעות או שמא להקטין ראש ולקבל את הזיכוי כפי שמופיע באישור?
תשובה: אם נתת צדקה סכומים נוספים לגופים אחרים, אפילו כאלו שאינם מוכרים ע"י מס הכנסה לזיכוי מס, אינך צריך להעמידם על טעותם.
שאלה: ברית יצחק ללא הילד: יולדת שנשארה בבית חולים עד לאחר הברית יחד עם תינוקה, האם עושים ברית יצחק בבית כרגיל? האם יש חשיבות לנוכחותה ולנוכחות התינוק?
תשובה: הסיבות לברית יצחק היא משום שמירה והודאה על הלידה ולכן עדיף שיהיה דוקא במקום שהיולדת והתינוק ישהו בלילה שלפני הברית. (אוצר הברית חלק א' עמ' קי וכן משמע בשע"ת תר"מ ס"ק ו ובא"ר שם ס"ק יט, ובשובע שמחות פרק א).
שאלה: גלישה באתרי חדשות: האם גלישה באתרי חדשות במשך היום לקבלת עדכונים יש בה עבירה משום גילוי עריות ועברה על גדרי צניעות? יש שם פרסומות לא צנועות. אני עובד במשך כל היום מול מחשב וזוהיא הדרך היחידה להתעדכן במתרחש בארץ ובעולם.
תשובה: אסור על פי ההלכה לראות תמונות לא צנועות שיכולות לגרום להירהורים אסורים. ואם זה חשוב להתעדכן בחדשות אפשר לגלוש לערוץ שבע יש שם את כל החדשות בלי כל חשש של איסור.
שאלה: האם להקל או להחמיר?: כאשר ישנה שאלה מסופקת, והצדדים להקל או להחמיר שווים יש עניין להחמיר? האם יש עניין להקל? למשל: הסברו של הרב זצ"ל למה להקל בשמן שומשומין בפסח לעומת דבריו של החת"ם סותר שכתב שדווקא בדורנו יש מקום להחמיר כי "חדש אסור מן התורה". כיצד ההלכה למעשה?
תשובה: כללי הלכה הם ספק דאוריתא לחומרא ספק דרבנן לקולא. אולם יש מידת חסידות וראוי להחמיר אם כי צריך לשקול בכובד ראש כל חומרא על השלכותיה. הרב זצ"ל "החמיר" בכך שהתיר שמן שומשמין משום שרצה לחזק את התעשיה היהודית החדשה בא"י. בחנוכה, לדוגמא, כולנו נוהגים כמהדרין מן המהדרין משום פרסומי ניסא.
שאלה: לימוד שירה לבנות קטנות: אני "רב כיתה" בבית ספר ממ"ד. רוב הילדים באים ממשפחות מסורתיות. חשבתי שיש מקום ללמד את הילדים זמירות שבת. האם אוכל ללמד בנות בכיתה ב' (בנות 7) שירי שבת?
תשובה: מותר לך ללמד אותם שירי שבת.
שאלה: חולה סוכרת בקידוש: חולה סכרת שמיץ ענבים ויין אסורים עליו, על מה יקדש בערב שבת ובהבדלה? האם מותר לייבש כלים בערב שבת אחר שטיפתן?
תשובה: א.ייטול ידיו יקדש על החלות ויברך במקום "הגפן", "המוציא לחם". ב. להניח במייבש כלים רגיל מותר.
שאלה: הנץ הנראה או הנץ המישורי: האם יש להתפלל בזמן הנץ הנראה או הנץ המישורי? מדובר בישוב שבו ההפרש הוא של כ-15 דקות. עד היום נהגנו להתפלל בנץ המישורי הכתוב בלוחות מחוסר ידיעה.
תשובה: יש בהלכה שתי שיטת בזה. יש אומרים שהולכים על-פי מה שנראה בעין, ויש אומרים שהולכים על-פי האמת, כלומר: מה יהיה אם ההר הזה או החומה הזאת לא היו מסתירים לנו את השמש. בדרך-כלל הולכים לפי נץ-החמה המישורי.
שאלה: תקפות נישואין של כהן וגרושה: הנני כהן והתחתנתי עם גרושה לפני 20 שנה. כעת הנני רוצה להתגרש ממנה אך היא מסרבת. האם נישואינו אכן תקפים? האם היא זכאית לכתובתה? מהו דין ילדנו? האם הוכחה לקיום קשרים זוגיים עם גברים זרים בהיותנו פרודים או הוכחת היותי כהן והיא גרושה יכולים לעזור לי להתגרש?
תשובה: מתוך מעלת וקדושת הכהונה, אסרה התורה לכהן לשאת אשה גרושה. איסור זה איסור חמור שנקרא איסור לא תעשה, וחייבים עליו מדין תורה עונש מלקות. אמנם נישואים אלו תקפים, אך יש חובה גדולה לפרק אותם, ואף בלא הסכמת האשה. לכן הנך צריך לסור מייד לבית הדין באזור מגוריך, והם יורו לך מה לעשות. בכבוד רב, הרב יהודה אודסר.
שאלה: מאיפה מתחילים?: אני חייל משוחרר שלא למד בישיבה ואף לא במכינה קדם צבאית, למדתי בתיכון דתי אך בזמן זה הייתי רחוק מהדת לצערי הרב. במהלך השירות הצבאי שלי התקרבתי לדת לאט לאט ועכשיו יש לי רצון עז ללמוד. הגעתי למצבים שספרים שאני פותח דורשים בסיס מסוים או שאני פשוט לא יודע ללמוד בהם. יש לציין שיש לי בסיס אך לא גדול. שאלתי היא מאיפה להתחיל ואולי ללמוד כמה דברים במקביל? רצוני הוא ללמוד כדי לתת וללמד ולתרום וכן כדי לבנות בית יהודי.
תשובה: : אם אתה יכול להקדיש יום שלם ללימוד כדאי שתלך למסגרת לימודים למתחילים. יש את מכון מאיר בירושלים ברחוב שדרות המאירי שם ניתן להתחיל ללמוד לימודי יהדות. יש שם גם פנימיה. אתה יכול להגיע אליהם גם דרך אתר האינטרנט שלהם. אם יש לך מספר שעות ביום עליך לנסות לחפש תלמיד חכם באזור מגוריך שיעזור לך לפי מה שמתאים לך. בינתיים אמליץ לך לחלק את הלימוד שלך למספר תחומים. בגמ' היתי מציע לך ללמוד מסכת ברכות. לכך תקדיש כשעה ביום. להכיר את המצות של התורה תלמד מספר החינוך. למוד אמונה ודרך חיים תלמד רבע שעה מהספר מסילת ישירם לרמח"ל ועוד תלמד חצי שעה מהקדמת הרמב"ם למשנה. לאחר מכן תלמד הקדמת הרמב"ם לפרק חלק. לאחר מכן תלמד מתוך ספר חובת הלבבות לרבינו בחיי. בהלכה, אם אתה מעדות המזרח תלמד מספר ילקוט יוסף. אם אתה מעדות אשכנז תלמד מספר קיצור שולחן ערוך עם הערות על פי ספר משנה ברורה. בהצלחה.
שאלה: תפילה בפארק: אני חניכה בסניף ואין לנו עדיין בניין. האם מותר לנו להתפלל בפארק שבו עוברים מדי פעם בנים?
תשובה: מותר, רק יש להקפיד שתתפללו במקום בו לא יפריעו לכן העוברים והשבים.
שאלה: מדורת ל"ג בעומר : ברצוני לשאול אותך שאלה האם מותר לעשות מדורת ל"ג בעומר כאשר יש מסביב בנים? וכאשר הם מסתכלים עלינו האם יש בזה איסור וכאשר יש עוד מדורה במרחק של קילומטר?
תשובה: צריך להיות בקבוצה נפרדת של בנות. ואם נמצאים רק בנות בקבוצה, מה שיעשו הבנים עם זה, זה עניינם. אבל אתם צריכים להבהיר, שאין לכם שום קשר איתם. ירצו יסתכלו, אל תתייחסו. הרב אברהם פרל.
שאלה: ספר רזיאל המלאך: רציתי לדעת האם הספר רזיאל המלאך הוא ספר קדוש, כי שמעתי מאנשים שהוסיפו לספר זה ספרי מינות, והאם מותר לקרוא בספר זה?
תשובה: רזיאל המלאך הוא ספר קדוש, אך אין לקרוא בו ולחשוב שמבינים. את ספר הזוהר נהגו לקרוא, מתוך ידיעה שלא מבינים, והאשכנזים לא נהגו בזה. הרב אברהם פרל.
שאלה: מצוות צריכות כוונה: אני הולך ע"פ השו"ע, ועל-פיו מצוות צריכות כוונה. שאלתי היא, האם קביעה זו כוללת את כל המצוות: אם אני עוזר לזקן ברחוב אני צריך לכוון במחשבתי "הריני מקיים מצוות דאורייתא של "והדרת פני זקן"? וכן כשאני לובש ציצית? ולגבי קריאת-שמע, במקרה ושכחתי לכוון לפני אמירת הפסוק הראשון, ונזכרתי באמצע הפסוק בעודי מכוון בשמות הקדושים, מה עליי לעשות? האם להפסיק ולכוון "הריני בא." או להמשיך?
תשובה: לכתחילה, לכל השיטות צריך כוונה בעת קיום המצוה. אבל גם לדעות הסוברות שמצוות צריכות כוונה וזה מעכב, יש הבדל בין מצוות שמעיות למצוות שכליות. במצוות שמעיות הכוונה תעכב, אבל במצוות שכליות הכוונה לא תעכב, כגון: אם אדם נוטל לולב ללא כוונה, לא יוצאים ידי חובה לדעות הנ"ל, אבל בעזרה לזקן הכוונה לא מעכבת. ולגבי קריאת-שמע, צריך לחזור ולכוון.
שאלה: החשדנות ולא החדשנות כיסוד כל מדע: יש לי קורס באוניברסיטה בנושא: טקסטים יהודיים הגותיים, המרצה מביא טקסטים של כל מיני הוגי דעות יהודיים מזמנים שונים בהסטוריה שמדברים על השקפה והלכה, במיוחד דברים שנגזרים מהם הלכה למעשה בפדגוגיה החינוכית להוראת הלמידה. מאחר ולמדתי 4 שנים במכללת בית וגן ירושלים וגבשתי את עמדתי והשקפתי הדתית, אינני מעוניינת "להתקלקל" או להפנים השקפות שנוגדות את דעותי. אני מוכנה לשמוע דעות שונות, אך אני רוצה לזהות בוודאות שאלו דעות "אחרות",בבחינת דע מה שתשיב לעצמך ולמרצה. בשיעור האחרון המרצה הביא מאמר של הוגה דעות יהודי בשם ר נחמן קרוכמל, בהקדמתו לספרו "נבכי הזמן". א. אני אשמח לדעת כיצד עלי להתייחס להוגה זה, האם הוא מזוהה בין גדולי עמ"י? (כמו למשל הרמב"ם) ב. בהקדמה זו למדנו, שבדורות של ח כאשר לימדו את המזמור "שם ישבנו גם בכינו בזכרינו." אמרו שדוד המלך כתב את המזמור עם רוה"ק, כדי לגרום לנו לראות את עוצמתו הגדולה של דוד שראה דברים שעדין לא התרחשו. בעוד שבדורינו, שהוא דור חכם יותר ומלומד יותר ויודע טוב יותר הסטוריה (לדעת ההוגה והמרצה) יש ללמד את המזמור בהקשר שלו, ז"א לומר שגולי בבל כתבו אותו בזמן שהייתם בגלות מתוך סבל וצער וכך "יתחברו" התלמידים למזמור. ואם נלמד שדוד המלך כתבו אזי לא רק שנשקר ונגרום לילד אי הזדהות (כי זה נכתב בידי הגולים) אלא שנגרום לו לבחול בדברי התורה והמדרשים. דעתי מנוגדת לחלוטין מדעות אלו, שכן אם ח אמרו שדוד כתב, אזי זוהי האמת! אבל קטונתי ואולי אני טועה. וכן אם הרב יכול להסביר את האימרה "דור דור ודורשיו דור דור וחכמיו" שמכאן הם למדו שהדורות הבאים טובים וחכמים יותר מהקודמים ושיש לשנות ולהתאים את דברי התורה להקשר ולידע של הדור הצעיר, האומנם?
תשובה: א. נחמן קרוכמל לא נחשב כהוגה דעות בר סמכא ויש לבדוק כל דבר שאומר בחוש בקורת נוקב. ב. לדעת ח לא כל מזמורי תהילים נכתבו ע"י דוד המלך. היו לפחות עשרה מחברים אם לא יותר, מצד אחד אין ספק שלדוד ויתר המשוררים היתה רוה"ק אך מאידך אין הכרח לומר שמזמור זה נכתב ע"י דוד דוקא. ג. האמירה שאנחנו חכמים ומלומדים יותר יש בה התנשאות מיותרת. אם כי אין ספק שיש דברים שאנחנו יודעים יותר. המדע מתפתח ומתקדם. אולם לא בגלל שאנו כשרוניים יותר אלא משום שאנחנו צוברים ניסיון רב יותר. המשילו זאת לננס הרוכב על גבי ענק. חזקי ואמצי! ואל תקבלי כמובן מאליו כל דבר שהמרצים אומרים. יש דברים שנאמרים מתוך דעות קדומות או רצון להיות מקורי וחדשן תוך סילוף האמת. הפעילי חוש ביקורת. החשדנות ולא החדשנות היא יסוד כל מדע!
שאלה: הידור בתכלת: הרב ענה בשאלה ששאלתי כדלקמן "אם הוא חושב שזו התכלת האמיתית, הוא לא יכול ללכת לפעמים עם תכלת ולפעמים ללא תכלת. ומכיוון שהארגמן כהה קוצים נראה כמתאים ביותר לתכלת עליה דיברו ח, יש לו להטיל תכלת זו וללכת רק איתה, ויש להתאמץ ולקנות תכלת זו". אני שוב חוזר ומסביר את עצמי הוא רק מחמיר ולא עושה זאת מעיקר הדין. ברגע זה שאין לו תכלת נוספת יש לו לכאורה מס אפשריות לנהוג: א. מכיוון שהוא רק מחמיר יכול ללכת פעם עם תכלת ופעם עם לבן בלבד, ובמגמה שבהמשך יקנה תכלת לכל הטליתות. ב. חייב ללכת רק עם תכלת, ואם אין לו עדיף שילך בלי טלית ולא יבטל מצוה בידים. ג. שיפסיק ללכת עם תכלת עד שיגיע למסקנה שאי אפשר "לרקוד על שתי חתונות". איזו אפשרות עדיפה?
תשובה: אם אין לו תכלת עדיף שילך בלי ציצית, ולא יבטל מצות עשה בידיים ממש. והוא לא יכול לומר שהוא עושה זאת מצד הידור, משום שאנחנו יודעים מהי התכלת ובאפשרותנו לקיים את המצוה מדאורייתא.
שאלה: משחק מונופול בשבת: האם יש בעיה לשחק במונופול (משחק עם כסף לא אמיתי) בשבת?
תשובה: קטנים יכולים לשחק, אבל גדולים שהם כבר בר-מצווה או בת-מצווה, אין זה מן הראוי שישחקו במונופול בשבת.
שאלה: אגרות הקודש של הרבי מילובביץ: ישנם לא מעט אנשים שכאשר יש להם שאלה או התלבטות הם מעלים אותה על הכתב, פותחים את אגרות הקודש של הרבי מלובאויץ ומחפשים באגרותיו תשובה. אני מכירה הרבה סיפורים מופלאים על אנשים שקבלו תשובה מפורשת לשאלתם. אני גם יודעת שיש רבנים שמנגדים לתופעה הזו. רציתי לדעת מה היחס הנכון לגבי שאילת שאלות באגרות הקודש, האם מותר או ראוי שלא לשאול דרכן.
תשובה: לדעתי, דבר זה אינו מדרכה של תורה, שהתורה לא הדריכה אותנו ללכת אחרי מיסטיקה.
שאלה: צניעות בפגישות לשם נישואין: כיצד עלי להתנהג בפגישה בהסתכלות על הבחורה איתה אני נפגש למטרת נישואין? מחד אני רוצה להדר בהלכות צניעות ולא להסתכל בפניה, ומצד שני אני רוצה לחוש אם טוב לנו בקשר טבעי לפתח קשר אישי, ובלא להסתכל נוצר ריחוק.
תשובה: ח אמרו שלא יקדש אדם אישה עד שיראנה, ולכן ודאי שיש חובה להסתכל על הבחורה לפני שמחליטים להתחתן איתה. אבל צריך להזהר שלא להסתכל בצורה לא צנועה, אלא יעיף מבט, ובזה הוא שומר על צניעות.