LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: חינוך בתנו בת הארבע עשרה: 1. בתי בת ה-14 לומדת באחת האולפנות הטובות בארץ. בתנו התחילה בשנה האחרונה ללבוש חצאית קצרה מהרגיל(אורך המכסה מעט את הברכיים) כמו כן גם היא התחברה לאופנה החדשה של לבישת מכנס טיץ מתחת לחצאית המבצבץ ונראה לעין ("כיאה לצו האופנה). לפני זמן היא אף החלה להתעניין באיפור ובתור התחלה שמה עיפרון שחור לאיפור העיניים ומסקרה לצביעת הריסים. א. כיצד עלינו להגיב לגבי אורך החצאית וסגנון הלבוש הנ"ל? ב. לגבי האיפור מצד אחד אין כאן בעיה הלכתית ומצד שני זה מרגיש לא נכון ולא מתאים לבת ישראל בגיל זה. כיצד עלינו ההורים להגיב? ג. נבקש מאד את עזרת הרב בניסוח דברים אותם נוכל לומר לבתנו בעניינים הנ"ל על מנת שישמעו ויתקבלו על לבה. (קשה מאד בגיל זה לומר דברי תוכחה) 2. הדו שיח עם בתנו אינו כפשוט כלל ועיקר ולמעשה זה יתווה את הדרך לאחיות הנוספות שאף הן בוחנות את תגובתנו ההורים למעשי הבת הגדולה. כיצד עלינו ההורים לפעול להגיב כאשר הבת עונה בהרמת קול, בסגנון מזלזל או כשלא מתחשק לה לבצע את מטלות הבית? (לכל אחד מבני הבית יש תפקיד שעליו למלא במהלך השבוע כאשר התפקיד משתנה משבוע לשבוע לדוג : שבוע אחד א אחראית על כביסה. ב אחראית על שטיפת כלים וכו ומתחלפים מידי שבוע בתפקידים) חשוב לנו לציין כי בתנו היא תלמידה טובה מאוד הן בלימודים, הן בהתנהגותה בביה"ס ובין החברות והיא מאד מוערכת ע"י מורותיה, חברותיה ומכריה. אנו מבקשים מאוד מלב אוהב ודואג תשובה מפורטת בעניין שתאפשר לנו לנהוג נכון על פי כללי ההלכה והמוסר היהודי. מראש הורים אוהבים
תשובה: אם הבת משתדלת ומצליחה בלימודים ואם היא בעלת מדות ויראת שמים אין סיבה למנוע ממנה להתאפר. ההתפרצויות נגד ההורים וההתנהגות הכאילו מזלזלת היא תופעה טבעית בגיל הזה. זו אחת הדרכים לפתח עצמאות. והיא עתידה לחלוף. את עיקר המאמץ החינוכי כדאי להשקיע בחיזוק האמונה והיראה ולא באופן ישיר כלפי הנהגה זו או אחרת. כדאי להמנע מלהכנס לעימותים בשעת חיכוך. ולקיים בירור בישוב הדעת לשמוע את דעתה ולהשמיע את דעתכם על דרך ההתנהגות הנכונה.
שאלה: דחיית חתונה בשביל אחי: אני ובן זוגי בשעה טובה החלטנו להתחתן. קבענו תאריך באולם לחודש דצמבר אך טרם נרשמנו ברבנות או סגרנו כל פרט אחר. אחי הגדול גר בחו"ל ולא יוכל להגיע בתאריך זה לחתונתי אך כן יוכל להגיע בחודש ינואר (חודש לאחר מכן). הייתי מאוד רוצה שיגיע לחתונה שלנו, האם מותר לדחות בחודש את תאריך החתונה מסיבה זו? אודה על תשובתך המהירה על מנת שאוכל לדעת אם לדחות או לא.
תשובה: כן. תאריך החתונה שקבעתם עדין לא תאריך קדוש ואם יש לכם רצון לשנות את התאריך מכל סיבה שהיא אתם רשאים לעשות כן.
שאלה: ערב-פסח במשפחה חילונית לאדם-דתי(אני): מה עלי לעשות בתור אדם חוזר-בתשובה שנמצא בתהליכי חזרה בתשובה בערב ליל-הסדר עם משפחתי-החילונית, יש כמה בעיות: 1. המשפחה כנראה תביא אוכל שיוסע בערב-החג. 2. יהיו שם טלפונים-סלולרים וטלוויזיה. 3. חוסר-צניעות. אציין שאני רוצה מאוד לעשות את ליל-הסדר עם משפחתי אבל התנאים האלו מקשים עלי-מאוד, מה אתה מציע שאני אעשה כדי שאני אוכל לעשות את הסדר עם משפחתי-האהובה?
תשובה: חזק ואמץ. כי תהליך החזרה בתשובה יש בו צורך להתמודד אם מצבים מורכבים ולכן ברכתי לך חזק ואמץ. עליך להתעלם ממה שאחרים עושים ורק אתה תשתדל לנהוג נכון על פי התורה. אם יש לך קשר עם רב, כדאי שתכין איתו מה להגיד בליל הסדר להסביר את התוכן של המנהגים של הלילה. למה אוכלים מצות ולמה מרור ועוד. כך שתוסיף לליל הסדר קצת קדושה. אם יש סכוי שישמעו לך תבקש שינהגו בלילה המיוחד הזה כמו שנהגו הסבים של הסבים שלנו בלי טלביזיה ובלי טלפונים לחזור לילה אחד למנהגי אבותינו בשלמות בטוח שכולם יהנו. יש להניח שבשנים הבאות תוכל להביא לידי כך שכל המשפחה תחגוג את ליל הסדר כהילכתו ממש באווירה של קדושה ובשמחה של מצוה.
שאלה: קטיפת תבלינים ציבוריים: ישנו בירושליים גן "התבלינים" רב הצמחייה בו היא סוגי תבלינים שונים. האם מותר לקטוף משם? זהו גן ציבורי. אין שלט האוסר על כך. הצמחייה לא מגודרת ומוקפת. אם מותר, האם יש הגבלה בכמות או תדירות?
תשובה: צריך לשאול את העיריה אם היא מרשה לקטוף מהם.
שאלה: פסח - קומקום, מיחם וגז: יש לי מספר שאלות לגבי פסח: 1. האם קומקום ומיחם, שעברו הסרת אבנית במלח לימון, האם ניתן להשתמש בהם לפסח? האם צריכים הכשרה? יש לציין כי את גוף החימום שלהם אסור להרטיב לפי הוראות היצרן. 2. שאלה לגבי גז בפסח: למיטב הבנתי המשטח שעליו להבות הגז הוא בגדר טרפה ואם נופל דבר מאכל (למשל תוך כדי טיגון) - אסור לאכול אותו. ידוע לי כי נהוג להכשיר את המשטח הזה לפסח ולכסותו בנייר כסף. אם המשטח בכל אופן הוא טרפה, עדיין יש צורך שיוכשר לפסח? האם ניתן או לכסותו בנייר כסף עבה או להערות עליו מים ברזל מלובן, או שחובה גם וגם?
תשובה: 1. אין צורך בהכשרה אך מ"מ עדיף להשתמש במיחם שמשתמשים בו רק לפסח. 2. צריך לכסות אותו בנייר כסף עבה לאחר ניקויו היטב וליבונו.
שאלה: גניזת חולצה עם פסוק: חולצה עם פסוק שלם, שאי אפשר להכנס איתה לשירותים, האם מותר לזרוק אותה לזבל או שיש לגונזה?
תשובה: אפשר לצבוע את חלק הפסוק ואז אפשר להשתמש בחולצה כרגיל, ולהיכנס לשירותים.
שאלה: עובדי מטבח ב(חלק מ)בסיסי צה"ל וכד : 1. בחלק מבסיסי צה"ל יש עובדי מטבח אזרחים שבאים והולכים (ברכב ובהסעות) במהלך השבתות והחגים. האם יש בעיה להנות מזה שהם באו בשבת? (סוג של מעשה שבת אפילו שזה לא בגוף האוכל). 2. האם מותר לתת הוראות לעובד כזה כאשר אם הוא בא מחוץ לתחום אז אני מכשיל אותו ביציאה חוץ לד האמות שמותרות לו? (לפי עיוור?). 3. האם מותר, כגון לאחר הסעודה, לשחרר את העובד שילך לביתו אם ידוע שיכול לעשות זאת רק בנסיעה? 4. האם זה שעובדים אלו נוסעים עבורנו בשבת משנה באיזה אופן את נאמנותם באיסורים (או שמימלא לא סומכים עליהם)? (יתכן ששאלה זו משמעותית אף לאזרחים במוסדות שונים)
תשובה: 1. זו שאלה לא פשוטה, משום שאין נהנים מעצם הנסיעה שלו. אני מניח שאם היה רוצה, היה יכול לישון בבסיס ונוסע רק בגלל נוחיותו. כמובן שזה לא ראוי לכתחילה, אך לא נראה לי שיש לאסור מה שהכין במטבח. 2. כל הבסיס נחשב כארבע אמות, כיון שהוא מוקף מחיצות. 3. לא, אם אתה יכול לאפרושי מאיסורא תעשה את זה. תן לו עבודה לכל השבת. 4. אם הוא חשוד על חילול שבת, וודאי שאי אפשר לסמוך עליו שניקה את החרקים או שהפריש תרומות ומעשרות וכו', הוא לא נאמן באיסורים. בדרך כלל הוא רק עושה את העבודה הטכנית.
שאלה: כבוד אמי מול כבוד אשתי?: אמי אינה מוכנה שאשתי תבוא אלינו הביתה אך מנגד מזמינה אותי לבוא לבד, כל ההסברים והשכנועים עלו בתהו, אשמח לקבל עצה משני אספקטים,אחד אנושי והשני הלכתי.
תשובה: אשתך צריכה להרגיש שאתה איתה לחלוטין. ואמך לא תעשה חיץ בנך לבין אשתך. ורק אם אשתך תבין זאת ותסכים שאתה תבקר את אמך לבד לעיתים לא רבות ולזמן קצר אז תלך לבקר. ואם אשתך אינה מסכימה אל תלך לבקר את אמך. כי אין לאמך הזכות לפגוע בקשר בינך לאשתך.
שאלה: חזרה בתשובה מגזל: 1. אני חוזר בתשובה כבר 5 חודשים ובעברי לצערי הרבה גנבתי וגזלתי כסף מכמה אנשים. יש אנשים שאני יודע כמה גנבתי מהם בערך ויש אנשים שאני יודע שגזלתי מהם ואני לא יודע כמה ויש שאני שגזלתי ואני לא יודע ממי גזלתי, השאלה שלי היא למעשה מחולקת מה אני עושה במצב הזה שהסברתי? 2. אני אגיד לאדם שגזלתי ממנו שאני מבקש סליחה ומחילה אם פגעתי גזלתי גנבתי פגעתי בך, והוא לא יודע שגזלתי ממנו, אבל אני מכוון לכפר על הגזל, אני מתבייש להגיד לו שגזלתי ממנו, ויתרה מכך שאולי זה יפגע בי אחרי זה בין אם בכבוד או בין בדבר אחר, האם עצם כוונתי שאני מבקש ממנו מחילה על מלא נושאים ובין היתר אני מזכיר גניבה וגזל האם זוהי כפרה על הגזילה שגזלתי מאותו אדם, בלי שאני אומר לו בפירוש שגנבתי או גזלתי ממנו כך וכך בתאריך כך וכך?
תשובה: שלוחה לך ברכת "חזק ואמץ" במאמצים לחזור בתשובה ואף כי הדברים לא קלים (פיזית וכספית) ואף לא נעימים רגשית (לחטט בעבירות העבר) האושר האמיתי שיגיע אחר כך הוא רב לעין ערוך, ושכרך בצדך! לעניין שאלתך: 1. א. אדם שאתה יודע באיזה סכום כסף גזלת אותו הרי אתה חייב להשיב לו את כל הסכום (חשן משפט סימן ש"ס). ב. אדם שאתה מסופק בכמה גזלת אותו, את גובה הסכום המינימלי, שאתה בטוח בו שגזלת אותו, אתה חייב לשלם לו מדיני אדם (הכוונה, שבבית הדין מחייבים על כך). ובמה שאתה מסופק הינך צריך לשלם לו כדי לצאת ידי שמים עד שיתפייס (כמובן, שהוא יכול למחול לך על סכום הכסף המסופק, אם הוא רוצה בכך). (על פי שולחן ערוך חשן משפט סימן ע"ה י"ז). ג. אם אינך יודע את מי גזלת, על זה אמרו חכמים: "יעשו בו צרכי רבים" (בבא קמא צד ב), זאת אומרת, שצריך לתת את הסכום שגזלת, ואינך יודע למי להשיבו, לטובת צרכי ציבור, כגון: ארגוני חסד או בניית מבני ציבור   בית כנסת וכדומה, על מנת שכלל הציבור יהנה מכך ואולי גם הנגזל יהנה מממון זה. 2. אם גנבת את הכסף והבעלים אינו יודע או יודע מהגנבה ואינו יודע מי גנב ממנו, עצם ההשבה למקומו המשתמר פוטרת אותך מלהודיע לו ובזה חזרת בתשובה שלמה (עצה: ניתן להפקיד צ'ק לחשבון הבנק שלו ובכך בטוח שהוא ידע מהכסף הזה וישתמש בו). אך אם גזלת אותו בכח וציערת אותו, ונהנת מהכסף הגזול (שני התנאים) אזי אין די בהשבת הממון אלא צריך לרצותו עד שימחל וכדברי הרמב"ם (הלכות תשובה פרק ב הלכה ט): "אף על פי שהחזיר לו ממון שהוא חייב לו צריך לרצותו ולשאול ממנו שימחל לו". (להרחבה עיין ברמב"ם הלכות חובל פרק ה הלכה ט ובלחם משנה שם). בברכת הצלחה, הרב יהודה אודסר אם ברצונך לשאול שאלות נוספות הינך יכול להפנותן אלינו.
שאלה: יבול נוכרי ותרומות ומעשרות: השבוע קיבלתי מבדואי שלומד איתי (באוניברסיטה) לימונים ותפוזים, שאלתי אותו מהיכן התבואה מגיעה והוא ענה שזה ממטע שיש למשפחה שלו. לקחתי את הפירות שהוא הביא בכדי לא לבייש אותו. האם הפירות הללו חייבים בתרומות ומעשרות? אם כן אני אשמח אם תוכלו להפנות אותי לאתר שבו אוכל ללמוד על כל התהליך משום שעד כה אני ומשפחתי קונים תבואה רק מסופרים שבהם קיימת תעודת הכשר. ידוע לי כי קיים הבדל בין הפירות שקיבלתי (טבל ודאי) לבין פירות הנקנים בשוק (חשש טבל דמאי) אשמח אם תתייחסו לכך בתשובתכם.
תשובה: אם אמנם הפירות של הבדואי ומשפחתו אין צורך להפריש תרומות ומעשרות מיבול זה, אולם אם הוא קנה מיהודי וכדו' יש להפריש ללא ברכה. אם השאלה היא ללמוד איך מפרישים תרומות ומעשרות, כדאי לרכוש את התקליטור על תרומות ומעשרות (טל. 086847325), שם יש הסבר מפורט על צורת ונוסח הפרשת תרומות ומעשרות. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: הורי מכשילים אותי: הורי מכשילים אותי. הם מזלזלים בהלכות חכמים ובכך מכשילים אותי. לדוגמא: יש לנו כיור אחד, ביקשתי מהם שנעשה עוד כיור לחלב ובשר, ובך אני נכשל ואני לא רוצה להיכשל בזה ובעוד מקרים הם גורמים לי להיכשל. מה עלי לעשות?
תשובה: בענין הזה הטוב ביותר שתייעץ עם הר"מ שלך שהוא מכיר קצת את הוריך ואוה יוכל לכוון אותך. מה לעשות.
שאלה: נוסח כתיבת הסכום בכתובה: רציתי לשאול לגבי הנוסח המדוייק בכתיבת הסכום הכולל בכתובה: 1. 121000 ש"ח 2. 54000 דולר ארה"ב 3. 69654 יורו בדגש על איזו סיפרה בלשון זכר ואיזו בלשון נקבה (האם יש בזה כלל ברור), כי ראיתי שיש הכותבים כך ויש אחרת, והאם זה לעיכובא הטעות הלשונית? בנוסף, מהו הסכום הכולל המקסימלי שניתן לכתוב בכתובה והוא יכובד ויחייב בבי"ד?
תשובה: אלף הוא לשון זכר לכן כותבים מאה עשרים ואחד אלף. אין הדבר מעכב אלא אם כן עלול הדבר להתפרש אחרת, כגון: עשרים אלף ואחת לירות, האם הכוונה ל21000 או ל2001?
שאלה: הכנת גרנולה בפסח: בכל ימות השנה אנו מכינים גרנולה כדלהלן: מבקעים גרעיני שיבולת שועל, שמים אותם בקערה עם שמנת מתוקה ופירות חתוכים, ומערבבים. האם יש כאן חשש לחמץ, למי שאוכל חמשת מיני דגן שהושרו במי פירות? לכאורה, שיבולת השועל אינה חמץ עדיין ולא נעשה כל שימוש במים אלא בנוזלים שמקורם בחי ובצומח.
תשובה: זה לא חמץ ממש, אף על פי שבפסח לא ראוי לאכול את זה ועדיף לא לעשות את זה, אין זה נאסר.
שאלה: הפרשת מעשרות מענבים על יין: האם בדיעבד מי שהפריש מענבים תרומות ומעשרות ועשה מהם יין, האם מועיל ותרומתו תרומה, מה הדין לכתחילה?
תשובה: באופן עקרוני התורם ענבים על יין לא יצא ידי חובת הפרשה, וצריך לחזור ולהפריש. אולם יש שחילקו, אם תרמו תחילה על ענבים לצורך אכילה ורק לאחר מכן החליטו לעשות יין מענבים אלו, ועל כן נחשבת ההפרשה הראשונה, אבל אם מראש עמד לצורך יין אין ההפרשה מהענבים מועלת כלל וצריך לחזור ולהפריש. ונראה שיעשה הפרשה חוזרת ללא ברכה. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: ברכה על אכילת פירות: 1. האם כשמסיימים לאכול פרי מברכים עוד ברכה, חוץ מבורא פרי העץ או האדמה? 2. מה אני מברך שאני מסיים לאכול ארוחה ללא לחם?
תשובה: 1. הברכות שציינת הם לפני האוכל, על פרות "בורא פרי העץ" ועל ירקות "בורא פרי האדמה". לאחר שאוכלים אותם בשיעור כזית (נפח של קופסת גפרורים לאשכנזים או משקל 27 גרם לספרדים) יש לברך "ברוך אתה ה' אלקינו מלך העולם בורא נפשות רבות וחסרונן על כל מה שבראת, להחיות בהם נפש כל חי, ברוך חי העולמים". 2. תלוי מה אכלת, אם אכלת מיני מזונות עליך לברך "על המחיה" ואם אכלת שאר דברים עליך לברך "בורא נפשות". אם אכלת משני הסוגים אתה צריך לברך את שתי הברכות האלו.
שאלה: עבודת ה  לאם עמוסה: אני שייכת לזרם החרדי והנני נמצאת בצומת דרכים, אני רוצה לעבוד את ה בצורה מלאה, שזה אומר תפילה פעם ביום לפחות, תהילים, ללמוד הלכות שקשורות לנשים, אין לי זמן אף פעם. יש ימים שברכות השחר אני לא מצליחה להגיד, כי הילדים קמים איתי מוקדם וצריך ישר לטפל בהם ולעצמי אין לי זמן. לפעמים ואני מסבירה לעצמי כשהם לא בבית אולי להתפלל אבל אני כל כך עסוקה שזה נראה כמו חוצפה, שכאילו אין לי זמן חס וחלילה לבורא עולם שהוא זה שנותן את הזמן ואת החיים. אני רוצה הכוונה איך אני עושה סדר בחיים שלי ומצליחה להכניס את עבודת ה כמו שצריך. אני אם ל-6 ילדים קטנים וילדתי לפני חודשיים והעבודה כל כך גדולה וצריך הרבה כוח לגדל ולחנך ילדים שיהיו בריאים. איך לא להיכנע ליצר הרע בתירוצים האין סופיים שלו ולעבוד את ה בצורה הטובה ביותר?
תשובה: אשרייך שאת עובדת את ה' בגידול ילדייך לתורה ויראת שמים, מדות ומעשים טובים. שכרך גדול פי 6 (כמספר ילדייך) מאנשים שעובדים את ה' רק בעצמם ולעצמם ואין להם אחריות על זולתם. עוד יגיעו ימים, והם לא רחוקים, בהם יישאר לך זמן פנוי גם לעצמך ותוכלי לעבוד את ה' גם במישור האישי. בינתיים השתדלי לחטוף פה ושם זמן לתפילת עמידה לפחות פעם אחת ביום, פרשה ראשונה של ק"ש וכמובן ברכות הנהנין וברכת המזון (יש ברכה מקוצרת בסידור עבודת ישראל) ואם יהיה לך זמן גם ברכות השחר. אחד המרבה ואחד הממעיט ובלבד שיכוון לבו לשם שמים.
שאלה: השבת אבידה בכסף: ליד קבר של צדיק מצאתי שטר של 50 ש"ח מונח ליד הקופת צדקה. האם זה נחשב שהשטר היה ברשות הקופה, האם להחזירו לקופה מחשש שזה עף ברוח, ואם לא מה דין הכסף? כשנכנסתי לציון בפנים זה לא היה שייך לאף אחת מהנשים שהיו שם.
תשובה: בפרק שני של בבא בתרא נאמר שבכל ספק ממון בין הדבר הקרוב לבין הרוב הולכים אחר הרוב. לכן במקרה שבפנינו שיש לדון האם השטר של חמישים השקלים עף מהקופה או נפל מאחד מכל האנשים שעברו במקום, עלינו לומר שנפל מן האנשים שהם הרוב. זאת ועוד שלא סביר שעף כסף מן הקופה. לכן ברור שמצד הדין מותר לך להשתמש בכסף. הרב חננאל פאטשינו.
שאלה: ללמוד בדייט: אנחנו יוצאים כבר תקופה ורוצים ללמוד ביחד, אני מאוד מתלבט מה כדאי ועדיף ללמוד, אם משהו שקשור לחתונה או שעדיף ללמוד אמונה? אם אפשר אני אשמח אם יש לרב רעיון לספרים ספציפיים שיכולים להיות מתאימים.
תשובה: לא חייבים ללמוד על עניני חתונה. אפשר על נושאים כלליים. אפשר על יחסים בן אדם לחבירו. אפשר על ההבדלים בין איש לאישה. קשה לי להמליץ משום שאיני יודע את רמתכם. מדברי הרב קוק ניתן ללמוד מעין איה רעיונות נפלאים. גם ניתן ללמוד מהקבצים למשל מקובץ י"ג. מהספרים הקלילים יותר אולי ללמוד במאמרי הרב אבינר. העיקר שהלימוד יהיה ממקום אמיתי ששייך לך.
שאלה: הסרת שם נוסף: לפני 22 שנה הוסיפו לי שם "חיה" לאחר סכנת חיים ללא ידיעתי, האם אפשר להסירו וכיצד?
תשובה: שם שהוסיפו לך לבריאותך אין נכון לבטלו. ואלי יש גם סכנה בדבר. השם הזה יזכיר לך תמיד את חסדי ד' יתברך ששלח לך בריאות וחיים.
שאלה: שיפוצים בישיבה ע"י קבלן שמעסיק ערבים: בתשובות מתשס"ב ותשס"ד אמר הרב שיש להעדיף פועלים יהודים, אך בלית ברירה אפשר להעסיק פועלים ערבים. האם כיום, לאחר הניסיונות והפיגועים בישיבות עדיין תקפה הוראה זו, או שמה עלינו לנהוג כפי שפסק הרב קנייבסקי על איסור מוחלט של העסק ערבים בישיבות. (הן מצד פקוח נפש ומצד איסור לא תחונם)? בהתאם לכך, כיצד על תלמידים והורים לנהוג כאשר מתבצעים שיפוצים ע"י ערבים בישיבה בה הם לומדים, למרות בקשות חוזרות להפסיק את העסקת הערבים מצד התלמידים הורים?
תשובה: ברור שלכתחילה ראוי להעסיק יהודים. אבל היום בענף הבניה, קשה למצוא פועלים יהודים. ואז אנו עומדים בפני בעיה או שאנו מרחיבים את היישוב בבניה או שלא נרחיב את היישוב. עם כל העיקרון החשוב הזה של העסקת יהודים, לבנות את הארץ ולהוסיף מבנים זה יותר חשוב. זה המצב עד שיוכשרו פועלי בניין יהודים.
שאלה: הוראה בבית ספר לא דתי: אני ממלאת מקום לכמה חודשים כמורה למדעים בחטיבת ביניים שאינה דתית. יש לציין שאני נשואה כמעט שנה. הסתבר לי לאחר שקיבלתי על עצמי את העבודה, שחלק מהחומר הנלמד הוא "מערכת הרבייה", (גם באדם), בכיתה ח. אני רוצה להקדים שברוך ה אני מרגישה שיש צד של שליחות בעבודה, מכיוון שמדובר באוכלוסיה יחסית רחוקה, וקורה לא אחת שיש שאלות על נושאים של יהדות שאני יכולה לענות ולדון איתם בהם. שתי שאלות: 1. איך אני נזהרת בהוראת נושא כל כך רגיש וצנוע (וכמובן שבבתי הספר הדתיים נלמד לבנים ולבנות בנפרד וכאן אין אפשרות כזו, כי כך היא המסגרת). 2. כיצד אולי אני אף יכולה להוסיף השקפה יהודית לתלמידים תוך כדי הלימוד. אני חוששת שניסיון לא חכם שלי יכול אולי רק להרחיק יותר כי אני עלולה לדבר דברים שיראו להם מעולם אחר ולא מציאותי. אך כן יש בי רצון חזק לנצל את ההזדמנות שאולי נקרתה בפני מאת ה. אשמח לעצות והכוונה. ויישר כח
תשובה: 1. אדרבה אני רואה בזה שליחות שדוקא מורה דתיה תלמד עניינים אלו שתוך כדי לימוד נושא רגיש זה אפשר גם ללמד ענייני קדושה וצניעות ע"פ תורת ישראל. 2. כדאי ללמוד ולהרחיב אופקים בספרים המדברים בעניינים אלו ובכך תוכלי ללמד ענין בינו לבינה ע"פ קדושת ישראל.
שאלה: כלים שספק אם הוטבלו: התחלתי לעבוד במקום עבודה חדש ויש שם כלים שאין לי מידע האם הוטבלו והאם נקנו מתוצרת ישראלית או מחו"ל (אני בספק אם מישהו מהעובדים יודע): צלחות- אינני מתכוין ממש לאכול עליהם אלא רק להניח מאכלים שאוכלים בידיים. כוסות זכוכית. כפיות- רק לצורך הכנת קפה, תה וכיו"ב.
תשובה: רואים מתוך שאלת האדם אם חכם או לא. וכך אתה בשאלתך עושה הבחנה בין שתייה ובין דברים יבשים. ואכן, לשים על צלחת דברים יבשים, כגון: תפוח או סנדוויץ', שיכול לאוכלם גם בלי הצלחת, זה לא נקרא שמשתמש בגוף הכלי ואין צורך לחשוש. אך להשתמש בכוסות יש בעיה, ואם אתה יכול תקפיד לשתות בכוסות חד פעמיים שאינם טעונים טבילה (רק כוסות זכוכית או כלים שעשויים ממתכת, כגון: כפיות וכו') או שתביא לעצמך כוס וכפית מהבית.
שאלה: ויכוח עם רב חרדי: יצא לי השבוע להתפלמס במחשב עם רב מסויים באחד הארגונים החרדיים להחזרה בתשובה תוך כדי שאני מביא לו רמזים עבים מהמקורות לגבי יום העצמאות והקמת המדינה ונימוקים לגבי חשיבות קיום המדינה, הוכחות מההלכה לגבי היתר מכירה וביטולן של שלוש השבועות שבסוף מסכת כתובות וגם הסברתי שלא יתכן שהחרדים במדינת ישראל לא יכירו בה מחד אבל ידרשו את כספה ותקציביה מנגד. בתגובה הרב הזה כתב לי כי לגבי ההוכחות ליום העצמאות והקמת המדינה שאני בודה דברים בליבי, לגבי הנימוקים שלי להיתר מכירה שאני סתם בור ועם הארץ ושביתר הדברים אני משמיץ אותו (כמובן שלא עשיתי זאת) ושבדברי אני מבזה תלמידי חכמים ושהוא אינו רוצה להתווכח איתי יותר. כיצד להתייחס לרב כזה ובכלל לכלל הצבור החרדי ואם בכלל אפשר לשכנע אותם שדרכם והשקפתם היא לא דרכה של היהדות המקורית?
תשובה: אנו מאמינים שהאמונה בכך שאנו בדור גדול שממנו יש תקווה לגאולה גדולה זה אחד מאבני היסוד של האמונה שלנו. באמונה זו מאמינים ממש אחוזים בודדים מעם ישראל. אם כן מה היחס שלנו לכל השאר שאינם מאמינים, לחלונים לחרדים. לגבי חילונים יש להאריך כיצד ניתן ללמד עליהם זכות. אולם בנוגע לחילונים קשה מאד ללמד זכות. אולם גם עליהם חידש מרן הרב על פי מקורות פנימיים שלמרות שכלפי חוץ הכל נראה רע, אין החוץ מעיד על הפנים שהוא ביסודו מתוקן וטוב. לגבי הציבור החרדי קל יותר ללמד זכות. מדובר על ציבור שבגלל היראת שמים שלו מגבש את עמדותיו על פי המסורת ועל פי מה שהעיניים האנושיות יכולות לראות. למי שאין כוח חידוש כמו הרב קוק, למי שאין העזה חינוכית כמו הציבור האמוני לאומי צפוי שיתבונן על המאורעות כמו הציבור החרדי. בודאי שהאחריות לעמדה החרדית אינה מוטלת על הרבנים הקטנים אלא על גדולי הגדולים שלאורם הציבור הולך. כך שללמד על הציבור החרדי זכות זה לא קשה. השכנוע של הציבור החרדי לא יהיה על ידי דיבורים אלא המציאות היא זו שתשכנע. זה בעיקר תלוי בקב"ה ולא בנו. ניתן לעשות בירורים בנוגע למחלוקות ביננו. אולם אל לנו לחשוב שהויכוחים יכולים לקדם ולשנות עמדות.
שאלה: הכשרת מגררת לפסח: מגררת (פומפיה) שהשתמשתי בה במשך השנה לשוקולד, בצל, גבינות וכדומה, האם צריכה הכשרה לפסח, ואם כן, כיצד יש להכשירה (אם בכלל)?
תשובה: אם ברור לך שזה לא בא במגע עם חמץ חם, שאז יש חשש שנבלע חמץ, ניתן לנקות את הכלי כרגיל ולהשתמש בזה בפסח. מי שרוצה בשביל ההרגשה הטובה להכשיר יכול להגעיל, אך זו חסידות יתירה מצד הדין אין צורך.
שאלה: מתי שעת רצון: מתי יש שעת רצון יותר גדולה, כלומר, האם מקובל לדוגמא שבתפילה יש יותר סיכוי שהתפילות האישיות יתקבלו או שבערב שבת או משהו כזה. האם יש זמן מסוים באופן קבוע פעם בשבוע או פעם בחודש?
תשובה: אין דבר מוחלט. יש דברים שמתאים להם זמן של שבת.  ענין המנוחה  ויש דברים שמתאים ראש חודש.  דברים שצריכים לשנות ולהתחדש. יש דברים שערב שבת מתאים.  ענין התשובה  אם כן, הכל תלוי במקום בזמן ובענין שעליו מדובר.
שאלה: דמי נסיעות בעבודה: במסגרת עבודתי כמורה אני זכאית לקבל החזר נסיעות. האם מותר לי לבקש החזר גם על נסיעה בתוך העיר, כשאני יודעת שעל פי רוב אני מעדיפה לחסוך את הכסף ולעשות את הדרך רגלית?
תשובה: כיון שאת זכאית לכך מותר לך לבקש החזר נסיעות גם אם את רוצה לחסוך את הכסף וללכת ברגל.
שאלה: חמץ לנזקקים לפני פסח: בעירי מתארגנת קבוצה של אנשים בשיתוף ארגון צדקה האוספת חמץ מבתי תושבים ומעבירה אותו לנזקקים. האיסוף יוצא לפועל בערך 10 ימים לפני החג. האם כדאי להצטרף לפעילות כאשר יש חשש שיעשה שימוש בחמץ זה גם במהלך החג או אולי לאחריו (סביר להניח שהחמץ יועבר קודם למחסני ארגון הצדקה ויקח זמן להפיצו לנזקקים)?
תשובה: תוודא שהחמץ יימכר לגוי לפני הפסח ובפסח עצמו הוא לא יחולק.
שאלה: אירוח בחורה שמחללת שבת בתוך הבית: לפני כמה זמן אירחתי אצלי חברה דתיה בשבת. במהלך השבת היא ביקשה ממני מסרק להסתרק בו. בתגובה אמרתי לה כי העניין בעייתי בשל החשש שהשיער יקרע. החברה ביטלה את דברי, התייחסה אל העניין כאל חומרה יתרה, והמשיכה כהרגלה בימות החול, להסתרק (עם המסרק שלי) באגרסיביות ותוך כדי קריעת השיער. זו אינה הפעם הראשונה שדבר זה קורה (כולל הערותי בעניין) כשהתייחסותה לעניין אינה משתנה. האם מותר לי לארח אותה בשבת תחת קורת גגי כאשר ברור לי שבמהלך השבת היא תסתרק (עם מסרק שלי) בשבת ותקרע את השיער?
תשובה: כן, ותמשיך בדרכי נועם להסביר לה ענין חומרת קדושת השבת ובע"ה הדברים יעשו רושם.
שאלה: דמי שידוכין שיצאו לפועל לאחר זמן רב: במקרה שלנו, הוצעו לנו שידוכין, וב"ה, זה יצא לפועל לאחר 8 שנים, שבהם נפגשנו, ונפרדנו, פעמים רבות. בתוך 8 השנים הללו, חבר הציע לי את אותה המדוברת, (הוא סיפר לי, שהוא עצמו יצא איתה, ובירר אם אני הייתי רוצה) כך שאולי הייתי מנסה דרכו. (לא בטוח, אך אולי) וזה בחינם כמובן. נדמה לי, שפעם ראיתי בשם אחד השותי"ם של הדור הקודם (או במקום אחר בהלכה) שכל שידוכין שלא יצאו לפועל בתוך שנה מזמן ההצעה - אין חובה לשלם כלל. אני כמעט בטוח שכך ראיתי, ולכן כאשר התחתנו לפני כחצי שנה, לא שילמתי לשדכנית כלל. כעת מישהו אומר לי שאינו מכיר דין זה. מה דעת הרב בנידון? כי לי עדיין תקוע בראש שכך ראיתי, אך אם יש חובה לשלם, כמובן אינני רוצה לגזול ח"ו!
תשובה: לכאורה נראה שאין קשר בין החתונה בסוף למפגש הראשון, ולכן אין חיוב לשלם.
שאלה: לשון של נדר מתוך כעס: אמא שלי רצתה להכין לי חביתה ואמרתי לה בכעס שלא תכין לי ושאני לא אוכל את מה שהיא תכין. היא אמרה לי: אתה עושה חרם על הביצים. ועניתי לה: בדיוק. האם יש פה בעיה של נדר, ולכמה זמן (אותו יום או גם לימים נוספים נדמה לי שסתם נדר זה לחודש)? ברור שלא היתה כוונתי לאסור על עצמי לאורך זמן אכילת ביצים.
תשובה: אין כאן נדר. זה מין ויכוח בניכם האם לאכול או לא.
שאלה: תפילת הדרך: אני נוסע פעמים בשבוע לר"ג ולוקח אותי אדם לא שומר תורה ומצוות ברצוני לשאול את כבוד הרב האם אני צריך לומר תפילת הדרך לידו בקול רם או בשקט?
תשובה: בנסיעה מרעננה לרמת גן ספק אם צריך לומר תפילת הדרך בשם. על כן אם אתה רוצה לומר את תפילת הדרך, תאמר אותה בלא שם. אתה יוכל ולומר אותה בקול.
שאלה: מה נחשב לדם בביצים: נאמר שכאשר מוצאים דם בביצה שאינה מופרית די לזרוק את הדם ושאר הביצה מותרת. איך מזהים דם בכלל, האם כל נקודה אדומה שיש בביצה נחשבת כדם או משהו אחר?
תשובה: הדם צריך להיות דווקא אדום מאוד, אם זה לא אדום מאוד זה לא נקרא דם. להלכה אנו מבחינים בין שני סוגי ביצים, בין ביצי רבייה לביצי תנובה מהלולים. ביצים שלא נוצרו מהפריה של תרנגול, גם אם נמצאת טיפת דם בתוך הביצה, זה לא אוסר את הביצה כי זה לא מראה על התרקמות של אפרוח. במקרה כזה זורקים את הדם ואוכלים את הביצה. מה שאין כן, ביצי רבייה (מופרות על ידי תרנגולים) כפי שהיו בדורות הקודמים, ואז הדם שנמצא בביצה אוסר את כל הביצה. כיון שזה מראה על התחלת התרקמות של אפרוח. אפילו אם זה באותו היום שהביצה הוטלה, אומר הש"ך ביורה דעה שזה מטעם של "לא פלוג רבנן". בכל אופן, הביצים היום הם מלולים ואינם מופרות, והדם לא אוסר את כל הביצה, אלא רק זורקים את הדם. כמובן, רק אם הדם אדום, אך אם הוא אינו אדום, אין בעיה.
שאלה: שומשום בפסח: האם שומשום הוא חמץ? יש שמשתמשים בשומשום להכנת חרוסת, וברצוני לדעת אם לספרדים שאוכלים קטניות מותר לאכול שומשום בפסח. האם יש שומשום חום שהוא כשר?
תשובה: צריך לבדוק את הכשרות שמוטבעת על השקית.
שאלה: מתי מברכים ברכת המזון: יש לי קושי בנושא ברכת המזון. אני משומעת תשובות שונות מאנשים שונים ולא יודעת מה לעשות. אני יודעת שכאשר אוכלים ארוחה עם לחם מברכים ברכת המזון. אם אני אוכלת ארוחה ללא לחם מה אני מברכת, (למשל קטניות ודברי מאפה או בנפרד או באותה ארוחה) האם ברכה מעין שלוש או בורא נפשות רבות או שגם על ארוחה ללא לחם מברכים ברכת המזון? האם בורא נפשות מברכים רק אם אוכלים מכל סוגי המזונות או מספיק סוג מזון אחד כדי לומר את הברכה?
תשובה: כאשר אוכלים ארוחה עם לחם מברכים לאחריה ברכת המזון. לאחר ארוחה ללא לחם הדבר משתנה לפי סוג המאכל. על מזונות מחמשת מיני דגן, יין או פרות משבעת המינים מברכים ברכת "על המחיה". (אם אוכלים עוגות וכד' בשיעור גדול יש לפעמים לברך ברכת המזון). אם אוכלים דברים שברכתן "בורא פי העץ" או "האדמה" או "שהכל" יש לברך לאחריהן ברכת "בורא נפשות". אם אכלת גם מהסוג הראשון (מזונות וכד') וגם מהסוג השני (תפוחים וכד') יש לברך גם "על המחיה" וגם "בורא נפשות". "בורא נפשות" מברכים אף על סוג אחד של מאכל ובלבד שיהיה בו שיעור כזית (כקופסת גפרורים לאשענזים או 27 גרם לספרדים).
שאלה: למה דווקא קרבנות?: למה דווקא בהקרבת קרבנות בבית המקדש מתכפרים עוונותינו, איך זה מקרב אותנו לה יתברך, ולמה דווקא בזכות הקרבנות נירש את הארץ? האם אפשר בכלל לדעת היום מה טעם הקרבת קרבן?
תשובה: השאלה שאתה שואל זה כמו להיכנס לכלל החוקים ולשאול על טעמיהם הפנימיים. צריך לדעת, שהקורבנות הם בכלל החוקים, ולא בחלק המשפטי שמובן לנו בשכל האנושי. לפי החכמה הפנימית, הקרבנות הם להעלות ולרומם את הברייה למקור שורשה. אלו דברים שאיננו יכולים לשאול איך הם פועלים. אנו יודעים את מה שכותב הכוזרי, כמו שאדם אוכל חלבונים פחמימות ומינרלים זה נותן לו את החיות, כך הפעולות הללו האלוקיות הם מרוממות את האדם וזה משפיע על חיות העולמות. זה למעלה מהשגתנו האנושית. אנחנו מבינים שאם הבורא ציוה סימן שזה לטובתנו, וכך זה פועל.