LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: קנס על אי החתמת כרטיס: אני עובדת במעון דתי המנוהל ע"י יישוב דתי. ע"מ לחשב את שעות העבודה משתמשים בכרטיס מגנטי. קורה לי לפעמים שאני שוכחת להחתים כרטיס ודבר זה גורם טירדה למעסיקי. ע"כ הם החליטו שאם אשכח להחתים לא אוכל לקבל שכר על יום זה. אני חושבת שמדובר פה בגזל. ואם עבדתי אני צריכה לקבל את מלוא השכר. (אני כמובן משתדלת מאוד לזכור להחתים). האם זה אכן גזל, ואם כן, עלי לפנות לדין תורה?
תשובה: באופן עקרוני רשאי המעסיק להתנות מראש כל תנאי שרוצה, ואם העובד בא לעבוד הרי שהסכים לבוא על דעת התנאי שהותנה מראש. לכן, רשאי המעסיק לקבוע תנאי זה ולא לשלם על יום עבודה שלא הוחתם בו הכרטיס. אולם כאמור, זה נכון רק אם הותנה כן מתחילת השנה, אך באמצע השנה לא ניתן לשנות את תנאי ההעסקה בצורה חד צדדית. ואם המעסיק יודע שאכן עבדת עליו לשלם על כך. למרות כל האמור עד הנה, למעשה עלייך לפנות לבית הדין כדי ששם יוכלו לזמן את שני הצדדים ולברר היטב את כל הפרטים. הרב חננאל פאטשינו.
שאלה: ריבית והצורך להחזירה: השכרתי דירה לאדם לשנה. כחלק מהחוזה קיבלתי סכום מסויים כערבות שאותו הפקדתי בחשבון חדש שפתחתי על שמי בבנק. הסכום הופקד בפק"מ לפי בחירת השוכר, והסיכום היה שבאם לא יהיו נזקים לדירה, הסכום והריבית שתיצבר יועברו לשוכר בסוף תקופת השכירות. לאחר 9 חודשים ביקש השוכר להשתחרר מהחוזה. הבנק הסכים לשבור את הפק"מ לפני הזמן בתנאי שלא רק שהסכום שכבר נצבר ירד, אלא גם חלק מהקרן. השוכר הציע שאני אתן לו את סכום הקרן מכספי, ובסוף תקופת הפק"מ אני אקבל גם את הקרן וגם את כל מה שנצבר ממנה (השוכר ירוויח שהוא לא הפסיד חלק מהקרן). האם יש בכך איסור ריבית, שאני נותן סכום מסויים ולאחר תקופה מקבל סכום גדול יותר? בפועל עשינו את הדבר הזה. האם אני צריך כעת לאחר שחרור הפק"מ להחזיר לשוכר את הסכום שנצבר (הריבית הבנקאית)? אם כן, האם לנכות את החלק היחסי (3 חודשים) בו הקרן בפק"מ היתה כביכול שלי?
תשובה: אם ברגע שהועברה לרשותך התוכנית של הפק"ם היה ערכה גבוה יותר מהחוב זו ריבית ומן הראוי שתחזיר את ההפרש. אולם מה שנצבר בתוכנית אחרי שהתוכנית עברה לרשותך אין זו רבית.
שאלה: סריגת כיפה בשירותים: האם מותר לסרוג כיפה בשרותים? הרי לא נועד בה עדיין כל שימוש!
תשובה: מותר.
שאלה: יחס ההלכה לנטורי קרטא : מה יחס התורה לנטורי קרטא שהם תומכים באויב?
תשובה: מי שתומך באויב צריך טיפול נפשי יש להתיחס אליו כחולה נפש. ואם הוא מסייע לאויב יש לעוצרו.
שאלה: דמויות ממיתוסים: ישנן מיתוסים של אומות העולם מחלקים שונים של הכדור, שמדברים על דמויות הקרויות "דרקונים". עפ"י היהדות, האם יש ביסוס למיתוסים אלו? האם הדמויות הללו מוזכרים אצלנו במקורות?
תשובה: לא ידוע על מקורות לכך בכתבי הקודש.
שאלה: שירה משפחתית מעורבת: משפחתינו ב"ה מתרחבת, ואנחנו נתקלים בשאלת שירה משפחתית בארועים משפחתיים (חגים, ימי הולדת, שבע ברכות וכו ). בקרוב אנו מצפים בע"ה לחגוג לאבי שבת יום הולדת ה-75, בנוכחות ילדיו ונכדיו, כולל גיסים וגיסות, דודים ודודות. יש לציין שחלק מהנשים מרגישות נפגעות מהאפשרות שלא יוכלו לשיר, הן ובעליהן מאמינים שעמדתן ראויה מבחינה הלכתית, ומתרעמים על כפייה בענין. מצד שני, חלק מהמשפחה לא רוצה שום שירה מעורבת, כמובן מסיבות הלכתיות. אוסיף גם שלשירה יש חשיבות גדולה במשפחתינו. בנוסף, אבי מרגיש שערך שמירת אחדות המשפחה הוא ערך עליון, ושוקל אפשרות לבטל את האירוע אם יגרמו כתוצאה סכסוכים וכעסים. כמובן שביטול החגיגה לא יפתור את הבעיה אם לא נמצא דרך לגשר, לא נוכל לקיים מפגשים משפחתיים, לארח בחגים, וכדומה. מחשבה כזאת די מדכאת את אבי. 1) האם ראוי להבדיל בין שירי חול לבין שירי קודש בנדון? 2) האם יש משקל לערכי כיבוד אב, ו בית משפחה? 3) אם לא מותרת השירה בקול, האם ניתן להגדיר את עוצמת הקול המותרת לנשים?
תשובה: במקום הלכה אין מצות כיבוד אב, אלא שבנושא זה יש מתירים שירי קודש. רצוי שהנשים תשרנה בקול שקט יותר.
שאלה: חזק ונתחזק לעולה הקורא בתורה: הרב אמר שהעולה לא אומר "חזק." מה קורה כשהעולה קורא בעצמו? הרי אחרי שהקהל אומר, הקורא חוזר ואומר וכולם מחכים לו. ואם הרב במקום מורה לו לומר?
תשובה: שמישהו אחר יגיד לא הוא בעצמו, כי הוא צריך לברך ברכה אחרונה. אם הרב במקום מורה לומר, זה בעיה, זה נגד ההלכה.
שאלה: סעודת ברית מילה השתתפות סבא: האם סבא שהוא אבל (תוך י"ב חודש לאימו) יכול להשתתף בסעודת ברית מילה של נכדו ובאילו תנאים? האם זה משנה אם הסבא הוא גם הסנדק? האם זה משנה אם הסבא ידרוש בסעודה? (עיינתי כבר בתשובות שבמאגר ולא היתה שם תשובה שלימה לשאלה.)
תשובה: אם הוא דורש, דברי תורה הוא יכול להשמיע שם, אבל שלא ישתתף בסעודה. אם הוא סנדק, יהיה מותר לו להשתתף בסעודה.
שאלה: מקום עבודה מועדף: הייתי רוצה לדעת מה כדי לי ללמוד מבחינת צניעות לימודי יועצת מס או לימודי הוראה לגיל הרך-גננות?
תשובה: אם השאלה היא על מקום הלימוד, אפשר ללמוד את שניהם במקומות צנועים. אם השאלה היא על העבודה, אני חושב שזה לא משנה, שניהם אותו הדבר. אולי בהוראה לגיל הרך יש עדיפות, אבל צריך לבדוק באיזה מקום עובדים, אי אפשר לומר באופן גורף.
שאלה: פרשיות קריאת שמע: מהו הסבר המשנה לכך שסדר פרשיות קריאת שמע שונה מן הסדר שבתורה?
תשובה: ההסבר הפשוט הוא שקריאת שמע כוללת בתוכה קבלת עול מלכות שמים בפסוק הראשון: "שמע ישראל.", ואילו פרשת 'והיה אם שמוע' כוללת בתוכה קבלת עול מצוות: "והיה אם שמוע תשמעו אל מצוותי.". הדרך הישרה היא שאדם יקבל עליו עול מלכות שמים תחילה, ואחר כך יקבל עליו עול מצוות. הרב אלחנן לוין
שאלה: חימום מרק בשבת: כיצד אפשר לחמם בשבת צלחת מרק לתינוק?
תשובה: אם יצקוו מים חמים מהמיחם לתוך כלי (זה נקרא כלי שני) ובתוכו ישימו את הכלי של המרק.
שאלה: נסיעה ברכבת בשל"ת: ראיתי תשובה באתר של הרב דב ליאור שאסור לנסוע ברכבת עם כרטיס של"ת. ורציתי לשאול, הרי זה ידוע ומפורסם לכולם שמותר לנסוע חינם? גם מבקרי הרכבת יודעים את זה, ואם היה אסור, ודאי שהיה לפחות אחד שהיה כבר מעיר על כך, ולא שמענו על מקרה כזה? הרי המבקרים יודעים להבדיל בין כרטיס של"ת לכרטיס חוגר? למיטב ידיעתי גם בצבא במדור בני"ש אומרים שמותר לנסוע חינם ברכבת ובעוד כמה חברות ציבוריות?
תשובה: יכול להיות שהמבקרים לא אוכפים את זה אבל יש לשאול בצבא מהם ההוראות. לי אמרו שזה רק אם לובשים מדים. אם אדם לא עומד בתנאים הוא עובר על דעתם והוא צריך להיות אדם ישר.
שאלה: צריבת סרטים מהטלויזיה: חברי הקליט סרטים מהטלויזיה בעזרת צורב DVD (באופן חוקי), האם מותר לי לשכפל ממנו עותק לשימוש פרטי?
תשובה: מה שמשודר בטלוויזיה משודר מתוך ידיעה שאנשים יכולים להקליט, ולכן אם היה אסור להקליט סרט מסוים היו מציינים זאת או נוקטים באמצעי שלא מאפשר הקלטה. כיוון שכך, אין זה משנה אם חברך מקליט או שאתה מקליט ממנו, שהרי הם מרשים להקליט. לסיכום: מותר לך לשכפל עותק לשימוש פרטי. הרב תומר ישראלי
שאלה: בדיקה ע"י אישה: האם יש בעיה הלכתית להיבדק במקומות המוצנעים ע"י אישה? מה לגבי מצב בו יש אפשרות לגבר וגם לאישה?- יש בעיה? ומה אם כשיש את 2 האופציות, אבל אצל הגבר יש, תור ארוך?
תשובה: האם מדובר ברופאים? אם כן, בדלית ברירה - מותר.
שאלה: קדיש על אמא: אמא שלי נפטרה לפני 7 חודש ואני אומר קדיש אבל שאני אומר קדיש אני רועד הקול שלי רועד אולי פחד קהל במיוחד שאני אומר לבד בבית כנסת יש מצבים שאני ממש משותק אני לא מצליח לקום ולהגיד בגלל זה אני נוסע לכול מיני מקומות ומחפש איפה יש הרבה אנשים שאומרים קדיש. הםם אני עושה עבירה שאני לא קם במקרים אלה? האם אני חייב גם במקרה של פחד? יש פעמים שאני אפילו לא הולך מהפחד
תשובה: תלך לבית כנסת שכמה אנשים אומרים שם קדיש, וקולך יהיה נבלע בין שאר אומרי הקדיש, ואם אתה לא יכול, אתה אנוס.
שאלה: ארבע האמהות: מדוע בלהה וזילפה אינן עומדות בחשיבותן כמו רחל ולאה? שהרי גם מהן יצאו השבטים ומה גם שקראתי שהן היו אחיות של רחל ולאה מצד האבא, כלומר לבן.
תשובה: הם היו נחשבות כשפחות בהתחלה, לכן אין להם את אותו מעמד כרחל ולאה.
שאלה: השבת אבידה לספר עם שם: יש מקומות שיש בהם מודעה שחפצים שישארו נטושים זמן מסוים יופקרו. האם זה חל גם לגבי ספר עם שם?
תשובה: ע"פ עצת הפוסקים (אגרות משה חו"מ ב,מה, מנחת יצחק ח,קמו) יש לעשות תקנה זו ולהודיע ברבים, ונראה שהיא מועילה אף לחפצים שיש בהם סימן ובכללם ספר עם שם. על מנת להתיר לקחת יש לוודא קיום התנאים הבאים: א. הדבר מועיל רק לגבי אדם שמודע לתקנה וראה את המודעה, לכן אם ידוע שאין זה כך וכגון שידוע שהספר היה שייך לאדם שאינו בן המקום ונזדמן ספרו לשם, יש לחוש שמא לא התייאש ולא הפקיר. אמנם אם אין ידוע מהיכן האדם מן הסתם הוא מן הרוב שהם בני המקום (אג"מ שם). ב. אם מדובר בישיבה והתלמיד עדיין לומד בה יש לשער שלא התייאש ולא אליו אמורה התקנה, אלא דווקא לתלמיד שכבר עזב את הישיבה ועבר הזמן המסויים ולא בא לקחת, ולכן אמרינן שהתייאש והפקיר.  אמנם היה ניתן אולי לחשוש שמא כלל לא שם לב שאבד ספרו, וממילא לא הפקירו ואי אפשר לקחת. אך יש לדחות חשש זה משום שאם עבר זמן רב בודאי שנזכר היכן ספרו, וזה שלא בא לקחתו הרי שבדעתו היה להפקירו. הרב ניר אביב.
שאלה: טלית תכלת לחזן: במקום שאני מתפלל הטלית הכללית (של החזן) היא מחוטים לבנים ללא צמר (תכלת). כאשר אני עולה חזן בשחרית או מנחה אני משתדל ללבוש את הטלית שלי (שיש בה תכלת). האם גם בערבית (כשאין כבר חיוב ציצית וכל עניין הטלית רק לכבוד הציבור) אני חייב להביא את הטלית שלי או שאפשר להסתפק בטלית הלבנה של הציבור? האם הדין ישתנה במקום בו הרב לא לובש תכלת או שהשימוש בטלית שלי עצמי יגרום לתמיהות ותהיות של אנשים מהציבור?
תשובה: בערבית אפשר פחות להחמיר. זה לא תלוי ברב, אם הדין שיש ללבוש תכלת אז תלבש.
שאלה: חברות בין בנים ובנות בגיל צעיר: האם מותר שלבנות בגילאי 12-14 יהיה חבר?
תשובה: לא ממולץ ואסור חברות בגיל זה. לא מומלץ כי: 1. פוגע בהתרגלות לערכי הקדושה. 2. זה גיל שהבת צריכה להתעסק בהתפתחות הנשית שלה והאיש בגבריות שלו. גיל זה הבת מתפתחת בהיותה חלק מחבורת הבנות. כשיש חבר זה מסיט את הכוחות למקום שמעכב את ההתפתחות הרצויה. 3. בדרך כלל זהו גיל שאין בשלות לקשר בוגר ורציני. הקשר יפתח בדרך כלל קלות ראש והתעסקות בדברים טפלים. אסור כי: 1. הדבר כשלעצמו אסור. יש איסור של קירוב בין בן לבת לא לצורכי נישואין. כלשון השולחן ערוך: צריך להתרחק מן העריות מאד מאד. 2. מביא בדרך כללל לעוד איסורים הקשורים לאיסור "לא תתורו אחרי עיניכם", לאיסור הרהור ועוד.
שאלה: כלאיים באדנית תבלינים: 1. שתלתי באדנית הנמצאת במרפסת צמחי תבלין כגון: פטרוזיליה, כוסברה, נענע, בזיליקום, קורנית ורוזמרין. (בזרעים). מהו המרחק לענייני כלאיים (אם יש בכלל) בין סוג צמחים למשנהו? 2. אם כבר שתלתי חלק מהם, האם מותר להשתמש בהם כי אולי קרובים מידי? האם אפשר לחצוץ בין האדמה ע"י מחיצה בתוך האדנית או שמא צריך להזיז את הצמח (התבלינים בני חודשיים)? 3. האם נכון שדיני כלאיים הם למראית עין בלבד, אם מדובר במרפסת בקומה רביעית, סגורה מכל הכיוונים ואף אחד לא רואה מה קורה בא, אז אפשר להקל?
תשובה: 1. בצמחים הנ"ל יש להרחיק 15 ס"מ. 2. אפשר להשתמש אולם צריך להרחיק את עקרי הצמחים. 3. מראית עין היא לגבי דין ההרחקות, אולם לא דנים על קומה 20 או מקלט וכדו'. אלא הדין הכללי של כלאים הוא במראית העין. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: וידוי לאחר חצות והכנת טחינה בשבת: 1. האם אומרים וידוי בק"ש שעל המיטה גם לאחר 12 בלילה, והאם מותר לדבר אחרי שקוראים ק"ש שעל המיטה? 2. האם מותר להכין בשבת טחינה מטחינה גולמית, ואם אסור ולא אני מכינה, מותר לי לאכול ממנה?
תשובה: 1. גם אחרי חצות אומרים את הוידוי. מה שכתוב שם שאסור לדבר, זה לא כמו האיסור לדבר אחרי ברכות הנהנין לפני שאוכלים. שם אם מדברים מפסידים את הברכה, ואילו אחרי קריאת שמע זה לכתחילה שאדם לא יתעסק בדברים אחרים סמוך לשינה, אבל זה לא ממש איסור. 2. לעניות דעתי כן, כי זה ההיפך מלישה, שמים נוזלים ומדללים את הטחינה כדי לאפשר את אכילתה. זה יהיה מותר.
שאלה: תרומה שלא שולמה: אני משמש כרב בית כנסת וחזן. השבוע פנתה אליי סבתה של תורם שלפני שנתיים בראש השנה תרם 5000 ש"ח לפתיחת ההיכל, למרבה הצער האיש לא עמד בת הסבתה מוכנה לשלם 2000 ש"ח בלבד מה עלינו לעשות? האם לקבל אתהת החלקי? מה זה אומר לגבי הסכום שתרם האיש?
תשובה: התורם חייב לפרוע את חובו.
שאלה: זכאות ירושה למתאסלם: האם גבר או אישה שהתאסלמו בחו"ל (בתימן), בוצעה עליהם קריעה (כמת), זכאים לירושה ומה הנימוקים לכן או לא?
תשובה: בגמרא (קידושין יח.) כתוב כך: א"ר יוחנן עובד כוכבים יורש את אביו דבר תורה, דכתיב כי ירושה לעשו נתתי את הר שעיר. ודלמא ישראל מומר שאני? אלא מהכא." והשו"ע בחו"מ סימן רפ"ג סעיף ב' פסק בזו הלשון: "ישראל שהמיר, יורש את קרוביו הישראלים כשהיה. ואם ראו בית דין לאבד את ממונו ולקנסו שלא יירש, שלא לחזק ידי הרשעים, הרשות בידם. ואם יש להן בנים בישראל, תנתן ירושת אביהם המומר להם. רמ"א: ואפילו נתן המומר הנכסים לאחרים אין במתנתו כלום, דמיד נפלו נכסים קמי יורשיו ואין לו כח בהן. וי"א שמניחין הירושה בבית דין, ואם יחזור בתשובה נותנין לו". הנראה מכל האמור, שאכן מדין תורה המומר יורש, אך חכמים קנסוהו שלא יירש משום רשעתו ויכולים הם לעשות כן מכח הפקר בית דין הפקר. אמנם אם יש לו בנים שלא המירו לא קנסו אותם חכמים וירשו הם במקומו, וכן אם בית הדין רואה שיש לו תקנה שאולי ישוב בתשובה יוחזקו הנכסים ביד בית הדין. יש להעיר שאם נעשה מומר מתוך אונס לא קנסו חכמים, לכן יש לברר את הנסיבות. הרב ניר אביב
שאלה: פרשת ויחי ומנהגי אבלות: ידוע כי מנהגי אבלות אלו מנהגים ואינם מצוות ומנהגים לומדים מאבותינו. כמו ששלושים יום לומדים משה רבנו עליו ה שבני ישראל בכו עליו 30 יום. ואילו בפרשת ויחי נראה שהכל מבולבל. דבר ראשון, ניתוח לאחר המוות ליעקב וליוסף (חניטה), למרות שרש"י כותב רק בעניין בשמים אך פרשנים אחרים גורסים ניתוח כפשוטו וכן אנו יודעים כיום מהי חניטה. דבר נוסף, החניטה ארכה 40 יום ואין קול צעקה של אף אחד מהבנים. ועוד דבר לא ברור, בני ישראל מגיעים לפני ארץ ישראל יושבים שם שבעה ולאחר מכן קוברים את יעקב אביהם, הפוך ממה שאנו נוהגים אין יושבים שבעה לפני שקוברים את המת. אם אפשר שהרב יסביר את העניין.
תשובה: קודם כל צריך להסביר: חניטה, היות ועושים אותה לכבודו של נפטר, לא שייך לומר שיש בה פגיעה בכבוד המת. כמו שיש בתשובות מרן הרב קוק זצ"ל, ששאלו אותו האם מותר לרופאים על פי דין תורה, ללמוד אנטומיה על גופות, כדי להכיר את גוף האדם. הוא עושה הבחנה בין אדם מישראל לבין מי שאינו מישראל   אדם מישראל ששורה בו נשמה אלוקית, הגוף שלו משמש כנרתיק לנשמה קדושה, ממילא על הגוף יש דין של תשמישי קדושה וגם כשהנשמה מסתלקת יש עניין לנהוג בו כבוד. מי שלא שייך לעם ישראל, יש עניין של מצוות קבורה, אבל לא כבוד המת. מותר ללמוד על מי שאינו בן ברית. זו אינה חנטה של היום, מאחר ואז הם ידעו את סגולת הצמחים ואילו היום לא יודעים איך לחנוט לאורך הרבה שנים. יש הרבה דברים שאנחנו למדים מהאבות. אבל כל דיני אבלות, לדעת הרבה מהראשונים חוץ מהרמב"ם, הם מדרבנן ולא מהתורה. יש אסמכתות אבל לא כתוב חיוב לעשות דברים כאלה. גם מה שכתוב לגבי יעקב אבינו: "ויעש לאביו אבל, שבעת ימים", הירושלמי אומר: אין למדים מדברים שהיו לפני מתן מתן תורה. אלא זה כמו שהרמב"ם מביא שמשה רבנו תיקן שבעת ימי אבלות והוא תיקן גם שבעת ימי משתה. זה לא בא מפורשות בתורה שבכתב מפי הגבורה אלא משה רבנו תיקן. לא מדובר פה במנהגים של פולקלור שמישהו נהג אלא אלו דברים שח קבעו שכך צריך לעשות. בדומה לטלטול מוקצה בשבת ושלוש תפילות. חכמים תיקנו לנו איך להתנהג ולתת צביון יהודי להתנהגות שלנו. יש דברים שאפשר ללמוד מן האבות ויש דברים שאי אפשר. ולכן לא שייך לשאול על האבלות שנהגו אצל יעקב.
שאלה: נזיקין לרכב של אחר: נסעתי ברכב לא שלי, ברשותו של בעל הרכב ובשליחותו לצרכיו האישיים (של בעל הרכב), ובאשמתי המלאה ניזוק הרכב. האם עלי לשלם את עלות הנזק להשתתף בעלות? ובשורות טובות.
תשובה: אמנם לא ציינת בדבריך כיצד ניזוק הרכב, אך בין אם הרכב ניזוק כשנהגת בו ועשית תאונה, ואז בדיני נזיקין ההלכה היא שאדם המזיק חייב אפילו בשוגג, ובין אם הרכב ניזוק באשמתך משום שחנית אותו במקום מועד לנזק שזוהי פשיעה, ואז בדיני השומרים ההלכה היא שכל השומרים חייבים בפשיעה (אפילו שומר חינם). לסיכום: עליך לשלם את עלות הנזק, ואם הרכב מבוטח עליך לשלם את ההשתתפות העצמית. הרב אריאל איגרא
שאלה: בצל שנחתך גם בבשרי וגם בחלבי: אימי עשתה פשטידת בצל. הבצל נחתך בסכין בשרי ולאחר מכן בסכין חלבי. הפשטידה נאפתה בתבנית פיירקס חלבית בתנור חלבי. מה דינה, לזרוק?
תשובה: אם באמת הסכין החלבי הוא חלבי דהיינו שחתכו בו גבינה חמה או פיצה וכדו' אז הפשטידה אסורה. והתבנית אינה נאסרת בדיעבד.
שאלה: חומצה פולית בשבת: האם מותר להמשיך לקחת גם בשבת כדור המכיל חומצה פולית (טוב לנשים בהריון)?
תשובה: אם זה לרפואה, אין בעיה.
שאלה: ברכת הגומל בכמעט תאונה: כמעט והתנגשתי. יצאנו מזה בנס ללא שריטה בשניה האחרונה. האם אני צריכה להגיד ברכת הגומל על כך שניצלתי ממצב של תאונה? רע לי עם המחשבה הזאת שעשיתי טעות שיכלה לעלות לי בחיים, אני לא מפסיקה לחשוב על כך. מה עלי לעשות?
תשובה: עלייך להודות לה' על הצלתך כמו"כ תרמי לצדקה סכום ראוי. אם את מעדות המזרח והנסיעה הייתה בין עירונית, יש חובת ברכה על עצם הנסיעה ולכן את יכולה לברך הגומל. אך אם את מעדות אשכנז לא מברכים על עצם הנסיעה וגם לא על כמעט תאונה.
שאלה: שמעון ולוי בפרשת ויחי: 1) כיצד ייתכן שקילל יעקב לפני מותו את לוי, והרי בניגוד לכך התברך שבט לוי וזכה בעבודת הקודש? 2) יעקב קילל גם את שמעון, אז כיצד ייתכן ששבט שמעון קיבל ברבות השנים נחלה בארץ ישראל?
תשובה: קיללת שמעון ולוי גרמה ששני השבטים הללו לא קיבלו נחלה רגילה בארץ. שבט לוי היה מפוזר בין כל השבטים ולא קיבל נחלה משל עצמו, ואילו שבט שמעון, קיבל נחלה בתוך נחלת שבט יהודה, ונבלע בתוכה. אלו וגם אלו התפזרו בארץ ולא נשארו כשבט אחד במקום אחד. ולהסברים אחרים עיין בפרשנים לבראשית פרק מט פס' ה - ז.
שאלה: מה אסור להוציא מא"י?: הרמב"ם בהלכות מכירה בהלכה ח כותב שאסור להוציא אוכל נפש מא"י. מה זה אוכל נפש של היום מהי הכוונה, מהי ההגדרה של אוכל נפש?
תשובה: דברים שיש בהם חיי נפש, שזה עלול להמעיט את הצריכה של תושבי ארצנו הקדושה. למעשה היום זה לא אקטואלי, היום גם אם מייצאים משהו זה כדאי, כי ע"י שמייצאים אותו מרוויחים דברים אחרים. אין להוציא סתם מה שאפשר למכור כאן, אבל היום למשל, לא כדאי למכור כאן חיטה גידולי הארץ, כי החיטה היא בטיב כה מעולה, שמקבלים עליה בחו"ל ת גבוה, ונמצא שמייצאים כדי להרוויח, וזה מותר.
שאלה: הדלקת אור ע"י גלאי בדרך הילוכו: הרב השיב כי בביכ"נ של הגדר מוצבים פנסים עם גלאים הנדלקים ע"י המתקרב "בדיעבד אם באת לביהכנ"ס ולא ניתן כרגע לשנות, מכיון שזהו פסיק רישיה דלא ניחא ליה, שהרי אינך מעוניין בכל המערכת הזו, היא לא שלך ולא למענך, ואם האור הוא פלורוסטי שאיסורו מדרבנן, בשעת הדחק מותר לך להמשיך ללכת" אם כן, באור שאינו פלורסנטי הרב אסר. שאלתי: א - מדוע הדבר אינו מותר מצד מתעסק? שהרי ההולך איננו עושה כל פעולה ואינו מתכוון להדליק אור ב - מדוע הפלורסנט אינו איסור דאורייתא, שהרי הניצוץ שמפעיל אותו אמנם אינו מתקיים אך כך בדיוק דרך השימוש בו והרי זה דומה להדלקת גפרור (כך לזכרוני פסקו ב אורחות שבת )? יזכה הרב לאורך ימים בבריאות ו וימשיך להפיץ תורת ה חוצה.
תשובה: א. גם מעסק אסור לכתחילה. ב. הניצוץ בפלורוסנט אינו שורף.
שאלה: לעלות לתורה לפני בר מצוה: בהנחה שאדם נעשה בר מצוה ביום חמישי, האם הוא יכול לקרא בתורה שלשה ימים לפני כן ביום שני? האם גם יכול לעלות כישראל ביום שני? וזאת ללא קשר לכך שהוא יעלה לתורה ויקרא ביום חמישי שזהו יום הבר מצוה שלו. (השואל הוא ספרדי).
תשובה: לפי שיטת יהודי ספרד, נוהגים להעלות לפני בר מצוה בשבת בין שבעת הקרואים אבל לא ביום חול. לפי שיטת יהודי אשכנז בכל מקרה לא מעלים.
שאלה: מנהגים לחצי ספרדי וחצי אשכנזי: אני חצי ספרדי וחצי אשכנזי אני יכול לבחור איזה מנהג לאמץ או שיש פסיקה כיצד לנהוג?
תשובה: בענין זה הולכים אחר מוצא האב.
שאלה: קריאת שמע שלא בזמנה: אם אני קורא קריאת שמע שלא בזמנה (התעוררתי מאוחר) האם עליי לכוון לפני שאני קורא שאני קורא קריאת שמע של שחרית מדאורייתא או שבגלל שהיא לא בזמן פשוט לכוון את שאר הכוונות למעט הכוונה הנ"ל? אותה שאלה גם לגבי קריאת שמע של ערבית.
תשובה: לא לכוין לקיום המצווה מהתורה בזמן שלכל הדעות עבר הזמן. בנוגע לערב כל הלילה הוא זמן קריאת שמע בדיעבד ולכן יכוין לצאת ידי חובת המצווה.
שאלה: חללים בשבת: אני משרת במח אנו"ח בגד מיל בפקע"ר. האם מותר לטפל בחלל (אזרח)בשבת? האם מותר לעשות לחלל את תהליך הזיהוי המקובל (בשבת)? ( כתיבה,מוקצה וכד ).
תשובה: אין הבדל הלכתי בין טיפול בחלל אזרח לבין טיפול בחלל צה"ל במהלך השבת. במקרה הנוגע לחלל אזרחי, אחריותו של צה"ל נוגעת לאיסוף החלל בלבד. כל הקשור לטיפול וזיהוי אזרחים לאחר האיסוף נעשה ע"י גורמי מ"י והרשויות המקומיות, אשר אחראים לביצוע הפעולות (בין בשבת ובין ביום חול). הטיפול בחללי צה"ל נמצא באחריות הצבא בלבד כאשר חלק מן הפעולות יש צורך לבצע גם בשבת בהגבלות ההלכתיות המוכרות לעוסקים בנושא. דובר צה"ל בשם הרבנות הצבאית
שאלה: מוקצה והקידומת "רבן": 1. האם מותר לבצע הערמה במוקצה, למשל חפץ שהוא כלי שמלאכתו לאיסור שנמצא בחוץ ויש חשש שיגנב, למצוא לו שימוש "לצורך גופו" וכך להכניסו לביתו? 2. שאלה כללית: מדוע לחלק מהנשיאים יש קידומת "רבן", ולחלק מנשיאי ישראל אין (כגון : רבי, הלל, בני בתירא וכד )?
תשובה: 1. כן, לדוגמה: לפצח אגוזים, אבל בתנאי שאין לאדם מפצח אגוזים בבית, אם יש לו מפצח בבית, הוא איננו רשאי לקחת. 2. רבן   פירושו הרב שלנו, והיה תואר יותר מכובד. יש כאלה שבכלל לא היה להם תואר רבי, כמו הלל ושמאי, יש ביטוי בח "גדול מרבן - שמו" הם לא היו זקוקים להוספת תארים.
שאלה: עבודה ביום הבחירות ותפילה בלי מניין: קבלתי עבודה ליום הבחירות אשר מתחילה באזור 6:15 ומסתיימת בתום ספירת הקולות, שכידוע זה באזור 24:00. האם מותר לקבל עבודה כזו, שמראש אני יודע ששום תפילה לא תהיה במניין (ואף לפני הנץ וערבית ולאחר חצות הלילה)?
תשובה: אם היא נחוצה לפרנסתך - מותר. בבתי כנסת ספרדיים יש מנייני שחרית מוקדמים.
שאלה: עבודה להגשה: אני סטודנט במכללה להוראה (תורנית), וכחלק מעבודה להגשה אני צריך להשתמש בספרים הנמצאים אצלנו בספריה ולעיתים לצלם מהם. הבעיה היא שראיתי שישנם ספרים שכתוב עליהם שאין לצלם מהם ע"פ דין תורה ולהבדיל ע"פ החוק הבינלאומי וכו (כתוב שהאיסור הוא בין אם זה לשימוש פרטי,ובין אם זה לשימוש מסחרי, ויש צורך לבקש רשות בכתב מהמו"ל וכו') שאלתי היא האם מותר לי לצלם מאותם ספרים ולהשתמש בצילומים אלו בעבודתי?
תשובה: אם כתוב איסור מפורש, אסור.
שאלה: התקנת מזוזה: אנו גרים בבית משותף. פתח הכניסה לחדר המדרגות הנו רחב מאד. קיימת מזוזה בימין לכניסה. המעבר הרגיל הוא בצד שמאל ולא מגיעים למזוזה. האם אפשר להעביר את המזוזה לצד שמאל או האם ישנה אפשרות להוסיף מזוזה נוספת בצד שמאל?
תשובה: תשאירו את המזוזה במקומה כיון שהעיקר שתהיה מזוזה בפתח, ונישוק המזוזה הוא רק חיבוב מצוה בלבד.
שאלה: תפילה לפני משפט: איזו תפילה יש לקרוא לפני משפט (בבית משפט)?
תשובה: אין תפילה מיוחדת. בתפילת שמונה עשרה, בברכת שמע קולנו, כל אדם יכול לבקש כל בקשה בסגנון שלו. אם יש לאדם משפט והוא חושש שיעלילו עליו, שיתפלל שהקב"ה יסכל את עצתם של כל אלה שמעלילים עליו. יגיד את זה במילים שלו בסגנון שלו בברכת שומע תפילה.
שאלה: כיבוד הורים מול לימוד במדרשה: אני עובדת במדרשה לבנות ביו"ש. אחת הבנות גרה באיזור הדרום, ולמרות שבית ההורים בטווח הקסאמים, לאור המציאות שנוצרה הוריה מבקשים שלא תגיע למדרשה הנמצאת ביו"ש אלא תישאר בבית. הבת מרגישה שרוצה וזקוקה ללימוד התורה, אך לא רוצה לצער את הוריה. כיצד עליה לנהוג מבחינה מוסרית והלכתית?
תשובה: אם להורים קשה מאד בלעדיה יש מקום להתחשב בהם אך אם אין להורים קושי ממשי רשאית היא ללמוד במדרשה.
שאלה: ברכת יעקב לנכדיו: מדוע יעקב מברך את נכדיו (מנשה ואפרים) לפני בנו יוסף?
תשובה: כי הרי למעשה הברכה לא הייתה ליוסף, זכות הבכורה שהייתה לו ניתנה לבנים של יוסף ולא ליוסף עצמו. שם יוסף נעקר מהנחלה והנחלות נקראות נחלת אפרים או נחלת מנשה ולא על שם יוסף. הנצי"ב מסביר: מהיכן יעקב אבינו למד ששם יוסף יעקר מנחלתו? מזה שאימו לא זכתה להיקבר במערת המכפלה, שהוא מקום מבחר הקברים, אלא בדרך. על פי הגמרא במסכת נידה, קבורה ונחלה תלויים זה בזה. היות והיא לא זכתה להיקבר במבחר זה, סימן שמישהו מהבנים שלה יעקר שמו מהנחלה. למרות שכבר בנימין נולד, לא הייתה לה שום הכרות איתו, אלא רק עם יוסף. שם יוסף נעקר, לכן יעקב ברך את הבנים, ואמר "אפרים ומנשה כראובן ושמעון יהיו לי" כמו שראובן ושמעון הנחלה נקראת על שמם, כך מנשה ואפרים, וזה במקומו של יוסף.
שאלה: שם משפחה של אם גרושה: אני אם גרושה ורציתי לחזור לשם נעוריי, השאלה היא האם למען הילדים ו או עפ"י הקבלה כדאי להשאיר את שם משפחתו של הגרוש בנוסףלשם נעוריי? אם התשובה היא חיובית, מה צריך להיות הסדר ביניהם? שם נעוריי אחרון או להיפך?
תשובה: את יכולה לחזור לשם שלך או להיות עם שני השמות   מה שנוח.
שאלה: ללמד בנים בשרות לאומי: אני בת שרות ומלמדת יהדות בבתי הספר. האם אפשר ללמד כיתה י בתיכון שהילדים חינוך מיוחד והרמה שלהם הוא כיתה ג?
תשובה: עדיף שבת תלמד בנות וגבר ילמד בנים, אך אם יש צורך בדבר מותר.
שאלה: ואת שבתתי תשמרו : מדוע רשום ואת שבתתי תשמרו (ברבים) ולא ואת שבתי תשמרו (ביחיד)?
תשובה: כמה הסברים נאמרו ללשון הרבים "שבתותי". ועל דרך הפשט, מפני שיש הרבה שבתות בשנה שאדם שומר לכן נכתב בלשון רבים. ועוד, שיש מועדים אחרים שנקראים שבת כמו יוה"כ או שנת השמיטה עוד - וגם אותם מזהיר הכתוב שנשמור, בנוסף לשבת בראשית. ולכן נאמר בלשון רבים. ועיין במפרשים על הפסוק (שמות לא, יג) ותמצא שם פירושים נוספים.
שאלה: מכירת עלונים של חסידי חב"ד בצמתים: האם מותר לי כאישה לקנות מהם (אני יודעת שהכסף לצדקה ואין לי שום בעייה, להיפך). האם אני לא מכשילה אותו? התרומה והעלון עוברים מיד אל יד.
תשובה: מבחינת צניעות לא נראה לי שיש בזה בעיה. זה כמו לקנות בחנות.
שאלה: יארצייט וקבלה לאשכנזים: 1) שמעתי שהאשכנזים לא נוהגים לעשות סעודה לעילוי נשמה ביום היארצייט. מצד שני, קראתי שהחסידים נוהגים לאחר תפילת שחרית לברך על מזונות ומשקה לעילוי נשמה ואכן כך נוהגים בבית הכנסת שלנו (אשכנזים). מה ההסבר לסתירה הזו? כמו כן, הסעודות האלו הרבה פעמים גורמות לי לסלידה כיוון שהן נראות כמו פסטיבל, איך אפשר להפוך יארצייט למושב לצים? 2) קראתי שהאשכנזים לא קיבלו על עצמם את מנהגי הקבלה, האם זה נכון (כמו איסור קריאת תהילים בלילה)? אם כן, מה עם החסידים ונוסח ספרד האשכנזי שכולו מבוסס על הקבלה? ומה זאת אומרת-" לא קיבלו את מנהגי הקבלה", למה הכוונה, הם לא מאמינים בקבלה? הרי לכה דודי, כגוונא, בריך שמיה - הכל מהקבלה. איך בדיוק עובדת הסלקציה הכ"כ מוזרה הזו?
תשובה: א. אכן הפיכת סעודה לזלילה ריקה מכל תוכן רוחני גורמת בצדק לסלידה. המקור לסעודה היה לאפשר ללומדים תורה לזכר הנפטר לאכול במקום שלא יטרחו ללכת לביתם וכך ינוצל הזמן לתורה. כמו"כ מטרת האכילה הייתה הברכות, כל אחד מהסובים נוטל משהו לטעום ומברך בקול והכל עונים אמן וכך כל אחד ברך וטעם קצת מכל מין ומין. לצערנו האמצעי הפך למטרה ויש לבקר את התופעה. החסידים באמת לא עושים סעודה אלא רק טועמים משהו ואומרים לחיים. גם כאן ארעה כנראה טעות, המקור לכך היה סיום מסכת שנלמדה לכבוד הנפטר והטעימה באה במקום סעודת מצוה. החסידים העדיפו סיום על פני תענית. ב. גם מקובלים אשכנזים מעדיפים ללמוד תנ"ך ביום ולא בלילה. כלומר, אין איסור ללמוד תנ"ך בלילה אלא העדפת נושאים. תורה שבכתב נלמדה ביום ותורה שבע"פ בלילה. אך מי שאין לו זמן ללמוד ביום וליבו חפץ ללמוד תנ"ך ניחה. בודאי שהדבר עדיף מעתון טלויזיה וביטול תורה אחר. רוב הציבור, גם הספרדי שאינו שוקד על התורה, חייב ללמוד במקום שלבו חפץ גם בלילה.