LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: נישואין בין חרדית לדת"ל: מהי דעת הרב בעניין נישואין של בחורה חרדית לבחור דת"ל ולהיפך? וכן, האם בין בני הזוג חייבת להיות הסכמה בכל הקשור להשקפה? (ממלכתיות, מדינה, הפרדת בנים- בנות וכו ).
תשובה: אין דבר העומד מול החיבור הפנימי והעמוק. אולם בדרך כלל חילוקי השקפות גורם להרבה קשיים ולריבוי הבדלים בדברים שמאד חשובים לשני בני הזוג ומחייב את שני בני הזוג להתפשר על הרבה דברים. למשל, בנושאי חינוך או בנושא בחירת מקום מגורים. לכן עדיף להשתדך עם מי שדומה להשתייכות הרוחנית חברתית. יש תמיד הבדלים בין איש ואשה ואין מצווה להרבות בהבדלים נוספים מעבר למחוייב. במקרה מוגדר שמתעוררת הדילמא כדאי יעוץ ספציפי. לסיכום : מלכתחילה לא ממולץ להיכנס לקושי כנ"ל אולם במקרה שנוצר קשר צריך לבדוק באופן עניני. בכל מקרה לא מתחתנים על עיוור ואומרים שהכל יסתדר מכוח האהבה המקלקלת את השורה.
שאלה: עדות באמירת "ויכולו": לכלתחילה יש לומר את פרשת ויכולו בשנים (כעדות). האם אב ובנו יכולים להחשב כעדים במקרה זה או אולי גם כאן הקרובים פסולים לעדות?
תשובה: זו לא עדות של בית דין, ואין בעיה.
שאלה: השתלה בחו"ל: 1. האם מותר לטוס לחו"ל לטובת השתלה? 2. האם יש בעיה להשתיל איבר של גוי? 3. מה דעת ההלכה לעניין סחר באיברים? 4. האם גבר בעל משפחה ראוי שיעזוב את אשתו וילדיו לשהות של שבועיים בחו"ל מצד כיבוד אב אם (המושתל) למרות שהאישה מסרבת ומתקשה להבין מה אני יכול לעזור שם? 5. האם יש הבדל אם קריאת פסוקי תהילים על החולה היא סמוכה למיטתו או רחוקה ממנו?
תשובה: אם הרופאים ממליצים ואומרים שההשתלה אמורה להאריך את החיים באופן משמעותי. מותר לצאת לחו"ל לשם כך. אין בעיה להשתיל אבר של גוי. לפי רוח ההלכה אין לעשות סחר באיברים. אם החולה זקוק לבנו שישהה על ידו זו מצות כיבוד אב. ואולם אם לאשת הבן יש קושי גדול להשאר לבד צריך לשקול את דבר. להגיד פרקי תהילים בארץ זה פועל יותר מאשר בחו"ל.
שאלה: אישה במעגל העבודה: אני בא מבית שמרני מאד, ואצלנו לא מקובל שאישה תצא לעבוד אלא תגדל את הילדים ותדאג לבית, גם במחיר של הסתפקות במועט בכל מה שקשור לצד הגשמי. מה דעת ההלכה בעניין? האם זו עילה לגרושין?
תשובה: אין סיבה למנוע מהאשה לעבוד אם היא תעבוד במקום צנוע שאין בו כל דבר היכול לפגוע בצניעותה ובקשר המשפחתי. היום היציאה לעבודה של האשה מקובלת גם בחוגים המקפידים על קלה כבחמורה. מובן שהעבודה בחוץ צריכה להיות כזאת שאינה פוגעת במסירות למשפחה לבעל ולילדים. אכן כל החלטה בשאלת היציאה לעבודה של האשה צריכה להיות בהסכמה מלאה של שני בני הזוג.
שאלה: אבלות בשנה מעוברת: תאריך פטירה ט"ז ניסן תשס"ז, וקבורה י"ז ניסן תשס"ז. ושנת תשס"ח מעוברת. אבקש תשובה ברורה, זאת אומרת, תאריך מדויק לשאלות הבאות המתייחסות לשנת האבל הראשונה, לפי מנהגי האשכנזים. 1. עד מתי אומרים קדיש? 2. מתי מסתיימים מנהגי האבלות? 3. מתי יש לעלות לקבר? (אני מבין שבניסן לא עולים) 4. מתי לנהוג מנהגי "יום השנה", זאת אומרת, אמירת קדיש, לימוד משניות וכו?
תשובה: 1. קדיש אומרים י"א חודש. 2. אבלות נוהגת י"ב חודש. כלומר, עד ט"ו באדר ב'. 3. בחול המועד נוהגים שלא לעלות לבית הקברות, ולכן תדחו את העליה לאחר החג. 4. יום השנה הוא ביום הפטירה. ואבילות מסתיימת אחר י"ב חודש. לדוג' נוהגים שלא ללכת לחתונות ואירועים בזמן האבילות, וזה מסתיים אחר י"ב חודש, בט"ז באדר ב'.
שאלה: שמיעת שירים בלידה בשבת: האם מותר ליולדת בשבת שטוענת שמאד ירגיע אותה שמיעת שיר מסוים (וזה משתלב כבר כיום באימוניה ללידה), לשמוע בשבת?
תשובה: אם זה יעזור לה וזה לצרכה, זה אפשרי. כמו שאישה צריכה שתומכת לידה תיסע איתה.
שאלה: "תעשה ולא מן העשוי" במזוזה: קראתי בקיצור שולחן ערוך שיש דין של "תעשה ולא מן העשוי" במזוזה ותהיתי מדוע, הרי "תעשה ולא מן העשוי" קיים לכאורה דוקא כאשר התורה נוקטת לשון "עשייה" (וכגון: בסוכה ובציצית "חג הסוכות תעשה", "גדילים תעשה לך") ולגבי מזוזה, אם אינני טועה, נאמרה לשון כתיבה "וכתבתם" ולא לשון עשיה.
תשובה: כתוב: "וכתבתם על מזוזות ביתך ובשעריך", צריך לכתוב אותם ולשים אותם על מזוזת ביתך. אם אדם הדביק את הקלף על גבי משקוף, ולאחר מכן שם את המשקוף בתוך הפתח, זה לא טוב. צריך אחר שהמשקוף עומד במקומו, אז לשים את המזוזה. זה לאו דווקא מילת עשיה, אלא המשמעות הזו.
שאלה: העברת שירים מדיסקים שברשותי למחשב: אין לי בבית מערכת עם דיסקים ויש לי מחשב, האם אני יכול להעביר את תוכן הדיסקים למחשב וכך לשמוע, הרי אני לא מפיץ את זה לאנשים אלא רק מעוניין לשמוע?
תשובה: כן, אין הבדל בין שימוש מדיסק דרך מערכת או דרך מחשב.
שאלה: כשרות כלים במיקרוגל: אני גרה בבית מסורתי. בביתי משתמשים במיקרוגל לחימום אוכל בשרי וחלבי בלי כיסוי אחד מן הסוגים. לדוגמא: מחממים אוכל בשרי ולאחר מכן אוכל חלבי בלי כיסוי אף אחד מהמאכלים לאור זאת, אינני אוכלת מאוכל שחומם במיקרוגל מחשש לטריפה. שאלתי היא לגבי הסכ "ום וכלים שבהם אכלו את האוכל. האם כלים אלו הינם טרפים? האם הסכ ום שאיתו אכלו את האוכל טרף? בנוסף, לעיתים אמי מפשירה עוף במיקרוגל כמובן,בלי כיסוי ולאחר מכן מבשלת אותו בסיר. האם הסיר נטרף? האם יוצא ממצב זה שהכלים אצלנו בבית טרפים ועלי לאכול רק מאכלים "קרים"אשר לא עברו חימום או בישול?
תשובה: הכלים שאיתם אכלו את האוכל שחיממו במיקרוגל אינם טרף כיון שהוא בדרך כלל כלי שני או שלישי, ולכן את יכולה להמשיך לאכול באותם כלים.
שאלה: דיונים משפחתיים על סוג הכיפה: אני מבית של כיפות סרוגות ואני למדתי בכוללים עד היום ועדיין ממשיך ללמוד תורה ולהעביר את זה לילדים שלי, אישתי מבית חרדי וגם את הילד הכנסנו לחיידר ואני מרגיש מספיק חזק רק שאצלהם במשפחה קשה שאני הולך עם כיפה סרוגה בגלל מה יגידו תושבי השכונה ומה יהיה עם השידוך של הילדים שלהם, ובדרך אגב אני רוצה להגיד שאני גם מאוד חזק בלימוד התורה והיראה. מה אני צריך לעשות במקרה כזה מסובך?
תשובה: אדרבא תמשיך ללכת עם כיפה סרוגה. והמשפחה של אשתך וגם הסביבה החרדית תכיר שיש בני תורה יראי שמים וצדיקים עם כיפה סרוגה. ויש להם גם מעלות נוספות שאפשר ללמוד מהם. וכדאי שגם שאר הילדים שלהם ישתדלו להנשא לבני תורה עם כיפות סרוגות.
שאלה: מצלמה וכתיבה במחשב בשבת: בתשובה בנושא מצלמה וכתיבה במחשב בשבת, כתב הרב: "האיסורים דרבנן. כתיבה זה עם דיו על גבי משהו. צילום במצלמה דיגיטלית. דרבנן." ימחל נא מעכ"ת, אבל הנידון ב"כתיבה" במחשב אינו עניין למלאכת כותב, אלא הנידון הוא משום שינוי מצב מתגים חשמליים, שיש בו משום מבעיר אש, או משום בונה. אלו מלאכות דאורייתא, לא דרבנן. והוא הדין למצלמה דיגיטלית. יתייחס נא מעכ"ת לעניין ויבסס דבריו על מקורות הלכתיים.
תשובה: איסור "מבעיר אש" ישנו רק אם יש מתכת מתלהטת. ועל "בונה" כבר כתב הרב שלמה זלמן אוייערבך בשעתו, שלא חוששים בחשמל ל"בונה". ישנה דיעה כזו, אבל גדולי האחרונים לא חוששים לכך.
שאלה: רחיצת תינוק בשבת בעונת החורף: קראתי כמה מהתשובות של הרבנים על רחיצת תינוק בשבת והבנתי שמתירים אם המים באים מהדוד שמש. אך מה עושים בימי החורף הקרים כשאין שמש שתחמם את המים?בשבת בבוקר רציתי לשטוף את בני (הוא סבל מתפרחת חיטולים מאוד קשה ובמקרה כזה שימוש במגבונים גורם סבל רב לילד) אך בגלל הקור לא היו מים חמים. האם מותר לחבר שעון שבת לדוד החשמלי? האם זה אותו דין על שטיפת כלים (היו לי פצעים בידיים מרוב שהמים היו "קפואים", ושלא לדבר על כמה שזה כואב לשטוף במים האלו).
תשובה: אכן ישנם המתירים שימוש במים הבאים מהדוד שמש (לצורך קטן וכו'), אולם מים הבאים מהבוילר אין דרך להתיר. תנסי אולי לשטוף אותו בגיגית אותה תמלאי במים קרים שלתוכם את מכניסה מים מהמיחם של שבת בכמות שלא תגרום למים שבגיגית לרתוח אלא תחמם אותם ברמה שיהיה נעים לתינוק. "מתנה טובה יש לי בבית גנזי ושבת שמה". הרב שמואל הולשטיין
שאלה: כלי לחיתוך ירקות: קנינו מכשיר ידני לחיתוך ירקות. על מנת להניח את הירקות לחיתוך על גבי סכיני המכשיר יש צורך קודם לחתוך את הירק לשניים, שלושה חלקים. במקרה וחתכתי את הבצל לחצי בסכין בשרי והעברתי למכשיר על מנת שיקצוץ לי את הבצל, האם סכיני המכשיר הופכים לבשרי? ומה דין הבצל, לפי הסכין שהשתמשתי לחתוך?
תשובה: תלוי מה היה אופי שימוש הסכין בבשר. בדרך כלל, השימוש בסכיני בשר הוא בארוחה. הרבה שיטות סוברות שזה נקרא כלי שני, ולא ממש בולע. אם זה היה בשימוש של ממש בשר רותח, אז גם כן, זה נחשב נ"ט בר נ"ט, ואין צורך לחשוש לזה. זה נותן טעם בבצל והבשר נותן טעם בכלי, וזה לא אוסר את הלהב חיתוך של המכשיר.
שאלה: יין שלנו וחותם בתוך בחותם: רכשתי יינות שטו היקב מיקבי חברון שלפי המוכר לא יין מבושל. עכשיו יש לנו עוזרת נוצריה ואיך אתנהג לגבי יינות אלו? אם כבר נפתחו האם צריכים חותם בתוך חותם כשהיא אצלנו בבית ואנחנו עוזבים לכמה שעות? (האם יינות אלו עברו פיסטור?) ומה נקרא חותם המציל מחשש ניסוך והחלפה?
תשובה: אין לתת לה למזוג אותם. אבל אם היא מביאה את הבקבוק, זה שום דבר. כל זמן שלא מזגה, אין לחשוש.
שאלה: דתן ואבירם ומכת החושך: מדוע דתן ואבירם, שהיו רשעים ידועים לפני שמשה ברח ממצרים למדבר (שראה משה שני עברים רבים בינהם), לא מתו במכת החושך שבה הרשעים שהיו בישראל מתו?
תשובה: אלו שמתו בשלשת ימי האפילה היו רשעים גמורים שלא היה להם שום שייכות. יש רשעים שמצד עצמם לא היו ראויים לצאת, אבל בזכות שנטפלו ונספחו לבית גדול (כל אחד היה צריך להימנות על "שה לבית אבות"), ניצלו בזכות הבית. כנראה שעצמת רשעותם של דתן ואבירם אז עדיין לא הגיעה לרמה כזו, שלא יזכו לצאת (כנראה שמצד עצמם לא היו ראויים לצאת, וניצלו בזכות הבית). אחר מכן הם פשעו, והגיע להם עונש.
שאלה: הגדרת עני לא הגון: מה פרוש עני לא הגון, האם זה עשיר שעושה עצמו עני או זה עני שלא שומר תורה ומצוות? ומה הדין אם אחד כזה מבקש נדבה?
תשובה: "עני לא הגון" זה אדם שלא מתנהג ר או שמבזבז או שלא מגיע לו צדקה ועושה את עצמו כאילו מגיע לו. בצדקה לאדם כזה לא מקיימים מצוה. צדקה זה דבר מעניין, למרות שאדם חשב לעשות מצוה ונתן צדקה, אם המקבל כזה שלא ראוי לתת לו לפי הקריטריונים של דיני עניים (מה שהרמב"ם מונה בסוף הלכות מתנות עניים), לא קיים מצות צדקה. יש גם ביטוי בגמרא, "אמר ר' אלעזר: אלמלא הרמאים היינו חוטאים". כל מי שפושט יד, אם היה אדם אמיתי שמבקש, היינו צריכים לתת לו, אבל יכול להיות שהוא מרמה, ולאחד כזה לא צריך לתת. לא מדובר על אדם עני שלא מקיים מצוות, יש מצוה לעזור לכל אחד, אלא אם כן הוא מפושעי ישראל שנלחמים כנגד ישראל, שיצא עליו שם רשע, שלגמרי הוציא עצמו מכלל ישראל, אבל אם לא וודאי שיש מצוה לעזור לו.
שאלה: נסיעה למחנות ההשמדה בפולין: האם מותר לטוס למחנות השמדה (במשלחת שהאולפנה מוציאה)?
תשובה: כבר נשאלתי כמה פעמים, מה דעתי על עצם הנסיעה לפולין למחנות. לעניות דעתי, יש לנו כלל שיש לנו איסור לצאת לחו"ל, אלא אם כן זה לדבר מצווה. אם הוא הולך להשתטח על קברי הקדושים, הרב קוק כותב במשפט כהן (קמ"ז) שנשאל האם מותר לצאת לחו"ל להשתטח על קברי צדיקים. והוא טוען שוודאי יש עניין להשתטח על קברי צדיקים, אנו רואים שכלב בן יפונה הלך להשתטח על קברי אבות. אבל כשזה בא בהתנגשות עם איסור יציאה לחו"ל מי אמר שהאיסור נדחה. ובשביל להכיר את עוצמת הרשעות של הגויים, לא צריך לנסוע לאירופה. אפשר לקרוא את זה בספרים ולראות את זה במסכים, במוזאונים וכו'. אני לא רואה בזה עניין חינוכי. להבין מהי אנטישמית, למה הם שונאים את עם ישראל, לא צריך ליסוע לחו"ל. לתשובת הרב יעקב אריאל. לתשובת הרב זלמן מלמד. לתשובת הרב אליעזר מלמד.
שאלה: ברייתא דרבי ישמעאל: לפני בערך שבוע שאלתי את הרב מאיזה טעם אומרים את ברייתא דרבי ישמעאל אם אינה חלק מברכות השחר, ואני מצטט את תשובת הרב: "ברייתא דרבי ישמעאל ופרק איזהו מקומן, אומרים מטעם שח אמרו שכאשר אדם מברך ברכות התורה הוא צריך ללמוד מקרא, משנה וגמרא. והברייתא זה הגמרא. ואיזהו מקומן זה פרק משנה שכמעט ואין בו מחלוקות, כמעט כולו להלכה. וכן מדבר על קרבנות וזה בבחינת "נשלמה פרים שפתינו". אם כן, זה מעין לימוד תורה שיהיה בבוקר, שאדם יתחיל את היום עם לימוד תורה". לכאורה עדיין צריכה להישאל השאלה, שכן ישנם כבר קטעי מקרא, משנה וגמרא המופיעים בסמיכות לברכות התורה מאותו הטעם שהרב ציין (הקטעים של ברכת כהנים, "אלו דברים שאין להם שיעור", "אלו דברים שאדם אוכל פירותיהם" וכו ). אם כן, אף על פי שאמנם אולי טוב ללמוד קטעים מהמשנה והגמרא לפני התפילה, אין אמירת פרק "איזהו מקומן" וברייתא דרבי ישמעאל מעיקר הדין כלל, אלא אולי מנהג טוב. האם הסקתי נכונה? אם אפשר, הייתי רוצה לשאול עוד כמה שאלות קטנות: א. האם נהוג לעמוד בקטעים "כגוונא דאינון" וב"יקום פורקן מן שמיא" שנאמרים בשבת? ב. האם מעיקר הדין אני צריך להכות על לבי בבקשת "סלח לנו" שבתפילת שמ"ע? כבוד הרב.
תשובה: את הקטעים שאליהם אתה מתכוון, קבעו כדי שיהיה לברכת התורה על מה לחול. (זה רק מינימום שיהיה לברכה על מה לחול). הלימוד הזה ארוך יותר, יש בו גם משנה וגם גמרא. חוץ מזה, ח רצו שיאמר דברים של קרבנות, והמשנה הזו בצורה תמציתית כותבת את סדר העבודה. א. לא ב. זה לא מעיקר הדין, אך נוהגים כך לעשות.
שאלה: שאלות על זמני תפילה: 1. מה עדיף לאשכנזי - ערבית במניין בשקיעה או ביחיד אחרי צאת הכוכבים? 2.מי שיכל להניח תפלין רק סמוך לשקיעה - האם עדיף להתפלל מנחה לפני השקיעה או להגיד קריאת שמע עם התפלין ולהתפלל מנחה רק אחרי השקיעה?
תשובה: 1. עדיף שיתפלל בזמן אחר כך. 2. אם אין לך אפשרות אלא או תפילין או מנחה, עדיף שתניח תפילין כיון שזה מדאורייתא. אמנם יש שיטות שגם בלילה זה זמן תפילין, אבל יש אומרים שלא. למנחה יש תשלומין, ולתפילין לא שייך תשלומין.
שאלה: משחקי מלחמות לילדים: בני בן 4.5 אוהב מאד לשחק במשחקי "מלחמות". בעלי משחק עמו במשחק מחשב שבו "הורגים" ויורים באנשים. לטענתי משחק זה אלים מדי ועלול להשפיע לרעה על נפשו. כיצד יש לנהוג? כיצד יש בכל זאת לאפשר לו את משחקי המלחמות?
תשובה: כדאי שהמשחק לא יהיה סביב הריגת אנשים אלא משחק של פגיעה במטרות דוממות וכדומה, הציורים שנולדים ממשחק של הריגת דמויות אנושיות יכול להיות ציור שלילי.
שאלה: קעקוע עם כיפה: יש לי חבר באחד הפורומים באינטרנט בשלבי התחזקות, מגיע לבית הכנסת בשבתות, רוצה לשמוע שיעורים וכו. יש לו מספר שאלות לגבי קעקוע שיש לו על הכתף: א - איך אנשים יסתכלו על זה? ב - זה נחשב חילול? כי זה בעצם שני ניגודים, לעשות קעקוע ולהתפלל ג - אם אני אסתובב עם כיפה וחולצה קצרה לדוגמא, זה יחשב גם כחילול? כי זה דוגמא רעה לאנשים מהצד, מצד אחד בנאדם מאמין עם כיפה, מצד שני קעקוע. אשמח לקבל תשובה ולהעבירה הלאה.
תשובה: לעשות קעקוע זה אסור על פי הדין. ולכן אם יבוא אדם לבית הכנסת עם קעקוע יראו זאת כדבר לא ראוי. על כן הייתי מציע לבחור לבוא עם חולצה שמסתירה את הקעקוע. אך מאידך טוב שהבחור מתעניין ובא לבית הכנסת לתפילה ולשיעורים. ואחרי שהוא יתחזק והתקרב רק אז הזמן לדון מה לעשות עם הקעקוע.
שאלה: האם חל איסור מוחלט על אשה לברוח מהבית?: אם ל3 ילדים, הגדול בן 3. מזה שנים שבעלה מדכא ומאמלל אותה, פוגע בה נפשית, אומר ש"הכל בגללה", ולא מוכן לנסות להשתנות (אין אלימות פיזית). היא התיעצה, ורבנים אמרו לה שהוא לא ישתנה, ושהיא יכולה לבחור להמשיך לחיות איתו כך או להתגרש. היא חוששת מתגובתו אם תעזוב את הבית בנוכחותו. האם אסור לה לעזוב את הבית (עם הילדים) כשהבעל אינו נמצא?
תשובה: אם האשה סובלת מבעלה והיא לא יכולה להמשיך לחיות איתו. היא יכולה לעזוב את הבית ולבקש להפרד ממנו. אך צריך לעשות זאת בחכמה. ולכן רק מי שמכיר את הבעיה מקרוב יוכל ליעץ איך נכון לנהוג כדי להביא לידי גרושין בהסכמה.
שאלה: גירסא חסרה בירושלמי: בתוספות שבת ה: ד"ה בשלמא לבן עזאי - בירושלמי שואלים על בן עזאי ועונים "ומשני משכחת לה בקופץ". מה המקור ללימוד הזה? לא ראיתי את הלימוד הזה בירושלמי והרמב"ן גם לא מביא את זה.
תשובה: אכן בגירסא שלנו לא מופיע התרוץ אולם בגירסא שהייתה בפני התוספות היה כתוב תירוץ זה. כגירסת התוספות בירושלמי גרסו גם הריטב"א (במסכת שבת ועיין בהערות שם) והר"ן (דף ב עמוד א מדפי הרי"ף במסכת שבת). (כך גם מסביר בשיירי הקרבן ועיין גם ב"מתורתן של ראשונים" בסוף הירושלמי).
שאלה: האם יש לחשוש לשעטנז: האם מעיל שמורכב מ50 צמר ו15 אקרילן חשוד בשעטנז?
תשובה: שעטנז זה רק אם יש חשש שמא עירבו בו חוטים של פשתן. אבל אם לא כתוב שיש בו חוטי פשתן, אלא אקרילן וחומרים אחרים, לא שייך חשש שעטנז. במעילים לפעמים כריות הכתפיות עשויות מפשתן. אני ביררתי אצל חייטים, ובארץ לא משתמשים לתפירה עם חוטי פשתן, יש חוטים חילופיים. בחו"ל, במכנסיים יש חוטי פשתן פה ושם.
שאלה: שיעור נתינה מעצמי לאחרים: אני מתחבט הרבה בקשר לכמה אני צריך לתת מעצמי לאחרים. לפעמים אני מוצא את עצמי נותן כשאין לי ממה. שמעתי פעם מישהו ששואל את הרב סטבסקי שאלה זו, והרב ענה מעשר. הורי, שיבדלו לחיים ארוכים וטובים, מבקשים את עזרתי הרבה, ושאלתי - האם כיבוד הורים כלול במעשר.
תשובה: כיבוד הורים זו מצוה בפני עצמה ואין לה שיעור קבוע. אך אם אדם נמנע מכיבוד הורים בשל תלמוד תורה. אין בזה ביטול מצות כיבוד הורים. בתנאי שאין הם מוכרחים את עזרתו. כי אם הם זקוקים לעזרתו עליו לכבדם גם על חשבון תלמוד תורה. באופן כללי אדם צריך לכלכל את מעשיו בצורה נכונה. אין זה נכון שאדם יפגע בהתקדמותו הרוחנית בשל גמילות חסדים. כי "גדול תלמוד שמביא לידי מעשה." וככל שהוא ייעלה יותר בתורה יוכל אחר כך לעשות יותר מצות באופן היותר שלם.
שאלה: תפילה של נשים: קראתי שהרב אמר: שהכי חשוב בתפילה זו תפילת עמידה ואם לאשה אין זמן חשוב שהיא תגיד קודם לכל תפילת עמידה, האם ישר אומרים :"ה שפתי תפתח." או להתחיל להגיד מ"תהילות.", קודם לכן?
תשובה: "תהילות" וכו' אינו שייך לתפילה אלא לברכת הגאולה שנשואה העיקרי יציאת מצרים ונשים חייבות בהזכרת יציאת מצרים לכן עליהן להתחיל מפרשת ציצית להמשיך באמת ויציב לסיים גאל ישראל ולסמוך גאולה לתפילה, ומכיון שאישה חייבת בקבלת עול מלכות שמים פעם ביום עליה לומר פרשה ראשונה של שמע.
שאלה: תכשיר איפור ליפגלוס: ליפגלוס הוא תכשיר איפור נוזלי לשפתיים והוא מחזיק מעמד מעט מאוד זמן. האם מותר להשתמש בו בשבת? האם יש הבדל אם הוא שקוף ורק נותן קצת ברק, לבין אם יש בו צבע? ומה לגבי אם השפתיים יבשות וכואבות בשבת בבוקר, והשימון הזה יכול להועיל להן?
תשובה: אם זה צביעה, אז יש בעיה של צביעת עור בשבת. המגן אברהם אומר שמצד דאורייתא לא שייך צביעה בעור האדם. סוף כל סוף, האדם אינו עור שצובעים אותו למטרת צביעה. זה לא כמו בגדים או שאר דברים שמיועדים לצביעה. אם כן, יש איסור דרבנן שאישה לא תצבע את שפתיה בשפתון וכדו'. אמנם זה לא מחזיק הרבה זמן, אך זה לא יותר גרוע מאדם שכותב על אדים בחלון, שזה אסור מדרבנן. אם זה שקוף לגמרי וזה נוזלי, ואינו ניכר, יכול להיות שיהיה מותר.
שאלה: חולצת פולו עם כתובת גדולה על פני החולצה: אמא שלי קנתה לי היום חולצה של החברה "פולו" ושם החברה כתוב בגדול על החולצה עצמה מקדימה. עכשיו אני לא יודע למה החברה קרויה "פולו" או מי זה היה. אז רציתי לדעת בבקשה אם אפשר מבחינת ההלכה ללבוש חולצה זו, כי אולי השם הזה זה שם של אליל או עבודה זרה וכו?
תשובה: בהנחה ואתה מתכוון למותג "פולו", נראה לי, שהמותג הוא בגלל משחק הנקרא פולו והוא משחק כדור שמשחקים אותו על ידי רכיבת סוסים. אם כן, אין בעיה בשם של החולצה ואתה יכול ללבוש אותה.
שאלה: הנאה מאיסור שבת ואיסור תלישה (של שיער) בשבת: ידוע לי שאסור להסתרק במסרק בשבת שמא השערות יתלשו ולכן אני באמת לא עושה את זה. האם אסור גם לקשור את השיער בגומיה, במידה וידוע לי מראש שאם אקשור אותן בגומיה, הן יתלשו (אני יודעת את זה בבירור, כיון שיש לי נשירה של שיער)?
תשובה: אם את יודעת בבירור שעל ידי קשירת השיער יתלשו שערות בשבת אז אסור, ותקשרי את השיער מערב שבת.
שאלה: מים בכוס קידוש השבת: מדוע יש הנוהגים לשים מעט מיים בכוס הקידוש של שבת, מאיפה בא המנהג הזה?
תשובה: בסימן רע"ב פוסק השולחן ערוך שיש למזוג את היין במים על מנת שיהיה מובחר יותר ולא יותר מידי חזק. אולם כתבו הפוסקים (משנה ברורה ועוד) כי בימינו שהיינות לא כל כך חזקים עדיף לא למהול אותם במים. אולם לפי המקובלים נהגו לטפטף שלוש טיפות לתוך היין היות ויש בזה משום המתקת הדינים המצויים במים (בן איש חי הלכות קידוש). הרב שמואל הולשטיין
שאלה: " עליכם" של ערב שבת: בנוסח עליכם שאומרים בסמוך לשולחן שבת פותחים במילים " מלאכי השרת" ובהמשך השיר אומרים ".מלאכי ה ", ובמיוחד בסוף- המלאכים שיוצאים (צאתכם ל ) הם "מלאכי ה ". כיצד ניתן ליישב את הקושי?
תשובה: פיוט זה מבוסס על הגמרא שאומרת ששני מלאכים מלווים לאדם מבית הכנסת כשבא אל ביתו ואם מצאו שהבית מוכן מברכים אותו ומלאך רע מודה למלאך הטוב ואם לא מצאו כן אזי מלאך טוב מודה למלאך הרע. שמם של המלאכים הם מלאכי השרת ולכן בבואם אנו אומרים " עליכם מלאכי השרת". אולם לאחר מכן אנו מכנים אותם מלאכי ה שמשמעותו המלאכים שברכנו ל ועוד יש בביטוי זה שהם באו ל כי הבית ערוך ומוכן ושני המלאכים מצטרפים יחד לברך אותנו.
שאלה: 100  לשמה, בלי נגיעות אישיות?: האם ישנה אפשרות לקיים מצוה מעשה טוב ללא שום נגיעות אישיות של כבוד קבלת שכר סיפוק פרטי? הרי בנפש החיים כתוב שבמציאות בעוה"ז מובנה ומוטבע באדם שאין צדיק אשר יעשה טוב ולא יחטא, כלומר, שגם בתוך המעשה הטוב ישנה נקודה "שאינה טהורה"?
תשובה: אפשר אולם קשה. הרמב"ם על המימרא "רצה הקב"ה לזכות את ישראל וכו'" באר, שהקב"ה נתן ריבוי של מצוות בכדי שכל אחד מישראל ימצא מצווה אחת שהוא נמשך אליה והיא לפי שורש נפשו ואותה יעשה לשמה בלב טהור ללא נגיעות. אם כן אנו מאמינים שלמרות שאולי את כל המצוות אי אפשר לקיים במדרגה כל כך עליונה אולם כל אחד יכול למצוא מצווה שבה הוא יוכל לקיים את ענין הלשמה. גם נפש החיים לא כותב שאין לשמה. הוא כותב שלא מצוי לשמה. ומתוך שאדם עושה רבות שלא לשמה הוא זוכה לפעמים בסיעתא דשמיא שהוא יצליח לעשות גם לשמה.
שאלה: הקמת מאחזים על שטחים שבבעלות פרטית של ערבים: בקשר להקמת מאחזים הרב ענה: "אין להקים מאחזים על שטחים שבבעלות פרטית של ערבים, אלא רק על אדמות מדינה, או על אדמות שנקנו מערבים." לפי זה מה דעת הרב על מגרון שהממשלה רוצה לפנות ח"ו בגלל שהקרקע בבעלות ערבית, וגם שלפי זה מה היא מצוות כיבוש, ומצוות ישיבה היא רק על ידי קניה.
תשובה: ככלל אכן יש להקים מאחז במקום מסודר. אולם אם נפלה טעות, וכבר הושקע כסף במקום מסוים, לפי הצדק צריך לפצות את בעלי המקום פיצוי מלא, אבל אין לגרום נזק עצום למי שהשקיע בכל המבנים והתשתיות שבמקום. במגרון המצב הוא שמשיקולים ביטחוניים הרשויות הציעו להתיישב שם, ואף הקרקעות היו חצי מוסדרות, ורק אח"כ פתאום התעורר קטרוג על חלק מהשטח. ולכן ברור שצריך להתנגד לגירוש היהודים משם. ואם יוכח שיש בעלים ערבי לשטח, יהיה צורך לפצותו אבל בשום אופן לא להחריב את המקום.
שאלה: פרחים בשמיטה: האם מותר לקנות ולטפל בפרחים בעלי ריח בשנת שמיטה?
תשובה: מותר לטפל בפרחי ריח בשביעית, כפי כל הדינים המפורטים בספר קטיף שביעית. קניית פרחי ריח היא ככל הפרחים שיש לוודא שלא נעשה בהם איסור, ואז אפשר לקנות. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: שטיפת חסה בשבת: לכבוד הרב עמיחי על התשובות המיידיות והמפורטות א. ראיתי שהרב השיב שיש להשרות את ירקות העלים במים וסבון, כפי שנרשם עם המוצרים. האם פירוש הדברים הוא שזו חובה גמורה ובלי זה אין הכשרות אחראית שאין תולעים, או שיש בזה קצת חומרא ולפחות במקום דחק ניתן להקל גם ללא השרייה? ב. כמו"כ הרב כתב שמותר להשרותם בשבת. מדוע אין בזה משום בורר? מדוע אין בזה איסור הריגת התולעים? האם איננו משרים את הירקות לשם הברירה וההריגה?
תשובה: א. באופן עקרוני כל כשרות היא על פי התנאים הכתובים בשווק המוצר. אולם אם ידוע על חברה מסוימת שהרבנים שלה אומרים שאין צורך אפשר לסמוך עליהם, אבל זה צריך להיות בברור מוחלט. ב. השריה במים של חסה יכול לגרום למיתת החרק ויש בכך משום שחיטה בשבת, אולם כל זה כאשר ברור שיש חרקים חיים שאז יש חשש שחיטה אבל בחרק מת אין איסור אלא של מוקצה ושטיפה איננה הסרת מוקצה בידים והדבר מותר. בחסה (מבית חסלט - עלי קטיף) המוחזקת בנקיון וגודלה בתנאים מהודרים, כאן יש ספק האם יש כלל חרק, ואם יש האם הוא חי או מת, (עיין באור הלכה סי' שטז סעי' ג ד"ה ולכן). והרי זה מלאכה שאינה צריכה לגופה ואינו מתכוון להרגה אלא להסירה, ועל כן בחסות שאין בהם חרקים מותר ליתנם במים בשבת. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: חימום בתנור עם עוף לארוחה חלבית: בכל יום שישי אני מכינה עוף לשבת בתנור במדף התחתון. האם מותר לי להכניס לתנור באותו זמן, כשהחום על 180 מעלות צלסיוס, ביגעל קפוא להפשרה על המדף העליון בתנור, אחרי ההפשרה אני אוכלת את הביגעל בארוחת צהריים חלבית, האם אני עושה דבר שאסור?
תשובה: אם יש שני תאים, לא נראה לי לחשוש עד כדי כך. אבל אם זה באותו תא, "ריחא מילתא"- הריח של העוף נקלט בלחמניה הזו, וכתוב שלכתחילה אין לאכול את זה עם חלבי. אמנם יש שיטות שמקילות בזה, אבל לכתחילה אין לאכול את זה. בארוחה חלבית אפשר לאכול את זה, אבל לא עם חמאה או גבינה.
שאלה: חלקה - תספורת - גיל 3: לבני, ב"ה ימלאו גיל 3 בכ"ז בשבת (עוד 4 ימים). לגבי החלקה (התספורת והברכה) מה נכון לעשות ומתי? האם אחרי גיל 3? האם בל"ג בעומר? האם באותו יום של היום הולדת לחפש רב שיבצע את גזירת התלתל ויברך אותו? האם ניתן כמה ימים אחרי? האם במירון כמה ימים אחרי זה ר?
תשובה: לחלקה אין צורך במירון ולא בל"ג בעומר. אפשר לעשות זאת בתאריך נח סמוך ליום ההולדת 3. אפשר לבוא לרב המקומי אך אין הכרח. אפשר במקום מקודש, כגון: מערת המכפלה, אך אפשר גם בבית. העיקר לחנך את הילד לתורה ומצוות ומידות טובות.
שאלה: להביא ענף שקדיה לגן: האם מותר להביא לגן ענף שקדיה, ואם כן, האם צריך לנהוג בו קדושת שביעית?
תשובה: אין קדושת שביעית אלא בפירות, ענף שאין בו חנטי פירות מותר לתולשו ולהביא לגן. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: אמירת נדר בלב: האם אמירת נדר בלב היא בעצם נדר וזה מחייב, ומה אם הוא נאמר בלב בלי רצון?
תשובה: בנדרים צריכים ביטוי שפתיים. יש כמה דברים יוצאים מהכלל שח אומרים שגם בלב זה מחייב. אם אדם יחשוב, בזמן שבית המקדש קיים, שאת הבהמה הזו הוא רוצה להקריב לעולה או אם אדם מפריש תרומות ומעשרות במחשבה, זה חל. שאר הדברים, כולל נדרים בלב, זה לא מחייב. וכל שכן אם אדם לא עושה את זה ברצונו, אלא יש איזה אילוץ.
שאלה: שימוש בקוצץ ירקות לא חשמלי בשבת: יש קוצץ ירקות ופירות הבנוי ממשטח, עליו שמים את הירק, וממערכת סכינים הנמצאת בחלק העליון של הקוצץ. כשמורידים את החלק העליון (באופן ידני) של הקוצץ הסכינים חותכים את הירק לחתיכות והוא נכנס לתוך מיכל איחסון. האם מותר בשבת לקצוץ פרות וירקות בקוצץ זה? (אפשר להרכיב בו מערכת סכינים שחותכת חתיכות עבות יותר) הערה - מתקן הדומה ברעיון לחותך ביצים
תשובה: זה בעיה, כי זה כלי המיוחד כאילו לטחינה. זה לא גרגירי חיטה שטוחנים, אבל החיתוך ירקות דק דק, יש שיטות שאוסרות מדין טוחן. דק ועבה תלוי באיך שנראה לעין ומקובל בציבור. בכל אופן, היות וזה מיוחד לדברים הללו, אין להשתמש בזה בשבת.
שאלה: יחסים בין שכנים: יש לנו שכנים המרבים לבקש מאיתנו מוצרים ואנו נותנים בשמחה. הבעיה התחילה כשהם החלו לבקש מוצרים שאינם אוכל כגון: מגב, ספלים, מכשיר אדים וכו. והפריטים לא הוחזרו אלא רק לאחר בקשתנו וכך קרה שאנו נתקענו בלי מכשיר שנזקקנו לו. מה לעשות?
תשובה: אתם לא צריכים להשאיל להם. אם הם בגדר עניים תתנו להם צדקה ואפשר בעקיפין על ידי השאלה כביכול. אך תעשו זאת לפי סדר העדיפויות בנתינת צדקה.
שאלה: השכרת דירה עם שותפה: האם יש בעיה לבחור להשכיר דירה עם שותפה? כמובן, שכל אחד בחדר נפרד או לחלופין, להכנס לדירת שותפים שיש שותף ושותפה (כלומר, 2 בנים ובת)?
תשובה: יש כאן בעיה של ייחוד. למרות שכל אחד נמצא בחדר שלו, היות והכניסה לדירה משותפת, ואתה יכול להיפגש עם הבחורה גם בפרוזדור המוביל למטבח, יש כאן חשש גדול של ייחוד.
שאלה: מתנות ומשלוח מנות לאבל בשנת אבל: ברצוני להעניק במתנה ספר אמונה לחברתי שנתונה בימי האבלות על אביה. האם מותר לי לתת לה את הספר בתוך ימי השלושים או ב-12 החודשים? ולגבי משלוח מנות- האם ואיך ניתן לשלוח לה משלוח מנות, האם ניתן לייעד את זה עבור כל המשפחה (הרי כולם באבלות) ואז זה יהיה ר?
תשובה: אין נותנים מתנות לאבל, גם לא משלוח מנות, בתוך שנת האבל אך את יכולה להשאיל לה את הספר ובסוף שנת האבלות להפוך את השאלה למתנה.