LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: הכנה רוחנית לקורס בגרות תנ ך חילוני: כבוד הרב אני נמצא בתקופה של שיפור בגרויות לאחר צבא ע מ להתקבל בע ה ללימודי רפואה. לאחר לבטים רבים ובחינת כל האפשרויות והמסלולים העומדים בפניי, הגעתי למסקנה שאין לי מנוס מלגשת לבחינת בגרות בתנ ך ברמה של 5 יח ל -חילוני-. נרשמתי לקורס הכנה לבגרות שמתחיל בעוד כחודשיים. מה אוכל לעשות, כבעל תשובה יחסית טרי (שלוש שנים), כדי להכין את עצמי רוחנית ועיונית לתוכני הלימוד החילוניים? האם ישנם הנהגות שראוי שאקבל על עצמי במהלך הקורס עקב היותי חובש כיפה? (לנסות לא להתבלט, לעמוד על סתירות בין החומר הנלמד למסורת היהודית וכו ) אציין כי אין לי שום אפשרות אחרת להגיע לממוצע הציונים הנדרש מלבד לגשת לבחינה החילונית.
תשובה: כדאי שתעשה לך רב שכל שאלה שיהיה לך כתוצאה מהלימוד הרב יוכל להדריך ולהאיר לך את מבט האמונה. כדאי ללמוד ספר על האמונה בתורה שבעל פה ועל מעלת כתבי הקודש.
שאלה: האכלת עופות בשבת: אדם המגדל תרנגולים בחצירו נוהג בשבת לטבול לחם במים, לסחוט אותו ולתיתו לתרנגולים לאכול. האם הוא נוהג כהוגן? לטענתו, ללא הסחיטה התרנגולים לא יאכלו את הלחם.
תשובה: במקרה זה יש לדון בשני ענינים הלכתיים, סחיטה בשבת וטירחה בהאכלת בעלי חיים. למעשה, נראה שמותר לנהוג כן. אין לחשוש לסחיטה, משום שהוא סוחט ע"מ להכשיר את הלחם לאכילה. בדומה לכך, מצאנו בשו"ע שמותר לסחוט דבר כבוש ממימיו, כגון: מלפפון חמוץ, על מנת לאוכלו כשאינו צריך את הנוזל הנסחט (סימן שכ סעיף ז). וביחס לטירחה עבור העופות, מכיון שללא פעולה זו העופות לא יאכלו את הלחם מותר לעשות זאת עבורם (סימן שכד סעיפים ו-ח). הרב מיכאל יומטוביאן
שאלה: לדווח על כל ההכנסות לצורך תשמ"ש: הרב, אדם נשוי בצבא מקבל תשלומי משפחה. הצבא דורש להראות תדפיסים של הכנסות וחשבון בנק וכד כדי לדעת אם החייל יכול להסתדר בעצמו. חשבון הבנק שלי באמת עומד בהגדרות אך יחד עם זאת ההורים שלי חוסכים בנפרד כסף מאז ילדותי. הורי אמרו שהם חסכו את הכסף כדי שבעוד כמה שנים יוכלו לסייע לי בקניית דירה, והם לא רוצים כל פעם לתת מעט כסף באופן קבוע למחייה שוטפת. האם גם על סכום זה (שאינני יודע מה הוא) אני צריך לדווח, שהרי הוא אינו בחזקתי ואינני שולט מתי הורי יחליטו להביא לי אותו?
תשובה: איננו בחזקתך ואיננו שלך ולא שייך לדווח עליו. הוריך חוסכים לעזור לך בקניית דירה בבוא היום, זה שלהם. ומגיע להם יישר כוח גדול.
שאלה: מיץ ענבים פוטר שאר משקים?: אשמח לתשובת הרב דוד חי הכהן למסורת הבא"ח. האם אומרים שאמנם יין בברכתו פוטר שאר משקים אך מיץ ענבים לא יפטור שאר משקים כי: הרא"ש כותב שיין פוטר כי הוא ראש לכל המשקים. ובתניא רבתי כד כותב: כי הוא עיקר וחשוב וחביב מכל המשקים. וא"כ, מיץ ענבים הוא לא ראש למשקים ולא חביב מכולם. היום יין, בירה, קולה - הם המשקאות הראשיים. אז א"כ ספק אם מיץ ענבים דינו כיין לפטור משקאות. האם לא נכון לעשות כאשר יש על השולחן משקאות אחרים לכווין לא לפטור את שאר המשקאות ואז נברך עליהם לחוד? דעת הרב פעלים, כידוע, שמותר לגרום לברכה שאינה צריכה במקום שיש ספק. מהי דעתו הרחבה של הרב?
תשובה: דעתי העניה, כי כיון שגם על מיץ ענבים מברכים גפן בקידוש והבדלה א"כ גם מיץ ענבים קודם לכל המשקים ופוטר אותם, ואין לכוין שלא להוציא בברכתו את המשקים ולגרום לברכה שאינה צריכה.
שאלה: לבקר במוזיאון השעוה: נבקש לדעת את פיסקו של הרב דוד חי הכהן. שאלו אותי בישיבה אם אסור מעיקר הדין ללכת לבקור במוזיאון-השעוה. השו"ע (קמא, ד) כותב: צורת אדם אסור לעשותו אפילו לנוי, ואם גוי עשהו אסור להשהותו. וא"כ יש איסור תורה לעשות. אך אם יהודי עשה מותר להשהותם. ויוצא שמותר מעיקר הדין לבקר שם במיוחד כיום כמו שכתבו האחרונים שלא עובדים ע"ז. אך וודאי שזה לא ראוי ללכת למקום שרוח היהדות מתנגדת לכל דבר של פסלים. מה דעתו הרחבה של כת"ר?
תשובה: מדברי הראי"ה זצ"ל בדעת כהן נראה שבדמות הראש בלבד אין איסור, ואף על פי כן אין דעתם של שלומי אמונים נוחה מזה, וע"כ נראה שמי שדעתו נקיה אין לו ללכת באותם מקומות. ומי יודע אולי יש שם גם צורות רשעים והרי המבט בפניהם גורם הפסד פנימי למביט בהם. ע"כ טוב לנזהר מזה וירבה שלומו כנהר.
שאלה: פגיעה ברכוש העיריה: לפני כמה שנים, פגעתי בטעות בעת שנהגתי ברכבי הפרטי, בפח זבל של העיריה. מדובר בפח מתכת אשר היה מחובר למדרכה. עקב הפגיעה הפח התעקם אך לא יצא מכלל שימוש. לפני כמה חודשים העיריה ביצעה שיפוץ באזור והסירה את הפח או החליפה אותו, אני לא זוכר. כיצד עלי לנהוג במקרה זה?
תשובה: לא הבנתי אם הפח הוחלף בעקבות הפגיעה או בלי קשר לפגיעה. באופן כללי, על תיקונים שרגילים לתקן יש לשלם את שווי התיקון, ואם אין רגילים לתקנם יש לשלם את הפחת, כלומר ההפרש בין שווי עלות החפץ לפני הנזק לשוויו לאחר הנזק. לכן, אם העירייה רגילה לתקן פח שניזוק באופן כזה יש לשלם את עלות התיקון, אך אם אינה רגילה לתקן, יש לשלם את הפחת, אך יתכן מאוד שבמקרה זה הפגיעה לא גרמה לפחת בשווי הפח (אם ירצו למכור לעירייה אחרת או אם הזכיין שבבעלותו הפח ירצה למוכרו לחברה אחרת, לא יהא הבדל בין פח יד שנייה ללא פגיעה לפח כזה אם פגיעה קלה), ואם זו המציאות אין חיוב לשלם כלל.
שאלה: למנות את השדכן כעד: האם שדכן פסול להיות עד בחתונה? אשמח להרחבה
תשובה: בענין כשרות שדכן לעדות קידושין,נפסק בשו"ע חו"מ סי' לז' א' כל עדות שיש לאדם הנאה בה פסול לעדות. ונראה שיש לחלק מקרה זה לג' אפשרויות, א. שדכן שלוקח שכר על מלאכת השדכנות רק אם הזוג מתחתן, במקרה זה השדכן הוא נוגע גמור שכן יש לו הנאה ממונית מעדות זו, שכן אם לא היו קידושין אין צריך לשלם לו. בסימן סו' סעיף כב' פסק השו"ע "ראובן שיש לו שטר על שמעון ונתנו ללוי בכתיבה ומסירה והיה שמעון אחד מעידי המתנה. שמעון הוא נוגע בעדות שרוצה להעיד כדי שיפטר מבעל דינו שהשני נח לו" (לשון השו"ע בשינוי מילים) הש"ך והסמ"ע כתבו שאם ראובן מודה שמכר את השטר עם העד הפסול אז השטר נמכר ללוי. אולם הקצות כתב שגם אם ראובן מודה אין השטר נמכר שכן מכירת שטרות צריכה כתיבה ומסירה. ובנתיבות משמע שגם הש"ך והסמ"ע מודו לו ורק במקום שיש כת"י או עדי מסירה נמכר השטר. יוצא שכיוון שיש לעד נגיעה אז העד הוא פסול וגם אם יודו החתן והכלה שהתקדשו על ידו סוף סוף העד הוא פסול. ב.שדכן שלוקח שכר על שעת האירוסין. בכה"ג נראה שמותר לעשותו עד ואין לחוש שניחא ליה ששידוכיו מתקימים מפני שאין בודקים שדכן ע"פ דבר זה וגם אם נפרדו אין תולים זאת בו. (יש לעיין באופן עקרוני האם מוניטין נחשב נגיעה) וכן אם הם רוצים בקל יעשו עד אחר להעיד על הקידושין ג. שדכן שאינו נוטל כסף נראה שיהיה כשר להעיד ואע"פ שהמנהג לתת מתנה אין זה דומה לדברי הב"י בסוף סימן לז' "אין רצוני לקצוץ לי שום שכר ממך אם תזכה יעמוד בך אם תרצה ליתן לי שום דבר נוגע בעדות הוא שהדבר ודאי שישלם לו" שכן אין תמיד נותנים ואין המתנה על העדות אלא על השידוך. הרב דניאל לונצר
שאלה: לשים עין על התיק שלי: אם תלמיד אמר לחבירו תשים עין על התיק שלי, והסכים. האם דינו כשומר חינם שחייב בפשיעה? כי המכילתא שמות, כב אומרת: אבל אם אמר לו תן עיניך בו פטור. והביא זאת הרשב"א, ח"ה, קסו. האם ה"ה כאן?
תשובה: נחלקו הראשונים מתי מתחיל חיוב שומרים, לדעת הרא"ש אם אמר הבעלים הנח לפני אז התחייב בשמירה אולם רש"י,רמב"ם, נימוק"י ועוד כתבו שצריך קנין כדי להתחייב דהיינו משיכה.השו"ע בסימן רצא' סעיף ה' כתב "יש מי שאומר שהשומר הזה מיד כשקבל עליו לשמור או שאמר הנח לפני ונסתלקו הבעלים משמירה חייב עליו אם פשע אע"פ שלא משך ויש מי שאומר שאינו חייב עד שימשוך ובמקום שמשיכה קונה" הש"ך כתב שכן נראה עיקר בש"ס כדעה שצריך קנין. וכן בסימן שמ' ס"ק ט' כתב הש"ך שהמוחזק יכול לומר קים לי כדעה שצריך קנין. מהשאלה משמע שלא היה קנין אולם יש לדון מצד קנין ד' אמות שקונות לאדם בסימטא. גם בשומר יש קנין ד' אמות שכן הראשונים שסוברים שצריך קנין מסבירים את הגמ' בב"מ פא: ששומר מתחייב באמירת "הנח לפני" ללא משיכה בסימטא שד"א קונות. אולם גם אם התיק היה מונח במקום שיש לאדם קנין ד' אמות קשה מאוד לחייב. שכן בקשה לשים עין על התיק באופן פשוט אינה קבלת שמירה על התיק. הבעלים של התיק יודע שאולי השומר יצטרך ללילך. אלא זו בקשה לשים לב ללא מחויבות שגם לשיטות שאין צריך קניין יהיה פטור. במיוחד שהדברים מפורשים במכילתא ותשובת הרשב"א. הרב דניאל לונצר
שאלה: מכסה בשרי לסיר חלבי: הרב, לפני זמן מה בישלתי מים בסיר חלבי, ובתוך הסיר היה פינג אן עם שוקולד חלב. בטעות שמתי לסיר מכסה בשרי, וגיליתי את זה לאחר שסיימתי. השאלה מה הדין של הסיר, המכסה והפינג אן? אני חושבת שהסיר הבשרי לא היה בן-יומו,אבל אני כבר לא בטוחה כי הכלים מונחים אצלי בצד כבר כמה שבועות.
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה אנו מניחים שהמכסה היה לא בן יומו והיה נקי לכן רק את המכסה הבשרי שנגעו בו אדים חלביים - צריך לטבול במים רותחים ואחר כך במים קרים( הגעלה). הרב חגי בר גיורא
שאלה: על מי העדים מסתכלים בחתונה: נבקש לדעת את פיסקו של הרב דוד חי הכהן. שאלו אותי בישיבה מה מנהג גדולי הספרדים לגבי עדות בחתונה. האם צריך שהעדים הסתכלו על הכלה לדעת איך היא נראית או די שרק הסתכלו שהבעל מקדשה בטבעת?
תשובה: יש להסתכל על הכלה כדי לזהותה ובלי זה אין זו עדות, אמנם יתכוון העד שאין רצונו ליהנות מראייתה אלא לקיים העדות, וזכות המצוה תגן עליו.
שאלה: טיסה לחו"ל לנער עם משפחתו: אני בן 14 ומשפחתי רוצה לטוס לחו"ל השאירו בידי את האפשרות אם לנסוע יחד איתם או לא, האם אני צריך להשאר לבד בארץ או לטוס איתם?
תשובה: יציאה לחו"ל מותרת רק לצרכים המנויים בפוסקים. נסיעה שלא לצורך אסורה. אשריך וטוב לך שאתה מעדיף להישאר בארצנו הקדושה.
שאלה: מראה בשביל תפילין: האם מותר מראה לתפילין? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "קילוף בוטנים מהתרמיל בשבת"
תשובה: מותר, אך אין בכך צורך. אפשר לבדוק ביד ואין צורך להחמיר דווקא במראה.
שאלה: הפרשת תרומות ומעשרות מעץ ציבורי: אם יש עץ שהוא ברשות הרבים כגון עץ חרובים. האם מותר להוריד ממנו מספר פירות (כגון חרובים) ולברך ולאכול וגם להביא למשפחה (האם יש להבחין בין עץ ציבורי רגיל שאם לא יאכל הרי פירותיו ילכו לאיבוד לבין עץ שפירותיו נחשבים לסגולה בגלל מקומו או יחוסו כמובן שניהם ציבוריים). והאם יש צורך להפריש תרומות ומעשרות? האם יש ענין לחיוב או לשלילה לאכול את הפירות גם ר טו בשבט או להעדיף דווקא פירות שנקנו? ישר כח ותזכו למצוות
תשובה: וברכת ד' השאלה היכן עומד העץ? והאם בעל הרשות נותן לכל אחד רשות לאכול שם? דהיינו: אם העץ הוא ברחוב בעיר מסוימת, והעיריה איננה מקפידה ומתירה לכולם לקחת (יהודים, גויים, סודנים וכו'), א"כ אפשר לאכול את הפירות ללא הפרשת תרומות ומעשרות. אבל אם בעל הרשות (עיריה, מועצה וכו') מקפידה ונותנת רק לאנשים מסויימים לקטוף, אין זה הפקר ויש לעשר לאחר נטילת רשות לקטוף. אם ברור שהפירות הפקר אפשר להשתמש בהם לכל צורך. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: לנגוע בציצית אחרי עשיית צרכים: האם מותר לנגוע בציצית או בפתילות הציצית אחרי יציאה מהשירותים?
תשובה: אם אין לכלוך אין איסור.
שאלה: נטילה ממים ששתה מהם כלב: למה נטילה ממים ששתתה מהם בהמה מותרים בנטילה אך מים ששתה מהם כלב אסורים, אך מצד שני מותר לומר דברים שבקדושה מול צואה של כלב אך מול צואה של בהמה אסור?
תשובה: שני דיונים שונים: הנושא של צואה זהה בכל הבהמות אם יש בהם ריח, ולכלב מסתמא יש ריח. (עט,ד) ולגבי נטילת ידים, השו"ע (קס, ד) התיר בכולם. אף שהאחרונים פסקו להחמיר כדעת התוספתא. (ילקו"י ראוי להחמיר) ומשנ"ב אוסר בגלל שנמאסו לשתיה. הדיון על מים שנעשו בהם מלאכה ולכן צורת השתיה שאם המים נופלים מפיהם לאחר שמלקקים פסול המים ויש שאמרו שהאיסור רק במי חטאת. ויש עוד מה להוסיף. ה' יצליח דרכך.
שאלה: קידושין חוזרים כשהעדים לא ראו: שאלוני על קידושין שנעשו לפני שנתיים, שאחרי שהבעל קידש ומסר את הטבעת לאשתו התברר מיד שהעדים לא הסתכלו. בקשו שהכלה תחזיר בחזרה את הטבעת לחתן, והיא מסרה את הטבעת ליד החתן. החתן לא הגביה טפח. האם החתן קנה בקנין יד ואז אין צורך בטפח, לשיטת הנתיבות (קפח) והקידושין תפסו? אך אח"כ ראיתי בסימן כז, ג, במפרש ראש פינה, שאין צורך. מה דעתכם?
תשובה: הקידושין תפסו, ואין צורך לחזור עליהם שוב משלוש סיבות: א. כיון שהאשה מעולם לא זכתה בטבעת וממילא האיש אינו זקוק לעשות בו קניין חדש, ומה שדנו האחרונים ליישב את דברי הרמ"א באבה"ע כז, ג למה האיש צריך לזכות מחדש בטבעת נוגע רק במקום שנתן לה הטבעת ללא להגדיר שהנתינה לשם קדושין, וממילא האשה זכתה בו להלוואה, משא"כ כשהגדיר שהנתינה לשם קדושין אין צורך בקניין מחודש, (ואכן לדברי החת"ס המוזכרים שם אפשר שגם בנדון שלנו צריך מעשה נתינה חדש, אך לא קניין) ב. מדיני קניין יד, כדעת התוס' בב"ק כט ע"ב ובכתובות לא שקניין יד אינו זוקק הרמת טפח, וכפי שפסק הנתיבות בסימן קפח א, ובקצח ג השיג על הסמ"ע וחזר על שיטתו, וכן נראה שפסק המשנה ברורה בסימן שטו סעיף ט בביאור הלכה. ג. עוד ניתן לצרף את תשובת החת"ס אבה"ע א סי' ק שנקט שפשוט יותר מביעתא בכותכא שכיון שיש ידיעה גמורה וברורה שנכנסה לחופה והיו שם רבנים מסדר קדושין ומברכים, ויצאו מהחופה בחזקת נשואה, ומוחזקת כן ללא פקפוק וערעור אנן סהדי וכולנו עדי מסירת הקדושין כדין. (אמנם יש לדון שמא דברי הרב שדרש לחזור על הקדושין פוגעים בחזקה שלה וממילא פוגעים באנן סהדי) הרב מרדכי גרוס.
שאלה: "הזמנת" הורים לחתונה: נבקש לדעת את מנהג הספרדים. יש נוהגים שלפני חתונתם, אם הוריהם לא בחיים, שהולכים לבית הקברות "להזמין" את הוריהם. מה מנהג הספרדים?
תשובה: לא שמענו שספרדים נהגו בזה.
שאלה: המשך לשאלה יחוד עם 2: הרב ענה לשאלה עם מותר לאשה להתיחד עם שני גברים, שמותר עם שני כשרים אבל אי אפשר לדעת מי כשר. רציתי לשאול, מה אם אחד מהשניים הוא מותר בייחוד (כגון: בן בעל וכו )? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "יחוד עם שני גברים"
תשובה: מותר.
שאלה: היתר שימוש במגבונים: סברת "אוכלה דאיפרת" נצרכת להתיר סחיטת ענבים שדישתם היא דאו דהיינו הפיכת האוכל "ענב" למשקה "תירוש" ולימדונו ח שאפילו בענבים אם בסוף התהליך ניתן להתייחס למשקה בשם הקודם שלו- "אוכל" הרי שניתן להתעלם מהיצירה שהייתה בינתיים. לגבי מגבונים שם המשקה כבר קיים על הנוזל הבלוע בהם והיא גופה הסברא שאין בהם עוד דישה דאורייתא (שלא כשיטת ריו"ח ופסיקת ר"ח) וממילא אין צורך לשם אוכל להתיר סחיטתם. מלכתחילה היה פשוט לי שיצירת אוכלים חמורה מסחיטת הנוזל מהמגבון כיוון שעיקרה של מלאכת דש הוא באוכלים ולכן לא העליתי בדעתי שיהיה מי שיסבור שבכך שהסחיטה כאן לאוכל הוי ה"מתיר" היחיד והבלעדי. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "ראיה להתר שימוש במגבונים מסחיטת ענבים"
תשובה: וברכת ד'. כל מקום שצריך את המשקה בפני עצמו איננו שייך לדיני סחיטת אשכול, שלא התירו אלא לתוך קדירה שיש בה תבשיל (עיין שו"ע סי' שכ סעי' ד), שהרי זה כמשקה לתוך אוכל וכאוכל דמי. ועיין בשו"ע שאם אין אוכל בקדירה אלא יתן בעתיד באוכל אסור וברמב"ם כתב שיש אפילו חיוב דאורייתא. על כן, לא נראה שאפשר להקל בממחטות לחות, אלא א"כ מורידים את כמות הלחות כך שאין סחיטה, אבל זה תלוי במציאות וכל חברה שונה מחברתה. אפשר לסחוט את הממחטה קודם לשבת ולהניחה בניילון סגור כך שנשארת הלחות ולא נוזלים. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: יוכבד בת לוי: יוכבד היא אשת עמרם בת לוי מי האבא שלה? ומי האמא שלה?
תשובה: כפי שכתבת, יוכבד היא בתו של לוי בן יעקב אבינו. שם אמו לא ידוע. בברכת התורה, WWW.Yeshiva.org.il
שאלה: המרחק מנר ההבדלה: מהו המרחק שאפשר לברך על נר הבדלה? כי תמיד כותבים שצריך להבחין בין שתי מטבעות אם לא היה אור. אני לא יודע כמה זה, כמה זה במטרים? הלכה למעשה.
תשובה: עד שיאותו לאורו. שיראו את הציפורניים וההבדל לבין האצבעות, סנטימטרים מעטים.
שאלה: כתובה שחתמו לפני שקיעה: עורך חופות שתכנן שהחופה תהיה לפני השקיעה וחתמו על הכתובה, ואח"כ התמהמהו והחופה היתה אחרי השקיעה. החתן והכלה ספרדים. האם צריך לעשות כתובה חדשה? כי בשו"ע (חו"מ, מג, ז), ששטרי חוב מוקדמין פסולין רק מדין קנס ולא כרמ"א, ומבואר שהשטר עצמו לא פסול. מה דעתכם?
תשובה: לגבי כתובה שנכתבה ונחתמה ביום בעדים כשרים ונמסרה בלילה: באופן שנעשה הקניין ביום הרי הקניין חל בתאריך הנקוב בכתובה והכתובה כשרה. אולם באופן שלא נעשה קניין אלא בלילה יש כאן בעיה של 'שטר מוקדם' שפסול (חו"מ סימן מג סעיף ז). ואף שלדעת השולחן ערוך שכב' הזכיר בשאלתו אין השטר פסול לגמרי אלא רק מגביית משועבדין, מכל מקום לכתובה לא יועיל גם לשיטתו מאחר וכתובה צריכה להיות ראויה לגבייה ממשועבדין כמבואר ברש"י ובנמוקי יוסף לכתובות (ז ע"א ד"ה אתפסוה מטלטלי). עניין שיש לתת עליו את הדעת הוא האם ניתן להגדיר את ההתמהמהות עד שעת המסירה כ'עסוקים באותו עניין' ולהחשיב את כל עסק הכתובה כאילו נעשה ביום אחד ולהכשירה, כמבואר בגיטין (יח ע"א) ובשולחן ערוך (שם סעיף טז). אמנם הדבר אינו פשוט, מאחר וברש"י (שם) ורשב"ם (בבא בתרא קיד ע"ע) עולה שגדר 'עסוקים באותו עניין היינו עסוקים בגוף מעשה הכתיבה עצמו. ואילו מדבר השאלה משמע שההתמהמהות הייתה ממניעים חיצוניים ולא מחמת גוף הכתיבה. אמנם בראב"ן (תחילת הלכות גיטין) משמע שגם העסק בנישואין מגדיר את העניין להיות כ'עסוקים באותו עניין' ויש סברא גדולה בכך, מכל מקום לעניין מעשה יש לחשוש בדבר ולהצריך את הזוג לסדר כתובה חדשה ברבנות  או באותם עדי כתובה ראשונה או בעדים אחרים. וה' יאיר עינינו בתורתו ויראנו נפלאות. רבה, הרב נריה אברהמי מקורות לעיון: ר"ן גטין ח ע"ב מדפי הרי"ף, חזון אי"ש הלכות גטין סימן פח אות יד, ש"ך חו"מ סימן מג ס"ק לו, ספר יפה נוף סימן ד, שו"ת אגרות משה או"ח ח"ה סימן ט ד"ה ובכתובה. רמ"א אבה"ע סימן סו סעיף א וביאור הגר"א ס"ק ט.
שאלה: תפילין לפני בר המצוה - ספרדים: רציתי לדעת כמה זמן לפני בר מצווה צריך להניח תפילין בשחרית לפי הספרדים? אשמח לקבל תשובה!!!
תשובה: בזמנים קדומים הניחו תפילין זמן רב לפני הבר מצווה. כיום חוששים לשמירת קדושת התפילין, ולכן נוהגים להניח חודש לפני הבר מצווה, ואם הנך אחראי הנך יכול להקדים אף יותר. תבורך מפי עליון.
שאלה: למה להציל את הבהמות במכת דבר: לרב 1. במכת דבר מי ששמע בקול אזהרתו של משה והכניס את הבמות לבתיהם בהמותיהן ניצלו, מה הייתה המטרה של האזהרה? האם להראות שה הוא רחמן או לראות אילו מצרים שומעים בקולו של ה ובכך יגדל שמו של ה? 2.במכת שחין אותם בהמות שניצלו מתו, אז מה הייתה המטרה להציל אותם במכת דבר?
תשובה: לשואל מלשון ח (ראה רש"י שמות ט, י) "והירא את דבר ה' הניס את מקנהו.", נראה שהמבחן כאן היה: מי הם היראים את דבר ה' בקרב המצרים (כמובן מדובר ב"יראת ה'" דלה במיוחד, כיון שבסופו של דבר מדובר בטובתם האישית, בגורל בהמתם). במכת שחין ישנה עליית מדרגה - כאן כבר לא מועילה "יראת ה'" דלה זו. כאן שב ה' ומראה את אהבתו לעמו באופן מוחשי ביותר, בהפלותו בין המצרים ובהמתם לבני ישראל ובהמתם. נאמנה
שאלה: קביעת המזל בניתוח קיסרי: ב"ה יש לנו תאומים, כאשר לפי המצג שלהם הוזמנתי לתאריך לניתוח קיסרי מראש. קראתי שלכל ילד שנולד יש את המזל שלו ולכן קצת מטריד אותי שבמקרה הזה אנו בעצם קובעים להם מתי להיוולד וקובעים להם את היום והשעה? האם כבוד הרב יכול לעזור בסוגייה זאת?
תשובה: אם יש צורך שבגללו קבעו הרופאים את הצורך בניתוח, ונזדמנו הסיבות שיקבעו ביום מסויים, הרי זה משמיים שיוולדו הילדים באותו יום ואין לחשוש לשינוי המזל. אמנם כדאי להשתדל שלא יהא הניתוח ביום שישי או שבת שלא תתחלל השבת. וזכות השבת ושמירתה תוסיף ברכה לילדים.
שאלה: לשתות את הדמעות של דוד המלך: כתוב על דוד מלך ישראל שהיה צם 22 שנה ובערב ממלא כוס של דמעות והיה שותה את זה על זה שנסתלקה ממנו רוח הקודש בחטא בת שבע. והרי דמעות מקורם מן החלקים בעיניים? האם בכלל מותר לשתות דמעות, וא"כ מה מקורם והאם זה בכלל כשר כמו מים? ואם אני בוכה בהתבודדות וכשיורדים לי דמעות בטעות נבלעות, האם זה מותר להלכה?
תשובה: אין איסור.
שאלה: להוציא אוכל מהפח: האם הרב סבור שיש בעיה במה שנאמר בשאלה מבחינת "בל תשקצו", בגלל שמוציאים אוכל מהפח? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "הוצאת מאכל עם קדושת שביעית מהפח בשבת"
תשובה: וברכת ד' "בל תשקצו" זה גם דבר יחסי לאדם, ועל כן אם אין אדם סולד מכך, ויכול לאכול א"כ אין כאן בל תשקצו. ובייחוד במקרה שהוא מוציא בגלל קדושת שביעית, אין כאן גדר של "בל תשקצו". בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: קריאת כתובה בחתונה חילונית: לרב אריאל אני מו"צ ואני עורך חופות שחצי מהקהל "חילוני". מה דרך המלך שנלך בה? א- לקרוא את הכתובה בעברית. ב- לקרוא בארמית ואח"כ בעברית. ג- להסביר בקצרה במילים שלי מה זה כתובה ואח"כ לקרוא בארמית. ד- לקרוא פשוט בארמית וזהו.
תשובה: אפשר לקרוא בעברית ע"מ שהכתובה תובן גם ע"י הציבור וגם עי" הזוג בעיקר חשוב שהחתן יבין על מה הוא חתם
שאלה: לערוך חופה עם רמקול: אני מו"צ ורציתי לשאול את דעת הרב, האם מותר לערוך חופה לברך את הברכות ע"י רמקול? האם קול הרמקול הוא מוציא י"ח? הרי גם 10 האנשים שנמצאים ליד הרמקול שומעים את קול הרמקול ולא את הקול המקורי?
תשובה: רק החתן אולי צריך לצאת י"ח בברכת האירוסין והוא שומע את הרב עצמו גם לא דרך הרמקול יתר הברכות הן ברכות השבח וצריך מעמד של עשרה אך אין צורך שיצאו י"ח לכן רמקול כשר ר' באהלה של תורה ח"ה סי' יז אדרבה ראוי להשתמש ברמקול משום כבוד המעמד שכולם יהיו שותפים לו
שאלה: לימוד ירושלמי לבעלי בתים: רציתי מאוד לשאול את דעת הרב וייצן. אני אעביר שיעור גמרא לציבור "בעלי-בתים" שהם לא ת"ח כמעט, לא למדו גמרא, ובאים לשיעור אחרי יום עבודה. חשבתי ללמוד איתם ש"ס ירושלמי, שזה יותר קצר ומובן, וכך נגמור מסכתות יותר מהר,ויהיה להם סיפוק שיגרום להם חביבות-התורה. משהו אמר לי שזה לא מקובל לדלג על הבבלי. מה דעת הרב? מצפה לתשובתו
תשובה: אין מניעה מללמוד ירושלמי. המבחן העיקרי מה ימשוך יותר את הלומדים. עם חביבות הירושלמי תמשוך את ציבור הלומדים, כדאי ללמוד ירושלמי. בדרך כלל השיעור מצליח כשמי שמלמד מלמד את התורה בחיות ובשמחה. אם הירושלמי מאיר לך את החיות ללמוד יותר מלימוד אחר, אז גם תוכל למשוך את ציבור טוב יותר. תזכה להגדיל תורה.
שאלה: תווים של הקרן לידידות: אני חייל וניתנו לי תווים מהקרן לידידות. האם מותר להשתמש בהם?
תשובה: אם אין לך מחויבות כל שהיא כלפי הקרן מותר לך להשתמש אך אלו שקבלו ישירות מהקרן את התווים היו צריכים לשאול אם הדבר מותר
שאלה: גזל זמן בעבודה: יש לי בעיה דומה. שרפתי לא מעט זמן על דברים שלא קשורים לעבודה. אני מנסה להמנע מזה כמה שיותר, אך יש לי יצר הרע קשה בעניין. אני מרגיש מאד מסור לעבודה ומאד אוהב ומעריך את מקום עבודתי. איך אוכל לפצות על כל הזמן ששרפתי, איך אוכל לפנות למעסיק ולפתוח את העניין? הרי זה יפגע קשות באמינות שלי. מה יהיה עליי? קראתי במסילת ישרים על הנושא ואין לי עצה. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "גזל זמן בעבודה"
תשובה: הטוב ביותר לענ"ד הוא שתנהל שיחה גלויה ככל הניתן עם מעסיקך, כאשר תוכן השיחה איננו נבירה בעבר כי אם עיסוק בקבלה לעתיד. באשר לחששך שזה יפגע באמינות שלך כעובד   אדרבה מסתבר שזה יעיד על יושר ורגישות כלפי מעסיקך. מעבר לכך שמהלך כזה הוא הנכון מהצד המוסרי, גם מבחינה ממונית הוא המועיל ביותר כיון שאין בנמצא מידע מדויק על כמות הזמן שאתה חייב למעסיקך. הפתרון ההלכתי במצבים דומים בהלכות גזל כאשר לא ניתן לדעת את שיעור הגזלה הוא להעריך מהו הסכום שבוודאי נגזל ואותו לשלם, פתרון כזה במקרה שלנו הרבה יותר מורכב מבחינה ממונית מאשר מחילה של בעה"ב. כידוע ח עסקו בהלכות מוסר עבודה ומסתמא כוונתך שקראת במסילת ישרים ששיטתו היא שזהו גזל גמור אם עשית מלאכה שלך בזמן העבודה ואפילו בקיום מצוה תחשב המצוה כבאה בעבירה. וידועה ההלכה שפועלים אינם רשאים להתפלל את כל תפילת שמונה-עשרה בשלמותה, אלא תפילה קצרה מעין שמונה-עשרה (הביננו). כמו כן נקבע שהמתפללים בשעת עבודתם אינם מתפללים בציבור, והכהנים אינם נושאים את כפיהם בברכת כהנים בתפילה במקום העבודה (ברכות טז. רמב"ם, הלכות תפילה, פרק ה, הלכה ח) אולם השולחן ערוך (או"ח סימן קי, ב. ראה משנה ברורה, שם, ס"ק יב.) מדגיש שהלכה זו אינה אמורה כשהמעביד אינו מקפיד על התפילה בעבודה (מעניין לציין שגם בחוק הישראלי תוקן סעיף בחוק שעות עבודה ומנוחה המקנה לעובד זמן לתפילה בהתאם לדתו ואילוצי עבודתו) וכן שפועל לא יברך את הברכה הרביעית בברכת המזון שהיא מדרבנן (ברכות שם שו"ע או"ח, סימן קצא, א) וכן שלא יפסיק את עבודתו כדי לעמוד לכבודו של תלמיד חכם (קידושין לג. שו"ע יו"ד, סימן רמד, ה). א"כ יש לא מעט מקורות שאפשר ללמוד מהם על גישת ח בעניין ובוודאי עיסוק במקורות כאלה מחנך את האדם ומיישרו. עם זאת יש לזכור שגם בזה יש מדרגות ממעלתו הרמה של יעקב אבינו שהצהיר "כי בכל כחי עבדתי את אביכן" (בראשית לא, ו) ונהג גם במידות חסידות עילאיות עד לנורמה המקובלת, והעיקר תמיד לשאוף מעלה ולהיות נקיים בעיני אלוקים ואדם. בהצלחה רבה, הרב ינון זמיר
שאלה: להתפלל בשביל לשמור על העבודה: תפילה, זה אומר תהילים וברכות השחר? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה אישית
תשובה: בעדיפות תפילת שחרית - דהיינו ברכות השחר, קריאת שמע ותפילת עמידה. או תפילת מנחה או ערבית.
שאלה: להתפרנס מהרבנות: שמעתי מכמה סרטוני ומכמה אנשים, שרבנים לוקחים כסף על עבודתם (הרבנות) ושמעתי שהרמב ם אסר זאת בפירוש, האם מותר לקחת כסף?
תשובה: הרמב"ם אסר גם על מורים, דיינים ואברכים. התשובות שניתנו: א. הרמב"ם מייצג דעת מיעוט. ב. שכר רבנים, דיינים ומורים אינו נתפש כחילול השם, כפי שכתב הרמב"ם, אלא מובן כיום שצריך לתת להם שכר על מנת לקיים את התורה בעם ישראל. ג. ואף אם דעתו היא הראויה מתירים מדין עת לעשות לה' הפרו תורתך (כך כותב מרן רבי יוסף קארו מחבר השו"ע בספרו כסף משנה שם)
שאלה: לשים אפר עם נייר בחופה: לרב נבנצאל מובא שהגרשז"א היה שם זכר לחורבן אפר על ראש החתן עטוף בנייר. והרי אם זה עטוף אז לא רואים את האפר ואז זה זכר לזכר? וגם הלשון בשו"ע (סה), צריך לתת אפר על ראש החתן, מראה שזה כפשוטו?
תשובה: לא כתוב שהאפר צריך לגעת דווקא בראשו. כמו"כ, פעמים שאף הכובע עצמו מסתיר את האפר. בשורות טובות
שאלה: האם אין כאן גניבת דעת של ועד העובדים?: הרב התייחס בתשובתו לאומדן הדעת של המוכר (בעל המסעדה וכדו ). אולם האם אין כאן ניצול של פעילות ועד העובדים של אותו מקום עבודה שהסדיר את ההנחה לחבריו? הלא אותו ועד רואה לנגד עיניו את טובת חבריו, עובדי אותו מקום דווקא. לשם כך בלבד הוא הלך והתאמץ לארגן הנחה באותה מסעדה. כמו כן מאותה בחינה, אם הוועד ישים לב יום אחד שעיקר הנהנים מעבודתו הם אנשים שלא ממקום העבודה אלא חברים של העובדים וכו, קיימת האפשרות שלא יתאמץ עוד כל כך שכן הוא למעשה עובד עבור אנשים שאין לו כל קשר אליהם. כתוצאה מכך עשויה להיגרם פגיעה בעובדים (הבודדים?) שכן נהנו בעצמם מההנחה. האם אפשרות זו משנה את תשובת הרב או שבהיותה רחוקה ודחוקה לכאורה זה חסר משמעות לענייננו? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "שימוש בהטבות של אדם אחר"
תשובה: לשואל סליחה על ההמתנה הממושכת. לעצם העניין לגבי שימוש בהטבות שניתנו עבור אחרים: כפי שכתבת בשאלתך החשש שאתה מעלה נראה רחוק משהו, ואין בו כדי לשנות את התשובה שניתנה לכב' בראשונה. אולם מקרים יוצאי דופן שבהם ידוע בבירור שיש חשש להפסד, יתכן שההוראה תהיה שאנשים זרים שלא למענם ניתנו ההטבות יצטרכו להימנע מהשימוש בהן ואחתום ברכה, הרב נריה אברהמי