שאלה: יחסים חד מיניים: הרב, 1) ידוע שהגויים מחוייבים בשבע מצוות בני נח, איסורי: עבודה זרה, קללת שם האל, שפיכות דמים, גילוי עריות, גזל, אכילת אבר מן החי, והקמת בית המשפט. לפי הבנתי- גילוי עריות מתייחס לקיום יחסים בתוך המשפחה, דבר שלפי ח בטל בדורות האחרונים. השאלה אם האיסור הזה מתכוון גם לקיום יחסים חד מיניים (הומוסקואליות לסביות), או שזה נאסר רק על יהודים? אם זה אכן נאסר רק על יהודים, לכאורה מותר לנו לתמוך בתושבי ארצות הברית שרוצים לחוקק חוקים בעד חתונות ליגליות חד מיניים? בכל מקרה הם לא צריכים לנסות להשתדל להתגבר על היצר הזה כמונו. וגם אין להם חובת "פרו ורבו", ועוד. 2) מחקרים מדעיים מתקדמים הראו שיש זנים רבים בבע"ח שקיימו יחסים חד מיניים לאורך הדורות. עד כה גילו לפחוץ אלף חמש מאות יצורים, ומשערים שהמספר האמיתי גדול פי כמה. זאת אומרת, שאפילו אם יש אנשים שיכולים לבחור בנטייה המינית שלהם, זה נראה מאוד טבעי שחלק מהאוכלסייה בעולם יוולדו עם נטיות "הפוכות". איך אפשר להסביר לאנשים שזה לא רצוי ולא טבעי כשהם באים אלי עם התשובה הזאת חוץ מאשר "כי ה אמר"? זוהי תשובה רדודה ולא מספקת עבור אנשים שקשה להם מאוד עם הסוגייה המתמדת הזאת. 3) עם הטכנולגיה המתקדמת היום, זוגות חד מיניים יכולים להיות הורים עם תמיכה חיצונית, ולפעמים אף יכולים להיות הורים יותר טובים לילדם מאשר זוג רגיל. אם האיסור מהתורה על קיום יחסים בין מיניים היא על הוצאת זרע לבטלה (משכב זכר) וקיום "פרו ורבו", הרי שלכאורה בדורינו הרבנות צריכה להתקדם עם ההלכה עם הזמנים, כי יש את כל האמצעים לקיים "פרו ורבו" ואם הם מקיימים את זה כל שכן הזרע לבטלה פחות משנה? 4) בתורה כתוב שאסור משכב זכר ולא משכב נקבה. ח אסרו זאת כחומרה, אבל מעניין שהתורה לא מצאה בזה פגם. ז"א הדבר היחיד שפסול הוא הוצאת זרג לבטלה כמו באוננות. אין שום דבר חריג, מוזר, שצריך להרתע ממנו באנשים עם נטיות שונות זה פשוט גדר לאיסור שפיכות דמים? 5) האם כל ההפיכה המינית הזאת בשנים האחורנות הם סימני עקביא דמשיחא? ואם כן, איפה זה מורמז? 6) יש ספר רב מכר של סופר בשם דן בראון, קוד הדה וינצי קוראים לו, שם הוא מביא על מיני הסברים מיסטים, הרבה מהם שורשם ביהדות. כמה מהם באמת היו נכונים, למשל הוא כותב על ה והשכינה- הרוח הזכרית והנקבית. בהמשך הוא אומר שידוע היה שבבית המקדש היו באים אנשים לקיים יחסים עם כוהנות כמחוות קורבן לשכינה או להיפך (אני לא זוכרת איזה אחד כתב), דבר שהזכיר לי את סיפור בני עלי. למרות שנראה לי שהמציא את זה, זה מעלה לי קצת ספק. אם רוב המידע שהביא אמין, מאיפה שלף את הסיפור והאם יש לו איזשהוא בסיס? בעיקרון אין שום דבר שמצאתי שסותר את האפשרות הזאת. לי אין נטייה הפוכה ולכן היה לי קל בהתחלה להדבק בדעותיי היהודיות, אך בשנים האחרונות אני נאלצת לצאת עם עמדתי לקרב, כל כך הרבה אנשים מתווכחים איתי ואין לי תשובות! אי אפשר עכשיו להיות רק עם אמונה תמימה שיש אנשים שסובלים מיחס מנוכר, ולי יש סימפתיה מעורבת בגועל. מה אני אמורה לחשוב לגבי כל העניין זה? אי אפשר, פשוט אי אפשר להתחבא לנצח ולהתעלם מזה. תאמין לי, ניסיתי.
תשובה: א. אין דיון מקיף בשאלת איסורי עריות לפרטיהם המוטלים גם על בני נוח, אולם הסברה הפשוטה והמקורות הפשוטים אומרים שאיסור זה קיים גם ביחס לבני נוח. אגב, ההנחה כי לא מוטלת עליהם חובת "פרו ורבו" אינו מובנת מאליה, שכן ברכה זו נאמרה לאדם עוד קודם שהיה העם היהודי ועוד קודם מתן תורה. אמנם עמדת הרמב"ם היא שהכל מחייב רק כתוצאה ממעמד הר סיני, אולם אין זו העמדה היחידה ביהדות, ולא זו בלבד אלא שאפשר שאף הרמב"ם אומר שמסיני נצטוו גם בני נוח בפרו ורבו. ב. הרשי לי לא להתפעל ממחקרים מדעיים שלא קראתי אותם. מניסיוני המר במחקרים מדעיים אני למד שהרבה מאוד ממחקרים אלה אינם מדעי הטבע אלא תיאולוגיה ופילוסופיה, והם יורים את החץ לפני שסימנו את המטרה. צריך לבדוק את שאלת המחקר, את המ את הדרך בה מסיקים את המסקנות וכדו    ואז מגלים כל כך הרבה כשלים לוגיים במחקרים, שהדבר מאכזב מאוד. אדגיש ואומר כי בדברים אלה איני נלחם במדע   אני איש מדעי מאוד, שמייחס חשיבות גדולה למדע ולהישגיו, ועוד יותר   אני סובר שאין לבנות חיי אמונה על עיניים עצומות, כי אם על עיניים פקוחות לרווחה, עם כל ההישגים המדעיים. אולם את כל זה צריך לעשות עם מדע ולא עם תיאולוגיה או סוציולוגייה המתעטרים שלא כדין בתואר "מדע". ג. אין בידי לומר דבר "מדעי" המוכיח כי יחסים חד-מיניים הם אסורים, או לא טבעיים, או כל נימוק אחר מסוג זה. אני סובר שיש להבחין בין עובדות ובין נורמות, ואף שההבחנה אינה חותכת, ויש רצף מסוים בין עובדות ובין נורמות   עדיין ההבחנה הזו חיונית. על כן, איני חושב שניתן לבסס את ההתנגדות ליחסים חד מיניים על עובדות ביולוגיות. גם אם אין בטבע בכלל יחסים הומוסקסואליים אין חובה לוגית לומר שיחסים אלה הם אסורים, וגם אם יש הרבה בעלי חיים בטבע שיש בהם יחסים הומוסקסואליים   איני חושב שהדבר מחייב מסקנה שאין להתנגד ליחסים אלה. ד. יחסים הומוסקסואליים אסורים על פי ההלכה, אך לא בגלל שלא ניתן לקיים בהם "פרו ורבו". גם לו זה היה בגלל "פרו ורבו" המסקנה כי כיוון שניתן להביא היום ילדים לעולם באמצעים טכנולוגיים אחרים (כגון פונדקאות, אימוץ וכדו ) אינה הכרחית, וניתן היה לטעון כי אמצעים אלה אינם לידה במובן ה"פרו ורבו " של הדבר. הם גם לא אסורים בשל העובדה שיש בהם הוצאת שכבת זרע לבטלה. איני מבין כיצד הסקת מהתורה שהבעיה היא הוצאת שכבת זרע לבטלה (שכלל לא מופיעה בתורה במפורש) וכיצד הסקת שח אסרו יחסים חד מיניים כ"חומרה". אלה דברים שאין להם שחר. הם אסורים כי התורה אמרה "ואת זכר לא תשכב משכבי אישה", וחכמי התורה שבעל פה יצקו את האיסור הזה לכלים הלכתיים. על כן, כל המסקנות שאתה מנסה להסיק אינם חלק מדיון הלכתי. ה. את יוצאת מנקודת הנחה כי היתר יחסים חד מיניים הוא "התקדמות". למה? ו. איני יודע לגלות סימנים של עקבתא דמשיחא. שמעתי רבנים שטוענים שאנו מתקרבים לסיום ההיסטוריה ולגן עדן כי נשים כבר לא יולדות כל כך בעצב (אפידורל), גברים אינם מתפרנסים מזעת אפיים (היטק) ולא מתקיים בנו כל כך "והוא ימשול בך". אני מקיים ביחס לנבואות האלה את הפסוק "ואביו שמר את הדבר", כלומר: יכול להיות, אולם לשון הוודאות על המקום שאנו נמצאים בו במהלכי הגאולה מרתיע אותי מאוד, ואני סובר שיש מאוד מאוד להתרחק ממנו. על כן, גם מה שכתבת על ההפיכה המינית וסימני משיחיות   מעדיף שלא לעסוק בטרמינולוגיות אלו. ז. בבית המקדש לא היו באים אנשים לקיים יחסים עם כוהנות והפוך. ולו רק בשל העובדה שבעל קרי אינו רשאי לבוא למקדש, והוא משתלח מחוץ לשני מחנות. אולם זו סיבה טכנית בלבד, והסיבות העמוקות הם הפרדה מוחלטת בין החיים המיניים הנפלאים והטהורים לעצמם שבין איש ואישה ובין היחסים עם הקב"ה. הקשר שבין מיניות ומקדש היה קיים במקדשים רבים (שימי לב לכינוי הנשים: קדשות), בבמות וכדו, אך לא בבית המקדש. הדבר אינו שולל את העובדה שבספר הזוהר מדובר בשפה מאוד ארוטית על היחסים שבין הקב"ה ובין כנסת ישראל, וזה המשך למה שנאמר בתנ"ך עצמו על יחסים אלה. ח. לא הבנתי את דברייך על עירוב סימפתיה בגועל. איני מבין כל כך את מקומו של הגועל. מדובר באנשים שזה מה שהם חשים, שהם משוכנעים שהם חד מיניים, שהם מוצאים את עצמם במצוקה קשה כי התורה אוסרת את הדברים, והם מתמודדים עם מצוקה זו   מה מקומו של הגועל? ויישר כוח על הבירור העמוק. האם קבלת מענה לדברייך?