LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: ספר שבת הארץ: יש לי הארה ושאלה א: בכרך השני בעמוד 507 הערה 7 הבאתם דברי כמה פוסקים המתיחסים לאיסור הכללי ליצא פירות לחו"ל גם שלא בשנת שמיטה. כדאי לציין לדברי הרב זצ"ל בהלכה ברורה על הדף במסכת בבא בתרא שכותב שבמצבים מסוימים תקנת ח לא שייכת. לענ"ד הדברים שם מיוחדים מאד ולא מצאתי כמותם מפורשים בפוסקים אחרים. ב: בעמוד 546 פיסקא ד הכותרת הכתובה היא המקילים בקניה לצורך אכילה. שאלתי היא שלכאורה צריך להיות המקילים במכירה לצורך אכילה. לא כן?
תשובה: וברכת ד' שתי הערותך צודקות. ציינתי לי שאי"ה כשיעשו מהדורה חדשה יתוקן הדבר. על תשומת הלב. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום שבי דרום
שאלה: סיום שנות עורלה: יש לנו עץ פומלית שהשנה אמורה להיות השנה הרביעית שלו. בעקבות הגשמים האחרונים הוא התמלא ניצנים. האם הפירות יחשבו נטע רבעי או שצריך שהפירות יופיעו אחרי טו בשבט?
תשובה: וברכת ד' לעניין ערלה ונט"ר הולכים לפי החנטה לאחר טו בשבט. על כן אין לנצנים אלו היתר הם ערלה. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום שבי דרום
שאלה: שימוש בשמן אחרי חנוכה: קניתי שמן זית להדליק את הנרות. האם אחרי חנוכה אפשר להשתמש בו לסלטים וכו".?
תשובה: לשואל, שמן שהנחת בחנוכיה ונשאר - אסור להשתמש בו, אלא אם כן שמת שמן רב, מעבר לזמן הדרוש להדלקה (כחצי שעה). ומי שרוצה להשתמש בשמן הזה, עדיף שיחליט מראש במפורש שמה שיישאר אחרי זמן ההדלקה אינו מיועד למצווה. שמן שנשאר בבקבוק - לא הוקצה למצווה ומותר לחלוטין לכל שימוש. מקור: משנה ברורה סי' תרעז סקי"ח וביאור הלכה שם ד"ה הצריך.
שאלה: חימום מאכלים על גבי פלטה בשבת: לכבוד הרב, אתמול שמעתי הלכה לגבי חימום מאכלים על גבי פלטה בשבת. הבנתי שלפי שיטת הרב עובדיה אם הרוטב זה הטפל וזה מעט - אין בעיה של חימום אוכל. עם רובו רוטב - יש אפשרות לחמם רק ע"י כך ששמים את המאכל על הפלטה כשהיא כבויה ואז זה מותר. אצלנו בבית הפלטה דלוקה כל השבת בגלל החמין (שצריך כל הלילה להיום על הפלטה) אז לשים את המאכל על הפלטה לפני שהפלטה נדלקת לא רלוונטי אצלנו. אז מה שנשאר לי זה בעצם לחלק את המאכלים שלי אם רובם רוטב או שלא, כאן אני צריך עזרה כי אני לא יודע מה נחשב רובו רוטב ומה לא. 3 דוגמאות אקטואליות אליי: 1) 3 - 4 חתיכות עוף בסיר עם קצת רוטב 2) חומוס גרגרים ברוטב אדום שיש המון רוטב בסיר. 3) סלט מטבוחה, האם זה נחשב לרוטב? הוא גם נוזלי וגם יש חתיכות קטנות של עגבניות אשמח לדעת מה עליי לעשות, איפה להקל ואיפה להחמיר. ניסיתי לחפש תשובות ברחבי האינטנט אבל זה רק עשה לי יותר בלאגן בראש. לכבוד הרב! אתה ממש מציל אותי
תשובה: 1-2 רוב יבש הוא לפי הנראה לעין בלי ספק. 3. סלט מטבוחה נחשב נוזל - וכך יחשב כול מה שניתן למזיגה. אך לרב עובדיה זצ"ל יש קולא נוספת והיא : להניח דבר לח שהתבשל טרם השבת כגון מרק נוזלי על הפלטה על מנת לחממה מעט ולהורידה טרם הגעת החום של המרק ליד סולדת,ולא חוששים לשמא ישכח ויתבשל. כי נחשב ספק ספיקא ספק 1. שמא הלכה כהרמב"ם שאין בישול אחר בישול בלח. ספק שני - שמא ישכח. (לוית חן נא) ה' יצליח דרכך
שאלה: הדלקת נר חנוכה לבת : למנהג אשכנז שכל בני הבית מדליקים, האם גם הבנות מתחת ומעל גיל מצוות מדליקות?
תשובה: אישה נשואה לא מדליקה משום אשתו כגופו אלא א"כ בעלה מחוץ לבית המנהג הרגיל הוא שבנות אינן מדליקות כאשר הן בבית והאב מדליק (ר' ספרי באהלה של תורה ח"ה סי' נו)
שאלה: ישיבה קטנה נגד ההורים: בתקופה האחרונה קורמת עור וגידים תופעה בשם "ישיבות קטנות לאומיות" - אני אישית מאוד רוצה ללכת לישיבה בסגנון הנ"ל ואני מרגיש שיש לי יכולת לסדר היום בישיבה. אך ההורים שלי לא מעוניינים כ"כ. אני מחפש דרכים לשכנע אותם בלי להעיק עליהם, מה לעשות? אם לעשות בכלל? הרי זה לא עבירה ללכת לישיבה תיכונית? האם כבוד הרב יכול לתת לי כיוון? נ.ב. אני מאוד מעוניין שהשאלה תתפרסם משום שאני מרגיש שאני מדבר בשם בני נוער רבים מהמגזר שלנו.(יש שאלות שעוסקות בנושא, אבל לא בנושא הידברות עם ההורים)
תשובה: אשריך שנפשך חשקה בתורה הוריך בודאי דואגים לעתידך ורוצים שתהיה לך גם השכלה כללית יש ישיבות שבהן רוכשים גם השכלה כללית בסיסית ואף נבחנים בחינות בגרות מסוימות תגיע עם הוריך להבנה על ישיבה מסוג כזה
שאלה: צילום נרות חנוכה: אמרתי את שבט הלוי, חלק יא, קסד, שכותב שאסור לצלם נרות חנוכה, כמו שאסור לצלם נרות מקדש, וזה עשה "רעש" בקהילתי. האם יש חולקים? מה דעת הרב?
תשובה: פוק חזי בבטאונים שונים כולל חרדיים תמונות של רבנים ואדמורים המדליקים נרות חנוכה היכן מצינו שאסור לצלם את נרות המקדש?
שאלה: פלפלים בקדושת שביעית: האם מותר לאפות בתנור פלפלים הקדושים בקדושת שביעית?
תשובה: וברכת ד' כך דרכו, ועל כן אפשר. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום שבי דרום
שאלה: כיסוי הילדים בברכת כהנים: האם צריך לכסות את הילדים בטלית ולשים ידים על ראשם בזמן ברכת כהנים? ומה המקור למנהג זה?
תשובה: לשואל, זהו מנהג נפוץ בקרב יהודי צפון אפריקה (הרב מאיר מאזוז שליט"א, 'אור תורה' תשרי תשמ"ח עמ' יב). הדין הבסיסי הוא שאין להסתכל על ידי הכהנים או פניהם בשעת ברכת הכהנים, כדי להתרכז בשמיעת הברכה ולא להסיח את הדעת. מן הדין אין חובה על הכהנים או על הציבור להתכסות בטלית, אולם בבית יוסף (סימן קכח) הוזכר מנהג במצרים שהכהנים מכסים את עצמם: "ונוהגים הכהנים בארץ מצרים לשלשל טלית של מצוה על פניהם וידיהם, ומנהג יפה הוא, כדי שלא יוכלו הם להסתכל בעם ולא העם בהם ויבואו לידי היסח דעת". הרמ"א (בדרכי משה שם, אות טו) הביא מנהג שנועד למנוע מהכהנים ומהציבור לראות את ידי הכהנים, ולפיו הכהנים מכסים רק את פניהם, ידיהם גלויות מחוץ לטלית, ואילו הציבור המתברך על ידי הכהנים מכסה את עצמו. מנהג זה שגם הציבור מכסה את עצמו מוזכר גם בפוסקים מאוחרים יותר, כגון המשנה ברורה שם ס"ק צב, אך ללא התייחסות מיוחדת לכיסוי הילדים ולהנחת היד על ראשם. מסתבר שהמנהג נועד למנוע מהילדים לראות את הכהנים (הרב מאזוז ב'אור תורה' הנ"ל). אולם בשו"ת עשה לך רב (הרב חיים דוד הלוי, ח"ג סי' ט) כתב תועלת נוספת במנהג זה: "ביחס למנהג שאבי המשפחה פורש כנפי טליתו על בניו ומניח ידו על ראשם בשעת ברכת כהנים, לא ידעתי שום מקור למנהג זה. ובוודאי שהנוהגים כן יש להם על מה שיסמוכו, וראוי להמשיך בו, שכן לפחות מעוררת פעולה זאת את לב הבנים לעמוד בשעת ברכת כהנים באימה ויראה". בהקשר זה יש לציין שלדעת כמה פוסקים כשם שיש מצווה על הכהנים לברך את העם כך גם מצווה על העם להתברך, דהיינו לעמוד בפני הכהנים ולהקשיב לברכתם (ספר חרדים, מובא בשערי תשובה סי' קכח סק"א). יותר מדי פעמים קורה שבעמידה הפסיבית של הציבור בברכת כהנים ההקשבה ותשומת הלב נעדרת, ולכן יש תועלת בפעולה זו שמרכזת את תשומת הלב. אני אימצתי את המנהג למרות שאינני מיוצאי צפון אפריקה, ולפי נסיוני האישי היא מעוררת לא רק את לב הבנים, כלשון ה'עשה לך רב', אלא גם את לב האב. אך יש להעיר מצד שני על טעות נפוצה במנהג זה: מדין הגמרא חובה על הציבור לעמוד כשהפנים כלפי הכהנים. לעיתים הבנים הרוצים לעמוד ליד אביהם, בפרט אם ב"ה זכה למספר ילדים, עומדים כשפניהם אל האבא וגבם אל כהנים, ונמצא שהחליפו את העיקר בטפל, וכבר התריע על כך ב'עשה לך רב' שם. יש להקפיד שכל הילדים יעמדו עם הפנים אל הכהנים.
שאלה: בני-האלהים: ה והברכה! אני לא דתי! ודאי לי שיש בורא לעולם - אחד ויחיד ביחודו! בשיחות וויכוחים שיש לי עם גויים נוצרים הם מצטטים את ספר בראשית פרק ו פסוק ב: ויראו בני-האלהים את-בנות האדם, כי טבת הנה ויקחו להם נשים, מכל אשר בחרו. פסוק ד: הנפלים היו בארץ, בימים ההם, וגם אחרי-כן אשר יבאו בני האלהים אל-בנות האדם, וילדו להם: המה הגברים אשר מעולם, אנשי השם. אני מסביר להם שהבורא ברא את אדם (גבר) מהאדמה אבל חוה מוצאה מצלעו של אדם - כלומר האישה היא בת-אדם! אבל זו "המצאה שלי"! איך מסבירים זאת ביהדות? איך אסביר להם להם שלקב ה אין "צאצאים" כמו לבני אדם??
תשובה: ב"ה לך. קראתי את שאלתך ומאוד נהניתי לראות שאת עוסקת בדברים חשובים כל כך. מאוד טבעי שישנם פסוקים שיש עליהם דיונים רבים. יתר מכך, חכמנו זכרונם לברכה מלמדים אותנו שישנם פסוקים שהם נכתבו באופן זה כדי שמי שרוצה לטעות יוכל לטעות. אמנם ודאי שהם לא נכתבו רק בשל כך, אבל כן ניתן לאדם אפשרות לטעות, כדי לתת לאדם את האפשרות של הבחירה החופשית. הבחירה החופשית היא יסוד חשוב מאוד ביהדות, שכן בלי בחירה אין משמעות למעשים את האדם. לכן, גם בתורה יש מקום לבחירה חופשית, ואם אדם באמת רוצה להבין את התורה, הוא נדרש להשקיע בכך, ללמוד ולחפש. במשך השנים קמו המון גדולי ישראל שכתבו פירושים שונים על החומש ועל כל דברי חכמנו זכרונם לברכה, וכיום בדורות שלנו שהידע כל כך רחב, והנגישות לידע כל כך פשוטה, כל מי שרוצה באמת לבחון את הדברים יכול להגיע בקלות לכמות גדולה של ידע, ושל עמקות בדברים. ראשית אתייחס לדברים שלך, שאף שהם מאוד יפים, אינני חושב שזו היא הכוונה. חווה הייתה אם כל חי, לפי התיאור של התורה, והיא היתה האשה הראשונה. אמנם היא נבראה מהאדם, שממנו נלקח צלע אבל היא לא בת שלו אלא אשתו. מהן בנות האדם? לאדם הראשון היו עוד ילדים וילדות, כפי שמתואר המשך הפסוקים, אחר קין הבל ושת. כן נולדו להם עוד בנים ובנות, אך כיוון שבנים ובנות אלו לא היו משמעותיים בתיאור התורה, שכן לא דרכם המשיך העולם, לא דרכם נוצר לאחר מכן עם ישראל, לכן מאוד קיצרו בתיאור שלהם. ככלל חשוב לזכור שהתורה לא נכתבה כספר היסטוריה. לכן דברים שהם לא חשובים בתורה נכתבו בקצרה מאוד, או אפילו לא נכתבו כלל. לפעמים אלפי שנים עוברים בלי יחס כמעט, ואילו שנים מועטות זוכים לתיאור ארוך מאוד. לדוגמא, אף השעבוד במצרים שעברו עם ישראל זכה למעט מאוד פסוקים, ואילו אותה השנה שבה יש את עשרת המכות זוכה לאריכות גדולה הרבה יותר. ונחזור לענין שלנו. המון בנים ובנות נולדו לאדם הראשון והם חיו בתקופת המעבר. בתקופה זו שבה אנשים חיו המון שנים והם היו במדרגה קרובה למלאכים. באותו הזמן היו גם ברואים רוחניים שונים בעולם, כגון מלאכים, שדים ורוחות, בריאות אלו הן ממצעות בן האדם לבין האלוקים. בזמן ההוא היה ערבוב ונשאו בנות האדם עם בני מלאכים וכדומה. המלאכים הם אמנם רוחניים ויחד עם זאת יש בהם גם חומר, אלא שהחומר שלהם זך יותר מהחומר של האדם, לכן הם נקראים בני האלוקים, שהם כביכול קרובים יותר לאלוקים, ויחד עם זאת הם לא בניו באמת. דברים אלו כתבתי בקצרה ויש אפשרות להרחיב בהם ואם תרצי אשמח להרחיב. בברכת הצלחה רבה הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: צילום נרות חנוכה - המשך: האם מותר להשתמש בנרות חנוכה כתפאורה לצילום משפחתי? זה לא נקרא שאני "משתמש" בנירות לצורך חול?? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "צילום נרות חנוכה"
תשובה: הנרות אינן תפאורה אך מותר לצלם את המשפחה מדליקה נרות
שאלה: צילום מנורת המקדש: כאשר יבנה המקדש, מה מותר לעשות עם המנורה מבחינת איסור מעילה? האם מותר לצלם את המנורה שבמקדש, לתלות את התמונה בבית? האם מותר לי לעמוד ליד המנורה, ושצלם יצלם את זה למזכרת עבורי?
תשובה: לשואל, מנורת המקדש עומדת בהיכל, ואסור להיכנס לשם פרט לכהנים לצורך עבודתם (רמב"ם הל' ביאת המקדש פ"ב ה"ד). מכל מקום יש לדון באופן עקרוני על צילום כלי המקדש או הצטלמות עמם. נאמר בגמרא בפסחים כו ע"א ש"קול מראה וריח אין בהם משום מעילה", אבל בכל זאת יש בהם איסור. בפשטות המובן הוא שאסור ליהנות מהמראה של המקדש וכליו. ברם, איסור זה מעורר קושי רב מבחינה עקרונית ומעשית, שכן המקדש ועבודתו נעשו במכוון בצורה יפה ומושכת לב, וכיצד אפשר שלא להתכוון ליהנות מהם? בעניין זה הרחבתי בספר 'שערי היכל' על מסכת פסחים, מערכה כ, ותמצית הדברים: יש אומרים שההיתר ליהנות ממראה המקדש הוא רק לצורך מצווה ומחוסר ברירה. ויש אומרים שהדבר תלוי בכוונתו המדויקת של האדם, האם הוא מתבונן לשם קדושה ומצווה או לשם הנאה. יתכן גם שאין כל איסור ליהנות ממראה המקדש וכליו, אלא רק אם האדם נוטל חפץ של הקדש להנאתו. לדעת רבנו גרשום מאור הגולה איסור ההנאה מהראייה נאמר על קדש הקדשים בלבד. על פי ההסברים המקילים יותר, מותר לצלם את המנורה כאשר המטרה היא חיובית, לחזק את הקשר למקדש ולהגביר את השפעתו עליך. לעומת זאת צילום שלך ליד המנורה הוא דבר המסור ללב ואפשר שיש בו יותר ניצול וזילות של המנורה מאשר כבוד המנורה (האם המטרה והמסר של התמונה הוא "תראו איזה יופי המנורה" או "תראו איפה הייתי"?). שאלה זו קיימת גם לגבי צילום הכותל המערבי, שיש אומרים שיש בו איסור מעילה או על כל פנים איסור הנאה (עיין הר הקודש עמ' רסו-רע, אגרות משה יו"ד ח"ד סי' סג ומנחת אברהם למו"ר הרב שפירא זצ"ל ח"ג סי' יח). כידוע, נהוג גם להצטלם על ידו. דיון דומה קיים על צילום עם ספר תורה או תפילין, ומקובל להתיר זאת בהנחה שהמטרה היא חביבות המצווה ויצירת מזכרת שעשויה לקרב את המצווה אל הלבבות (הרב נבנצל, 'סבו ציון' סי' עו  הרב זילברשטיין, 'חשוקי חמד' בבא קמא ט ע"ב, אך נטה לאסור להוציא את ספר התורה מהארון במיוחד לשם הצילום). שאלה דומה שנדונה בפוסקים היא צילום נרות החנוכה. מחיפוש בספרי הפוסקים בימינו מצאתי דעות לכאן ולכאן: בשבט הלוי (חי"א סי' קסד) כתב שאסור לצלם את נרות המנורה וגם את נרות החנוכה, משום שהצילום נחשב כשימוש בנרות, כשם שאסור לקרוא בספר לאור הנרות. לא הבנתי את טעמו: הרי המצלם אינו משתמש בתאורת הנרות להצלחת הצילום, אלא נהנה מראיית תמונת הנרות, וההנאה היא משום שהוא מייחס ערך וחשיבות לנרות הללו קודש הם. בספר 'שבט הכהונה' (ח"ב עמ' פ-פא) ובקובץ 'שערי הוראה' (ח"ה עמ' קלז-קלח) הובאו דעות שונות בעניין זה לגבי נרות חנוכה, וחלק אסרו רק אם תאורת הנרות מסייעת לצילום (אם כי לפי ידיעתי התאורה מול המצלם איננה עוזרת לצילום, ועל כל פנים ה'פלש' מייתר את תאורת הנרות). כעת ראיתי שגם דודי הרב יעקב אריאל שליט"א בתשובתו באתר זה בימים האחרונים נקט בפשטות שהדבר מותר. סיכום הדברים: הדעה המקובלת בפוסקים היא שמותר לצלם חפצי מצווה וקדושה האסורים בשימוש ואף להצטלם לידם כאשר המטרה היא חיבת המצווה וכבודה והדבר נעשה באופן מכובד. לגבי כלי המקדש יש מחלוקת האם הדבר מותר, והמנהג להקל בכותל המערבי.
שאלה: בית מזוזה שקוף: האם ניתן להשים בית מזוזה שקוף בכניסה לבית?
תשובה: ראוי להשים בית מזוזה שקוף בכניסה לבית. בחדרים לא מניחים בית מזוזה שקופה מפני שמתלבשים, ולא מכובד למזוזה. אבל בכניסה לבית ראוי שיהיה בית המזוזה שקוף
שאלה: האם מותר לשים מיטה מול הדלת?: בביתי בחדר הילדים יש שתי מיטות, אחת נמצאת בפינה צמודה לקיר של הדלת ואחת נמצאת בפינה ממול לדלת, הדלת של החדר פונה לחדר שלנו. האם יש בעיה ביהדות על מיקום של מיטה מול הדלת?
תשובה: אין בעיה כזאת.
שאלה: מעשה בת שבע: מדוע בת שבע נענשה שבנה מת בגלל חטא דוד?
תשובה: לשואל למעשה ראויה היתה המיתה להיגזר על דוד עצמו, אלא שמעשהו נעשה בשוגג ובתום לב, כמבואר בדברי ח, לכן נגזרה הגזירה על ביתו. הבית שהוקם בדרך לא דרך, לא יכול היה לזכות להגנת ה', והמיתה נגזרה על הבן שנולד מתוך פגם. גם הצער שנגרם לבת שבע, לא נגרם לחינם, יודעים אנו בידיעה שלמה שדינו יתברך אמת לאמתו, וחלילה לא יעשה עוול במשפט. עקרונית, ניתן היה לחפש במה פגמה בת שבע כדי להבין את דינו יתברך, אך כיון שח לא גילו לנו זאת, אין זה מתפקידנו לחפש במה קלקלה, רק עלינו להאמין באמונה שלמה בצדקת הדין האלקי. לבסוף: סוגיית דוד ובת שבע דורשת עיון מעמיק מתוך יראת שמים גדולה. דבר גדול עשה מו"ר הרב דוד חי הכהן שליט"א וחיבר חיבור נפלא בשם "עריכת נר לדוד" ובו הארת פרשיה זו באור חדש מתוך מבט אמוני. כדאי לעיין בחיבורו הנפלא. נאמנה
שאלה: עקירת עשבים מתחת לדשא סינטטי: לפני השמיטה הנחתי דשא סינטטי על כל הגינה. כעת גדל מתחת לחלק מן הדשא עשבים היוצאים מחורי הניקוז ומצדדי הדשא. אם לא אעקור אותם מהשורש, השורש שלהם עלול להפתפתח ולהתרבות ולהרוס את הדשא, כך שבסוף השנה אצטרך להסיר את כולו, לעקור והכל שוב, ולהניחו מחדש (וזה טירחה מרובה). האם יש היתר לעקור את העשבים מהשורש?
תשובה: עדיף לרסס
שאלה: צבא מול ישיבה: אני בשיעור ב (נשוי) ועומדות בפני שתי אפשרויות: אפשרות א: לבחור בשירות צבאי של 5 שנים בתפקיד משמעותי וחשוב (שכולל הכשרה מקצועית -גם לפרנסה עתידית). הבעיה באפשרות זו היא שאני כנראה לא חוזר לישיבה. אפשרות ב: לעשות שירות הסדר (שנה ו4) ואח"כ אוכל לחזור לישיבה. הבעיה באפשרות זו היא שכיון שאני נשוי - לא אשרת בתפקיד קרבי, והאפשרויות שלי הן או לשרת כנהג תובלה או ברבנות (מעין מזכיר של רב צבאי). אני לא רוצה ששנה ו4 יתבזבזו בתפקידים שאינם ממצים את יכולותי והם כמעט חסרי משמעות- הן כלפי והן כלפי הצבא. איך אדע במה לבחור? נ.ב. האפשרות השניה גם אינה "מסדרת" אותי מבחינה כלכלית אבל אני סומך על ה ויהיה ר גם אם נעשה "הסדר". יש לציין שאני מעוניין להמשיך ללמוד ולהתקדם בישיבה. (לא יודע אם התפקיד שלי לחיים זה להיות רב וכדו. בכל מקרה בנתיים הייתי שמח להמשיך ללמוד).
תשובה: : אתה מעלה שתי אפשרויות שיכולות להיות טובות. ראשית לא כדאי לזלזל בתפקיד של נהג בצבא וכד'. לפי מה שאני מכיר יש גם תפקידם משמעותיים של שנתיים וכד' תפקידים שהם באמת לא נותנים סידור כלכלי לחיים אבל יכולים לתרום בתחום הטכנולוגי לצבא. יש גם תפקידים משמעותיים בתחום המודיעין. בכל אופן בין שתי האפשרויות אם אתה לא מרגיש מיצוי בהתפתחות הרוחנית תורנית שלך נראה לי שזה מכריע וכדאי לעשות את השרות של השנה וחמש.
שאלה: שולחן בקרוואן נגרר: פינת הישיבה בקרוואן הנגרר משמשת ביום כשולחן וספת ישיבה, ובלילה פלטת השולחן מהווה בסיס למיטה, ועליה מניחים את המזרון. יש לציין שפלטת השולחן מהווה את הפלטה העיקרית לבסיס המיטה, אך מוסיפים פלטה קטנה יותר ע"מ להרחיב את המיטה. האם יש בעייה עם זה? שולחן כמזבח?
תשובה: עדיף כאשר משתמשים בשולחן לכסות תמיד במפה וזה מסתיר את הפלטה המשמשת למיטה.
שאלה: מזוזה לקרואן נגרר: האם קרוואן נגרר, המשמש לעיתים ללינה, חייב במזוזה?
תשובה: כול מקום המשמש לדירה חייב במזוזה גם אם הוא נייד.
שאלה: האם צריך להרוג את הגויים שגרים בארץ? : לכבוד הרב, אני יודע שיכול להיות ששאלו את השאלה הזאת ודנו בנושא הזה הרבה פעמים וזה ממש לא אקטואלי,אבל עכשיו הגעתי לנושא הזה בלימוד משנה תורה לרמב"ם,ואני רוצה להבין את הנושא. הרמב"ם אומר(בפרק ח ) שבן נח שאינו מקיים שבע מצוות בני נח צריכים להורגו כל עוד הוא תחת ידינו. האם זה אומר שצריך להרוג כל גוי שחי בארץ ישראל תחת שלטוננו?
תשובה: לא נכון!!! לא הבנת את הרמב"ם. רק בי"ד הורג ולא כל אדם, אדם פרטי שהורג גוי הוא רוצח! ובחלקת יואב תנינא ס' יד קבע שגם לבי"ד אין חובת הריגה אלא ענישה לפי חוקי המלכות. סתם גויים היום מקיימים בדרך כלל את שבע מצוות בני נוח, אומנם לא מכוח תורת משה אך אין להחשיבם כעבריינים חלילה. במחבל מסוכן יש לפעול לפי הוראות פתיחה באש, ובדלית בררה מותר גם להרגו כדין רודף.
שאלה: זמן ההדלקה ומקומה: הרב, א. אני גר בבנין בקומה שישית. מול חלוני בקו אלכסוני ישנו בנין נוסף אך לא ממול ממש. הדלקה בטפח הסמוך לפתח מחוץ לדלת תפרסם את הנס למשפ נוספת בלבד. מה נכון לעשות? האם אפשר להניח היום שעין שולטת גם ביותר מעשרים אמה? ב. לגבי זמן ההדלקה התלבטתי רבות מה עדיף מבין המנהגים: הדלקה בשקיעה ואז כמעט מיד לרוץ לערבית (וכך מחמיצים הזדמנות להישאר ע"י הנרות) או אחרי ערבית בצאת הכוכבים או ברבע שעה שאחריה שאז כבר קרוב לחצי שעה שבו כלתה רגל מן השוק לפי הרמב"ם? ג. האם בערב שבת חנוכה יש ענין לאחר את ההדלקה לזמן כניסת שבת באותה עיר ואף יותר או שעדיף להדליק אחרי פלג המנחה ובכך להדר בתוספת שבת גדולה יותר (שהרי לפי הרא"ש תוספת שבת היא זמן של כרבע שעה או 20 דק )? מראש
תשובה: לשואל, א. מקום ההדלקה - אלו שגרים בקומה גבוהה, כך שהחנוכיה תהיה 20 אמה (9.60 מטר) מעל מפלס הרחוב, אינם מקיימים "פרסום הנס" בהדלקה כלפי הרחוב. לפיכך עליהם להדליק בבית, ופרסום הנס יהיה כלפי בני המשפחה. עם זאת, עדיף להדליק ליד חלון, כך שהחנוכיה תיראה גם לבני הבית וגם תוכל להראות בדוחק לעוברים ושבים, או לדיירים בקומות גבוהות בבניינים הסמוכים. במקרה זה יש להדליק בחנוכיה ללא "גב", כך שהנרות ייראו גם לבני הבית. אם הדבר אינו מתאפשר, פרסום הנס כלפי בני המשפחה הוא העיקר במקרה זה. ב. זמן ההדלקה - למי שאין מנהג קבוע מאבותיו עדיף להדליק בשקיעה. ג. זמן ההדלקה בערב שבת - עדיף להדליק מאוחר יותר, בחצי שעה שסמוכה לשקיעה, מאשר להקדים ולהדר בתוספת שבת מפלג המנחה. הרחבה בסעיפים האחרונים: ב. ההעדפה להדלקה בשקיעה - לשון הגמרא על זמן ההדלקה: "משתשקע החמה עד שתכלה רגל מן השוק". פשטות הדברים כשיטה שמדליקים בשקיעה, אבל יש ראשונים שכתבו ש"משתשקע" האמור כאן הוא צאת הכוכבים. בשיטה זו קיימת מבוכה רבה: ידועה שיטת רבנו תם, לפיה קיימות שתי שקיעות: האחת - השקיעה הנראית, העלמות השמש מן האופק, והשניה - שקיעה מאוחרת יותר, כשעה לאחר מכן, ולדעתו רק אז מתחיל "בין השמשות", וכעבור עוד כרבע שעה - מגיע "צאת הכוכבים". מן המקורות לדיון על זמן הדלקת הנרות מתברר, שרוב הפוסקים שציינו את זמן ההדלקה כ"צאת הכוכבים" אינם מתכוונים לצאת שלושה כוכבים, אלא לשקיעה השניה של רבנו תם, שמכונה בפיהם "צאת הכוכבים" כי היא השקיעה הקרובה יותר לצאת הכוכבים. וטעמם, שלא יתכן להדליק ב"שקיעה הראשונה" כי עדיין אור היום מרובה והנר הוא בבחינת "שרגא בטיהרא" (נר בצהריים), שאין מבחינים בו. דברים אלו מתאימים למציאות בארצות צפון אירופה, בהן קיים פער ניכר בין שקיעת השמש לבין החשיכה, אבל במציאות בארץ ישראל זמן שקיעת השמש קרוב לחשיכה (ברוב הבתים ניתן לראות תאורה חשמלית בזמן השקיעה ואף מספר דקות לפניה). נמצא, שהמנהג הנפוץ היום להדליק בצאת הכוכבים בארץ ישראל - אין לו מקור ברור. ג. זמן ההדלקה בערב שבת - הרמ"א (סי' תרעט ס"א) כתב שמדליקים בערב שבת "בעוד היום גדול", אבל כבר העיר הגר"א שם שמהרשב"א והר"ן (שבת כא ע"ב) עולה שיש להדליק קרוב לשקיעה דווקא, ולשון הרשב"א "סמוך לשקיעת החמה", ובפשטות "סמוך" הוא עד חצי שעה לפני השקיעה ('מועדים וזמנים' ח"ב סי' קנב, וראה שם בהרחבה). ובמאירי (שבת כג ע"ב) כתב יתירה מזו: "יהא תוכף לשקיעה כמה שיוכל" (וראה ברשב"א שם בשם בעל הלכות גדולות, שההדלקה מותרת רק דקות ספורות לפני השקיעה, והרשב"א חולק עליו בזה). ב'לוח ארץ ישראל' כתוב שנהגו בירושלים להדליק עשרים וחמש דקות לפני השקיעה, ולא כמנהג הרגיל להקדים ארבעים דקות לפני השקיעה. אגב, לא הבנתי דבריך על שיעור תוספת שבת לדעת הרא"ש, עיין ברא"ש יומא פ"ח סי' ח שכתב שהזמן הוא מעט קודם בין השמשות (ו"מהלך אלף חמש מאות אמה" שכתב שם הוא שיעור בין השמשות, לא שיעור התוספת).
שאלה: שתילים באדנית בשמיטה : בוקר טוב הייתי רוצה לשאול בקשר לשמיטה עם אפשר לשים שתילים בתוך אדנית באדמה?
תשובה: וברכת ד' בעציץ שאינו נקוב לא התירו לשתול ולזרוע, ועל כן אין לשים שתילים באדנית (בין אם האדנית נקובה או לא). בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ
שאלה: לקיחת דם מהורים: אני אחות במקצועי. אבי צריך לעשות בדיקת דם פשוטה בבית חולים מסוים רחוק מביתו. הצוות הרפואי הציע לי להקל על אבי, ללכת אליו הביתה ולקחת ממנו דם. האם מותר לי לעשות זאת?
תשובה: בשולחן ערוך נפסק: "היה קוץ תחוב לאביו - לא יוציאנו, שמא יבוא לעשות בו חבורה. וכן אם הוא מקיז דם או רופא, לא יקיז דם לאביו ולא יחתוך לו אבר אף על פי שמכווין לרפואה" (יו"ד סימן רמ"א, סעיף ג). כלומר, אסור לבן להקיז דם מאביו גם כשעושה זאת לצורך רפואי. אך הרמ"א הוסיף: "במה דברים אמורים - בשיש שם אחר לעשות, אבל אם אין שם אחר לעשות והוא מצטער - הרי הוא מקיזו וחותך לו כפי מה שירשוהו". כלומר, כשאין אחר שיעשה זאת מלבד הבן, ואביו מרשה לו לקחת ממנו דם - הדבר מותר. מדברי הרמ"א אנו למדים שיש אפשרות לאב להרשות לבנו להקיז לו דם. בערוך השולחן הוסיף: "וכן אם הוא עושה בטוב יותר מאחר ואביו חפץ בו - יכול לעשות". מדברים אלו אנו רואים שאם יש לאב העדפה ונוחות בכך שבנו ייקח ממנו דם, הדבר מותר. כפי הנראה לא די בכך שהאב מעדיף את בנו משום שהוא קרוב אליו, אלא צריך להיות יתרון ממשי לבן על אדם אחר. בנידון שלנו את צריכה לשאול את אביך מה רצונו, ואם הוא מעדיף לא לנסוע רחוק אלא שאת תעשי לו זאת בביתו, הדבר מותר.
שאלה: סחורה בפירות שביעית: איזו משמעות מעשית יכולה להיות בימינו לדברי הרמב"ם בפרק ו הלכה ד בהלכות שמיטה שצריך לשנות בצורת האגוד של פירות וירקות שביעית?
תשובה: וברכת ד' אינני מכיר מציאות כזאת בימינו, אבל משנה ראשונה לא זזה ממקומה. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ
שאלה: דין בצל, שום ושאר מאכלים חריפים שלא בבישול: הרב, האם בצל או שום לא מבושלים שאני מערבבת עם שאר מרכיבים בקערה חלבית בשרית הופכים את המאכל לחלבי בשרי? האם אני יכולה להכין רוטב תערובת קרה עם בצל שום בקערה חלבית ולאכול את המאכל הנ"ל בארוחה בשרית?
תשובה: אני מבין שבשתי השאלות מדובר שכל הרכיבים קרים: שום בצל, שאר מרכיבי התערובת, והקערה. לפיכך אם אכן הכלי נקי התערובת נשארת פרווה, ומותר לאכול אותה עם מאכל ממין השני. הרב עודד מילר
שאלה: גירושין : אבי ואימי מתגרשים שבוע הבא, האם חל איסור כלשהו של שהות אימי בביתי ביום הגירושין או לאחר מכן?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה רק למגורשים אסור להתייחד. שיהיה בעזרת ה' גמר טוב. הרב חגי בר גיורא
שאלה: איך עושים שמיטת כספים?: איך שומרים על מצוות שמיטת כספים? מה צריך לעשות?
תשובה: וברכת ד' שמיטת כספים היא על חוב שהגיע זמן פרעונו קודם ראש השנה תשע"ה, ובמקרה כזה החוב נשמט ואין לגבות את החוב. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ
שאלה: כאשר אין אפשרות לרסס: במקרה דנן הדשא כבר פרוס על גבי הקרקע, כך שחומר הריסוס לא יוכל להגיע אל הקרקע, האם במקרה כזה מותר גם לעקור מהשורש? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "עקירת עשבים מתחת לדשא סינטטי"
תשובה: גם כדי לעקור את העשבים עליך לחכות עד שיבצבצו א"כ אפשר אז לרססם
שאלה: מלחמת גוג ומגוג: האם היהודים יכחדו בגוג ומגוג?
תשובה: עם ישראל הוא עם נצחי ולעולם לא יעלם מן העולם.