LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: טעות בהבדלה מ"בין קודש לחול" ל"בין קודש לקודש": הרב מי שטעה ואמר בהבדלה בין יו"ט לחוה"מ "המבדיל בין קודש לקודש" במקום "המבדיל בין קודש לחול", האם צריך לחזור ולהבדיל שוב? (לכאורה ממשנ"ב תצ ס"ק ה משמע שחוה"מ אינו נקרא יו"ט ולכאורה לפ"ז זהו שינוי ממטבע שקבעו חכמים וצריך לחזור ולהבדיל שוב, אך ראיתי שיש ראשונים שקוראים לחוה"מ יו"ט כמו הרמב"ם, ריטב"א וכו', האם אפשר לסמוך עליהם בדיעבד או לא?)
תשובה: לשואל, נראה שבדיעבד אין צורך לחזור על ההבדלה. הרחבה: אינני יודע היכן הרמב"ם קורא לחול המועד "יום טוב", ואדרבה, ברמב"ם בפתיחת הלכות יום טוב (פ"א ה"א), שם הגדיר כדרכו באופן מילוני את המונחים, כתב: "ששת ימים האלו שאסרן הכתוב בעשיית מלאכה, שהן ראשון ושביעי של פסח וראשון ושמיני של חג הסוכות וביום חג השבועות ובאחד לחדש השביעי, הן הנקראין ימים טובים", וחול המועד אינו כלול בזה (ועיין ט"ז סי' תרסח סק"א, שכתב שחול המועד לא נקרא "יום טוב" בשום מקום בגמרא  ובריטב"א יש בזה סתירות לכאורה, עיין בחידושיו בסוכה לח,א ובהערות המהדיר שם). מכל מקום, לענייננו לכאורה הקובע איננו שם "יום טוב" אלא האם חול המועד הוא "מקרא קודש". בפסוקים בפרשת המועדות שבויקרא (כג) הדברים אינם ברורים לגמרי: מחד נאמר בפתיחת הפרשה וסיומה (פסוקים ב, ד, לז) שהמועדים האמורים בה הם "מקראי קודש". מאידך, מהפסוקים על חג המצות (פס' ז-ח) משמע שחול המועד אינו "מקרא קודש": "ביום הראשון מקרא קדש יהיה לכם כל מלאכת עבדה לא תעשו. והקרבתם אשה לה' שבעת ימים, ביום השביעי מקרא קדש כל מלאכת עבדה לא תעשו" (וכיוצא בזה שם לו-לז על סוכות ושמיני עצרת). אך בגמרא בחגיגה יח ע"א מפורש ש"חולו של מועד קרוי מקרא קדש", על פי הפסוקים המכלילים הנ"ל (מלבי"ם שמות יב, טז). וכך כותב הרמב"ם (הל' יום טוב פ"ז ה"א): "חולו של מועד אף על פי שלא נאמר בו 'שבתון' הואיל ונקרא 'מקרא קדש' והרי הוא זמן חגיגה במקדש אסור בעשיית מלאכה". על פי זה הסיק בשו"ת 'קנין תורה בהלכה' (ח"ה סי' נ) שבדיעבד יוצאים ידי חובה בנוסח "בין קודש לקודש". ומה שח קבעו לברך "בין קודש לחול" הוא רק כדי שלא להשוותו ליום טוב ולגרום בכך זלזול ליום טוב, אבל אין פירוש הדבר שח רצו להדגיש בדווקא שיום זה הוא חול, ולכן אין זה בגדר "משנה ממטבע שטבעו חכמים בברכות". ועיין בשו"ת עטרת פז (ח"א כרך א' או"ח סי' יד) שהאריך בעניין זה כדרכו בקודש, ומסקנתו כאמור, אך מטעם אחר, ואכמ"ל. לגבי המקרה ההפוך, מי שטעה ואמר ביום טוב שחל במוצ"ש "בין קודש לחול" במקום "בין קודש לקודש", הדעות חלוקות: בשמירת שבת כהלכתה (פס"ב סכ"א) כתב שצריך לחזור, משום שזהו שינוי ממטבע שטבעו חכמים בברכות. לעומתו, בחזון עובדיה (פסח, עמ' רעב) כתב שאינו צריך לחזור, משום שאמירה זו איננה טעות מוחלטת, כי באופן יחסי היום טוב הוא אכן חול לעומת השבת (והביא דוגמא לכך מבבא מציעא פד ע"ב: "כלי שנשתמש בו קודש ישתמש בו חול", על היחס בין רבי אלעזר ברבי שמעון לרבי יהודה הנשיא), וגם הזכיר באמצע הברכה "בין קדושת שבת לקדושת יום טוב הבדלת". לענ"ד מסתבר שגם השש"כ פסל את ההבדלה בנוסח זה מפני שהכינוי ליום טוב "חול" הוא בגדר טעות, מה שאין כאן במקרה שלנו, שחול המועד כונה "קודש".
שאלה: ההבדל בין ברסלב לרב קוק: מה ההבדל בין ברסלב לתורת הרב קוק?
תשובה: : ראשית צריך להדגיש שלפני ששמים לב להבדלים יש גם דברים רבים שיש דמיון בין התורות. באופן כללי צריך להתרגל לראות את הדברים במבט כללי יותר שמדגיש את המכנה המשותף ולאו דווקא את הלבושים השונים. בודאי ששני ענקי רוח אלו האירו לנו את החיים. החיים ללא קשר למקור האלוקי הינם חיים ריקים ואין בהם משמעות וצורה עליונה. רק החיבור לאור האלוקי הוא הנתון נשמה ומשמעות לחיים. נקודה יסודית זאת מורחבת בשתי התורות. אולם הכיצד מתגלה האור האלוקי? כן יש הבדל בהלבשת האור האלוקי בחיים. בברסלב האור האלוקי נמצא בצמאון לאל חיי, בגעגועים הבלתי נגמרים למה שמעבר. האלוקות היא נמצאת במקום שהטבע החומרי נגמר. שם מתחילה הרוח להתגלות. התגלותה יכולה להיות לפעמים כלפי חוץ בפעולות חיצוניות שנראות כפעולות טבעיות אולם ביד האדם להעלות את הכל ולעשות מהכל אור של השתוקקות לאל חיי. אצל ברסלב הדבר שסביבו סובב האור זה המלך והדרכים השונות כיצד להיות קרובים אליו נוגעים בו. בדרך כלל מדובר על החיבור אל המלך ברמת הפרט. לעומת זאת אצל הרב קוק האור האלוקי הוא אור שצומח מתוך חיי החול בעולם הזה. הרב מבאר בהרחבה על החיבור של עולם הנס ועולם הטבע. עולם הטבע איו עולם נמוך שצריך להתבטל לעולם הנס אלא עולם הטבע הוא מחובר ולבוש לאור האלוקי כשבמדרגה העליונה החול והקודש הטבע והנס יתאגדו ויתחברו. המרכז שבו ניתן להיות מחוברים לאור האלוקי זה כללות כנסת ישראל. הרב מדבר רבות על הצד האלוקי שמופיע בכללות ישראל. אור זה דוחף את האומה גם בזמן הגלות אולם בצורה בולטת יותר בזמן הגאולה. כוחות החיים שהולכים ומתפרצים יש בהם רובדים רבים. הרובד החיצוני לפעמים מסתיר על המהלך הפנימי של חזרת ישראל לקדושתם שהיא לא בדרך של מלחמה עם הטבע אלא בדרך של חיבור הקודש והחול.הרב מחבר אותו לא רק לאור האלוקי שנמצא בשמי שמים אלא לאור האולוקי המתגלה בתחתיות ארץ. מה זה חסידות ברסלב?
שאלה: תספורת לילד בספירת העומר: האם מותר לילד מתחת לגיל 13 להסתפר בעומר?
תשובה: אם יש צורך כיון שהוא סובל אפשר להקל ורצוי לכבוד שבת או ר"ח או ביום העצמאות.
שאלה: נחש צפע בשבת: בליל שבת זהינו נחש צפע בוגר ומאיים במדרגות הכניסה של השכנים. שכן טען שמפני סכנת נפשות יש להזיק לוכד נחשים מייד, תוך שינוי (לא היה גוי בנמצא) למרות שהלוכד יהודי ומחלל שבת. האם פעל כהלכה? (הפתרון האחר היה להעמיד שומרים כל הלילה והשבת ולהתקשר רק במוצאי שבת)
תשובה: מובא בשולחן שלמה לרב שלמה אוירבאך זצ"ל שכט,טו,ב - נותן דוגמא דומה לכבל חשמל שנקרע ומהווה סכנת נפשות האם מותר להתקשר לחברת חשמל או חייבים להישאר שם עד צאת השבת כדי להתרות בבני אדם - תשובה " אין חיוב לעמוד שם מעיקר הדין במשך כל השבת כדי להתרות בבני אדם שלא יגעו בחוטים ולא יבואו לידי סכנה" וכך בשאלתך הנחש מהווה סכנת נפשות נהגתם נכון.
שאלה: תספורת וגילוח לקראת יום העצמאות לספרדים?: האם מותר לספרדים להסתפר ולהתגלח ערב החג?
תשובה: שאלה זו אינה קשורה למנהגי עדה כזו או אחרת. אם תשים לב בשו"ע תצג,ב מובא איסור תספורת (ואילו בחוה"מ מוזכר איסור גילוח) איסור גילוח מובא במקורות מאוחרים יותר (ילקו"י לו -והחרדים לדבר ה' נזהרים גם באיסור גילוח) וכך נוהגים. לגבי עצם שאלתך פוסקים מכול העדות התירו ובין הספרדים הסתמכו על הרב חיים פלאג'י שהתיר לקהילות בודדות שניצלו לעשות חג בח' באייר והתיר תספורת וגילוח. וכן פסק הרשל"צ הרב יצחק ניסים זצ"ל. הרצי"ה זצ"ל היה מחייב גילוח לפני החג שהכניסה לחג תהיה ראויה לכבוד היום
שאלה: האם גר חייב מצוות כישראלי?: האם הגר חייב במצוות כישראלי? בס"כ נאמר "תורה אחת יהיה לאזרח ולגר הגר בתוככם" (שמות יב,מט), וכן "וכל מלאכה לא תעשו האזרח והגר הגר בתוככם" (ויקרא טז,יט), וכן "וכל נפש אשר תאכל נבלה וטרפה באזרח ובגר וכבס בגדיו ורחץ במים וטמא עד הערב וטהר" (ויקרא יז,טו), וכן "ושמרתם אתם את חקתי ואת משפטי ולא תעשו מכל התועבת האלה האזרח והגר הגר בתוככם" (ויקרא יח,כו), וכן "משפט אחד יהיה לכם כגר כאזרח יהיה כי אני יהוה אלהיכם" (ויקרא כד,כב), וכן "חקה אחת יהיה לכם ולגר ולאזרח הארץ" (במדבר ט,יד), וכן "האזרח בבני ישראל ולגר הגר בתוכם תורה אחת יהיה לכם"(במדבר טו,כט). לעומת זאת נאמר "לא תאכלו כל נבלה, לגר אשר בשעריך תתננה ואכלה כיצד עונים על כך? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "סתירה בתורה? האם מותר להקריב על מות בארץ או לא?"
תשובה: לשואל גר צדק חייב בכל המצות האמורות בישראל, שנאמר בקרבן פסח: "תורה אחת יהיה לאזרח ולגר הגר בתוככם", ואמרו: למה נאמר, והלא כבר נאמר: "והיה כאזרח הארץ"? אלא לפי שאין לי אלא פסח שהשווה בו הגר לאזרח, שאר כל מצוות שבתורה מנין? תלמוד לומר: "תורה אחת יהיה לאזרח ולגר", בא הכתוב והשווה את הגר לאזרח בכל מצוות שבתורה (ראה מכילתא שמות יב, מט). במצות שבהן נאמר בתורה מפורש בני ישראל, צריך ריבוי מיוחד לרבות את הגרים. היתר נבלה לגר, אינו אמור בגר צדק אלא בגר תושב - גוי המקבל על עצמו לשמור על שבע מצוות בני נח, ומקבל את השלטון היהודי בארץ ישראל (ראה עבודה זרה סד ע"ב). נאמנה
שאלה: גזל בבייביסיטר: בעבר אכלתי אצל משפחות שעשיתי אצלן ביביסיטר ללא קבלת רשות, וכן השתמשתי בחפצים של חברות ללא רשותן. אני רוצה לעשות על כך תשובה ולהחזיר את הגזלות, אבל אבד הקשר שלי עם אותן משפחות ואני לא זוכרת שמות משפחה ואין לי אפשרות לאתר אותן, ולגבי הבנות, הן נישאו בינתיים והחליפו שמות משפחה וקשה לי לאתר אותן. האם אני יכולה לתת את הסכום לצרכי ציבור ובכך יתכפר לי?
תשובה: אפשר לתת לצורכי ציבור רצוי באותה עיר שגרו שם, כמו לקנות סידורים לבתי כנסת.
שאלה: נתינת שם לילד: אני בהריון עם ילד שלישי ואמורה בעז"ה ללדת בעוד חצי שנה. השאלה שלי היא אם יוודע לנו שיש לנו בן האם מותר לי לקרוא לו על שמו של דוד של בעלי כאשר לאחי התאום יש את אותו השם? על העזרה.
תשובה: מותר לתת שם לבן כשם דודו.
שאלה: תורת הרב כהנא הי"ד - המשך 2: לרב הרב כתב "אם הגווים מקבלים את מרות ממשלת ישראל ושומרים חק ואינם עובדים ע"ז, אין חובה הלכתית לגרש גויים" א.האם לא חובה שישמרו את כל ה7 מצוות? ב.ראיתי שהרמב"ם פוסק שאסור להם לחדש דת והחזון איש כתב שאם חידשו דת לא יכולים להשאר בארץ א"כ הערבים חידשו דת? ג.האם דרוזים זה חידוש דת? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "תורת הרב כהנא הי"ד - המשך"
תשובה: א. אם הם מקבלים שבע מצוות ב"נ די בכך אפילו אם לפעמים נכשלים באחת מהם. ב. ברור שאסור לחדש דת אך לא הערבים שבימינו חידשו זאת ואלו שבימינו לא מודעים ולא אחראים לאבותיהם. ג. גם הדת הדרוזית היא חידוש דת, אך כמו שכתבתי אין הדרוזים שבימינו אחראים למעשי אבותיהם.
שאלה: ברכה על ספירת העומר לנער בר מצווה: הרב. האם נער שמגיע לגיל שלוש עשרה באמצע ספירת העומר יכול להמשיך ולספור את ספירת העומר? האם יש הבדל בזה בין אשכנזים לספרדים?
תשובה: ידועה המחלוקת בעניין מצוות ספירת העומר האם כל יום ויום יש מצווה בפני עצמה לספור, או שיש מצווה אחת ארוכה הנמשכת על פני 49 יום לספור את העומר, היות וכתוב בפסוק "תמימות" (שיטת בה"ג). ההבדל המרכזי בין השיטות הוא כמובן במי ששכח ולא ספר יום אחד   האם יוכל להמשיך לספור עם ברכה בשאר הימים, היות ואין קשר בין יום אחד למשנהו, או שפספס את המצווה ולא יוכל מכאן והלאה להמשיך לספור עם ברכה. להלכה נפסק בשו"ע (סימן תפ"ט סעיף ח') שימשיך לספור בלא ברכה היות וספק ברכות להקל. אמנם, מי שמסופק אם שכח לספור יום אחד נכנס למצב של ספק ספיקא   אם לא שכח, ודאי שיכול להמשיך לספור וגם אם כן שכח   לשיטה שיש 49 מצוות שונות יוכל גם כן להמשיך לספור לכן, להלכה יוכל להמשיך לספור את העומר לגבי קטן שגדל בימי הספירה פשוט שלפי השיטה שבכל יום ויום ישנה מצווה נפרדת, יוכל הקטן להמשיך לספור את העומר גם לאחר שהגדיל. השאלה מתעוררת לפי השיטה השניה   האם נחשב הקטן שספר עד כה, והאם ספירתו בקטנותו נחשבת כספירה כאשר גדל. ישנן 3 שיטות בפוסקים בעניין. שיטה ראשונה (ערוך השולחן, מנחת חינוך ועוד) אומרת שאם הקטן ספר עד כה ולא שכח לספור אף יום, יוכל להמשיך לספור גם כשהגדיל. הטעמים לדבר שונים בין הפוסקים. נציין טעם אחד מחודש של הגרב"צ אבא שאול זצ"ל שאומר שמצוות חינוך שייכת גם בגדול במצוות שאינו מחוייב בהן, ומדין חינוך על בר המצווה להמשיך לספור עם ברכה. שיטה שניה (חידושי הרי"ם, אבני נזר וכן פסק הרב עובדיה יוסף זצ"ל) אומרת שקטן שהגדיל אינו יכול להמשיך לספור אף אם לא פספס אף יום, היות והמצוות שקיים כאשר לא היה מחוייב בדבר, אינן פוטרות אותו כאשר הוא נעשה גדול ומחוייב. כך יוצא שהוא נחשב כמו מי ששכח לספור עד כה, ולכן ימשיך לספור בלי ברכה. למעשה, מציע הרב עובדיה יוסף לקטן שיקשיב לברכת השליח ציבור ויתכוון לצאת ידי חובה ואז יספור. שיטה שלישית (ציץ אליעזר ועוד) פוסקים שאפילו שהקטן פספס ולא ספר בכל הימים ספירת העומר יוכל מיום בר המצווה שלו לספור עם ברכה, היות וביחס אליו ה"תמימות" מתחילות מהיום בו נעשה מחוייב במצווה. למעשה, רוב פוסקי אשכנז והנוהגים על פי כף החיים מסכימים כי ימשיך לספור עם ברכה. לספרדים הפוסקים על פי הרב עובדיה יוסף זצ"ל נער בר מצווה ימשיך לספור בלי ברכה, ויכוון לצאת ידי חובה בברכת השליח ציבור. הרב עזרא כהן
שאלה: תפילה לפני הנץ: מה כן אומרים כאשר קמים הרבה לפני הנץ, יותר מחמישים דקות? שאלה נוספת, האם יש עניין להימנע מלדבר טרם ברכות השחר, טרם קריאת שמע?
תשובה: בשעת הצורך כגון שיש צורך ליסוע וכד' אפשר להתפלל את כל התפילה מזמן עלות השחר. ועדיף אם אפשר להתפלל לאחר הזמן ש'יכיר את חבירו'  50 דקות לפני הנץ. פט א  במצב רגיל, הזמן המוקדם לתפילה הוא כותיקין, כלומר תפילת שמונה עשרה עם הנץ החמה, אולם את ברכות השחר אפשר לומר כבר מעלות השחר.  ואף לפני כן, חוץ מברכת הנותן לשכוי בינה שיש לכתחילה לאומרה לאחר עלות השחר. פט א  מז יג  ציצית ותפילין זמנם משיכיר את חבירו, והמניח ומתעטף מעלות השחר לא יברך, וכשיגיע זמן משיכיר ימשמש בהם ויברך.  יח ג  ל א-ג  אין איסור לדבר לפני התפילה אולם אין להתעסק בצרכים פרטיים כמו ענייני עבודה, וכן אין לומר לחבר לפני התפילה. ממילא מובן שאין להאריך בשיחה בין חברים לפני תפילה. את פתיחת היום יש להקדיש לקשר עם רבונו של עולם.
שאלה: התחזקות בציונות : הרב! אני תלמיד ישיבה תיכונית וכבר כמה שבועות שאיני אומר תפילה ל המדינה, אני מרגיש שאמירת תפילה זו היא מעיין הצהרה שאני תומך בממשלת ישראל ואני לא תומך בכל מעשיה האחרונה של הממשלה. הייתי רוצה לבקש מהרב כמה דברי התחזקות בעניין התפילה ל המדינה וחיזוק בענייני ציונות (בעניין מדינת ישראל ולא ארץ ישראל ) אם הרב יכול.
תשובה: המדינה אינה הממשלה ממשלות מתחלפות
שאלה: כבוד תורה של הרב דיני אבילות: 1- החיד"א, בספרו לדוד אמת,ב,ג,כותב-אם רב קנה מצוה,יכול איזה אדם להוסיף עליו ולזכות בקנית המצוה שבמצוות אין חולקים כבוד לרב, שקרוב אדם אצל עצמו. מה פשר הנהגה זו? מה עם כבוד תורה של הרב? 2- האם כמו שמותר לאונן להגיד ק"ש על המיטה וברכת המפיל כי זה מדין שמירה, כך אונן יכול לקרוא תהילים על מתו, כי זה לשמירה? 3- שהתפללו שחרית בבית האבל ולא היה שם ס"ת, האם האבל חייב ללכת לשמוע את הקריאה בבית הכנסת? 4- בת יחידה, שאביה נפטר, האם יש מקום להתחשב ברגשותיה, שתגיד קדיש בעזרת נשים בזמן שהגברים אומרים קדיש בעזרת גברים? 5- שנפטר אדם בשבת והקבורה במוצ"ש, האבל יניח תפילין ביום ראשון?
תשובה: 1. אם זה בציבור בדרך שיש בה מראית עין של זלזול ברב אסור לעשות כך ורק בדרך סמויה התיר החיד"א (כי בגמ' שאלו על דיבור מסוים אם זה מיחזי כאפקירותא ומכאן שיש לחוש למיחזי) 2. ק"ש זו תקנה של ח אך תהילים זה בגדר תורה האסורה לאבל וכ"ש אונן. 3. אבל אינו חייב בקריאת התורה וע"כ הוא לא ילך אבל המתפללים ילכו לשמוע קריאת ס"ת. 4. אם איננה אומרת בהבלטה אפשר שתאמר. 5. כיון שהלילה הולך אחרי היום, ויום קבורה הוא אונן מדרבנן יניח בלי ברכה.
שאלה: חילול שבת כדי להציל יהודיה מכפר ערבי: שאלני אדם שיש לו אפשרות להציל הצלה רוחנית בת ישראל בתאום עם המשטרה מכפר ערבי, אך זה יכול להתבצע דווקא בשבת. האם מותר עבור כך ליסוע בשבת?
תשובה: יש שאלה כזו בהלכה מה הדין אם בשבת הודיעו למישהו שמוציאים את הבת שלו לשמד, והדין הוא שעליו לחלל על זה את השבת. אומרים לחבר תעשה איסורא זוטא כדי להציל חבר מאיסורא רבה, לכן יכול לחלל את השבת בעבור כך.
שאלה: בית כנסת מעל או מתחת כניסייה נוצרית או מסגד: כב הרב האם מותר להתפלל :- 1 כשבית הכנסת בנוי או נמצא מעל כניסייה נוצרית או מסגד? 2 כשבית הכנסת בנוי או נמצא מתחת כניסייה נוצרית או מסגד? אני מודה לכ חודש טוב
תשובה: אין בכל זה איסור, אבל כדאי בהזדמנות ראשונה לעבור למקום אחר כי זה יכול לעכב את קבלת התפילה.
שאלה: מהלכות שבת: א. האם שעון יד המופעל ע"י סוללה הינו מוקצה בשבת ואין לענוד אותו? ב. קיצור שולחן ערוך המעולה רומז שאין לקפל טלית גדול בשבת לאחר תפילת שחרית, ואילו אני רואה בביהכ"נ שכולם מקפלים, אם כן מה לעשות? האם לבוא הבייתה מעוטף בטלית שהתפללתי בה ולהניחה היכן שהוא ורק במוצ"ש לקפל את הטלית?
תשובה: א) מותר לענוד שעון יד בשבת, כיוון שהשעון הוא העיקר ולא הסוללות (שמירת שבת כהלכתה). ב) בשולחן ערוך נפסק שמותר לקפל את הטלית כאשר לא מקפל כפי הקיפול הראשון (סימן שב סעיף ג).  אמנם המשנה ברורה (סימן שב סעיף יט) כתב שעדיף לא לקפל כלל. אך גם המחמיר לא יזרוק הטלית בצורה מבזה, אלא יגלגל אותה ויניח אותה במקום מכובד. הרב עודד מילר
שאלה: למה ספירת העומר?: לרב! נשאלתי במקום עבודתי: למה את ימי הספירה שלנו משייכים לעומר ( היום.לעומר)? ונקראים דווקא "ספירת העומר". למה לא ספירה לקבלת תורה? או ספירת למידות טובות? או לגאולה הרוחנית? או כל שם אחר השייך לימים אלו?
תשובה: : אנו רואים שהימים שאנו מצויים בהם יש להם מעמד מיוחד בארועים ההסטוריים שהיו ביציאת מצרים ומתן תורה. אולם הם גם נוגעים לחיים שלנו עתה בבואנו לארץ ישראל. מנחת העומר ושתי הלחם הם המנחות שמלוות את התקופה החקלאית מפסח עד לחג שבועות. התבואה בשלבה בפסח ועומדת בקמותיה עד שבועות. הזמן הזה הינו זמן מעבר והוא מאד משמעותי לגמר הבשלת התבואה. הימים האלו הם ימי מעבר ואם יש בהם חמסינים התבואה יכולה להנזק. החקלאים סופרים את הימים האלו מתוך תפלה שלא יהיה מזג אוויר קיצוני שעלול להזיק לתבואה. כך מובא בדברי הספורנו על התורה. הספירה נוגעת להווה שלנו ולכן היא נספרת בהקשר לחיים ההווים שלנו. ענין הבאת העומר נוגע לכך שלפני שאנו לוקחים מהתבואה החדשה לוקחים את הראשית ומרוממים אותו לה'. מנחת העומר היא כנגד הצרכים הבהמיים שלנו. ספירת העומר היא לזכור את מה שצריך להעלות את הצרכים הבהמיים ולהפוך אותם לצרכים נעלים יותר. הספירה צריכה לרומם את הנפש הבהמית שלנו עד שאנו ראויים לקבל תורה ולרומם לא רק את הנפש הבהמית שלנו אלא את הנפש האנושית שבנו. בשבועות מביאים שתי הלחם מחיטים שהם מאכל אדם כביטוי לכך שמכוח התורה ניתן להתרומם גם מבחינה אנושית. לשיעורו של הרב זלמן מלמד בנושא
שאלה: מה עושים אחרי ליל הסדר: במהלך ליל הסדר אנחנו לא אוכלים את הזרוע מהצלחת ולא שותים את כוס חמישית, כוס אליהו. מה עושים עם הדברים אלה אחרי הסדר?
תשובה: אוכלים את הזרוע למחרת בסעודה, וכן למחרת מקדשים על היין של כוס זו. יש להעיר, שצריך להקפיד לכסות את הגביע כדי שלא יהיה היין מגולה.
שאלה: חלקה בהילולה של רבי מאיר: בני ניתאי נולד ביום ההילולה של רבי מאיר בעל הנס זצוק ל השנה ימלאו לבני שלוש שנים וברצוננו לעשות חלקה במתחם קברו של הצדיק האם ניתן לעשות זאת ביום ההילולה או שעדיף שנדחה זאת עד לאחר ספירת העומר? בכבוד רב משה
תשובה: ניתן לעשות בזמן וזכות ר' מאיר תגן עליו ותזכו לשמוח בו הרבה שמחות מצוה.
שאלה: ספק מאכלות במנגל: כבוד הרב האם מותר להתארח אצל אדם חלוני שיש לו מנגל חשמלי-גז ולאכול בשר מהמנגל הזה. הבשר כמובן כשר. הבעייה שיכול להיות שבמהלך השנה בושלו על המנגל הזה בשר לא כשר. ויום טוב.
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה לכתחילה ברור שאין ללכת לאכול במקום שצולים בכלים לא כשרים. לכן עצה שלי שתכשירו בליבון את המנגל ותזכו את המארח. הרב חגי בר גיורא
שאלה: מצוות עשה להיות קדוש: כבוד הרב אני מביא כמה פסוקים ובסוף אשאל ויקרא פרק יט ב דבר אל-כל-עדת בני-ישראל ואמרת אלהם קדשים תהיו כי קדוש אני ה' אלהיכם: ויקרא פרק כ ז והתקדשתם והייתם קדשים כי אני ה' אלהיכם: ויקרא פרק כ כו והייתם לי קדשים כי קדוש אני ה' ואבדל אתכם מן-העמים להיות לי: האם ידוע לרב אם מישהו ממוני המצוות כותב זאת כמצוות עשה? אם לא מדוע?
תשובה: לשואל לפי הרמב"ם, ועמו רוב מוני המצוות, אין מדובר במצווה פרטית כי אם בציווי כללי לקיים את מצוות התורה (ספר המצוות, מוסד הרב קוק, ירושלים, תשמ"ח, עמ' סד-סה), ועם זאת יש מבין מוני המצוות שכללו מצווה זו במניינם. ראה לדוגמה בספר חרדים לרב אלעזר אזכרי (קונסענטמיקלאש, תרצ"ה) מצוות עשה פרק ז, יג. נאמנה
שאלה: קושי במציאת עבודה: כבוד הרב אשתי ואני התחתנו לפני כשמונה חודשים ומאז אשתי לא מצאה עבודה, בכך נוצר בנינו הרבה מריבות ובעקבות זאת היא דורשת ממני שאקח אותה לכל מקום שהיא צריכה וגם לעבודה כשתמצא בגלל שאין לה רישיון, הטענה שלי שאיני יכול לעשות זאת בגלל שאני עובד בצד אחד והיא לא מוצאת באזור שלי אלא בצד אחר,ניסיתי לחפש באזורים שהיא מחפשת אך לצערי איני מצליח למצוא. הפתרון שאני נותן לה שתוציא רישיון ומבחינתי שהיא תיקח את הרכב ולא אני, ובכך תוכל להיות עצמאית ולהגיע ממקום למקום, היא לא מוכנה לשמוע על להוציא רישיון ולכן היא לא מצליחה להסתדר ולהיות עצמאית ובגלל זה שוללים אותה ממקומות עבודה. נוצר בנינו הרבה מריבות ברגע שאני מעלה את הנושא שתוציא רישיון ואני על סף ייאוש. כבוד הרב אשמח שתוכל לייעץ לנו בבעיה זו.
תשובה: : מאד נורמאלי שבשנה הראשונה שאנו מגיעים לקשר מתוך צפיות ענקיות אחד כלפי השני יהיו הרבה משברים. אנו כל כך בטוחים שהבן זוג שלנו יעשה הכל עבורנו וימלא לנו את כל משאלות לבנו. כשאישתך מבקשת ממך להביא אותה לכל מקום זו מחמאה בשבילך שהיא בטוחה שאתה אוהב אותה ורוצה לדאוג לכך שהיא תצליח. המתחים נובעים מפער גדול בין הצפיות לבין המציאות. לכן קודם כל צריך לאחר תקופה מסוימת לחזור למציאות ולראות מה מציאותי ומה לא מציאותי. באופן ספציפי מה שנראה בעניך כדבר פשוט ללמוד נהיגה אולי בעיניה נראה כהר גדול שהיא לא יכולה לטפס עליו. הנכונות ללמוד נהיגה לפעמים זה תהליך ולוקח זמן עד שהיא תבשיל ותקפוץ למים. אני מבין שאתה לא יכול לעבוד בשתי עבודות גם להיות הנהג שלה וגם לפרנס את הבית. אולם דרך הסירוב שלך צריכה להיות בדרך שיש בה מאור פנים. תמיד תגיד לה שאתה מת להיות איתה עוד כמה דקות ובכיף אתה רוצה לקחת אותה. אבל מה שהלב חושק המציאות עושקת ולא מאפשרת. עיקר הקושי שלכם אינו הקושי המעשי אלא המתח שנולד מהויכוחים שבינכם. יהיה לשניכם הרבה יותר כיף אם תצליחו ליצור אוירה אחרת בבית.
שאלה: ברכה על פשטידה ממצות: הכנתי שתי פשטידות ממצה (לזניה). את המצה שמתי במקום אטריות. באחת הפשטידות השארתי את המצות שלמות (התבנית גדולה) ובשניה ריסקתי את המצות לחתיכות קטנות (אבל ניכרות). הפשטידות אפויות. מה מברכים על כל אחת מהן, המוציא או מזונות? הדין משתנה אם החתיכות גדולות מכזית? הדין היה משתנה אם לא הייתי אופה את הפשטידות (המצות היו מתרככות גם בלי אפיה, לפעמים האפיה היא רק כדי שיהיה קרום יפה לפשטידה)? הדין היה משתנה אם הפשטידות היו מתוקות (כגון קיגל ירושלמי) או אם הייתי מכין עוגות מהמצות?
תשובה: לשואל, מכיוון שהמצה בבסיסה היא לחם (למנהג האשכנזים המברכים עליה 'המוציא' כל השנה), וגם לבסוף היא נאפתה ולא התבשלה או טוגנה, וחתיכות המצה ניכרות ונראות כמצה ("תואר לחם"), הרי שבכל הדוגמאות בשאלתך ברכתה המוציא וברכת המזון (עיין שו"ע סי' קסח ס"י, וספר 'וזאת הברכה' עמ' 24-26).
שאלה: נסיעה במדים לצורך פרטי: הבנתי מתשובת דובר צה ל כי הצבא מאפשר נסיעה בחינם לחיילים במדים רק למקום השירות וחזרה לביתם. רציתי לשאול מספר שאלות בנושא. 1) כיצד צה ל מצפה שחייל המקבל שכר חודשי על סך 450-900 ש ח, יוכל לממן, בין שאר הוצאותיו, גם את נסיעותיו הפרטיות, וזאת כשחל איסור על נסיעה בטרמפים. 2) מה הסיבה שחוק זה אינו נאמר לחייל אפילו פעם אחת בכל מהלך שירותו? האם מכך שלמציאת חוק זה נדרש חיפוש ממושך, מוכיח כי צה ל מקבל את המציאות, על אף האיסור הכתוב, כפי שהיא בפועל, בה חיילים, בהיותם על מדים, מנצלים זכאותם גם בנסיעות לצרכים פרטיים? 3) בהמשך לשאלה השנייה, למה הדבר לא נאכף? למה אין הסדרים כלשהם למניעת שימוש חופשי בתחבורה ציבורית? מודה על האמת, גם אני נמצא במבוכה הזו, ומעוניין להסבר. הסביבה, החסכנות, וחוסר הבהירות בנושא, הביאו אותי לידי בירור רציני. אשמח להתייחסות, עקיבא השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "נסיעות חינם למתגייס"
תשובה: עניתי בעבר את התשובה הבאה: התשובה של הרבנות הצבאית שהנך מתייחס אליה היא לגבי מלש"ב (מועמד לשירות ביטחון) שלא יוציא הוצאות כספיות בהגעתו ובחזרתו. שונה חייל בזה שהמערכת הצבאית מקנה לו נסיעות חינם על מנת שלא יעלה על טרמפים בכול נסיעותיו.
שאלה: קריאת מגילת רות בחו"ל: אני אהיה בחו"ל בחג השבועות. שם קוראים את מגילת רות ביום השני של החג. האם מותר לי כישראלי לקרוא את המגילה שם בבית הכנסת ביום השני מקלף ולברך על מקרא מגילה?
תשובה: לא
שאלה: גילוח בעומר לקראת שבת: השנה לראשונה אני לא מתגלח בעומר. הזקן מאוד מציק ומגרד לי ואני מוצא את עצמי חושב עליו ומוטרד ממנו יותר מדי. אני מתלבט אם לנצל את האפשרות להתגלח לקראת שבת בשל היותי מצטער מהזקן, או להחזיק עוד יומיים עד יום העצמאות אני לא מעוניין בהקלות, אבל אני לא רוצה שיהיה מצב שבשל המנהג שלא להתגלח אני אפגע במצווה חשובה יותר להבנתי של עונג שבת האם לדעתך עליי להתגלח לקראת השבת?
תשובה: יישר כוחך שהנך מתחזק בקיום מצוות. תתגלח לקראת החג. אומנם התימנים מקילים לכבוד שבת וטעמם עימם. אם אינך נמנה עליהם נהג כמנהגי רוב ישראל הנושא זה. וה' יצליח דרכך.
שאלה: הנחת תפילין של ימני לשמאלי: אני שמאלי ומניח על יד ימין אם אני תקוע בלי תפילין של שמאליים ויש רק של ימניים האם זה ר להניח איתם? ואם כן אז באיזו דרך להניחם? ועל איזו יד?
תשובה: יש להניח תפילין רגילות וצריך להקפיד שהקשר של היו"ד יהיה לצד הגוף ולכן צריך להפוך את התפילין כך שהמעברתא (מקום מעבר הרצועה) יהיה לכיוון מטה. יש גם להקפיד לכרוך הרצועה היטב שהתפילין יופנו מעט כלפי הגוף כדין, ולא 'יברחו' כלפי חוצה.  באור הלכה כז ד"ה המנהג
שאלה: הפרדת מעדנים בשבת?: שמעתי שבספר שמירת שבת כהלכתה במהדורה החדשה, המחבר כותב שמותר להפריד מעדנים הנמכרים מחוברים בשבת. מה פסיקת הרב בנושא?
תשובה: אם אין כוונה להפריד במקום מדויק מותר
שאלה: צלצול פלאפון בספירת העומר: בכל ימות השנה צלצול הפלאפון שלי הוא שיר שמח. האם אני צריכה להחליפו בימי ספירת העומר?
תשובה: לא.
שאלה: כיבוי גז ביו"ט מהברז גז הראשי: בהמשך לתשובת הרב בבדיקה שעשיתי ביום חול ראיתי שהגז נכבה מיד עם סיבוב ברז הגז ללא שיהוי האם עדיין מותר להשתמש בשיטה זו לכיבוי הגז? אציין ששיטה זו נהוגה בבית חמי וחמותי, ובעלי מעוניין להמשיך לנהוג בה. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "כיבוי גז ביום טוב"
תשובה: אם הגז נכבה מיד באמת אסור, אם מכבים מהברז החיצוני לבית אמורות לעבור כמה שניות עד שהגז נכבה.
שאלה: מהי ההכרה - חומרית או נפשית אולי שניהם?: רציתי לשאול: החלק המודע שבי הזכרונות שלי הרגשות שלי האני כיצד הוא מוגדר? רוח? נפש? נשמה? וכיצד ניתן להסביר למשל פגיעה מוחית של משהו האם כתוצאה מכך מוגבלת רוחו? נפשו? נשמתו? והרי החלקים הללו אמורים להיות רוחניים אז כיצד פגיעה של המח החמורי משפיעה על תפקוד האדם אם במהותו הוא רוחני? או שאני טועה? אשמח להבהרה בעניין
תשובה: ב"ה לך יקירי. שמחתי לקבל את שאלותיך היפות, שאלות המראות חשיבה מעמיקה ורצון כנה לדעת, להבין ולהיבנות מתוך הדברים. בטבע הדברים, נושאים חשובים כל כך, דורשים לימוד מסודר וקבוע, ואי אפשר להתספק בהם בתשובה כזו או אחרת דרך האינטרנט. חשוב לדעת, שלמרות שיש יתרונות רבים למסגרת הזו של שאל את הרב, אין בכוחה להחליף את המפגש עם הרב, ועל אחת כמה וכמה את הלימוד המסודר, המכוון, שממנו נבנים הרבה יותר. לכן, אם תרצה אשמח לכוון אותך למקום שבו תוכל ללמוד, ולהתקדם, להתפתח בכל הדברים החשובים האלו, וכמובן גם בעוד דברים גדולים וחשובים. ובכל זאת לא אוכל להשאיר את השאלה פתוחה ולא להתעסק בה ממש על קצה המזלג. לכל אחד מאיתנו ישנם חלקים שונים, שהם ביחד בונים בנו קומה שלימה. הקומה הבסיסית ביותר היא הגוף. הגוף חומרי, טבעי. לגוף הזה יש נפש, שהיא גדולה ועצומה. הנפש היא כח החיים של האדם. כח החיים הזה מתחיל ברובד הבסיסי ביותר הנקרא חיים, וכפי שנאמר בפסוק "כי הדם הוא הנפש" הדם שמסמל את הכח הבסיסי של החיים. אך בנפש יש גם דרגות גבוהות יותר, רמה של זכרונות, רגשות ועוד. הדברים האלו נמצאים בחלק העליון יותר של הנפש. מעל רמה זו יש את הרוח המקשרת בין הנפש לבין הנשמה. הנשמה היא אלוקית, ואין בה כל קישור טבעי לעולם, ולכן זקוק האדם למחבר שהיא הרוח, הרוח שעולה למעלה ויורדת למטה ומחברת. ברוח יש את התורה ואת התפילה, ואת כל המחשבות העליונות. אכן, פעמים שחלק מסויים פגוע הוא מעכב את שאר החלקים מלהופיע אך חשוב להאמין שגם מי שמוגבל, בעזרת ה' זה יעבור, והוא יזכה להתקרב אל ה' בכל מהותו בשלמות. ידידי, סליחה שאני מקצר, הדברים דורשים אריכות רבה ואין הדבר באפשרותי, קבע לך לימוד בהם ובעזרת ה' תעלה ותצליח. הרב יצחק גרינבלט.