LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: התחזקות בדת: אני בת 17 אני לומדת בבית ספר דתי אבל אני ממשפחה לא דתיה. אני שומרת כשרות, עושים קידוש בשישי אבל לא שומרים שבת, לא הולכים לבית כנסת, לא מתפללים. בתקופה האחרונה אני ממש רוצה לחזור בתשובה אני מרגישה שאני צריכה את זה בשביל הנפש! זה ממש מעיק עליי כל העניין הזה, זה מפריע לי ומציק לי שאני לא קרובה יותר לדת ז"א מתפללת, לבושה צנוע יותר, ויש גם תכונות בעצמי שמאוד מפריעות לי ואני חושבת שאם אני אתקרב לדת אז אני אוכל לשנות אותם. לפעמים כשאני מתפללת אני מנסה להתכוון אך בסוף אני מאבדת ריכוז - מה אפשר לעשות? ובדר"כ כשאני מבקשת משהו אני מרגישה שהתפילות שלי לא נענות בכלל - ואז אני שוב מתרחקת מהדת. בקיצור הייתי רוצה עצות איך להתקרב יותר לדת? לחזור בתשובה עם כל ההלכות והדברים. והייתי רוצה גם עצות לעבודה על המידות כמו מידת הגאווה וכדומה. אשמח לעזרה :)
תשובה: ברוכה הבאה. קראי את הדברים שלך עצמך. את יודעת יותר טוב מכל אחד אחר מה נכון לך, ומהו הנתיב המיוחד שאת יכולה לצעוד בו. הרי ראי מה כתבת: כתבת שאת באה ממשפחה שיש בה תשתית מסוימת (כשרות, קידוש) וזה נפלא. כתבת שאת רוצה להיות יותר   וזה נפלא  כתבת שאת רוצה להיות קרובה יותר, ובכך נהפכת להיות בדיוק כמו כל אדם מאמין אחר, שרוצה להיות קרוב יותר. כל אחד צריך להתקרב יותר מהמקום שהוא עצמו נמצא בו, וכל צעד שאת צועדת קדימה   הוא הוא התקרבות יותר  כתבת שלא את כל התכונות שלך תצליחי לשנות   טוב מאוד! אנחנו צריכים להביא לעולם האמונה את מי שאנחנו, על התכונות הקיימות בנו, ולנסות דווקא מתוך התכונות האלה להיות מחוברים לעולם של האמונה. כל צעד בכוונון התכונות האלה למקומות טובים יותר   הוא עצמו צעד של תשובה  כתבת שקשה להתכוון בתפילה בכל פעם ובכל העוצמה. זה נכון. זה באמת קשה, ומנסים כל פעם מעט יותר. לאמור: את הולכת בדרך נכונה מאוד, והעצה הטובה ביותר היא להחליט שאת נכנסת לעולם ה"תיקון", כלומר: מתקדמת ומתחזקת ומתקרבת יותר ויותר, בצעדים קטנים, בהחלטות אישיות, בהתעלות פנימית, בדיוק לפי הרצון שלך וההתאמה לך. אין דרך שמחה יותר מזו. האם את יכולה ללכת בדרך זו?
שאלה: לימוד מילים בעברית לפסיכומרי בשבת: ראיתי כמה דעות בנוגע לפסיכומטרי יש האומרים אסור כי זה לימוד חול וגם הכנה מקודש לחול ויש אומרים שלימוד העברית זו מצווה ואם המבחן גורם ללמוד המצווה זה טוב כי אנו עושים משהו שהרי לולא המבחן לא היינו לומדים את המילים לסיכום השאלה שלי האם מותר ללמוד בשבת שעה שעתיים זמן הפנוי את המילים בעברית שצריכים למבחן
תשובה: אני קרוב יותר לעמדה האוסרת. כאשר מדובר ברצון עצמאי וחיובי ללמוד מילים בעברית - בוודאי ששבת מתאימה לזה. אולם כאשר המניע הפנימי הוא הרצון להצליח במבחן - נראה לי כי התודעה של האדם היא העיקרית, ועל כן אין לעשות כך בשבת.
שאלה: פונדקאות: קראתי את תשובתו של הרב באתר מורשת כאן: האתר לא נותן לי לכתוב תגובה. ברצוני לשאול - הריון של אשה נשואה, נחשב הלכתית כמבעלה. ועל כן, אם הפונדקאית, שנכנסה להריון מIVF (העובר שייך כולו לזוג השני) או הזרעה (פונדקאות "מסורתית", שהביצית של הפונדקאית והזרע של הזוג השני), הילד נחשב שלה ושל בעלה, והזוג השני, מבחינה הלכתית הם הורים "מאמצים", ובגלל זה, הילד לא נחשב ממזר - כי הלכתית, הוא לא שייך לזוג השני. האם הבנתי נכון? (יותר נכון - האם בעלי הסיק נכון?) ואם כן, וזה הבסיס להתיר פונדקאית נשואה, אז הזוג שמקבל את הילד - בין אם הוא ילד ביולוגי ( DNA) של אחד מהם, שניהם, או אף אחד מהם - צריכים להיזהר בהלכות ייחוד עם הילד שנולד? (ב"ה זו שאלה תיאורתית, מפני שהתחום הזה תמיד עניין אותי.)
תשובה: אני לא בטוח שהבנתי את מה שאת כותבת. את כותבת כי "הריון של אשה נשואה, נחשב הלכתית כמבעלה". מה ההיגיון בכך, אם הזרע אינו של בעלה? את כותבת ש"פונדקאות מסורתית", שהביצית של הפונדקאית והזרע של הזוג השני. אולם זרע אינו יכול להיות של זוג, ולא זו בלבד   אלא שפונדקאות כזו אסורה על פי החוק, ורוב מוחלט של פוסקי ההלכה אוסרים אותה. את כותבת "הילד נחשב שלה ושל בעלה, והזוג השני, מבחינה הלכתית הם הורים "מאמצים", ובגלל זה, הילד לא נחשב ממזר - כי הלכתית, הוא לא שייך לזוג השני"   אולם בדיוק על כך המחלוקת בין הרבנים. יש שיסכימו עם מה שכתבת ויש שלא. ואת כותבת שהדבר מוביל בהכרח למסקנות בדיני ייחוד   אולם גם זה לא הכרחי. לפיכך, קשה לי להבין את הנאמר. אשמח מאוד אם תכתבי מחדש את כל המהלך.
שאלה: כתיבת ספרי התנ"ך: קראתי בריתא שאומרת כך "חזקיה וסיעתו - כתבו ישעיה, משלי, שיר השירים וקהלת" האין ישעיהו כתב את ספרו, ואת שיר השירים וקהלת שלמה? כיצד הדברים מסתדרים? ב
תשובה: חכמים אומרים שישעיהו אמר את הנבואות אבל הדברים נכתבו רק לאחר מכן, בדומה לכך יש לומר על משלי שיר השירים וקהלת שכתבום החכמים בדורו של חזקיה. ראה רש"י שם שכותב כל זאת ומביא כדמות ראיה לכך מה שכתוב במשלי פרק כה פסוק א גם אלה משלי שלמה אשר העתיקו אנשי חזקיה מלך יהודה: כלומר גם בספר משלי עצמו כתוב מי כותב הדברים. ברכה והצלחה. ירון דוראני.
שאלה: חזרה בתשובה: ברצוני לשאול שתי שאלות בנוגע לתהליך החזרה בתשובה: 1)כידוע אחד מהשלבים לחזור בתשובה על חטאים שעשינו הוא לומר וידוי, שאלתי היא על איזה וידוי מדובר האם יש נוסח וידוי שכתוב בסידורים או שאולי הכוונה היא להתוודות במילים שלנו? 2)מה עושים לגבי תקופות בחיים שבהם היינו טרודים או עסוקים ואולי הקלנו ראש במעשים שלנו וחטאנו בכל מיני חטאים עקב האדישות שפקדה אותנו בתקופה קשה זו ואין לי אפילו מושג האם חטאתי או לא ועד כמה זה חמור, אלא נשאר רק הספק, האם גם עליהם יש לנסות לחזור בתשובה שלימה מכל הלב?
תשובה: הווידוי הטוב ביותר הוא הווידוי שאדם אומר בעצמו. במילים שלו. בתחושות שלו. באמת שלו. בעמידה שלו מול ריבונו של עולם. מי שאינו מסוגל לדבר את דבריו שלו   אומר את הווידוי הכללי הנמצא בסידור. כתשובה לשאלה השניה אני מצטט את הרב קוק: אורות התשובה   פרק ב - תשובה פתאומית ותשובה הדרגית פרק ב - תשובה פתאומית ותשובה הדרגית לגבי משך זמנה, התשובה מתחלקת לשני חלקים: תשובה פתאומית, ותשובה הדרגית. הפתאומית באה מתוך איזה ברק רוחני הנכנס בנשמה, בפעם אחת מכיר הוא את הרע ואת הכיעור של החטא ונהפך לאיש אחר, וכבר מרגיש הוא בקרבו השתנות גמורה לטובה. תשובה זו באה ע"י איזו הופעה של סגולה פנימית, ע"י איזו השפעה נשמתית גדולה, שראוי לחפש את נתיבותיה בעמקי תעלומה. וישנה תשובה הדרגית. לא בריקה הבריקה בקרבו להתהפך מן העומק של הרע אל הטוב, אלא מרגיש הוא שצריך להיות הולך ומטיב דרכיו ואורחות חייו, רצונו, הלך- מחשבותיו, ובמהלכו זה הולך הוא וכובש לאט לאט את דרכי היושר, מתקן את המידות, מטיב את המעשים, מלמד את עצמו איך להתכשר יותר ויותר עד שהוא בא למעלה רמה של זכוך ותיקון.
שאלה: יציאה לדייטים: כבוד הרב אני בת 20 והוריי עומדים בפני גירושים. לאחר התלבטויות ומחשבות עם עצמי אני רוצה להפנות אליך שאלה ומחשבה שמתרוצצות לי בראש זמן רב. כמו שציינתי את גילי בהתחלה,אני חושבת לפעמים על לצאת לדייטים בע"ה. אך יש לי חששות רבות,המחשבה העיקרית שלי היא האם אני רוצה לצאת בגלל ההרגשה שאני כבר צריכה בעל ובית משלי,כי אני רוצה לברוח מהמציאות שבה אני נמצאת.,או שאני רוצה לצאת באמת בגלל שאני מוכנה וחושבת שזה מתאים והגיע הזמן. הפחד שלי הוא שאצא לדייטים מהסיבות הלא נכונות ושאני עדיין בכלל לא מוכנה לכך נפשית,להכיר מישהו ובכלל להקים בית כרגע.(בלי שום קשר למצב המשפחתי) אשמח מאוד אם הרב יאמר לי את דעתו.
תשובה: ראשית, אני מבקש לחזק אותך במצב בו את נמצאת. הוא בוודאי לא קל לך. נסי להתייחס אל זה גם כאל שיעור טוב לחיים שאת מקבלת, וללמוד כיצד לבנות את הזוגיות שלך בעתיד. קשה לעשות ניתוח מדויק של המניעים של הרצון לצאת לדייטים. סביר מאוד להניח שמדובר בצירוף של סיבות   גם כי את מוכנה, וגם כי את זקוקה לבית חם משל עצמך. לו הייתה לך תשובה מובהקת לשאלה זו   היה מקום להתלבט. אולם בשל העובדה שכנראה שהדברים מעורבים אצלך מאוד נראה לי כי יהיה נכון יותר לא להיכנס לתסבוכות נפשיות, אלא ללכת בפשיטות. לאמור: אם את חשה שזה מה שאת רוצה להתחיל בו   התחילי, ותוך כדי כך יבוא הבירור האמיתי שלך עם עצמך. על כן, הקשיבי היטב לעצמך, ולאור זאת תדעי מה לעשות בצורה הטובה ביותר. ובשרי לנו שמחות
שאלה: יציאה מארץ ישראל: לכבוד הרב, האם מותר ליהודי ה לצאת לחו"ל לשם חופשה טיול? מראש.
תשובה: יש עמדות שונות בין הרבנים. עמדתי היא שאם מדובר בזמן קצר - הדבר מותר.
שאלה: נמאס מלימודי חול - רוצה ללכת למדרשה : קודם ברצוני להודות לכם על עבודת הקודש שאתם עושים.ישר כוח!! ה ישלם שכרכם.סיימתי כיתה י ובעז"ה עוד בערך חודש אהיה בכיתה י"א.כיתה י"א היא יותר לחוצה ויש בה יותר בגרויות וזה מלחיץ אותי!!!איך אצליח תוך כדי להתחזק,ללכת לשיעורים ולבנות את בניין אישיותיי?אינני רוצה למצוא את עצמי לאחר סיום האולפנה בהרגשה של החמצה שלא הספקתי להתחזק ולבנות את אישיותי.אך אם בכיתה י הרגשתי שקשה לי ושנמאס לי ללמוד!!שחלאס בא לי ללכת ללמוד במדרשה להתחזק:) דיי כבר עם המבחנים,מתכונות וכו.זה גם מוריד לי את המוטיבציה ללמוד.אני מרגישה ריקנות.איך להצליח להתחזק גם בזמן עומס?וללמוד בשמחה ולהבין שלכל זמן ועת?
תשובה: נשמה! על כל החיזוקים! פששש, איזה שאלה את שואלת! איפה את ואיפה אני הייתי בכיתה י? תאמיני לי, אני פשוט מתפעלת מהשאלה שלך! מהרצון לגדול ולהתחזק ולעלות! אשרייך אחותי! השאלה שלך היא גם בדיוק במקום מבחינת הזמן   וואלה, עכשיו חופש. אין לימודים, אין מבחנים, והבגרויות עדיין לא התחילו. ודווקא בחופש מתעורר הרצון הזה לעשות משהו עם החיים ולא לחרוש כל היום. דווקא בחופש, בזמן שבו אין לימודים או עומס שיעסיקו אותנו   קול קטן בלב פנימה אומר לך   בואנה, אחותי, את אולי טיפה הזנחת את עצמך. אבל עכשיו זה הזמן, זה הזמן שלך לבנות את עצמך, להיות מי שאת באמת, לגדול, למלא את עצמך בתוכן. את יודעת, ובצדק, שאלו השנים החשובות שלך. השנים היקרות מפז של בניית האישיות שלך. את צודקת במחשבה שלא היית רוצה להגיע לשמינית או לסיום האולפנה עם הרגשה של החמצה. אבל מצד שני, את גם לא יכולה לזנוח את שאר הדברים בחיים שלך. כיתה י"א זה לא רק זמן של בניית האישיות, אלא זמן שבו את משקיעה לשנים הבאות. כן, חלק מלהיות שביעיסטית זה לא רק ללמוד במדרשה וללמוד תורה   שזה דבר חשוב מאוד מאוד. חלק מלהיות שביעיסטית זה גם אומר להשקיע כמה שאת יכולה בלימודים. לגמור את הבגרויות, לעשות את המתכונות. קשה? נכון. אבל אפשרי! המחשבה שאם את משקיעה בלימודים שווה חוסר השקעה בבניין האישיות שלך, לא כ"כ מדויקת. חלק מבניין האישיות שלך זה השקעה בלימודים. וחלק אחר מזה זה גם אומר לבנות את עצמך מבחינה אמונית, תורנית. זה שאת לא מוותרת, למרות שהבגרויות כבר יצאו לך מהחורים, וזה שאת משקיעה ומתאמצת  יעזור לך להמשך החיים. גם בהמשך יהיו לך קשיים, אז מה תעשי? גם אז תגידי שנמאס לך מהכל ותעזבי? עכשיו זה הזמן שלך ללמוד לא לוותר. ובכל זאת, אסור להזניח גם את הצד התורני. וממש כמו בהזמנה   הגיע החופש. בחופש יש מגוון של שיעורי תורה. באינטרנט, בבית כנסת קרוב, בסניפים. שיעורים שמיועדים לנוער, מדברים על מה שמעניין את הנוער מקרוב, בגובה העיניים. בחופש יש לך אפשרות גם להירשם למדרשה או להצטרף לחברותא עם חברה. ככה את בונה את היסודות. ובמהלך השנה, כמובן שלא מפסיקים! אפשר לשמוע שיעורים של רב או רבנית שאת אוהבת. אפשר לקבוע לעצמך איזה לימוד יומי לבד או עם חברה. כתבת בסוף השאלה שלך משפט ממש נכון "לכל זמן ועת" את המשפט הזה אמר שלמה המלך, החכם מכל אדם. הוא ידע שלכל דבר בחיים יש זמן. יש זמן שאת צריכה ללמוד לבגרויות, והוא זמן חשוב. יש זמן של בניית האישיות והוא זמן לא פחות חשוב. ויש זמן שאפשר וצריך לשלב בין השניים. אל תוותרי על הקריאה הפנימית הזו שיש בך! מתוקה, שיהיה לך רק טוב! ובהצלחה בשנה הבאה! בת-חן batchenoh gmail.com
שאלה: פתיל תכלת: יהודים היום שמים ציצית בלי פתיל תכלת למה? הרי כתוב שצריך לשים פתיל תכלת
תשובה: לו היינו יודעים בוודאות מהו אותו תכלת - כולם היו מטילים ציצית תכלת. אולם בשל הספק מהו אותו התכלת - אנשים ממשיכים את המצב הקיים.
שאלה: לשים תכלת בציצית?: יהודים היום שמים ציצית בלי פתיל תכלת למה? הרי כתוב שצריך לשים פתיל תכלת
תשובה: המקובלים כותבים (בשער הכוונות דרוש ד  מדרושי הציצית, שו"ת דעה והשכל חלק ז  סימן ד ) שהתכלת תתגלה רק כשיבוא המשיח. וכן דעת מורנו ורבנו המקובל האלוקי,הראשון לציון, אביהם של ישראל,הרב מרדכי אליהו זיע"א (ראה לדוגמא: שו"ת הרב הראשי, תשמח -תשמט  עמוד 230-231, ובעוד מקומות) ואם כן- מה שמצוי היום בשוק - ככל הנראה זה לא התכלת האמיתית, שהרי המשיח עדיין לא בא. וכתב בשו"ת אור לציון חלק ב  סימן מד  אות יג - שמי שאבותיו לא שמו פתיל תכלת- שלא ישים הוא, כיון שבזה נראה במזלזל במנהג אבותיו. יזכנו ה  שנראה בביאת הגואל, ואז התכלת האמיתית תתגלה, ונוכל ללבוש ציצית כהלכתה על כל פרטיה. ברכה והצלחה לצדיק.
שאלה: פתיל תכלת: יהודים היום שמים ציצית בלי פתיל תכלת למה? הרי כתוב שצריך לשים פתיל תכלת
תשובה: יש ספק האם זוהי התכלת, ועוד- שמנהג כה מחודש צריך להיות מקובל על רוב הגדולים
שאלה: פתיל תכלת: יהודים היום שמים ציצית בלי פתיל תכלת למה? הרי כתוב שצריך לשים פתיל תכלת
תשובה: יש לכך תשובות רבות מאוד הבאתי לך תשובה אחת של הרב אבינר
שאלה: פתיל תכלת: יהודים היום שמים ציצית בלי פתיל תכלת למה? הרי כתוב שצריך לשים פתיל תכלת
תשובה: ב"ה, כיוון שכבר מאות שנים אנחנו לא יודעים לזהות את התכלת, היום יש כמה שיטות בענין זיהוי התכלת, אבל הרבה מגדולי הרבנים לא השתכנעו שאכן הזיהוי נכון. דני ארגמן
שאלה: התגברות על היצר: הרב. בשנה וחצי האחרונה נחשפתי לתכנים נוראיים ומזעזעים באינטרנט. זה התחיל בתור מראות לא צנועים, עבר למעשים ולבסוף יכל להגמר במעשה נורא ואיום אלמליא תפסתי את עצמי בידיים. כל פעם אני מנסה להתגבר על עצמי ולא להכשל בין אם זה בהתמדה בתפילה (אפילו שאני לא מתחברת) ובין אם זה בהשתדלות ללמוד תורה אבל בסופו של דבר אני תמיד נופלת תוך כמה שבועות ואז המפעל הגדול שעליו עבדתי קורס ונחרב שוב. רציתי לשאול אם לרב יש טיפים להתמודדות ודרך לעזור לי.
תשובה: לא כולנו רוחניים. אדם צריך להכיר את עצמו ולדעת מה הדברים שמרגשים ומשמחים אותו. יכול להיות שתפילה ולימוד תורה הם לא הצדדים הכי חזקים שלך כרגע, את לא פטורה מתפילה ולימוד אבל לא הם התחומים שימלאו אותך וילהיבו אותך. מלבד תורה ותפילה יש ערך עצום לגמילות חסדים. באופיך את אדם מעשי, את צריכה להיות בתוך עשיה תורנית, ואפשר בקלות להשתלב בו בהתנדבות: לסעוד חולים, לטפל בקשישים, לשמח ולתמוך בילדים, לספק מזון לנצרכים. את יכולה להתנדב במסגרות שיש בהם עשיה של חסד - תני שם את כל המרץ והכוח. עד כאן - עשה טוב. ומכאן - סור מרע - לא להתקרב לאינטרנט בלי שמירה צמודה. להכיר את ההזדמנויות בהם את נופלת ולהמנע מלהתחיל מצבים כאלה. הערה שלישית - לא ליפול מהנפילה. לא לומר  הכל קרס. מי שנכשל במבחן נהיגה יכול להתיאש מהרשיון (ואז באמת כל ההשקעה שלו בלימוד נהיגה היתה לשוא) אבל הוא יכול להחליט ששום כשלון לא ירתיע אותו והוא יעשה עוד ועוד טסטים עד שיעבור. כך גם אצלך - אל תאפשרי לכשלון לנצח, אחרי כל נפילה תאמרי לעצמך: "אני לא נכנעת אני ממשיכה עד הנצחון!" ובהצלחה
שאלה: אוכל כשר בחו ל ובדיוטי פרי: הרב, בימים הקרובים אשהה אי ה בגאורגיה, ורציתי לשאול אילו מאכלים כשרים בכל העולם ואינם זקוקים לחותמת כשרות. בנוסף, האם שוקולדים וכיוצא בזה שיש בארץ עם חותמת כשרות ונמכרים בדיוטי פרי בלי חותמת כשרות (טובלרון, סניקרס וכו )- ניתנים לאכילה אם קניתי אותם מהדיוטי פרי. מראש
תשובה: לשאלתך השניה: בהחלט יכולים להיות קוי יצור מסוימים שנעשים בהכשר - לכן אם אין חותמת כשרות, אין בטחון שהמוצר כשר. ועיין לשאלתך הראשונה:
שאלה: מתגעגעת לאולפנה: גמרתי י"ב,ואני לא מצליחה כל כך להוציא מהראש את האולפנה שלי ואני רוצה לחזור לשם ולהיות שם כל הזמן,מה עושים?אני מנסה להוציא וזה חוזר.
תשובה: יקרה. אמנם עבר קצת זמן מאז ששלחת את השאלה, ואולי הדברים כבר קצת השתנו, אבל בכל זאת מגיעה לך תשובה יש לנו, בני האדם, נטיה כזו להתרפק על מה שהיה פעם. ולחשוב שהוא היה הכי טוב לנו. זה קורה כי אנחנו פשוט מכירים כבר את המקום והסיטואציה, ואנחנו יודעים שהיה לנו טוב שם, אז למה לנסות משהו חדש? אבל אני חושבת שאת לא צריכה לנסות להוציא מהראש את האולפנא. וזה טוב שהיה לך שם טוב ויש לך פינה חמה בלב בשבילה. אבל שם זה צריך להישאר. אני יכולה להבטיח לך, שככל שתתקדמי בחיים, תגלי עוד מקומות חדשים ונפלאים, שאם רק תתני להם צ אנס תראי שגם בהם טוב לך. ולאט לאט, עם הזמן, האולפנא תקבל בדיוק את המקום זה של הנוסטלגיה שם בלב. זה ר להתגעגע ולרצות להגיע שוב למקום שהיה לנו בו טוב. (והאמת, שזה גם מאוד משמח לשמוע שהיה לך שם טוב, כי לא לכולם כל כך טוב בתיכון שבהם הם לומדים.) אבל צריך לזכור לא לשקוע בזה יותר מדי, בעיקר כדי שתוכלי לתת גם למקומות החדשים שאת מגיעה אליהם מקום להכנס לך ללב. זה מסוג הדברים, שאין מה לעשות, אבל הזמן עושה את שלו. בהצלחה!! ושנה טובה ומבורכת סיון. sivanlax gmail.com
שאלה: נדרים: נדרתי נדר בסמס בפלאפון שאני לא מדבר עם חבר שלי. לא אמרתי אותו בקול רק כתבתי. מה אני יכול לעשות כי לבטל את הנדר?
תשובה: יש דעות שכתיבה היא כמו דיבור, לכן אתה צריך התרה. ללכת אל רב ולבקש ממנו שיתיר לך את הנדר. עיין:
שאלה: ניפטרים בחלום: ניפטר שמופיע בחלום לאחות של אלמנתו ומבקש ממתקים מה זה אומר?
תשובה: מעשים טובים צדקה ולימוד תורה הם הם הממתקים שיכולים קרובי הנפטר החיים להעניק ולזכות את נשמת הנפטר לכן ניתן לראות בחלום זה מסר לבקשה לעוד ועוד מעשים טובים עוד לימוד משניות ועוד צדקות לזכות הנפטר להמשיך את דרכו החיובית בעולם.
שאלה: ירקות עלים: איך צריך לנקות ירקות עלים מחברת ביכורי השדה? בעדכון בנושא מהנה לא צוין מה דין שאר החברות.
תשובה: בעדכון המעבדה נמצאים רק החברות שעומדות בנהלי הרבנות הראשית לישראל ולא חרגו מתקן שאריות הריסוס
שאלה: תיקון הכללי בגימגום: אני לפעמים מנסה לקרוא תיקון הכללי אבל אומר אותו בגימגום ובליעת אותיות ולא מדקדק, האם אני לא זוכה לתיקון שרבינו הבטיח? מראש.
תשובה: אתה זוכה. "ודילוגו עלי אהבה" (עיין שם במדרש רבה שיר השירים). יהי רצון שבורא עולם ישלח מלאכו וירפאך. יברכך ה  וישמרך, אמן.
שאלה: אמירת קדיש אחרי שהייתי חילוני: אבי נפטר כשעוד הייתי חילוני. אמרתי עליו קדיש במשך השיבעה בלבד. כיום חזרתי בתשובה. האם אני צריך משהו לעשות בנוגע לזה?
תשובה: תאמר עליו קדיש במשך שנה מרגע זה, ותלמד לעלוי נשמתו
שאלה: שם לבת: כבוד הרב, ברצוני להתייעץ בנושא בחירת שם לבת שבדרך בע ה. זהו ההריון השני שלי, ובמהלכו חווינו לצערי מספר חוויות מצערות ביותר במהלכן איבדנו אנשים יקרים. זאת הסיבה שבגללה חיפשנו לביתנו שם שמשמעותו חיים. אנחנו מתגוררים בלונדון ומאוד התחברנו לשם האנגלי Liv שמשמעותו חיים. עם זאת מפריע לנו לקרוא לבת שלנו בשם לועזי. מה דעתך בעניין? אם נתן שם שני בעברית זה מספיק טוב? מראש על העזרה שבת
תשובה: המשמעות של השם בעברית היא חיה, ולכן אני מציע שבעליה לתורה תקראו לה חיה וזה יהיה השם הרשמי, והשם הלועזי יהיה מה שבחרתם.
שאלה: תפילין: הרב שרלו, כיצד אבותינו הניחו תפילין? נניח - דוד המלך, האם כמו היום? כיצד הכינו אותם? האם הייתה להם יכולת להכין קופסאות כאלה כמו היום??
תשובה: אין לנו תיעוד כיצד אבותינו הניחו תפילין. מה שאנחנו יודעים הוא שמדור לדור עברה הקביעה ההלכתית שתפילין הן הלכה למשה מסיני, לאמור: התפילין שבידינו ממשיכות את המסורת מהר סיני. לא זו בלבד, אלא שנמצאו תפילין במערות קומארן, שלא רחוקות מאלו שלנו. לגבי היכולת לייצר אותם באותה רמה - סביר להניח שהם יכלו לעשות את זה פחות טוב מאתנו, אולם בגדול הם היו קרובים מאוד.
שאלה: חלום: אני רווקה בת 24. חלמתי בבוקר שבת חלום שבו אני בהיריון בתחילה אחת מדודותיי בדקה את הבטן ואמרה שהעובר מת אך מיד לאחר מכן דודה אחרת בדקה ואמרה שהוא חי ואכן הרגשתי שהוא בועט. כאשר המשיך החלום ראיתי את הבטן שלי כשקופה ובתוכה ראיתי את התינוק ברחם מחובר לחבל הטבור והוא נראה בריא ויפיפה. בחלום לא ראיתי את הלידה אך ידעתי שאני צריכה ללדת למרות שזכורה לי תחושה של חשש ופחד שהכל יהיה ר ושהלידה תתנהל כמו שצריך. אשמח אם תוכל לומר מה פשר החלום???
תשובה: בעניני חלומות עייני בתשובות שנכתבו: ושם רשימה להפניות נוספות
שאלה: סדר ברכות אחרונות - מחמת הסעודה: כבוד הרב אם בסוף הסעודה אכלתי פרי, לאחר שמשכתי את ידי מן הסעודה, דהיינו מאכל שאינו מחמת הסעודה והרי עלי לברך ברכה אחרונה עליו, האם ברכת בורא נפשות רבות תבוא לפני ברכת המזון או לאחריה? מראש
תשובה: כל זמן שלא ברכת ברכת המזון היא פוטרת ואין מברכים ברכה אחרונה. יש דיון שלם לגבי ברכה ראשונה כיש הסח הדעת מלאכול במקרה שלך מדובר בין כה על פרי שנחשב פרי שלא מחמת הסעודה ולכן ברור שצריך לברך עליו לפי.
שאלה: הקושי לשמור נגיעה - הצעד הראשון להתמודדות:,אני נער בן 16 שמחפש תשובה לשאלת מיליון הדולר. יש לי חברה כבר 10 חודשיים ואני ללא ספק אוהב אותה מעריך אותה סומך עליה. כבר המון זמן שאנחנו מנסים לשמור נגיעה,הצלחנו שבועיים וחצי והיינו גאים בעצמנו! אבל נפלנו ושוב ניסינו ושוב ושוב. הבעיה העיקרית זה או שאנחנו מנסים לשמור או ממעטים לגעת וכו.או שאנחנו נוגעים.ועד הסוף! קשה לי מאוד אנחנו מתים להצליח לשמור נגיעה וזאת פשוט המטרה הכי גדולה שלנו! אז אני שמח שתתנו לי טיפים ועצות איך להצליח לשמור נגיעה!!
תשובה: הצטערתי לקרוא על המצבים אליהם נקלעתם, אבל אני שמח מאד לראות את הנחישות שלכם ואת הרצון שלכם להתחזק. אני חושב שאם זו המטרה הכי גדולה שלכם, אז זה בעצם אומר שתהיו מוכנים לעשות הרבה מאד למענה - וזה מרשים מאד. הדרך לשמירת נגיעה, היא דרך לא פשוטה אבל יש בה הרבה מאד ברכה. בתור התחלה, אני רוצה להתיחס לצעד הראשון - הקפדה על איסור  ייחוד. זה בעצם אומר, לא להיות לעולם לבד בחדר, אלא תמיד שיהיה מישהו בבית (או ברחוב) איתכם. מה שחשוב בצעד הזה הוא, שאתם לוקחים אחריות על עצמכם. כשכבר נמצאים לבד, זה באמת לא פשוט להחזיק מעמד מול הפיתוי, אבל אם מתכננים מראש איפה להיות - תחליטו ביחד שלהיות בבית לבד זה לא אופציה בהצלחה רבה, אתם מוזמנים לחזור ולספר איך היה, וביחד נחשוב מה כדאי הלאה טוביה tsbias1 gmail.com
שאלה: ח : האם יש ספר עם כל מה שח פירשו ואמרו כי תמיד אומרים לי ח אומרים ככה וככה ח פירשו את זה ספר שמסכם הכל? עם כל דברי ופירושי ח?
תשובה: ששה סדרי משנה, תלמוד בבלי ותלמוד ירושלמי, הזוהר הקדוש, והמרשים הרבים (כדוגמת מדרש רבה, תנחומא, חילקוט שמעוני ועוד.) הם הם דברי ח. ספרים אלו הם כל דברי ח. יש ספר שנקרא: "אבותינו" - שהוא מסכם חלק מדברי ח על התורה. יש ספר שנקרא "רבותינו" - שהוא מסכם על כל תנא ואמורא את תולדות חייו ואמירותיו. ספר האגדה של חיים נחמן ביאליק- מסכם חלק מאגדות ח לפי נושאים. ברכה והצלחה בכל.
שאלה: מעשה קדרה בארוחה: כבוד הרב נסתפקתי בשאלה, אם אני רוצה לאכול בארוחה בנוסף ללחם - ספגטי, האם יש לברך עליו במהלך הארוחה ברכה ראשונה או אחרונה? וכן אולי יש להקדים את הספגטי ברכה ראשונה ואחרונה ואחרי כן לברך על הלחם כדי לצאת מספק? מראש
תשובה: אין צורך. ולהלן הסבר מספר פניני הלכה מאת הרב אליעזר מלמד שליט"א ועיין בספר באתר ישיבת הר ברכה אייל משה כלל מאכלו של האדם נקרא לחם, לפיכך ברכת  המוציא  פוטרת את כל המאכלים שנאכלים בסעודה, כגון בשר, דגים, תפוחי אדמה, אורז, עדשים, גבינות, סלט ירקות, סלטים מבושלים וכדומה. ואף אם אוכלם לבדם, בלא לחם, ברכת  המוציא  פוטרתם. שברכת  המוציא  אינה מכוונת רק כלפי הלחם ומה שנאכל ממש עמו, אלא על כל המאכלים שנועדו להשביע. כי עיקר מגמת הלחם להשביע, ולכן כל מה שנאכל לשם שביעה נחשב כטפל ללחם ונפטר בברכתו. וכתבו האחרונים, שכדי ששאר המאכלים ייפטרו בברכת הלחם, צריך שלכל הפחות יאכל מן הלחם כשיעור  זית. אולם מאכלים שנועדו לקינוח, היינו אותם המאכלים שאדם רגיל לאכול מפני טעמם הטוב ולא כדי לשבוע, כגון תמרים, ענבים, אבטיח וכיוצא בהם, אינם נפטרים בברכת  המוציא. מפני שברכת  המוציא  חלה רק על מאכלים שנועדו לשביעה, שהם עיקר הסעודה, אבל הקינוחים שנאכלים כדי להוסיף טעם טוב, שאותם רגילים לאכול בסוף הארוחות או ביניהן, הם תוספת על הסעודה, ועליהם צריך לברך בנפרד. ולכן האוכל מפירות האילן בסעודתו מברך  העץ, והאוכל אבטיח מברך  האדמה, והאוכל גלידה או פודינג מברך  שהכל. וכל זה לגבי הברכה הראשונה, אבל ברכה אחרונה אין צריך לברך עליהם, מפני שברכת המזון פוטרת את כל המאכלים שנאכלו בסעודה, בין לשביעה ובין לקינוח (שו"ע קעז, א)
שאלה: עציץ שהוכן בשבת: לכבוד הרב קיבלתי בשבת עציץ של צמחים (נענע לואיזה וכו) שהכין וקטף מהאדמה בשבת בחור חילוני, האם אוכל להשתמש בעציץ הזה?
תשובה: מותר מפני שהוא לא מחלל שבת עבורך בקביעות אלא רק במקרה (מ"ב שיח, ה). ולהלן הסבר מספר פניני הלכה מאת הרב אליעזר מלמד שליט"א ועייני בספר באתר ישיבת הר ברכה אייל משה העושה מלאכה בשבת בשגגה, מותר לו ולכל ישראל ליהנות ממנה מיד במוצאי שבת. ואם עשה את המלאכה במזיד, אסור לו ליהנות ממנה לעולם, ולאחרים מותר ליהנות ממנה במוצאי שבת. שאם בישל מאכל במזיד בשבת, אסור לו לאוכלו לעולם, ולאחרים, כולל אלו שבישל עבורם, מותר לאוכלו במוצאי שבת (מ"ב שיח, ה). וכן אם בנה בית ביום השבת, מותר לאחרים ליהנות ממנו במוצאי שבת, ולו אסור להשתמש במה שבנה לעולם. אבל מותר לו למכור את הבית לאחרים (מ"ב שיח, ד). מי שכיבס במזיד את בגדיו בשבת, גם אחר השבת אסור לו ללובשם, מפני שאסור לו ליהנות ממה שעשה במזיד לעולם. והפתרון לכך, שיכבסם שוב ביום חול, ואז יוכל ללובשם (בן איש חי ש"ב ויחי יט). יהודי חילוני שרגיל לעשות מלאכה בשבת עבור אחרים, גם במוצאי שבת אסור לכל מי שעשה עבורם את המלאכה ליהנות ממלאכתו. כי רק כאשר המלאכה נעשית באקראי, מותר לאחרים ליהנות ממנה במוצאי שבת, שאין לחשוש שיבקשו מיהודי לחלל שבת כדי ליהנות ממלאכתו במוצאי שבת. אבל כאשר הוא רגיל בכך, אסור ליהנות ממלאכתו לעולם. למשל, מי שרגיל לאפות לחם בשבת כדי למוכרו במוצאי שבת, גם אם הלחם עשוי מחומרים כשרים, אסור לכל ישראל לאכול מן הלחמים שאפה בשבת. מפני שאם יאכלו מהם, נמצא שהם מעודדים אותו להמשיך לחלל שבת ונעשים שותפים לדבר עבירה. וכן מסעדה שטבח יהודי מבשל בה בשבת תבשילים לצורך הסועדים במוצאי שבת, אסור לכל ישראל לאכול בה במוצאי שבת. וכן אסור לצפות במוצאי שבת במשחקי ספורט או אירועים אחרים שצולמו בשבת על ידי יהודים, שהואיל והצילום נעשה תוך חילול שבת במזיד עבור הצופים שיראום במוצאי שבת, אסור להם ליהנות מחילול השבת. וכן פירות וירקות שהובאו לשוק ביום ראשון, וידוע בבירור שנקטפו ביום השבת, אסור לכל ישראל לאכול מהם.
שאלה: תולעים בדגי סול: ראשית ברצוני להודות לכם על האתר הנוח, הידידותי והשימושי! קניתי שקית של דגי סול קפואים מתוצרת סין ובהשגחת בד"ץ מפתח תקוה ובציון שנבדק מחשש תולעים וטפילים (קניתי כבר כמה כאלה בעבר). בדג אחד מתוך שבעה מצאתי שתי תולעים ארוכות וגדולות יחסית (מעיון באתרכם הבנתי שאלה תולעי אניסאקיס). את ששת הדגים האחרים בדקתי מול מקור אור ולא מצאתי בהם תולעים. אציין שבעבר לא מצאתי מתוצרת זו תולעים (אף שלא בדקתי כל דג כנגד האור). מעיון באתרכם הבנתי שניתן לאכול דגי סול מתוצרת סין רק עם חותמת שנבדקו ע"י המכון. 1. האם זה אומר שלא ניתן לאכול דגים מהתוצרת שרכשתי? 2. האם הדג הנגוע מצביע על בדיקה לא יסודית או שזו טעות שעלולה לקרות אצל כל בודק? 3. קניתי את הדגים הנ"ל במכולת שביישובי. האם כדאי ליידע על הבעייתיות בדגים אלו את רב היישוב או בעל המכולת? ותזכו למצוות.
תשובה: ראשית- עיין שם אפשר ללמוד על הנושא של תולעי האניסקיס. לא כל הפוסקים אוסרים אותן ולכן יש גופי כשרות שאינם מקפידים שהדג יהיה נקי מאניסקיס. אין לנו ידיעה ברורה כיצד נוהג החת"ס בנושא זה. המכון למצוות התלויות בארץ מצהירים שהם כן מקפידים ושהדגים שלהם נקיים מכל סוג של טפיל. גם העדה חרדית ובד"ץ מהדרין של הרב רובין מקפידים על כל סוגי הטפילים. בדג סול מהולנד אין הימצאות של אניסקיס. ניתן לשתף את רב הישוב בנושא. לרוב, רבנים שאינם עוסקים תדיר בכשרות אינם מודעים לסוגיא זו. אפשר להפנות את הרב לאתר של כושרות כדי ללמוד את הסוגיא.