שאלה: כל הגזירות האלו! מה ההיגיון? זה רק חונק את החיים!!: מכנסי בנות. מה הבעיה?אם חושבים שאי אפשר ללבוש אלאדין או מכנסים רחבות בגלל שפוחדים שהאלדין יתקצר או שהמכנסיים לאט לאט יהיו יותר צרים אז הרי כל דבר אפשר ל"פחד " עליו לא לאכול בשבת שמא נחממם את האוכל לא לשיר בשבת שמא נדליק את המוזיקה לא לאכול שמא נשכח לברך למה ההלכה כל כך חונקת?
תשובה: לך צדיקה! יישר כוח שאת פונה לשאול, שאת לוקחת את התסכול למקום של ברור אמיתי ולא למקום של התרסה ופריקת עול. אין ספק שלפעמים ישנה הרגשה שהתורה חונקת את החופש בחיים. זו הרגשה נוראית. ההרגשה היא כל כך נוראית משום שמצד אחד אנחנו מאמינים ברבש"ע ובאמת רוצים לעבוד אותו בשמחה ומצד שני, אנחנו מצפים שהתורה תעצים את החיים וזה פשוט לא קורה. וכל ציווי רק חונק אותנו עוד ועוד. אכן זה מתסכל ובע"ה אני אשתדל להתייחס לנקודה הזאת בהמשך. אם הבנתי נכון את שואלת מודע ההלכה חונקת במקום שלא צריך- ומה שהוביל אותך לשאלה היה האיסור ללבוש אלאדין ומכנסיים רחבים. אז ככה. דבר ראשון- אני בן. ואני לא במקום בו אני יכול לשפוט אותך בנוגע לצניעות ולבישת בגד זה או בגד אחר- אני מודע לזה שזו התמודדות גדולה וקשה שלא קיימת אצלנו הבנים (כמו שאצלנו יש התמודדויות שאין לבנות) לכן אני אשתדל לענות באופן כללי. השאלה ששאלת, כמו הרבה שאלות בהלכות צניעות הנוגעות לבגדים ולבוש, התמקדה על הפרטים בהלכות אלו. אני חושב שכדאי לנו להתרגל להתעלות מעל הפרטים, החונקים לכאורה, אל הכלל הגדול של הצניעות הבנתו והפנמתו שהוא יקר יותר ממאבק על סנטימטר מעל או מתחת לברך או ללבישת בגד זה או אחר. בשאלה שלך יצאת מנקודת הנחה שאלאדין ומכנסיים רחבות הם איסורים והאיסור שלהם הוא לא עצמי אלא גזרה שמא. וכו. אך זה לא מדויק- משום שלא תמיד הם אסורים והסיבה של האיסור היא לא מהסיבה שהזכרת. באופן עקרוני חצאית אלאדין מותרת בתנאי שהיא חצאית רגילה עד 10 ס"מ תחת הברך ורק אח"כ היא מתחברת. אם כשלובשים אותה והיא רחבה מספיק כך שהיא נראית כחצאית לכל דבר עד המקום בו חצאית צריכה להיות, היא מותרת לחלוטין. אותו עניין לגבי מכנסיים רחבים. אך אם גם האלאדין וגם המכנסיים הרחבים נראים כמכנסיים הם אסורים ולא בגלל גזרה אלא בגלל איסור עצמי של "לא ילבש". האיסור הזה של "לא ילבש" בא להבדיל בין המינים- שלא יהיה בלבול בין גברים לנשים וכך נוצרת חברה יותר צנועה, יותר מסודרת בה כל מין לובש את בגדיו המיוחדים לו ללא ערבוב של בגדי המין האחד בבגדי המין השני. ישנם בגדים שהם בוודאי בגדי גברים- כמו מכנסיים, ישנם בגדים שהם בוודאי בגדי נשים- כמו חצאית. ויש בגדים שלא ברור מה עניינם והם גבוליים ולפה נכנסים המכנסיים הרחבים וחצאית האלאדין ולכן בהם יש צורך להכריע כפי שהזכרנו לעיל. אבל את יודעת מה, יש לי תחושה שגם אחרי שהבנת מדוע לבישת חצאית אלאדין ומכנסיים רחבים בעייתית זה עדיין לא הרגיע את תחושת החנק מקיום התורה והמצוות, אני מרגיש שכדאי שאתייחס גם לזה באריכות. רבש"ע אומר: "בראתי יצר הרע, בראתי תורה תבלין"- מכירה? מכירה. לא שאלת את עצמך כמה מוזר המשפט הזה? מה עיקרי בתבשיל התבשיל או התבלין? בוודאי שהתבשיל!- אם כך יוצא שיצר הרע הוא העיקר והתורה היא רק תבלין?! אלא שבאמת אנו בנויים מגוף חומרי, גשמי ומנשמה אלוקית, עילאית- אנו בנויים משניהם ושניהם נאבקים, הגוף מושך למטה והנשמה מושכת למעלה- מאבק נורא, חונק. וכאן מגיעה התורה לתוך המאבק הזה, מפרידה בין הגוף ונשמה ומלמדת אותנו מה נכון ומה לא נכון. לגוף היא אומרת שיש להקשיב לנשמה ולנשמה היא אומרת להירגע, משום שלא כל מה שהגוף רוצה הוא דבר בעייתי. אז מהי ההרגשה החונקת הזו? אם חופרים לנו כל הזמן שהתורה זה הטבע שלנו, למה אנחנו לא מרגישים את זה? למה כל מצווה רק חונקת אותנו יותר ויותר?! אלא שפה צריך לשאול את שאלת המיליון דולר- את מי היא חונקת? את הגוף, או את הנשמה? והתשובה היא כמובן שתחושת החנק שאנחנו מרגישים היא תחושת החנק של הגוף. הגוף רוצה למשוך למטה והתורה בעצם באה מולו ואומרת לו שזה לא טבעי לנשמה, ה אני  האמתי שלנו וכיוון שזה לא טבעי לנשמה זה אסור. הגוף מתעצבן, רוטן ואז מתפשטת בנו תחושת החנק המוכרת. ואיפה תחושת החנק של הנשמה? אם אנחנו עוברים עברות? מדוע אנחנו לא מרגישים חנק? בוודאי שהנשמה נחנקת, אך הנשמה היא לא גוף, היא מופשטת, רוחנית, היא דבר אחר לגמרי ולכן תחושת החנק שלה שונה. הנשמה בטבעה היא שמחה ומאושרת ובעצם עשיית העבירות וכל דבר שהוא נגד טבעה גורם לנשמה להתכסות בקליפות- כיסוי זה גורם לאדם להיות עצוב, מדוכא, מנותק, חסר משמעות אבל באור אחר ובהרגשה אחרת מהרגשת החנק הממשית של הגוף. לכן אפשר לסכם את מה שאמרנו כך- האם התורה חונקת? כן. את מי? את הגוף. האם זה דבר רע? לא. למה? כי ה אני  אמתי שלנו הוא הנשמה והתורה מכוונת אותנו שנתעלה לטבענו הנשמתי. אני בטוח שמה שכתבתי על החנק לא הסיר את התחושה, אך יכול להיות שהוא הקל עליה. אך יש עוד נקודה שאני חושב שכדאי להתייחס אליה והיא נקודת הגזירות. בשאלתך יש גם את השאלה מדוע ח גוזרים גזירה לגזירה? בשביל מה? לא מספיק מה שיש? אז ככה. ח הם לא אוסף של משועממים סדיסטיים שרוצים לגרום לכולם סבל. ח הם ת"ח עם רוח הקודש שמכירים את טבעו של האדם עד לפרטי הפרטים, הם מכירים את כל התהליכים הפסיכולוגיים שהוא עבר, עובר ויעבור ומתוך הגודל הזה הם גזרו את הגזרות. איך נולדת גזירה? יש הלכה מסוימת שנפסקה בתורה ודורות שלמים עם ישראל שמר על ההלכה הזו ללא כל בעיה. אך לפתע בדור מסוים יש רפיון באותה הלכה- כאן מגיעים ח וגוזרים את הגזרות. כמובן שיש כללים רבים לגבי גזירת הגזירות והעיקרי מבניהם הוא ש"אין גוזרים גזירה שאין הציבור יכול לעמוד בה" הם לא גוזרים גזרים על הציבור, אלא בגלל הציבור ובשביל הציבור. גזירות הם ללא המצאה של ח - יש גזירות כמעט בכל תחום שאת מכירה- למשל: ברפואה, כל הזמן יוצאות הנחיות חדשות, מחמירות יותר בנוגע לסכמות טיפול, היגיינה, חיסונים ועוד, בצבא- כל הזמן גוזרים גזרה לגזרה כהסקת מסקנות מהעבר, בתחבורה- מוסיפים ומשנים תמרורים, מעלים קנסות, מניחים עוד ועוד מצלמות בעוד כבישים, מגבילים מהירויות ועוד אך אז את תבואי ותגידי- סבבה. אבל אם אני יעבור על הגזירה הזאת והזאת אין סיכוי שאני אגיע לאיסור עצמו. אלא כאן אנחנו צריכים להבין שאנחנו חלק מהכלל. הגזירות הן לא עלייך אישית. הגזירות הן על הציבור וכיוון שהן אסורות על הציבור הן אסורות גם עלייך גם אם באמת הן לא שייכות לך. אם יבוא נהג מרוצים מקצועי וייסע 260 קמ"ש הוא יקבל קנס כמו כל אחד ואחד ולא יקלו עליו בעונש בגלל שהוא נהג מרוצים- האיסור לנסוע במהירות מופרזת נוגע לכלל. ועוד דבר נוסף- לפעמים אנחנו חושבים שאנחנו מכירים את עצמנו ובעצם ה עצמנו  הזה הוא הגוף ולא הנשמה. ובאמת באמת הגזירה נוגעת גם אלינו. יש סיפורים בגמרא על תנאים שאמרו על גזירות "לי זה לא יקרה" וזה קרה גם להם. לכן צריכים, עם כל הקושי, להוריד את הראש בענווה מול גזירותיהם של ח עם ההבנה הבסיסית שהם באים לטובתנו ולא לרעתנו, לטובת טבענו הנשמתי. ברגע שנתעלה מעל הפרטים ונתרומם לכלל הגדול שתפקידנו בעולם הזה שהוא לעבוד את ה  ולא את עצמנו, ושבעצם עבודת ה  היא המתנה הכי גדולה שיש לטבענו האמתי, הנשמתי, זה יקל מעלינו ויוריד לאט לאט את תחושות החנק והעצב שמלוות אותנו בשגרה השוחקת של עבודת ה. אני מציע לך לקרוא עוד תשובות שעוסקות בנושאים שהעלית: מקווה שנתתי כיוון כללי אשמח לעזור עוד אם צריך המייל שלי: elronza gmail.com פלאפון: 0524521552 אלרון