שאלה: שאלות של מתחזקת: אני בסניף שיש הפרדה בין בנים ובנות אבל עכשו שאנחנו כבר יותר גדולים מתחילם לעשות קצת דברים ביחד, ועוד מעט ניכנס לחג"ס, שבחג"ס יושבים חצי מעגל בנים וחצי מעגל בנות. בכלל בסניף אני מרגישה שאני נקרעת אם לבוא או לא כי מבחינה רוחנית אני מרגישה שזה מדרדר אותי ואם אני הולכת אני צריכה כל שניה לנסות להעביר נושא כי מדברים לשון הרע או עושים דברים שהם לא ר ובסניף אני כל הזמן צריכה לחשוב אם להוכיח אותם או עדיף שיהיו שוגגין ממזידין,או האם זה ר או לא, ואין לי עוד חברה טובה בסניף שאיתי בזה ויכולה לעזור לי והרבה פעמים פשוט אני לא יודעת מה לעות ואחר כך אני חוזרת הביתה בתחושה רעה שעברתי על מלא דברים,גם כי זה לא שלא בכלל לא רואים את הבנים ובנות מדברות על הבנים וזה מציק גם כי בנוסף לכל המלחמות שבתוכי וגם מבחינת הלבוש עם חצאית ארוכה אני גם מובכת מהבנים. ומצד שני- כל האחים שלי שהיו ושעכשיו בגיל המתאים לסניף- היו או נמצאים בסניף,ושתי אחיותי הדריכו בסניף, ומבחינת המשפחה זה היה ברור שאני בסניף ולא היה מצב כזה שאני לא רוצה ללכת לסניף. אבל בזמן האחרון שברוך ה התחזקתי,והיתה תקופה שניסתי לעזוב את הסניף, וזה היה מאוד קשה כי אמא שלי לא הבינה למה ואחותי והיא לא הפסיקו לשאול למה אני לא הולכת לסניף ולהגיד לי ללכת, ואמא שלי היתה מודאגת וחברות שלי לא הפסיקו לשאול אותי למה אני לא באה לסניף, והמדריכה עשתה איתי שיחה, ולכולם זה היה ממש מוזר כי היתי ממש קבועה בסניף וחלק מהקבוצה,ואז החלטתי לחזור כי כבר לא יכולתי עם זה שבבית אמא שלי דאגה ולא הרגשתי בנוח בבית,ואז לאט לאט קיבלתי בחזרה את מקומי בסניף, ועכשו אי שוב תוהה, כי עוד מעט מתחיל החג"ס, ועכשו יש קצת דברים עם בנים ובאמת גם חשוב לי להיות בסניף אבל נורא קשה לי וגם עוד שנה יש את כל עניין ההדרכה. ובבית אני מרגישה שאני לא מסוגלת להסביר להורי שאני באמת לא אוהבת ללכת לסניף כי מבחינה רוחנית, כי גם ככה עכשו בבית אני מתחזקת וגם בבית יאני כל הזמן בוויכוחים עם עצמי עם להוכיח ל לשון הרע, להגיד לא להגיד האם זה ר האם לא,ואם אגיד לורי הם לא יבינו מה לא בסניף ואני מרגישה שאני לא מעזה להגיד להם את זה, וגם ניסיתי לעזוב וראיתי שזה לא הלך. וגם בבית קשה לי עם לשון הרע ועם עוד כל מיני דברים שאני לא הולכת לבריכ המעורבת(פעם היתי הולכת) וכל הדברים שאני לא תמיד מעיזה להביר על להורים שלי כי הם יגידו נו זה ר את יכולה,ואני ממש כל הזמן מרגישה שאין לי מקום שאני יכולה "לנוח " בו, כי אני ממש צריכה הדרכה מבחינה רוחנית ועזרה ומישהי לשתף אותה בכל הלבטים הרוחניים שאני עוברת במשפחה בסניף ואין לי עם מי. ב גדולה גדולה מראש!!!!
תשובה: את מתחזקת וזה נפלא. את מתמודדת עם שאלות קשות וזה חלק מהתהליך הנכון שבונה אדם ברוחניות שלו. אנחנו מתקדמים, כדי להתקדם צריך להשקיע מחשבה ומאמץ. הקשיים שלך וההתמודדות אתם הם תהליך הבנין הרוחני שלך. כאן עלי להזהיר אותך. כאשר מנסים להתקדם ברוח, היצר הרע נבהל, הוא מאוד מפחד שנצליח להשתחרר ממנו, לכן היצר עושה מאמצים  להדחף  לתוך ההתקדמות שלנו. במקרה שלך הדבר בולט מאוד בהתלבטויות שלך אם להעיר לאחרים על לשון הרע - בסניף ובבית. בכל מקום שאנחנו מרגישים רצון להעיר לאחרים - זה אמנם נתפס כ צדיקות  אבל בתוכה מסתתרת גאווה גדולה. ברגע שאנחנו קצת מתחזקים ומתחילים להרגיש שהתקדמנו - הגאווה מיד מנסה  לרכב  עלינו, להפוך את ההתקדמות שלנו לגאווה ולהתנשאות על אחרים, בסניף או במשפחה. בכל מקום שאת מתחילה לחשוב שאת יותר טובה מאחרים - הגאווה שולטת ומנצחת. את צריכה לבחון היטב את ההתלבטות שלך אם להפסיק ללכת לסניף: האם אין ביסודה מחשבה שאת יותר טובה מהם ואת לא רוצה להתקלקל - גם זה נסיון של הגאווה להשתלט עליך. כדי להסתלק מהגאווה הסמויה עליך לדרוש דברים מעצמך בלבד, זה נכון: אני לא מתרחצת יותר מעורב. אני נזהרת שלא לדבר לשון הרע. אבל לחשוב: "כמה הם גרועים שהם רוחצים מעורב"  "הם כל הזמן מדברים לשון הרע" - זו גישה מתנשאת ומקלקלת. לעולם אל תטיפי לאחרים - זו גאווה והתנשאות שמקלקלים אותך ומזיקים לך. את תדרשי מעצמך, את תשכללי את המידות שלך - והטוב והיפה שבך ישפיע באפן טבעי. הצורך שלך למצוא מי שיתמוך בהתקדמות הרוחנית שלך הוא אמיתי ונכון. לעיתים המפגש עם רב או רבנית מתאימה יכול להתרחש בתוך השעורים שלהם: תבדקי מי יכולים להיות אלו שיתמכו בך ותלכי לשעורים שלהם. אחרי השיעור תשאלי משהו וכך תתקרבי לאותו רב או רבנית. את יכולה כמובן לפנות גם לאתר  כיפה  בשאלות שלך. מאחל לך ברכה והצלחה רבה בעזרת ד!