שאלה: קטעי וידאו ביוטיוב: באתר יוטיוב ישנם קטעי וידאו רבים מתחומים שונים. מדי פעם אני מוצא את עצמי מתלבט לגבי ההיתר ההלכתי לצפות בסרטונים שונים, כגון וידאו של כמה דקות ממשחק כדורגל, ששודר בטלויזיה, ולכאורה יש זכויות יוצרים על הקטעים הללו. ישנם גם סרטונים הנמצאים באתר למעלה מ3 שנים, ויש אפשרות שבעלי הזכויות יתבעו את הסרת הקטעים ששייכים להם מהאתר. אני מניח שמה שלא הורד, לא הורד כי לא היה לבעלי הזכויות זמן לחפש את כל הקטעים שלהם ולבקש שיורידו אותם. האם הכל מותר בצפייה, אלא אם כן מדובר בקטע שעלה לפני שבוע וכדומה, בו יש אומדנא גבוהה שבעלי הזכויות יבקשו שהקטע יורד בתקופה הקרובה? כמו כן, האם ניתן לומר שלאחר 3 שנים באתר יש חזקה שבגינה מותר לצפות בסרטון?
תשובה: מבוא שיר של זמר הוא יצירה רוחנית וזכויות היוצרים שייכים לו. ישנן דעות שונות בפוסקים בנוגע לבעלות הממונית על יצירה רוחנית, ישנם הסוברים שיש בעלות ממונית רגילה והמעתיק ללא רשות עובר על גזל, או שיש לו דין נהנה מרכושו של חברו שחייב לשלם לו. ישנם הסוברים שאין בעלות ממונית על יצירה רוחנית אך למעתיק יש דין נהנה מעמלו של חברו, או דין יורד לאומנותו של חברו, או שעובר על "ואהבת לרעך כמוך" ומה ששנוא עליך לא תעשה לחברך. לכן, העלאת יצירה רוחנית לרשת האינטרנט ללא רשות הבעלים היא מעשה אסור, ודנו הפוסקים האם לרשת האינטרנט יש גדר "זוטו של ים". "זוטו של ים" הוא מושג המוזכר במשנה ובגמרא (ב"מ כב ע"ב) בהלכות אבידה ופירושו שישנה אומדנא שהבעלים התייאשו לחלוטין מאבידתם (או שהאבידה הינה הפקר מגזירת הכתוב). מיעוט הפוסקים סובר שרשת האינטרנט הינה "זוטו של ים" ולכן אין איסור 'להוריד' או לשמוע ולצפות בשיר, סרטון או תוכנה וכדומה. אך רוב הפוס' סוברים שאין לרשת האינטרנט גדר "זוטו של ים", וסברתם העיקרית היא שהבעלים אינו מתייאש וסומך על כך שישנם אנשים ישרים שישלמו או ירכשו את השיר כחוק למרות שיודע שיתכן שהרוב לא ישלמו (לעיון ומקורות נוספים בנושא זה עיין בהרחבה בספר ביכורי אביב תשובה צ"ט "הלכות מעשיות בנושא זכויות יוצרים בעידן האינטרנט"). לגוף השאלה יוטיוב הוא אתר חוקי אשר כל אחד רשאי להעלות לשם שיר או סרטון וכדומה, אך אם הזמר פונה לאתר יוטיוב ואומר להם שהעלו לאתר את השיר ללא רשותו הם חוסמים את אפשרות הכניסה לשמיעה או צפיה בו. לכן, לכאורה היה ניתן לומר כי שיר הנמצא באתר ולא נחסם על ידי יוטיוב מן הסתם הזמר נתן את רשותו לכך. אולם למעשה אין זה נכון לומר כן, שהרי יתכן והזמר לא שם לב לכך, ואף אם שם לב בפעם אחת ובקש מיוטיוב לחסום, כעבור שעה קלה שוב יכול מישהו אחר להעלות את השיר לאתר ואין לדבר סוף, ובוודאי שבעלי הזכויות אינם יכולים לעמוד על המשמר בכל עת ובכל שעה. לכן, אף שהשיר אינו חסום אין בכך ידיעה שהדבר נעשה ברשות הבעלים. טיעון נוסף שהיה ניתן לומר הוא שלזמר יש אינטרס שהשיר שלו יהיה ביוטיוב כדי לקבל פרסום, וכן כדי שכולם יוכלו לראות את מספר הגולשים שצפו או שמעו את השיר שלו וידעו שהוא זמר מוצלח ופופולארי. ראשית, טיעון זה אינו מוכח אלא בגדר ספק ויש לברר באופן אישי לגבי כל זמר וזמר האם נוח לו בכך, אך מספק אין להתיר את האסור. שנית, אם לגבי כל שיר של זמר נאמר כן, הזמר לא יוכל להרוויח כלל, שהרי 'נשמות טובות' דואגות לכך שכל השירים שלו יועלו לרשת באופן הניתן להורדה, ובוודאי שאין להניח שהזמר מרוצה מכך, ובוודאי שיש גבול לדבר. ישנם הרוצים לחלק בין זמרים גדולים ומפורסמים שאינם זקוקים לפרסום, לבין זמרים מתחילים הזקוקים לפרסום. אולם גם אם הסברא נכונה הרי שנתת דבריך לשיעורים, ועוד שהרי כלל בידינו שכשיש ספק לפנינו הניתן לבירור צריך לבררו, וגם כאן יש לברר באופן אישי עם הזמר לגבי כל מקרה לגופו. כל האמור עד כאן הוא לגבי שירים שהועתקו מדיסק שמע או וידאו והועלו לרשת. ברם, מי שנכח בהופעה חיה של זמר וצילם באופן פיראטי שיר ואח"כ העלה אותו לרשת, נראה שאין לאסור מכמה סיבות. הסיבות העיקריות לכך הן העובדה שהזמר לא אסר זאת במפורש, וכמו כן האיכות איננה מקצועית כמו שיר מקורי שהוקלט באולפן ואינה מהווה תחליף לקניית הדיסק של הזמר. גם צילומי וידאו פרטיים שהועלו אין לאסור משום שהועלו על ידי הבעלים עצמם. הערה: אין הבדל בין צפיה להורדה לעניין זה, כל שלא ניתנה רשות מבעלי הזכויות. הרב ניר אביב.