LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: בשר בהכשר רבנות או בד"ץ?: האם קיים הבדל בין בשר חלק קפוא בהכשר רה"ר לבדצי"ם? האם השחיטה אחת, אותם צוותים ואותה הכשרה, או שמדובר ברמת כשרות גבוהה יותר?
תשובה: על פי חוק הבשר הקיים במדינת ישראל, מבלי להכנס לפרטים, הרי שרק הרבנות הראשית לישראל מוסמכת לאשר כשרות של בשר המיובא ארצה מחו"ל, וזאת לאחר שנשחט על פי כל כללי ונהלי הרבנות הראשית בין בכשרות רגילה ובין בכשרות "חלק - למהדרין עפ"י חומרות הב"י. כל השוחטים הנוסעים לבתי המטבחיים והמפעלים בחו"ל על מנת לבצע שחיטה, חייבים לעבור את אישור הרבנות ולהבחן על כך, כולל המלצות מרבנים מוסמכים בעלי וותק ושם. השוחטים המשתתפים בצוותים מגיעים מכל מגוון הקשת הדתית ובדרך כלל משמש שוחט אחד כנציג הרבנות וגופי השגחה נוספים בעת ובעונה אחת. לפני כל יציאה מהארץ, מרכיבים את הצוותים אשר ישלחו לחו"ל ומקבלים אישור על כך מאת מחלקת שח"ל אשר בראשה עומד הרב עזרא הררי רפול שליט"א. צוותים אלו מקבלים תדרוך בו הם מקבלים הדגשים שונים לגבי כל מפעל ומפעל ובמיוחד אם מתבצעת שחיטה במפעל חדש. בשיחה עם הרב עזרא הררי רפול שליט"א נמסר כי הסטנדרטים הכשרותיים בשחיטה לפי חומרות הב"י הינם גבוהים ביותר וודאי שניתן לסמוך על זה למי שמקפיד על אכילת בשר חלק לפי חומרות הב"י. כמובן שבכל מערכת גדולה עשויה להיווצר בעיה מעת לעת, אך זו מטופלת מייד כך שהציבור יוכל להמשיך ולאכול בשר זה במחיר סביר ללא כל פקפוק. הואיל ונושא הבשר הינו רגיש ביותר, ישנם לעיתים גורמים המבקשים להסתמך דוקא על שוחטים המוכרים להם באופן אישי ועל כן הם מתעניינים במחלקת שח"ל להשיג בשר שחוט דווקא מצוות זה או אחר,דבר שלא נמנע מהם. לפרטים נוספים ניתן לפנות למחלקת שח"ל ישירות בטלפון 02-5313127.
שאלה: ירקות ללא חרקים - יש הבדל בין החברות?: לאחרונה השוק מוצף בירקות גוש קטיף שמצויין עליהם "ללא חרקים". האם לכולן יש אותה רמת כשרות? מה דעתכם לדרשת הרב לנדא מב"ב, שטען שקיימות בעיות רבות בירקות?
תשובה: לצערנו ישנן הרבה מאד חברות שעוסקות בנושא ירקות עלים ללא חרקים ולא כולן מקפידות על השגחה נאותה, על פיקוח, בדיקות מעבדה, הנחיות לחקלאים ועוד. במיוחד במוצר כמו ירקות עלים, שהוא גידול חקלאי, שהבעיות מתעוררות חדשים לבקרים, יש חשיבות גדולה בפיקוח ובהשגחה צמודה. כיוון שאני מכיר מקרוב את חברת חסלט עלי קטיף, לגביה אני יכול לומר שהפיקוח וההשגחה הם אינטנסיביים. יש צוות שלם של משגיחים, מפקחים ועובדי מעבדה. את יתר הפרטים אפשר לקבל אצל הרב יגאל קמינצקי, רב אזורי לגוש קטיף או אצל הרב משה ברנס, ראש מחלקת הכשרות.לגבי שאר החברות אין לי פרטים מספיקים, ולכן איני רוצה לומר דברים שאינם מבוררים דים. בברכת התורה והארץ, הרב יואל פרידמן.
שאלה: איך לברר על כשרות עם משגיח?: במסגרת השרות הלאומי אני אוכלת ארוחת צהריים המבושלת במקום. לדברי האחראים האוכל כשר ויש משגיח. ברצוני לברר אם המקום באמת כשר אך איני יודעת מה לשאול את המשגיח. אשמח אם תדריך אותי בענין.
תשובה: דבר ראשון יש לבקש לראות תעודת כשרות מטעם הרבנות המקומית. זהו תנאי ראשון המברר שענייני הכשרות במקום מתנהלים בצורה תקינה. כמו כן יש לוודא אם המשגיח במקום שומר על הנהלים שנקבעו על ידי הרבנות הראשית. נהלים אלו מחייבים אותו ובמידה ואינו מקפיד עליהם לא ניתן לסמוך על השגחתו. יש נהלים המתאימים לכשרות מהודרת ויש כאלו שמתאימים לכשרות רגילה. ניתן לבקש את הטלפון של המשגיח אצל מנהל המטבח או בעל המקום. יש לשאול את המשגיח במקום את השאלות הבאות: א. מהי רמת ההשגחה במקום, רגילה או מהדרין? ב. האם המטבח בשרי בלבד? במידה והוא גם חלבי חייב להיות משגיח צמוד גם בכשרות רגילה. ג. האם יש משגיח צמוד (בוקר-צהריים או צהריים-ערב) או שהמשגיח נכנס ויוצא? האם הטבח יהודי? אם אין משגיח צמוד או טבח יהודי במקום יש לברר כיצד הוא מוודא שאין בישולי עכו"ם. ד. האם ירקות העלים מגוש קטיף? במידה ולא - איך מנקים אותם? ה. מהו עובי החורים בנפת הקמח? (50-60 מש' בהתאם לרמת הכשרות). האם קמח מנופה מוכנס למקרר? ו. מה ההכשר של הבשר והעוף המוגשים במקום? (לספרדים יש להקפיד על שחיטת "בית-יוסף" בבקר). ז. האם צולים כבד בתנור? (למהדרין חייב להיות על אש גלויה). האם מכשירים את התנור לאחר הצליה? שאלות אלו הן מדגם מייצג אשר אמור לברר את מידת מעורבותו של המשגיח וידיעתו את הנעשה במקום. במידה ותשובותיו מגומגמות או שאינן תואמות לנהלי הרבנות יש לחשוש לרמת הפיקוח וההשגחה ולהתייחס בהתאם. לתשובת הרב יוסף דהאן. לתשובת הרב שמואל אליהו והדרכת הרב מרדכי אליהו שליט"א. לתשובה בנושא כשרות מפעלים.
שאלה: עדיף שאשה תקדש לבד?: האם יש עניין לאשה לעשות קידוש לבד או שהיא יכולה לצאת לכתחילה בקידוש בעלה?
תשובה: האישה יוצאת בקידוש בעלה ואינה צריכה לברך ברכה משלה. לכן אל לה להפסיק בדיבור בין הקידוש לשתיית היין.
שאלה: בישולי עכו"ם בויסקי: מדוע אין בעיה של בישולי עכו"ם בויסקי?
תשובה: וויסקי עושים מתבואה כמו בירה - ותהליך הייצור של מוצרים אלה אינו נחשב כבישול ולכן אין זה אסור משום בישולי עכו"ם.
שאלה: תפילה עם תינוק: האם מותר להתפלל ללמוד כאשר מחזיקים תינוק. א. כאשר בחיתול יש צואה. ב. כאשר בחיתול יש מי רגלים. ג. כאשר אינני יודע אם החיתול שלו נקי.
תשובה: א. אם הריח אינו מגיע לאפו של המתפלל   לומד מותר לו להחזיק את התנוק. ב. כאשר התינוק הטיל מימיו אז צריך לשים לב שלא מריחים אותם וכן שהיד לא נרטבת מהחיתול. ג. מותר.
שאלה: חובה לקחת טרמפיסטים?: האם מותר לנהג לא לקחת טרמפיסטים ברכבו כאשר סתם בא לו לסוע לבד או כאשר הוא רוצה לשמוע שיעור ברדיו - ואם הוא ייקח טרמפיסטים זה לא יתאפשר לו.
תשובה: לנהג מותר על פי הדין שלא לקחת טרמפיסטים, אך כמובן זו מצווה גדולה לעזור לטרמפיסט להגיע לביתו. במקרה שהנהג רוצה לשמוע שיעור ברכבו שיעשה שיקול של "הפסד מצווה כנגד שכרה.". מה המקור שצריך לקחת טרמפיסטים?
שאלה: ברכת לחמניה מתוקה: איך ניתן לדעת האם לחמניה נקראת מתוקה ומשום כך ברכתה מזונות? לפי מה ששמעתי יש בכך הבדל בין ספרדים לאשכנזים, ספרדים סוברים שמתיקות כלשהי כבר הופכת את הלחמניה למזונות, האם הדבר נכון? האם לחמניה מתוקה שנאכלת כארוחת צהריים (סנדוויץ ), חייבת נטילת ידיים, ברכת המוציא וברכת המזון?
תשובה: לדעת בעל השולחן ערוך (או"ח קסח, ז) כל שמרגישים טעם ממשי של מתיקות בחלה, דינה כעוגה, ומברכים עליה "בורא מיני מזונות". ואילו הרמ"א סובר שרק כאשר המתיקות חזקה מאוד עד שטעם המתיקות בולט יותר מטעם הקמח, רק אז החלה נחשבת כעוגה ומברכים עליה "בורא מיני מזונות". או במילים אחרות כאשר היא נחשבת כעוגה יותר מאשר לחם. ויוצאי אשכנז נוהגים כרמ"א שאם יש מעט מתיקות בחלה, דינה כלחם. ואילו יוצאי ספרד נוהגים כשו"ע שגם כאשר יש מעט מתיקות בחלה דינה כעוגה שמברכים עליה "בורא מיני מזונות". וכל זה כאשר אוכלים מעט מן החלה, אבל אם קובעים על החלה המתוקה סעודה, גם לדעת השולחן ערוך ומנהג הספרדים צריכים לברך עליה "המוציא". לפיכך מלכתחילה אין ראוי שהנוהגים כשולחן ערוך יברכו המוציא בשבת על חלה מתוקה, אבל אם זו החלה היחידה שיש להם, אפשר לבצוע עליה ולברך "המוציא", מפני שקובעים עליה סעודה (עיין וזאת הברכה ע' 40 עפ"י הרב אליהו).
שאלה: הגעלת מחבת בשרי בסקוץ' חלבי: בטעות ניקיתי מחבת בשרי בסקו ץ חלבי. את הסקוץ כמובן זרקתי אך רציתי לשאול האם ניתן להגעיל את המחבת וכיצד?
תשובה: בספר הכשרות כתב שהבעיה תהיה אם הסקוץ' היה מלוכלך עם שיירי אוכל חלבי, והמים של השטיפה היו חמים, וגם לא היה סבון במים. ורק אז צריך להגעילה בסיר מים רותחים, אך אם לא התקיימו כל התנאים האלה די בשטיפה, ולהקפיד לפעמים הבאות. הרב רואי מרגלית.
שאלה: מנה חמה בשבת: האם מותר להכין מנה חמה בכלי שלישי בשבת?
תשובה: כל בישול אסור בשבת, אך בדרך כלל כאשר שמים מזון בכלי שלישי הוא אינו מתבשל ולכן מותר. "מנה חמה" זהו אוכל שמתבשל בקלות יתירה ולכן יהיה אסור להכינו בכל מקרה משום שאפילו בכלי שלישי הוא מתבשל.
שאלה: חלוקת פסוק "אנא ה" בהלל: כידוע אנו אומרים בהלל את הפסוק: "אנא ה הושיעה נא" פעמיים ואח"כ "אנא ה הצליחה נא" פעמיים. האם לא נכון ומדוייק יותר לומר: "אנא ה הושיעה נא אנא ה הצליחה נא" ולחזור פעמיים, כך הפסוק שלם בתהילים ולא לקטוע את הפסוק עם שם ה?!
תשובה: כתב בענף יוסף בשם הלבוש שאע"פ שהוא פסוק שלם חולקין אותו כיון שאנא ה' הושיעה נא אמר דוד, ואנא ה' הצליחה נא אמרו אחיו כדאיתא בפסחים קי"ט ע"א. הרב רואי מרגלית.
שאלה: תרומות למחזרים על הפתחים: שמעתי שיעור מפי הרב (קלטת חמישית) כי למחזרים על הפתחים אין צורך לתרום יותר מאשר 10 אגורות בלבד כי הקהילה בה הם גרים צריכה לדאוג להם, ואם תורמים להם שקל אחד זה נחשב להרבה. האומנם כך הדבר שכל קהילה אכן דואגת לענייה? או שאדם מתבייש ומעדיף לכתת רגליים וזמן רחוק מביתו? מאז שמיעת השיעור אני ממעיטה מאד לתת לאלה המקישים על דלתי וכן מתחמקת מתרומות בטלפון ומשתדלת לצמצם לישיבות מעטות. אני חייבת לציין כי תחושתי לא קלה עם זה. מה הנכון לעשות? ב מראש ומקווה שהסברתי עצמי טוב וקצר.
תשובה: כמובן צריך להדר במצוות צדקה, ולכל הפחות אדם רגיל צריך לתת מעשר מהכנסותיו לצדקה, שזו היא מידה בינונית. אלא שצריך שהצדקה תינתן לעניים הגונים. ואלו שמחזרים על הפתחים אינם בדוקים וידועים. וגם אם הביאו מכתבים, קשה לסמוך עליהם. לכן צריך לתת להם משהו, כדי שלא להשיבם ריקם לגמרי. אבל אין צורך לתת להם יותר. מי שהוא בדוק כעני הגון, אכן הקהילה שמכירה אותו צריכה לדאוג לו. או שפרנסיה יפנו בעצמם לגבאים מקהילות אחרות, כדי שיאספו עבור אותם עניים הגונים צדקה.
שאלה: מתנה למיועדת: האם ישנה בעיה הלכתית (חוץ מהענין של קירוב הדעת) לתת מתנה למי שאני נפגש איתה למטרת נישואין?
תשובה: אין בעיה הלכתית לתת מתנה לבת אם הקשר הוא למטרת נשואין והם הגיעו כבר להחלטה להנשא או המטרה של הנותן היא לקדם את ההחלטה להנשא וכל צריך להעשות בצניעות הראויה
שאלה: קליפות גרעינים בשבת: האם מותר לשים את קליפות הגרעינים ביד וללכת איתם כך כדי לזרקם לפח האשפה?
תשובה: הרב אלישיב: אוסר. הגרש"ז אוירבך והגר"ע יוסף: מותר. שש"כ: טוב להחמיר. הרב רואי מרגלית.
שאלה: תרומה לעילוי נשמת: ברצוני לתרום ספר תורה לבית הכנסת לעילוי נשמת קרוב משפחה. אני מעדיף לתרום בעילום שם. האם יש עניין לכתוב על הספר את שם הנפטר?
תשובה: מדוע החלטת לתרום ספר תורה דווקא, דבר שיסגיר את שמך? אם יש ספר תורה בביהכנ"ס אין צורך בס"ת נוסף. כדאי להשקיע בספריה עשירה ומענינת את הציבור, או בקופת גמ"ח שתנוהל ע"י אדם נאמן עליך ואיש שומר סוד שלא יגלה מה מקור התרומה. את הקופה או הספריה אתה יכול לקרוא בשם מוסווה בו יהי רמוז שמו של הנפטר. זרקתי רק דוגמאות כדי לעורר את רעיונותיך היצירתיים. עוד בנושא זה.
שאלה: היכן נמצא ה?: בני בן 7. באחת הפעמים שנסענו ברכב הוא שאל אותי איפה הקדוש ברוך הוא נמצא? אני עניתי לו "מלא כל הארץ כבודו", כלומר הוא נמצא בכל מקום. הילד שאל "מה, אז אנחנו נוסעים דרכו? האם הוא בתוכנו? אוי ואבוי, מה, אני יושב עליו?" ניסיתי להסביר לו על דרך החסידות שה מצמצם עצמו ומותיר לנו מקום להיות בו. ואז הוא שאל "אז הוא לא נמצא בכל מקום או כן נמצא בכל מקום?" תשובתי היתה ששאלתו מצויינת ואני אשאל רב את התשובה. מה עונים על שאלה זאת לעצמנו ומה לילד בן 7? בזמן השיחה גם ישבה ברכב הבת שלי בת 5 והאזינה ברוב קשב.
תשובה: לילד קטן צריך להסביר ברמה שלו. אפשר לומר שהקב"ה יושב בשמים ומשם הוא רואה הכל לא צריך ללמד אותו מושגים קבליים כמו 'לית אתר פנוי מיניה' ו'צמצם עצמו' - גם לא כל המבוגרים יכולים להבין ענינים אלו. להרחבה בדעת הרב.
שאלה: כשרות במסעדות חלבי-בשרי: ישנן מסעדות, בעלות תעודות הכשר, המחזיקות מזנון חלבי ומזנון בשרי באותה מסעדה. בחור חילוני ציין בפני כי הוא מכיר אישית מסעדות בהן לבקשת לקוח שאכל בשרי, יינתן לו קפה לאחר מכן. כמו כן, האם ניתן לסמוך מספיק על ההפרדה בין הבשרי לחלבי? הרי המשגיח לא נמצא במקום 24 שעות. האם תעודת כשרות מספיקה על אף שאין משגיח שנוכח כל הזמן?
תשובה: ככלל, הרבנות הראשית מעדיפה להמנע מלאשר נתינת כשרות למסעדות אשר בעת ובעונה אחת מבשלות ומגישות מאכלים חלביים ובשריים בגלל החשש למכשול לאור מורכבות הפיקוח במקום. במקרים בהם מגיעים למסקנה כי יש צורך גדול בכך כגון מסעדות עובדים אשר מספקות הסעדה למפעלים וחברות שונות, מחייבים את בעלי המקום לבצע הפרדה ברורה על מנת שלא להכשיל את הציבור. ההפרדה מתייחסת למקום הכנת האוכל, מקום הגשתו, וההקפדה שלא יערבבו כלים בשריים וחלביים ביחד הן בשטיפה והן בייצור וההגשה.במקום מעין זה מגבירים את שעות ההשגחה בד"כ בהתאם לצורך. ישנם בתי אוכל בהם הרבנות מחייבת השגחה צמודה וישנם בתי אוכל בהם המשגיח "יוצא ונכנס" הכל בהתאם לנהלים ושיקול דעתה של הרבנות המכשירה. קיוסקים קטנים המוכרים לחמניות בשריות וחלביות ארוזות, רובם ללא השגחה ואין אנו מתערבים. בית אוכל שקיבל תעודת כשרות אך נודע לנו לאחר בדיקה כי הציבור במקום מוכשל בתחום זה, מכל סיבה שהיא, תישקל הסרת תעודת הכשרות ממנו לפי העניין והמקום.
שאלה: מעשר כספים כשיש חובות: תמיד השתדלתי לתת מעשר כספים לישיבות, אגודות עזרה וכדומה. והקב"ה עזר לי ולא חסר למשפחתי כלום. מאז תחילת שנת לימודים תשס"ד נוספו להוצאותי כ-2000 ש"ח לאולפנא פנימיה, ישיבה ועוד עזרה לבן הלומד בישיבה גבוהה בן בהסדר.אני חוסכת מאד בהוצאות הבית ועדיין מסימת את החודש ביתרת חובה גדולה. האם לבטל הוראות קבע שניתנו לצדקה, תרומות לישיבות ושונים? ידוע לי שגם מצבם הכספי קשה, אך את מי עלי להעדיף? ומה לעשות בקשר למעשר כספים?
תשובה: אפשר לצמצם את התרומות כי הסיוע לילדים הלומדים הוא גם בגדר של צדקה ואפשר להחשיב את זה בתוך מעשר כספים. עליך להשתדל להגיע למצב שאין את נכנסת לחובות וגם לא ליתרת חובה בבנק, אלא מוציאה בכל חודש רק מה שיש לך ולא יותר. ובעזרת ד' לכשירווח לך תוכלי להרבות גם בתרומות.
שאלה: מותר למי שהתייבש לאכול ביום כיפור?: האם אדם שהתייבש ביום כיפור והקיא נחשב חולה שיש בו סכנה ואז יהיה מותר לו לאכול יותר מכשיעור?
תשובה: התייבשות היא סכנה ועליו לשתות כמויות גדולות יותר לכל הדעות. ניתן לשתות בשיעורים תכופים יותר כגון לשתות בכפית זו אחר זו. ועצה זו טובה לכל הדעות.
שאלה: גוי שעובד במסעדה: האם מותר לגוי לטגן מוצרים שונים לדוגמא פלאפל ושניצל לאחר שיהודי הדליק את האש? האם מותר להשאיר גוי לבד בעסק מזון כדי שיעשה הכנות ליום עבודה?
תשובה: לדעת הרמ"א אם יהודי הדליק את האש יכול הגוי לבשל עליה. אם אין חשש שהגוי יערב דברים אסורים או ידליק אש בעצמו מותר להשאירו לבד.
שאלה: שמן זית מגוי: האם אני יכול לקנות מדרוזי (גוי) שמן זית, כאשר השדה שלו?
תשובה: שמן גוי לא נאסר בתנאי שאתה בטוח שלא ערב בו שמן אחר. אם אתה יכול להימצא אתו בבית הבד בזמן הייצור ולקחת לעצמך שמן שראית במו עיניך שהוא זך וטהור הוא כשר. להמשך הדיון בשאלה. לתשובת מכון התורה והארץ בנושא.
שאלה: קביעת מעשרות בבננות: בננה היא ירק ולא פרי לעניין ברכה, אך מה בעניין קביעת מעשר שני או עני, כיצד קובעים על הבננות של עכשיו איזה מעשר מפרישים ומדוע?
תשובה: להלכה אנו קובעים שהבננה נחשבת ירק לכל דבר, כיוון שאין לה גזע רב שנתי. זאת אף שהמטע רב-שנתי כי הנצרים מתחדשים מהשורש. לכן התאריך הקובע הוא א' בתשרי. לצורך נתינת מעשר עני אפשר לעשות מינוי בבית האוצר: 08 6847325 פקס' 08 6847055. הרב יואל פרידמן. להמשך הדיון בנושא.
שאלה: על מה מברכים ברכת המזון?: רציתי לדעת איך מברכים על פרוסת לחם שטוגנה עם ביצה? ואיך בעצם מברכים על כל מאכל אשר עשוי מבצק תוספות (כמו, בורקסים, קובנה וכדומה)?
תשובה: - על פרוסת לחם מטוגנת נוטלים ידיים ומברכים המוציא ובהמ"ז כלחם לכל דבר. - כל המאכלים שנאפים ויש להם חשיבות כלחם לדוגמא: בסקויט, בורקס, לחמניות מתוקות, רק אם קובע סעודה עליהם יטול ידיים ויברך המוציא וברכת המזון. ומצד שני אם אוכל סופגניה, אטריות, קובנה או אורז לעולם יברך בורא מיני מזונות. - כיון שיש מחלוקת אם מודדים את השיעור בגרם או בנפח, עדיף לאכול פחות מכמות של עוגה שיכולה למלא כוס רגילה, ואז יברך בורא מיני מזונות, או מעל 240 ואז ודאי נחשב קביעות סעודה (ההבדל בד"כ בין הנפח למשקל קיים אם בעוגה יש הרבה חורים וכיסי אויר). הרב רואי מרגלית
שאלה: צחצוח שיניים בשבת: אני ספרדיה ובשנים האחרונות הקפדתי לא להשתמש במשחת שיניים בשבת. האם מותר לי להשתמש בה כעת, או שקיבלתי על עצמי נוהג זה כנדר?
תשובה: הספרדים אינם מחמירים בסבון בשבת. אם כי במשחת שינים גם האשכנזים יכולים להקל אולם הנוהג הנפוץ בין האשכנזים להימנע משימוש במשחת שנים ובמקומה משתמשים במי פה. אם קיבלת על עצמך לא להשתמש במשחת שיניים הדרך המומלצת בפניך היא להשתמש במי פה. להמשך הדיון בנושא.
שאלה: לימודי ריקוד בבית ספר מעורב: אני גרוש ללא בת זוג עדיין, ומרגיש צורך ללמוד ריקודי שנות הששים. האם מותר לי ללמוד ריקודי שנות הששים, בהנחה שהלימוד והתרגול כוללים בהכרח גם ריקוד עם נשים. הנשים הן חילוניות הלבושות לפי טעמן. גם אם לבושן אינו צנוע במונחים דתיים, זה הוא לבושן הרגיל שלא מתוך כוונה לגרות. השאלה מתרכזת בתחום הלימוד והתרגול בבית ספר לריקוד, כשכל הזמן המורים ו או המורות נמצאים ומשגיחים וכל הריקודים קצובים בזמן לפי לוח הזמנים של תכנית הלימודים. אין הכוונה למועדון ריקודים אלא כאמור ללימוד בבית ספר לריקוד במטרה לרכוש ולדעת מיומנות זו.
תשובה: אני מבין את שאלתך, אך ההלכה אינה מבחינה בין הכוונות (גם כשכוונתך היא לימודית טהורה), וגם אם אין כוונת ראייה או שזה לא משפיע עליך הדבר ג"כ אסור, כי אסור להסתכל אפילו על זקנה או מכוערת שלבושה לא צנוע (שו"ע), וכן אסורה נגיעה בכל מקרה באשה ואפילו פנויה (מדין נדה). ויש להשתדל לנסות למלא את הצורך והרגש בפעילויות אחרות שימלאו ויספקו את מאוויך. ובעז"ה אני מאחל לך שתמצא בת-זוג מתאימה ושתהיה ביניכם חיבה והבנה ותזכו לבנין עדי-עד ב ורעות. הרב רואי מרגלית.
שאלה: שמן זית מגוי - המשך: בהמשך לתשובת הרב בנושא שמן זית מגוי שכחתי להוסיף בשאלה האם בשדה ששייך לגוי בארץ אין בעיה של טבל, ערלה ושביעית? כמו כן, השמן נקי ללא תערובת משמן אחר, זהו בית בד מוכר בכפר שלהם והוא מיועד לשמן זית בלבד. כמו כן, הגוי הוא גוי נאמן.
תשובה: בגידולי נוכרים ומסיק נוכרים אין בעיה של טבל ושביעית. גם ערלה לא קיימת כמעט בעצי הזית כיון שרוב רובם עתיקים מאוד. באשר לעירוב שמן אחר אין הבעלים נאמנים על כך אלא אם כן יש השגחה או שידוע לך בודאות שאין לחשוש לכך. לתשובת מכון התורה והארץ בנושא.
שאלה: לימוד במוסדות חינוך חילוניים: מדוע מעודדים בחורים דתיים ללמוד בתוכנית שילובים של ישיבת הר ברכה ואריאל ומעמידים אותם בניסיונות קשים מאוד בעיניני צניעות? לעיתים המרצות עצמן לבושות בחוסר צניעות.
תשובה: הכלל הוא שכאשר יש שני דרכים, באחת יש נשים שלבושות שלא בצניעות ובשנייה אין, ואפשר ללכת בשני הדרכים, צריך ללכת בדרך הצנועה. אבל כאשר אין אפשרות, מותר ללכת. כן הדין גם לגבי עבודה ונסיעה. וכיוון שאנשים רבים צריכים ללמוד מקצוע במכללה או באונברסיטה, וגם אח"כ לעבוד ולהתפרנס, על כן אין בזה איסור. אלא שצריך כל אדם להשתדל שלא לחשוב מחשבות איסור. וכאשר יש שתי אפשרויות שוות, של לימוד או עבודה, ובאחת אין בעיות צניעות, כמובן צריך להעדיף את המקום הצנוע.
שאלה: לימוד תורה והתנדבות: א.האם יש להקדיש את בין הזמנים ללימוד תורה בלבד או שמא יש לעשות מאמץ ולהתנדב לעסוק בפעילות של גמילות חסדים? ב.האם עיסוק בפעילות התנדבותית גמילות חסדים בזמן זהו ביטול תורה?
תשובה: א. אכן, "בין הזמנים" הוא זמן נפלא לעסוק בגמילות חסדים וכך האדם גם "נח" מלימוד אינטנסיבי (כמובן שצריך להמשיך ללמוד בבין הזמנים אך לא באותה עוצמה של "הזמן") וכמובן שהוא מקיים את מצוות גמילות חסדים. ועל זה הגמרא אומרת שמי שאומר שיש לו רק תורה (ולא גמ"ח) אז גם תורה אין לו! ואני ממליץ במיוחד על גמילות חסדים של עזרה לאנשים ביש"ע. ב. כמובן שזה לא ביטול תורה.
שאלה: נסיעה במונית ללא מונה: האם נסיעה במונית ללא מונה מותרת כאשר זה על דעת הנהג והנוסע? מה הדין לגבי מונית שרות?
תשובה: אין איסור לנסוע בלא הפעלת מונה, אבל עדיף לנסוע בהפעלת מונה. והסיבה לכך שאין איסור, מפני שלא ברור שהוא מעלים מס, כי אולי הנהג אח"כ ירשום את הת בקופה. אלא שכמובן יש יותר חשש שיעלים מס, ולכן עדיף להפעיל מונה. אם מדובר בנסיעה ארוכה, שתמיד רגילים לגבות עליה מחיר זול יותר מאשר מה שיצא במונה, מותר לסכם על המחיר מראש, והאחריות לשלם מס היא על הנהג ולא על הנוסע.
שאלה: דוד המלך ובית המקדש: מדוע לא זכה דוד המלך לבנות את בית המקדש? ואם נאמר כי ידיו מלאות דם היו מהמלחמות הרבות אז שאלתי מתעצמת: מדוע דוד המלך, שעליו נאמר מלך חי וקים, שהדם ששפך היה מצות ה במלחמות המצווה שלחם, לא זכה מעבר לבניית שערי בית המקדש?
תשובה: יש לכתוב בענין הרבה אך אכתוב בקצרה כדי לעורר לב המעין: הדבר נרמז בדברי המפרשים במקום, בהבדלים בין "מלכים" לבין "דברי הימים" בסיבות של אי בניית המקדש בימי דוד. והסיבה של מלחמותיו של דוד אינה מתייחסת לדוד אישית, אלא על המצב של מלחמות שהיה בימיו, הנוגד את כל עניינו של בית-המקדש שאמור דוקא לפנות אל כל העמים ולהיות משהו מאחד דוקא בזמן ותקופת הרוגע הזאת נזכרת ב"מלכים" בפירוש שתהיה בימי שלמה שאז יבשילו התנאים לבנית הבית. ובודאי שאין פה איזו שהיא ביקורת על דוד, או שלילת בקשתו לבניה בגלל איזה שהוא פגם שיש בו, שהרי מלחמותיו היו מלחמות מצוה, אלא טכנית ביהמ"ק לא יכול להיבנות במצב הזה שהעולם מלא במלחמות. הרב רואי מרגלית.
שאלה: קניית חפץ החשוד כגנוב: האם מותר לקנות חפץ מסוים לדוגמה שעון יד מאדם שאני לא מכיר ולא יודע איך השעון הזה הגיע אליו אולי לא בדרך הישרה? (הסיבה לספק היא מחיר זול מדי)
תשובה: אם יש ספק שהחפץ גנוב אין לקנות אותו.
שאלה: בישולי עכו"ם בשאוורמה: האם מותר לגוי לחתוך שווארמה לאחר שבושלה על מתקן השווארמה (יש לציין כי את האש של מתקן השווארמה הודלקה ע"י יהודי)?
תשובה: גם לפי השו"ע ביורה דעה סימן קיג שמחמיר בבישולי גויים יהיה מותר במקרה הזה, כיון שהיהודי שם את השווארמה על המתקן וגם הדליק את האש, והבישול ההתחלתי נעשה מכח היהודי. הרב רואי מרגלית.
שאלה: חיוב קדיש דרבנן בסוף התפילה: בשו"ע ובמשנה ברורה יש חיוב לומר קדיש אחרי עלינו גם אם אין יתום שמחויב להגיד וצריך לומר ע"י יתום שלא מחויב. מדוע היום לא נוהגים כך? האם יש חובה לומר קדיש דרבנן בכל מקרה אחרי "אין כאלקינו"?
תשובה: היום נוהגים לומר קדיש דרבנן אחרי פטום הקטורת ואולי בגלל זה אין אומרים אחרי עלינו. קדיש דרבנן גם מי שאינו יתום יכול לאומרו.
שאלה: סמכות הרבנות הראשית: רציתי לדעת מהי סמכות הרבנות הראשית מבחינת פסיקת הלכות ליחיד. הרבנות הראשית פסקה כי אין לעלות להר הבית. האם אכן אסור? מדוע?
תשובה: לצערינו מעמד הרבנות הראשית אינו כפי שהיה צריך להיות אך זו עובדה שגדולי תורה לא רואים ברבנות של היום כח סמכותי שמחויבים לשמוע בקולו. ולעניין העליה להר הבית הנושא שנוי במחלוקת ולדעת גדולים רבים יש להמנע מלעלות. ואנו תפילה שבקרוב נזכה לבנין בית המקדש ונעלה אליו כולנו בקדושה ובטהרה.
שאלה: ציפורניים שנפלו: אותי חינכו כי יש להקפיד הקפדה יתרה שלא יפלו ציפורניים על הריצפה כי אשה הרה שדורכת על ציפורן עלולה לסכן את עוברה. בעלי מלגלג ואומר שלא נורא אם נופלת ציפורן על הארץ. האם זה נכון או סתם אמונה תפלה?
תשובה: משנה ברורה סימן ר"ס ס"ק ו': איתא (מובא) בגמ' השורף צפרנים חסיד, קוברן צדיק, זורקן רשע - שמא תעבור עליהן אשה מעוברת ותפיל. גם מובא שם שכוחן להזיק רק במקום שנופלות, ולכן אם נפלו ומיד טאטא אותם לחוץ שוב אינן מזיקות. הרב רואי מרגלית.
שאלה: כשרות רבנות - המשך: בזמנו שאלתי את הרב אם יש לברר לגבי כשרויות של רבנויות והרב ענה לי שאין להוציא לעז על משגיחים העושים מלאכתם נאמנה. לאחרונה יצא לי להשגיח באירוע (באתי מטעם בעלי השמחה) שהיה באולם "היהלום שבכתר" שכשרותו היא "ירושלים מהדרין". אמנם לפני כחודש הורדה לאולם זה תווית המהדרין בגלל אי סדרים בתעודות משלוח, אבל עכשיו הוא נמצא בתקופת צינון למשך כחצי שנה ובתהליך להחזרת המהדרין. למיטב הבנתי (ואיני משגיח מומחה) אין באולם זה השגחה כלל וודאי שלא למהדרין. למשגיח בוקר אין שום סמכות במטבח והעובד הערבי גירש אותו בכל פעם שניסה להתערב בבישולים. המשגיח בערב הוא אדם שאינו ירא שמיים והוא מועל בתפקידו. הוא מגיע לאולם באיחור של כשעה (ובינתיים העובדים נשארים לבד) והוא הולך בערך בשעה 21:00 כשהבישולים בשיאם. הוא לא בדק ביצים מדם, לא השאיר את דלת התנור פתוחה בזמן צליית הכבד (אין בתנור מאוורר) ולא הקפיד להכשיר את התנור אחרי הצליה. בזמן האירוע (כשאני - האורח במטבח) הזעתי במאמצים לנפות קמח לבישולים, לברור קטניות ולהקפיד על בישולי עכו"ם הוא ישב ולמד שניים מקרא ואחד תרגום. שני המשגיחים נמצאים בתפקידם כבר כ-5 שנים. שאלתי היא כדלהלן: האם כשרות האולם הורעה לגבי בפעמים הבאות שאוכל שם? האם מותר לי לספר על כך לחברים? האם כשרות רבנות ירושלים הורעה לגבי ועלי לברר את נאמנות המשגיח בכל מקום שאוכל בו? למי עלי לדווח על אי הסדרים שגיליתי באולם?
תשובה: חזקת הכשרות אכן הורעה לדעתך ואינך רשאי לאכול באותו מקום. אם ידוע לך על מישהו שרוצה לאכול שם הגד לו רק שידוע לך על בעיות ושיבדוק את הדבר. עליך לדווח על מה שראית לרבנות הראשית לישראל מחלקת הכשרות לרב יניב כהן. עוד בנושא זה.
שאלה: תרומות ומעשרות מפירות מסופקים: איך עלי לעשר דברים שבטוח לא עשרו אותם? אם עושר מספק מה לעשות?
תשובה: בכל מקרה של ספק, דהיינו שאין וודאות שהפרישו תרומות ומעשרות או לחילופין אין תעודת כשרות המעידה שהפרישו תרו"מ, אסור לאכול את הפירות או הירקות ללא הפרשה. במקרה זה יש להפריש כרגיל, דהיינו להוציא קצת יותר מאחוז, לומר את כל נוסח ההפרשה מתחילה ועד סוף ולאחר מכן להניח את הקצת יותר מאחוז בשקית ניילון ולזרוק לפח. ההבדל בין הפרשה בטבל וודאי לבין ספק הוא רק לגבי הברכה, שבטבל וודאי מברכים "אשר קדשנו וכו' להפריש תרומות ומעשרות" ובספק - אין מברכים. בברכת התורה והארץ, הרב יואל פרידמן.
שאלה: שירות לאומי בגיל 22: ראיתי שהרב ממליץ לדחות את השירות הלאומי לאחר הלימודים הגבוהים. ורציתי לומר על כך כמה דברים מנקודת מבטי. אני המשכתי ללימודים גבוהים מיד לאחר התיכון - ללא שירות לאומי וכיום אני מצטערת על כך. נראה בעיניי נכון לשרת מיד לאחר התיכון (בביתי אין ב"ה בעיה כספית). הסיבות לטובת שירות בגיל 18 הן: א. בגיל 18 היו לי הרבה יותר אנרגיות (גופניות ונפשיות) להשקיע. גיל 18 הוא גיל שבו האידאלים והאנרגיות הם ברמת שיא. בשירות לאומי חשוב מאוד הנכונות להשקיע, וצריך את האנרגיה וההתלהבות של הגיל הזה. ב. חווית השירות בגיל 18 תורמת לבנות בגרות, אחריות, וניסיון בעבודה עם אנשים. כשנכנסתי לשנה א במכללה הרגשתי את הפער ביני לבין בנות שעשו שירות והתבגרו באופן חיובי. ג. האפשרות להתנדב לאחר הלימודים אינה מעשית: ניסיתי להתנדב בגילי העכשווי לשרות לאומי - ונדחיתי (אפשר רק אם מסיימים עד גיל 21). ד. פעמים רבות אני שומעת את השאלה: עשית שירות לאומי? ומשיבה ב"לא", וזה מציק לי. נכון שלא צריך להיות אכפת מה אנשים אומרים, אבל אצלי זה מעורר כל פעם את הצער שחבל שלא עשיתי. עוד משהו שרציתי לומר הוא שאפשר לטעון ששירות בגיל 22 לאחר הכשרה מקצועית יהיה איכותי יותר, אולם, למשל אני, ברי לי שאם היה באפשרותי לעשות כיום שירות לאומי - הייתי פונה דווקא לתחום אחר ממה שלמדתי (מסיבות שונות). ייתכן שזהו יתרון אצל בנות שכן היו תורמות בתחום שבו יש להן את ההכשרה המקצועית. הסיבה שלא עשיתי שירות לאומי היא שלמדתי בבית יעקב וזה בכלל לא היה במודעות ועולם המושגים שלי אז. אף על פי שאין כאן שאלה ממש, אשמח לשמוע את דעת הרב.
תשובה: הצעתי לדחות את השרות הלאומי לאחר השלמת הלימודים העל תכוניים הייתה בגלל כמה וכמה נימוקים ולא רק סיבה אחת. ויתכן שיש בנות שלא מתאים להם לדחות את השרות הלאומי. איני יוכל לפרט יותר אך אני מניח שבעוד כמה שנים בהסתכלות כללית יותר תווכחי שצדקתי.
שאלה: בכל הכשרויות מקפידים על ירקות ללא תולעים?: האם בכשרות של כל הרבנויות השונות ברחבי הארץ יש הקפדה על עלי ירק ללא תולעים (חסלט וכד ) או שהדבר תלוי בהחלטת הרב המקומי כך שיש שוני ממקום למקום?
תשובה: על פי נהלי אגף הכשרות הארצי גם בכשרות רגילה יש להשתמש בעלי ירק מפוקחים. הנחיה זו נאכפת ברבניות השונות כל אחת לפי כבודה, יכולתה ומעלתה אך לצערינו לא בכל המקומות בארץ הדבר מצליח במאה אחוז. ישנן רבנויות אשר מבקשות את עזרת אגף הכשרות הארצי ואנו משתדלים לעזור להם בהטמעת הנחיה זו. למדנו לדעת פעמים רבות שהיכולת של הרב לבצע הנחיה זו תלויה במידת האיכפתיות של הציבור באותו ישוב. בעלי העסקים אשר רואים שהציבור המקומי דורש וחוקר בעניין ונמנע מלאכול במקומות בהם אין הדבר מוסדר, מומרצים להשתמש רק בירק מפוקח בהתאם להנחיות.