LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: הוצאת השבת על תנאי: 1.אני אוהב לקלף תמיד את העור ואני לפעמים נכשל בזה בשבת, וחשבתי אולי בזמן שאנחנו עושים תוספת שבת בצאת השבת, אני יאמר "ברוך המבדיל בין קודש לחול" ויתנה ואם אני אכשל בחילול שבת אז שזה יחשב כאילו הוצאתי כבר את השבת ואם לא אכשל אז כאילו לא אמרתי כלום. האם זה טוב ונכון לעשות? ואם אפשר לדעת מאיזה זמן אני יכול להגיד את זה? 2.משפך להעברת משקים מכוס לבקבוק וכו זה מוקצה בשבת?
תשובה: 1. אין לעשות כן. 2. המשפך אינו מוקצה. הרחבה לתשובה הראשונה: נראה שאין נכון לעשות כפי שהצעת, משלוש סיבות אשר שלושתן עומדות בפני עצמן: א) לא ברור שמועיל תנאי על אמירת "ברוך המבדיל". נחלקו הפוסקים האם אפשר להתנות כוונה, למשל: האם אדם יכול להתנות שהוא יוצא ידי חובה בנטילת לולב זה בתנאי שבהמשך היום לא יזדמן לידיו לולב יותר מהודר. 1) לדעת ה"עונג יום-טוב" (סימנים ב-ג) אי-אפשר להתנות כן, כי אפשר להתנות רק על רצון ולא על כוונה. כלומר: רצון ניתן להיות מוגבל בתנאי, שהרי אדם יכול לרצות דבר מסוים רק בהתקיימות תנאים מסויימים, למשל: אדם מעוניין לנסוע למקום מסוים, רק בתנאי שיש משם דרך חזרה. אך בשונה מ"רצון", ה"כוונה" היא מעשה, וכשם שאדם לא יכול לשחוט בהמה על תנאי שהרי לאחר השחיטה היא כבר שחוט   כך לא יכול לכוון על תנאי-שהרי הוא כבר כיוון. 2) אמנם השו"ע פסק דלא כעונג יו"ט, וכתב שאפשר להתנות על כוונה לצאת ידי חובת מצוות ספירת העומר (סימן תפט סעיף ג). הגרש"ז אויערבאך ביאר (שו"ת מנחת שלמה, א סימן פ) שהתשובה לעונג יו"ט תהיה שאכן לא ניתן להתנות כוונה, אך בכל קיום מצווה קיים גם מימד של כוונה וגם מימד של רצון-"רצון לעבוד את ה'", ובמימד הרצוני הזה ניתן ליצור תנאי שימנע את היציאה ידי חובת המצווה. לפי זה, נראה שאין אפשרות להתנות על אמירת "ברוך המבדיל בין קודש לחול", לכולי עלמא. כיוון שאמירה זו הינה הכרזה גרידא ולא קיום מצווה, על כן לא קיים כאן מימד של רצון ולא שייך ליצור כאן תנאי. ב) זמן צאת השבת המופיע בלוח השנה התקבל בכל העדות והחוגים, ואפילו קל שבקלים מקפיד עליו באדיקות. על כן, לא נכון להורות לכתחילה "לכרסם במעמדו".  בוודאי במקרה זה שבו ה"רווח" מהקדמת יציאת השבת אינו ברור כל כך: הרי ייתכן מאוד שתלישת העור תהיה מתוך אי תשומת לב והרי אתה כמתעסק שלפי פוסקים רבים אין בכך חילול שבת, בנוסף אם אתה תולש עור יבש הרי זהו איסור מדברי סופרים בלבד-וכיוון שמדובר על זמן שלאחר צאת הכוכבים הרי יש כאן "תרי דרבנן". ג) והעיקר: הרי על הרצון (הקיים אצל רבים.) לתלוש עור יש להתגבר מדי שבוע למשך כ-25 שעות, על כן המחשבה לצמצם את משך הזמן ב-10 דקות איננה הדרך לפתרון. אלא הדרך היא להשריש בלב את מעלת השבת וחובת הזהירות בשמירתה. בהצלחה! הרב עודד מילר כולל הלכה ישיבת בית אל
שאלה: מצאתי פלאפון נעול: מצאתי פלאפון באוטובוס, לפני כחודש מסוג סמסונג. והפלאפון נעול בקוד ניסיתי לאתר את האדם שזה שייך לו אך ללא הצלחה. מה עלי לעשות?
תשובה: עליך לגשת למומחה שיפתח את הנעילה וכך לאתר את הבעלים, את הת למומחה אתה יכול לגבות מהבעלים בתמורה להחזרת המכשיר. אמנם אם המכשיר פתוח לקבל שיחות נכנסות, והבעלים אינם מתקשרים אליו כדי לאתר אותו, במשך יותר משבוע מהמועד שנאבד, יש להניח שהם התייאשו ממנו, ומותר לך להשתמש במכשיר. (כמובן באופן שחיוב השיחות יהיו עליך ולא על הבעלים הקודמים). הרב מרדכי גרוס.
שאלה: מסרק בשבת: האם מותר לי לסרק את הפאה עם מסרק בשבת?
תשובה: לסרק אסור בשבת, אך מותר להחליק בעזרת מברשת בעלת שערות רכות (שש"כ יד מו). וכך הדין גם בסירוק שער בשבת.
שאלה: שיטת בריסק: רציתי מאוד לדעת איך לומדים גמרא בשיטת בריסק? אני מבין שיש חקירות וחילוקים לחפצא וגברא וכו, אבל מה עושים בדיוק כשניגשים לגמרא?
תשובה: : עד כמה שזכור לי יש ספר של הרב פרומר ממעלות שכתב על כך ספר. בכל אופן אי אפשר בתשובה קצרה לענות על שיטת לימוד שלמה ומה עוד שאני לא מומחה בדווקא לשיטה זו. יתכן שאם תפנה לבנים של הרב ללכטנשטיין מאלון שבות או לפנות לישיבת בריסק בירושלים תוכל לקבל מענה רחב יותר.
שאלה: ומה בנוגע לכשרות המזון?: הרב כתב שניתן לשלוח ילדה קטנה לגן חילוני באם הגננת טובה והדבר מיקל. ברצוני רק לדעת למה הרב לא התייחס לנושא כשרות המזון שיאכילו את הילדה? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "גן ילדים חילוני או דתי"
תשובה: לא לזה התייחסתי משום שככל הידוע לי בדרך כלל את האוכל הילדים מביאים מהבית. כמובן שצריך לדאוג לאוכל כשר.
שאלה: עשיית צורת אדם: לכבוד הרב שליט"א אשמח אם הרב יוכל לפרט מה גדר האיסור של עשיית צורת אדם להלכה. כמו כן, אשמח לדעת מה הגדר של בובת אדם העשויה משלג.
תשובה: גדר האיסור הוא שלא לעשות צורה בולטת של אדם - אף, עיניים, חיתוך איברים ודברים כאלה, צורה שלימה. הסיבה לאיסור היא שבתקופת האליליות אנשים עשו צורות כאלה והשתחוו להם, הרמב"ם כותב שהתורה האלוקית שלפה את חרבה נגד כל הגשמה, "לא תעשון איתי אלוהי כסף ואלוהי זהב", "לא תעשו כל פסל וכל תמונה". התורה אסרה את זה כדי למנוע מאיתנו היגררות אחרי אליליות, אבל אם לא עושה צורה שלימה יש תזכורת כדי שהאדם שלא יטעה בזה ולכן צורת אדם בלי אף או בלי אוזן לא אסורה. יש תשובה באגרות הראי"ה כשחנכו בית ספר לאומנות לפני מאה שנה, הרב אמר שיקפידו על כך משום שהתורה הקפידה על זה, כי זה דברים שבענייני אמונה וצריך שיקפידו בזה. לגבי שלג, לא נראה לי ששלג הוא דבר בר קיימא כי הוא עומד עוד מעט להפשיר ומסברא נראה לי שאין בעיה. הרי אם אדם בשבת עושה דבר כזה, הוא יהיה פטור אפילו אם הצורה תישאר עוד יום או יומיים, היא לא נקראת דבר בר קיימא, זה כמו לעשות קוביות קרח בשבת שהפוסקים אומרים שמותר.
שאלה: מהם נדרים?: על התשובה של הרב. בנוגע לשאלה הראשונה ששאלתי.האם בדיעבד זה נדר שצריך התרה? בנוגע לשאלה השניה : אם זו היתה אמירה כללית, לא התכוונתי להגיד לה לא להכניס דברים אחרים אלא יותר להגיד לה שהבית התחזק ברוך ה בנושא הזה.האם הכוונה הזו משנה את התוקף של הדברים שאמרתי? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "מה זה נדר וביזוי תלמידי חכמים"
תשובה: 1. על השאלה הראשונה כדאי לעשות התרה. 2. לא אין בזה חשש נדר או שבועה.
שאלה: בחירת שם לבת: נשמח לקבל עצת רב לבחירת שם לבתנו הרביעית העתידה להיוולד בקרוב, השמות שעלו הן: אגם, עופרי, שילת וצאלה המון
תשובה: שמות ראויים ומעניינים: שילת - בעדיפות ראשונה   שויתי ה' עופרי בעדיפות אחרונה שיהיה במזל טוב.
שאלה: סידור קונסרבטיבי: הרב. במכללה בה אני לומד יש בית כנסת המשמש בעיקר לתפילות מנחה וערבית מידי יום. לתפילת מנחה מידי יום מגיעה אישה, שלא לבושה ע"פ גדרי ההלכה ואומרת קדיש יתום בקול רם. אישה זו תרמה לבית הכנסת לזכר אביה 2 סידורים בשם "ואני תפילתי" בסידור זה עשו שינויים קשים בתפילה, (לדוג - במקום ברכת שלא עשני אשה - נכתב שבראני לכבודו, ובכל מקום שמוזכר אבותינו שינו והוסיפו גם אמותינו וכד ו). שאלתי: א. מה יחס ההלכה ורוח ההלכה לאמירת קדיש ע"י אשה בבית הכנסת? ב. את הסידורים בינתיים החבאתי בבית הכנסת (גם מחשש שסטודנטים מסורתיים עלולים להתפלל בו.), אך הדבר עשוי לפגוע בה. מה נכון לעשות? והאם מותר לי לגנוז אותם ללא רשותה? (ניסו לדבר איתה בנעימות שזה לא שייך, אך היא סרבה בתוקף). וסליחה על האריכות.
תשובה: אם אשה אומרת קדיש בשקט בעזרת נשים יחד עם הגברים האומרים קדיש בקול בעזרת גברים - מותר. אך אם היא לבושה לא כהלכה אין התר. את הסידורים ראוי לסלק.
שאלה: כתיבת סיפורי השגחה לא אמיתיים: אני מפיץ מזה כשנתיים במייל באופן יום יומי, דברי חיזוק והתעוררות מוסר ואמונה והרבה סיפורי צדיקים וסיפורי השגחה וניסים. ("האור היומי") שאלתי היא, האם על מנת לחזק את הציבור, אני יכול להמציא סיפורי השגחה או ניסים. ואם כן, האם אני צריך לכתוב שהסיפור הנ"ל נכתב על ידי ולא היה.
תשובה: לא כדאי לכתוב שום דבר שאיננו אמת. האמת מביאה ברכה ולא להיפך, ותחזקנה ידיך בכל הטוב שאתה עושה.
שאלה: נטילת ידיים עם כוויה והחזרת עגלה נטושה: לכבוד הרב שליט"א ושבוע טוב א.הכנתי טוסט למלווה מלכה נכוויתי ביד ימין נטלתי יד שמאל הרהרתי הברכה וברכתי המוציא. האם נהגתי נכון? ב. נכדי מצא עגלת סופר נטושה החזיר והוציא 10 ש"ח. מה עליו לעשות עם הכסף?
תשובה: 1.אם אין רטייה (תחבושת) צריך ליטול שתי ידיו. אם יש רטייה ויש צער להוריד יטול רק את שאר היד ויברך על נטילת ידים. (שו"ע קסא, א. קסב,י. משנ"ב קסא,ה) 2. הרי אלו שלו.
שאלה: דף גמרא: הרב אני רוצה להתחיל ללמוד תלמוד אבל אני מתקשה בביאור המילים, אני רוצה לדעת איך מפרשים או איך בכלל מבינים.
תשובה: ב"ה שמחתי מאוד לקבל את מכתבך, לראות כמה אתה רוצה ללמוד גמרא, זה ממש נפלא. הגמרא היא אוצר עצום, ממש אחד מהאוצרות הגדולים ביותר שיש בעולם. זוכים ללמוד אותה אנשים פשוטים וגם גדולי הרבנים, וכולם מגלים בה אוצרות אין סופיים. היא נפלאה, מענגת ומחכימה, ממש בונה את האדם להיות תלמיד חכם אמיתי. אלא שכמו כל דבר גדול, פעמים רבות יש קשיים שונים כדי להגיע להבין אותה, לקלוט אותה ולהתקדם על ידה. במיוחד הדבר קיים באדם שהוא בתחילת דרכו בלימוד, ואז הוא נתקל בדרך כלל בקשיים נוספים כגון בקושי של מילים בלשון ארמית, במושגים שפחות מוכרים לו ועוד. כיום זכינו להתקדמות גדולה מאוד בתחום הזה. כיום כל אחד שרוצה יכול ללמוד, יכול להבין ולהתקדם, ויש היום כלים שלא היו קיימים בעבר. לדוגמא, היום יש גמרות עם פירוש פשוט, שמיועד לאנשים במצב שלך, לעזור להם להבין את הגמרא באופן הפשוט. לדוגמא יש כיום פירוש שנקרא שוטנשטיין, שהוא ממש פירוש פשוט על כל הגמרות, אפשר לרכוש גמרא כזו וללמוד איתה. הכרתי לא מעט אנשים שממש לומדים בה בקביעות ומקבלים ממנה המון. פירוש אחר שקיים הוא פירוש שכתב הרב שטיינזלץ גמרות אלו נקראות כשמו והן ממש פשוטות וברורות ללמוד איתן. וכן יש עוד פירושים רבים, שתוכל למצוא בחנויות ספרי הקודש. דבר נוסף שאתה יכול, הוא ממש כמו שהיה בכל הדורות, פשוט ללמוד עם מישהו. כאשר למדים עם מישהו שיש לו יותר רקע, ושהוא מבין יותר את הגמרא, אפשר ללמוד ביחד ובקביעות ולקנות את הכלים ללימוד עצמאי של הגמרא. בעבר זכינו לגשר לא מעט אנשים שרצו ללמוד גמרא עם אנשים במקום שלהם שילמדו עימם ודברים אלו הצליחו מאוד ברוך ה'. אם תרצה אשמח לעזור לך למצוא מישהו באזור המגורים שלך שילמד איתך. כמו כן יש אפשרות ללמוד עם חברותא דרך הטלפון או דרך חברותא באינטרנט. דרכים אלו של ללמוד עם מישהו זהו הדבר הטוב ביותר שהוא גם פתח לעוד צעדים קדימה. וכמובן יש כיום אתרים שונים שבהם יש שיעורים בסיסיים בגמרא, כגון אתר מאורות הדף היומי ועוד. על ידי חיפוש בסיסי ופשוט באינטרנט תוכל למצוא המון שיעורים בגמרא, ואף גמרא באופן בסיסי ביותר. שתהיה לך המון המון הצלחה ואשמח להיות בקשר ולעזור לך עוד בכל מה שאוכל. הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: תה בלי כשרות: רציתי לשאול אם אפשר להזמין מסין תה בלי כשרות. הכוונה לעלי תה יבשים.
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה יבוש התה נעשה במאווררים וזורקי חום או בתנור או בשמש. בתנור צריך לדאוג לכשרות התנור, בשמש צריך לדאוג שאין חרקים. גם כאשר לא קיימות הבעיות הנ"ל יש לוודא שהתה הוא טבעי ללא תוספות וחומרי טעם כי אם הוסיפו אותם לתה הם דורשים כשרות כי לפעמים החומרי טעם לא כשרים או ששומרים את המיצוי של הטעמים באלכוהול בעיה של יין נסך. לכן בתה שחור טבעי נקי בלי טעמים יש פחות חשש. אבל כדי לקבל אישור של מחלקת היבוא ברבנות הראשית צריך כשרות. הרב חגי בר גיורא
שאלה: מה מברכים על לבבות דקל?: כבוד הרב, שאלתי היא מה מברכים על לבבות דקל כיום, מוצר הנמכר בחנויות. האם עקב זה שניטעו הדקלים בשביל אותו "קורא" נברך עליו בפה"א או שאולי יש לברך "שהכל" בכל מקרה?
תשובה: וברכת ד' הגמ' (עירובין כח ע"ב, ברכות לו ע"א) דנה על ברכת הקור שהיא ליבת הדקל, בשנה ראשונה היא רכה ואכילה ולאחר מכן מתקשה והופכת להיות חלק מהעץ. קור, רב יהודה אמר: בורא פרי האדמה, ושמואל אמר: שהכל נהיה בדברו. רב יהודה אמר בורא פרי האדמה - אוכלא הוא, ושמואל אמר: שהכל נהיה בדברו - כיון שסופו להקשות לא מברכינן עילויה בורא פרי האדמה. אמר ליה שמואל לרב יהודה: שיננא, כוותיך מסתברא, דהא צנון שסופו להקשות ומברכינן עליה בורא פרי האדמה. ולא היא, צנון - נטעי אינשי אדעתא דפוגלא, דיקלא - לא נטעי אינשי אדעתא דקורא. ואף על גב דקלסיה שמואל לרב יהודה, הלכתא כוותיה דשמואל. מסקנת הגמ' שמברכים על הקור שהכל כיוון שאין נוטעים על דעת אכילת הקור. דין זה נפסק בשו"ע (או"ח סי' רד סעי' א) ו : ועל דבר שאין גדולו מן הארץ, כגון: בשר בהמה,. ועל כמהין ופטריות, ועל קורא הגה: ) (שהוא) הרך הנתוסף באילן בכל שנה שקורין (פלמיטו) (טור).מברך: שהכל. הרשב"א (עירובין כח ע"ב ד"ה לאו) אומר שקורא לא דומה לצלף שבו הוא רוצה גם את הדברים המשניים ואילו בדקל איננו רוצה כלל את המשני, ועל כן למרות שבצלף מברכים על הדברים המשניים (תמרות, קפריסין, עלין) בורא פרי האדמה, אבל קור מברכים עליו שהכל כיוון שאין מגדלים את העץ שיאכלו את הקור. נראה מכאן שאם היום מגדלים את הדקל לצורך אכילת הקור, ויש בזה עסק מסחרי בהקפים גדולים, א"כ דינו כדין הצלף, ולכן על החלק המרכזי שהם התמרים מברכים עץ ואילו החלק המשני יורד בדרגה אחת, וא"כ על לולבי הדקל הנמכרים יש לברך אדמה ולא שהכל, כיוון שהשתנתה המציאות. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ
שאלה: עקירת עץ פרי: יש לנו בגינה עץ פסיפלורה "גוסס"- 90 מת, האם מותר לעקור אותו למרות שהוא עץ פרי? (גדר הגינה שלנו נפלה ולא ניתן לבנות גדר חדשה ללא עקירת עץ הפסיפלורה).
תשובה: וברכת ד' לדעת הרא"ש מותר לקצוץ אילן לצורך מקומו, מכיוון שאיסור בל תשחית הוא רק כשעושים בדרך השחתה, אבל שלא בדרך השחתה (לצורך) הדבר מותר. יש דעות חולקות על כך וסוברות שלא התירו משום צורך מקומו, מכיוון שאיננו מזיק בפועל, אבל להלכה אפשר לעקור לצורך מקומו. אבל מכיוון שבעקירת עצים יש גם בעיות של נזקים רוחניים, על כן כדאי שאת עצם העקירה של הפסיפלורה יעשה גוי. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: המשך ההתייחסות לתנועת דרך חיים: הרב יצחק גינזבורג אמר בהתוועדות לפני כמה חודשים שהפערים בין חב"ד לבין הרב קוק הצטמצמו מאז שהרבי קבע שאנו בימות המשיח. האם לפי זה דברי הרב עדיין נשארים כפי שהם? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "תנועת "דרך חיים" בנשיאות הרב גינזבורג"
תשובה: קודם כל, לא התעמקתי בדעותיהם ולא זכרתי שהתנועה הזאת קשורה לרב יצחק גינזבורג. בכל אופן, אני יודע שיש תנועות שלא מכירות בכך שאנחנו חיים באתחלתא דגאולה ושעכשיו אלו צעדי המשיח וברור שהדעות האלו סותרות את שיטתו של מרן הרב קוק. זה לא אומר שאנחנו לא צריכים לכבד אותם, לקרב אותם ולהתיידד איתם, גם אם יש להם השקפה אחרת - כמו שיש הבדל בין החסידים למתנגדים, האם בגלל ההבדל הם לא יאכלו ביחד או לא יתחתנו אחד עם השני?! אז יש תחום מסויים שבהם יש לאנשים השקפה אחרת. גם אם אנחנו חולקים עליהם ביחס למדינה, זה לא משפיע על הקשר איתם לשאר הדברים.
שאלה: ריבית מבנק ולקרוב: אני לקחתי הלוואה אצל בנק של גוים על שם שלי בשביל קרוב משפחה שלי והוא יחזיר לפי מה שהבנק מבקש. עכשו נודע לי שזה אסור, ואני לא יודע איך לתקן: אין לי כסף בשביל לסגור ההלוואה, וגם הקרוב משפחה כבר השתמש בכסף. אולי אפשר לפטור את הבעיה אם אני משתף אותו לחשבון בנק, ואז ביחד אחראיים לחזיר לבנק, או ע"י היתר עיסקא?
תשובה: מכיון שלך היה מותר ללוות מבנק נוכרי ברבית יכולת להלוות לקרובך את מלוא הסכום ברוטו, כולל הרבית, שהתחייבת להחזיר לבנק, מבלי לפרט בשטר של קרובך את ההבחנה בין הקרן לרבית. אומנם העברה כבר נעברה בעצם ההתחיבות. אך גם עתה עדיין אפשר לתקן לפחות מכאן ולהבא: עליך למחול לקרובך את ההלואה ולכתוב שטר חדש על מלוא הסכום מבלי לפרט את הקרן והרבית.
שאלה: צניעות בין אח ואחות: הרב כתב בתשובה "מותר לאדם להסתכל על אשתו או אחותו במקומות המכוסים, אבל בזמן שאדם אומר דברים שבקדושה אסור להסתכל." לא הכרתי קולא כזו על אחותו. זה נכון או שגגה שיוצא מלפני השליט? (במחילת כת"ר, אם אפשר, אשמח למקורו ) השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "הסתכלות באשתו בזמן שאסורים"
תשובה: אם הוא רגיל להיות איתה בבית מותר להסתכל במקומות המכוסים. מקומות המכוסים הכוונה מקומות שאישה מכסה כשהיא בחוץ אבל לא מכסה שהיא בבית, לדוגמא אם היא בלי שרוולים בבית מותר, אין הכוונה חלילה מקום הערוה שודאי אסור. אבל כאשר היא לבושה שלא בצניעות לעניין דברים שבקדושה כגון דברי תורה או תפילה יש להקפיד שלא לומר בזמן שהוא מסתכל.
שאלה: שגיאה שהתגלתה אחרי הדפסה: אני עושה עבודות גרפיקה עבור בית דפוס בעבודה מסויימת,פלייר דו צ, לאחר העיצוב ושליחה ללקוח עשו תיקונים מספר פעמים, שלאחר כל תיקון שלחו שוב ללקוח בסוף ביקשו גם לשנות מספרי טלפון ושוב תיקונים נוספים. מספר הטלפון הופיע בפלייר 3 פעמים, ואני שיניתי רק פעמיים, לא שמתי לב לפעם הנוספת שמופיע המספר. הפלייר כבר הודפס. מי אחראי על השגיאה? אני כגרפיקאית? הלקוח? מי אחראי על ההגהה? בד כ אני גם מציינת את זה שאין אחריות על שגיאות הקלדה. הפעם לא ציינתי זאת במפורש. (אני מקבלת שכר נמוך מאד על העבודה במקרה הזה זה יוצא 50 לפלייר דו צדדי. וזה הרבה זמן עבודה.)
תשובה: שאלתך צריכה להתברר בבית דין ככל שאלה ממונית בין צדדים שונים, וכיוון שהיא תלויה בפרטים רבים. אכתוב את הבסיס של הדין, התשובה אינה עונה על שאלתך הספציפית. אם אין הסכמה או ציון מפורש מי אחראי על שגיאות בהקלדה, הולכים אחר המנהג, ואם אין מנהג ברור, האומן שמקבל שכר אחראי על הטעויות שיוצאת מתחת ידו. אם הגרפיקאית עובדת עבור בית דפוס שעומד מול הלקוחות, ייתכן מאוד שבית הדפוס אחראי על הטעויות ולא הגרפיקאית, כיוון שהוא זה שסוגר הדבר סופית מול הלקוחות, הדבר ישתנה לפי הנהוג וההסכם ביניהם. כדי לחייב את בעל בית הדפוס או את הגרפיקאית, צריך לברר שנגרם נזק, צריך לבדוק האם המספר הלא נכון שמופיע בדף אכן מזיק את בעל המודעה, או שזה פחות נוח לו אך לא גורם לו נזק. הרב מרדכי גרוס.
שאלה: תכלת, קשרים ופתילים: ראיתי שהרב כתב לנהוג דווקא כרמב"ם לענין כמות הפתילים (בניגוד למה ששמעתי בעבר שאנו רק בתחילת קיום המצווה ומספק לובשים כשיטה הזולה) ע"פ האור שמח. הרי יש הרבה ראשונים שסוברים כראב"ד, כמוהו משמע מהספרי (שלח קטו) בבירור, וכן יש שהוכיחו מהגמ עירובין המוצא שזורין וכו (שאם רמב"ם צודק יש זיהוי ברור בין פתילי ציצית שהם צבועים חצי לבין סתם חוט יקר שכולו תכלת) וכך גם הגר"א הכריע (האריך בזה הרב ברנד מעמנואל בקונטרס בכנף איש יהודי להוכיח כשיטת הראב"ד) אז למה ברור להכריע כמו הרמב"ם? בעניין הקשרים הרב כתב לעשות רק קשר כפול אחד סמוך לבגד ושאר הקשירה ע"פ הרמב"ם, רציתי לשאול למה לא לעשות את הקשר אחרי החוליות סמוך לענף (או לעשות גם שם קשר) כמו שברור מהמ"ב (יא סד ו-סו) שהקשר העיקרי מדאו זה הקשר שאחרי החוליות לצד הענף.
תשובה: שאלו אותי למה אני פוסק כמו הרמב"ם, באמת בעלי התוספות, והרא"ש, ועוד, סוברים שמחצית מהחוטים צריכים להיות תכלת ומחצית לבן. אבל היות וזכינו לחידושה של המצווה הזו בדורנו וכל הדורות לא נהגו כך, וגם האור שמח אומר שהעיקר זה כמו הרמב"ם, וגם המקובלים אומרים לעשות כך, והרי לצאת ידי כל השיטות אי אפשר, אם אדם עושה כמו הראב"ד הוא לא יוצא לפי הרמב"ם, כי הרמב"ם כותב שצריך לעשות חוט אחד ולא יותר, וגם מי שעושה כמו הרמב"ם לא יוצא לפי הראב"ד ושאר הראשונים. הרי גם בתפילין אי אפשר לצאת ידי כל השיטות. ולכן אמרתי שמכיוון שיש הרבה דעות שהם כמו הרמב"ם, ובכל מקרה לא יוצאים לפי כל השיטות, וחזי לאיצטרופי שכך הכי קל, ואנחנו זוכים בדור הזה לחדש את המצווה הזו, נעשה בינתים לפחות כמו הרמב"ם.
שאלה: להעביר כרטיס נסיעה- המשך: נכתב כי סיטיפס מאשרת העברת כרטיס נסיעה לאדם אחר אחר השימוש בו. האם אישור זה מהווה גם רשות זהה באוטובוס -כי הם עובדים יחד והכרטיס משותף - או שצריך את רשותם המפורשת? האם נכון מותר אסור מצווה ביורדי מהרכבת לתת את כרטיסי לאחד הממתינים שם לחסוך ממנו את עלות נסיעתו? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "העברת כרטיס למישהו אחר לרכבת הקלה"
תשובה: אכן זה מהווה רשות לשימוש זהה אף ביחס לאוטובוסים. הנכון הוא ש"מותר" לתת את הכרטיס לאדם אחר שיוכל להיעזר בו. הרב מרדכי גרוס.
שאלה: חזרה בתשובה על חילול שבת בשוגג: לצערי הרב פתחתי וסגרתי בשבת מכשיר כלשהו שמחובר לאסלה על ידי הברגה ובדיעבד הבנתי שיש כאן בונה וסותר אולי אפילו מדאוריתא. התחרטתי בכל ליבי,אמרתי וידוי וקיבלתי על עצמי להשתדל מאד לא לחזור על מעשים מסוג זה בשבת חלילה. כמו כן צמתי יום שלם מזריחה עד צאת הכוכבים וקראתי תהילים. האם התקבלה תשובתי?
תשובה: אם התחרטת בלב שלם צריך להאמין באמונה שלימה שהקב"ה מקבל תשובה וסולח.
שאלה: שאיבת מי חטאת ממעיין השילוח - המשך: לכבוד הרב, ו על התשובה המהירה והמפורטת. הרב כתב עפ"י הרמב"ם בהלכות פרה (ב,ז) שההזאה על הכהן העושה את הפרה היתה על ידי אותם תינוקות שגדלו בטהרה. אכן, בפירוש המשנה לרמב"ם (פרה ג,ג) נראה בפשטות שלא כפי שכתב בהלכותיו (או עכ"פ לדעת תנאים אחת בתוספתא, יעו"ש) שעדיף להזות על ידי אדם שהיה טמא ונטהר מאשר על ידי מי שלא נטמא מעולם. גם פשטות דברי התוס בסוכה (כא,א) נראה שהקידוש או ההזאה לא נעשו על ידי אותם תינוקות (אלא אם כן נפרש דבריהם שהמתינו להם עד שיעשו בני י"ג כדי לקדש או להזות, וכפי שנקט החזו"א). ואם כן, לפי דעות אלו חוזרת הקושיא מדוע לא שאבו מים חיים מהר הבית והיו חוסכים את גידול התינוקות? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "שאיבת מי חטאת ממעיין השילוח "
תשובה: ראשית, ראה נא שוב את סוף תשובתי הקודמת, מאחר שתיקנתי אותה. הדעה המקובלת בראשונים היא שלתינוקות היה תפקיד לא רק במילוי מי החטאת אלא גם בקידוש או גם בהזאה על הכהן, עיין רש"י זבחים קיג ע"א ד"ה ומגדלות: "והוו אלו תינוקות נוגעין בו ומזין עליו" והר"ש והרא"ש בפרה פ"ג מ"ג: "והתינוק נוטלו", וזהו פשט המשנה שם כמו שכתב בתוס' יו"ט פרה פ"ג מ"ב. ומה שציינת לתוס' בסוכה כא ע"א ד"ה ומביאין, שכתבו: "וקצת תימה מה מועיל מילוי זה שהיו ממלאין בתינוקות סוף סוף בעינן איש בשעת קידוש. ויש לומר דמה שהיה יכול לתקן מתקנין משום מעלה", יש לדעת שהתוס' בסוכה הם מהר"ש עצמו (עיין בתוס' בסוכה טז ע"א ד"ה דלא: "כדפרישית פרק כ"ח דכלים", וכן מוכח מכמה דיבורים מקבילים לחלוטין לפירושו), ולכן נראה עדיף להידחק בפירושם כמו שכתב בחזון נחום בפרה שם, שכוונתם לדברי התוס' יו"ט שהקידוש אכן היה על ידי קטנים משום מעלה. באשר לרמב"ם בפירוש המשנה שציינת, נראה שמה שכתב שעדיף להזות על ידי טהור שנטמא והוזה מאשר על ידי התינוקות הוא רק לדעת רבי יהודה שמעשים אלו נעשו רק כשעלו מן הגולה, ומכאן שלדעתו התועלת בתינוקות הייתה להכין איש שלא נטמא מעולם משום שכל השאר היו טמאים, ולדעה זו פשוט שהתינוקות גם קידשו והיזו. לעומת זאת לדעת רבי שמעון שם, שנפסקה להלכה, שמעשים אלו נצרכים בכל פעם ופעם, על זה אמר הרמב"ם שלדעה זו יש עדיפות למי שלא נטמא מעולם על פני מי שנטמא והוזה. אוסיף עוד, שלפי דעה זו שכל מעשים אלו נעשו רק כשעלו מן הגולה, מסתבר שאז טרם היתה אותה אמת מים שהביאה מי מעיין למקדש.
שאלה: ערך מחצית השקל השנה: לכבוד הרב. השנה כמה ראוי שספרדים הנוהגים לתת לפי המשקל יתנו במחצית השקל?
תשובה: שבוע טוב עדיין אי אפשר לדעת כמה יהיה מחיר הכסף בזמן הנתינה, אבל מחיר גרם כסף ביום חמישי 21.2.2014 היה 2.45 שקל. אנו פוסקים שצריך למחצית השקל 8.6 גרם כסף, על כך יש להוסיף מע"מ, סה"כ עולה 24.2 שקל חדש. נראה שאם אדם יתן 25 שקל יצא מכל ספק. ובלבד שהכסף יגיע לצרכי צבור אמתיים. שבוע טוב הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: ברכה על האוכל על ידי המאכיל: שליט"א אבי נמצא בשיקום בבי"ח סיעודי, וכשביקרתי אותו ראיתי שאמא שלי נותנת לו לאכול ולפני כן מברכת בשם ומלכות במקומו. לא הערתי לה ואני שואל, האם זה מותר?
תשובה: לשואל, ורפואה שלמה לאביך שיחיה. אין מקום לברכה זו אלא אם כן אמך אוכלת גם כן מעט. עליך לשקול אם ניתן להציע לה לאכול או שלא לברך, ואם להערכתך ההערה לא תועיל "מוטב שיהיו שוגגין ואל יהיו מזידין". הרחבה: בברכות הנהנין הכלל הוא שמי שאינו מחויב בהן כעת אינו מוציא אחרים ידי חובה. כאשר קבוצה יושבת לאכול יחד - אחד יכול לברך עבור אחרים, כנהוג בסעודת שבת, אבל כאשר המברך אינו אוכל - אינו יכול לברך (בניגוד לברכת המצוות, שבה אפילו מי שכבר קיים את המצווה יכול לברך שנית עבור מי שעדיין לא קיים, מאחר שבמצוות "כל ישראל ערבין זה לזה", עיין סימן ריג ס"ב ומשנ"ב סקי"ד). לגבי ברכה אחרונה מצינו דעות שונות בראשונים, האם דינה לעניין זה כברכת המצוות (כי אחרי האכילה כבר נוצר חיוב לברך) וגם מי שלא אכל יכול להוציא בה ידי חובה את מי שאינו בקי (כך דעת הר"ן בראש השנה לד,ב, ואילו השטמ"ק בברכות מה,ב סובר שלא, ועיין ציץ אליעזר חי"ח סי' כו,ג). ההלכה הפשוטה היא שאף בזה אי אפשר (שו"ע סי' קצז ס"ד ומ"ב ס"ק כד). ואם אביך שיחיה במצב שאינו מחויב במצוות כלל, הדבר פשוט שאי אפשר להוציאו ידי חובתו. יש אמנם שיטה יחידאית שלפיה אולי ניתן לברך ברכת הנהנין עבור אחר שאינו חייב כלל, אם אינו יכול לברך בעצמו (כך משמע מרש"י בערובין מ,ב ד"ה ליתביה לינוקא, ועיין תשב"ץ ח"ג סי' עט ורמ"א סי' תרכא ס"ג לגבי ברכת בורא פרי הגפן בברית מילה ביום הכיפורים על סמך שתיית התינוק הנימול, אע"פ שאין בזה עניין של חינוך כמובן. ואמנם שם יש תקנה מיוחדת לברך אבל מרש"י ומהתשב"ץ משמע שטעימת התינוק כשלעצמה היא סיבה מספקת להצדיק את הברכה). אבל קשה לסמוך על שיטה זו נגד פשטות הגמרא בראש השנה כט ע"א האומרת שאין לברך ברכת הנהנין עבור חברו כשאינו אוכל בעצמו, וגם בדברי רש"י אלו נאמרו מספר פירושים.
שאלה: מותר לגנוז את הסידורים בלי רשות?: האם אפשר לגנוז את הסידורים הקונסרבטיבים ללא רשות התורמת? אין בכך גזל? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "סידור קונסרבטיבי"
תשובה: אינך לוקח לעצמך אלא רק שומר על סדרי ביהכנ"ס.
שאלה: חציצה לגברים במקווה: לרב. האם פלסטר או תחבושת הם חציצה בטבילה במקווה לגברים?
תשובה: כיון שהטבילה שלנו היא רק מתקנת עזרא הסופר ולא מוציאה טומאה מהתורה אפשר להקל בעניין.
שאלה: החיות בתיבת נח: ברצוני לדעת מדוע אלוהים היה צריך להשמיד את כל החיות בגלל חטאי בני האדם, לפי סיפור תיבת נוח, למעט זוגות החיות שלקח איתו. והאם הוא הרג גם את כל הדגים במבול הזה? כי אחרי הכל דגים לא מתים במים. ממש חשובה לי התשובה על זה. ותבואו על הברכה.
תשובה: לשואל כשהמדרש (בראשית רבה כח, ח) רוצה לתאר לנו את ההשחתה הגדולה שהיתה בדור המבול, הוא אומר כך: "רבי עזריה בשם רבי יהודה בר סימון אמר: הכל קלקלו מעשיהן בדור המבול, הכלב היה הולך אצל הזאב, ותרנגול היה מהלך אצל טווס, הדא הוא דכתיב 'כי השחית כל בשר', השחית כל אדם אין כתיב כאן אלא 'כל בשר'. רבי לוליאני בר טברין בשם רבי יצחק אמר: אף הארץ זינתה, היו זרעין לה חטין והיא מפקא זונין, אילין זונייא רבה, מן דרא דמבולא אינון". נמצאנו למדים שבאותו הדור האנושות הגיעה לסיאוב ובלבול כל כך גדולים, עד שכל סדרי האנושות, גם של החי והצומח הושפעו, ועל כן היה צורך במחיקה של המציאות המקולקלת לשם בניית מציאות חדשה ומתוקנת. ובאשר לדגים אומרת הגמרא במסכת זבחים (קיג ע"ב): "אמר רב חסדא: בדור המבול לא נגזרה גזרה על דגים שבים, שנאמר: מכל אשר בחרבה מתו, ולא דגים שבים". נאמנה
שאלה: להפסיק לומר "ועננו בורא עולם"?: ב"ה בתחילת השבוע ירדו ביום אחד כמויות יפות של גשמים. לצערנו עדיין חסר. מהו המנהג לגבי הפסקת אמירת ועננו האם נהוג לחלק בין אמירת שליח הציבור לבין היחידים כדברי הרשז"א בהליכות שלמה? אם מפסיקים לומר וחלילה לא ירד בזמן הקרוב גשם, האם נכון לחדש זאת? ואם כן מה הסימן לכך שאכן יש לשוב ולומר? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "צריך להתפלל עכשיו על הגשמים?"
תשובה: 5-10 מ"מ אחרי בצורת של חודשיים רחוקים מאוד מהצורך הדחוף בעשרות רבות של מ"מ.
שאלה: מותר ללכת לחדר כושר מעורב?: למיטב הבנתי התשובה לשאלה ניתנת בהתאם למצב רפואי מסוים. שאלתי היא האם, בעקבות בעיות צניעות בפארקים וכדומה, מותר גם לאדם שאינו חולה בהכרח, ללכת לחדר כושר מעורב אשר הנשים בו צנועות. על פניו, כל אדם צריך להתעמל וכבר נכתב נפש בריאה בגוף בריא וכן ונשמרתם מאוד לנפשותיכם. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "באמת מותר ללכת לחדר כושר מעורב?!"
תשובה: אני חושב שלכתחילה ודאי שראוי לא ללכת לחדר כושר כזה, רק אם יש הכרח שאדם ילך, אבל אם אין הכרח לא ראוי ללכת לשם. אם יש בעיה של צניעות גם בחוץ, תמצא מקום אחר לעשות בלי בעיות צניעות.