שאלה: האם להכניס אינטנרט הביתה?: זה אולי מוזר לשאול שאלה כזו כאן, אבל הייתי רוצה לדעת מה עמדת הרב על הכנסת אינטנרנט הביתה.
תשובה: שאלת הכנסת אינטרנט הבייתה אינה שאלה העומדת לעצמה. היא קשורה בשאלות רבות המבוססות על משנה חינוכית סדורה, ועל הדרך הראויה להביא את ילדנו לאהבת ד' ויראתו. על כן, לא ניתן להתמקד רק בה, ויש לדון במכלול הרחב של דרכים חינוכיות. אף על פי כן, נראה כי ניתן לעמוד על כמה יסודות הקשורים באינטרנט ובהכנסתו הביתה: א. מלכתחילה, עדיף שלא להכניס אינטרנט הביתה. הסיבה העיקרית לכך היא היחס שבין התועלת לבין המחיר. אין ברשת דברים שווי ערך באמת (בעברית). רוב התעבורה בה עוסקים בני נוער אינה נוגעת לאתרים כבדים עם תוכן של ממש. רבים מההורים סבורים בטעות כי אם ילדיהם יגלשו ברשת הם יהיו משכילים יותר, בני העולם הרחב, בעלי תרבות וידע וכדו'. למעשה ההפך הוא הנכון. רוב התעבורה ברשת היא של שטויות מכל סוג שהוא. מדובר בבזבוז זמן מרחיק לכת, בשאיבת משאבים אנושית וגם במשמעות כלכלית. כל זה עוד לפני שאנו דנים בתכנים המסוכנים המצויים ברשת, והם נגישים מאוד. די בכמה לחיצות עכבר כדי להגיע למקומות האפלים ביותר. מובן שכל האמור לעיל כפוף לאלטרנטיבה, לאמור: מה עושים הילדים בזמנם במקום הגלישה. אם מדובר בקריאת ספרים ניתן לומר כי כמעט כל ספר עדיף  מול צפייה בטלוויזיה השאלה מעט יותר מורכבת, וחלק ממנה יובא להלן. מובן מאליו כי מעל לכל עדיף לעסוק בדברי תורה, ובעניינים רוחניים אחרים שהן מרוממים את נפשו אל האדם ומשמעותיים בהרבה מכל תוכן אחר המצוי ברשת. המצליח להביא את ילדיו לעיסוק רוחני ותורני זוכה לשכר גדול. ב. ברם, אם הילדים מאוד לוחצים על הכנסת הרשת הביתה (כוונתי לילדים בגיל תיכון) נראה לי כי הדרך החינוכית הטובה ביותר היא להפוך אילוץ לאתגר. ניתן כמובן לעמוד כחומה בצורה מולם ולהתנגד לכך, אולם אני סובר כי זו דרך חינוכית שסיכוייה להיכשל רבים. היא מעמידה שוב את ההורים כנגד הילדים, וגורמת להם לשנוא את השררה שבמעשה החינוכי  היא משדרת לילדים כי אנו מעריכים אותם בתור אלה שבוודאי ייכשלו ויפלו, ופעמים רבות שדר זה עצמו מביא לכישלון ונפילה  פעמים רבות היא מביאה לריאקציה המתפרצת במקום אחר, ומרחיקה אותם מאוד מאהבת ד'  היא פעולה חינוכית לטווח קצר שכן עם בגרותם הם יתחברו לרשת ללא שום מעשה חינוכי. קשה לאמוד כמה מהחילון שנמצא בתוכנו נובע דווקא בשל רצון ההורים לחנך את ילדיהם, וכניסתם למאבקים פנים ביתיים בשל כך. אף שהדבר נשמע פרדוכסלי הוא אמת, והמבקש להיא את ילדיו לדביקות בריבונו של עולם אינו יכול לעשות זאת רק בצורה של איסורים וגזירות. רבים מילדינו נטשו את עולם האמונה דווקא בשל השדר שנבע מהטלת איסורים ופיקוח צמוד. חינוך אמיתי לאמונה נעשה רק אם הצלחנו לגרום לילדינו ללכת בדרך הישר בדרך של נאמנות ליושרם ולטהרתם הפנימית. ג. המעשה החנוכי אפוא יכול להציע בפניהם את הכנסת הרשת כאתגר. על אף האמור לעיל יש מקומות מסוימים ברשת העשויים, אם יתפתחו, דווקא להגדיל תורה ולהאדירה. אם שימושם ברשת יהיה בפורומים, בצ'אטים עם רמה מסוימת של פיקוח, ובאתרים ערכיים של בני נוער, יכולה בדיעבד גם ברכה לצאת מהכל. אדרבא, יעודדו ההורים אותם לראות כמשימה את פיתוחם של מקומות כאלה ברשת, והשתתפות במה שכבר קיים (כיפה, מורשת, וחי בהם, ישיבת בית אל, בני עקיבא וכו'), הקמת מערכות למידה וכדו'. במקום לעמוד מולם, יכולים ההורים דווקא להוביל ולהדריך. אין מעשה חינוכי של ממש קיים בבלימה ובאיסור אלא דווקא בהובלה של דברים חיוביים. ד. חלק בלתי נפרד מהאתגר הוא החינוך לשאלה לאן לא גולשים. אין ספק כי הפיתוי גדול, אבל את החושך לא מגרשים במקלות אלא באור. האור הוא השותפות ההורית במעשה החינוכי, וההקרנה בבית כי אנו מבדילים בין האור ובין החושך בין הקודש ובין החול. ה. כל זה חייב להיעשות עם רמה מינימאלית של פיקוח. צריכים להתעקש על כך שלא יימחקו קבצי ההיסטוריה של הדפדפן, ובכך הילדים יודעים כי ניתן לבדוק להיכן גלשו. עצם ידיעה זו היא משמעותית ובולמת הרבה רעות. למעלה מכך, כדאי מידי פעם להיות שותף עם הילדים, להתעניין באיזה אתרים הם נמצאים   לא כמפקחים אלא כהורים המבקשים להיות שותפים עם ילדיהם. הגישה החיובית הלכתחילית הזו שכרה הרבה מאוד. נראה כי זוהי גישה חינוכית בסיסית למציאות החדשה שנכפתה עלינו. הניסיון להתעלם ממנה דומה לניסיון שהיה לפני שנים עם הטלוויזיה. בסופו של דבר מעטים הבתים ללא מכשיר בעייתי זה. כיוון שהמאמץ החינוכי היחיד היה מלחמה בטלוויזיה לא זכינו לגדל דור אנין טעם ורגישות מוסרית, שיתעב את הרדידות הטלוויזיונית מתוכה באמת. אנו חשבנו כי נפתור את הבעייה על ידי אמירות חדות כנגד מכשיר בעייתי זה. זה אינו מעשה חינוכי אלא התחמקות ממנו, ואת נזקיו אנו מכירים היום היטב. אם נפתח בכוחות עצמנו מקומות נוספים אליהם יוכלו ילדינו לגלוש ובד בבד נעסוק בעבודה חינוכית על דרכי הגלישה הראויה, ייתכן ולא נשוב על שגיאות העבר. חלק גדול מהדברים האמורים לעיל מחייבים הרחבה. אם ישנן נקודות נוספות ניתן להגיב ולשאול.