LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: שייט באבובים בשלושת השבועות: האם מותר לשוט שייט באבובים בשלושת השבועות, והאם יש הבדל בזה בן הארץ לבין חו"ל?
תשובה: מותר לשוט באבובים עד ר"ח מנ"א בארץ, יציאה לחו"ל כל השנה ובפרט בימי הזכרון לחורבן היא שאלה הלכתית הטעונה בירור בכל מקרה לגופו.
שאלה: ערבוב מילקי בשבת: לאחרונה יצא לי לברר מה דין עירבוב מילקי - החלק הלבן והחום (משום לש) בשבת, מצאתי מתירים ואוסרים. הייתי שמח לדעת מה דעת הרב, ואם הרב יוכל לתת מקורות לדבריו.
תשובה: לא נראה שיש בזה לש. לש בדרך כלל זה דבר גושי יבש, שמדבקים את הגוש באמצעות נוזל.
שאלה: שמיטה לכלל ישראל?: ראיתי שהרב קורא להרשם לאוצר הארץ דהיינו פתרון של אוצר בית דין לאכילת פירות שנת השמיטה. האם בדרך זו איננו משאירים בבעיה את הכלל שאינו יכול להירשם מסיבות כלכליות או אינו יודע את חובת השמיטה, האם אין זאת מחובתנו למצוא דרכים לחזק את היתר המכירה שנותן פתרון לכלל?
תשובה: "אוצר הארץ" נועד לחזק את החקלאים שמוכנים להוביר את שדותיהם. וודאי שיש לנו עניין שיהודים ישמרו שביעית כהלכתה. מי שמוכר או נאלץ למכור (מכל מיני סיבות) הפקיע את קדושת שביעית, ואפשר לקנות את זה. אנו לא שוללים קנייה מהיתר מכירה, אך בהחלט מעודדים לקנות פירות הקדושים בקדושת שביעית.
שאלה: גילוח על שמחת גיוס: אני מתגייס בשבוע שחל בו ט באב, אני רואה את הגיוס כיום גדול בשבילי האם אני יכול להתגלח למרות שלושת השבועות?
תשובה: עם כל ההשתתפות בשמחתך אין היא מצדיקה גילוח, עליך להרגיל את מפקדיך שההלכה לא ניתנת לשינוים אלא בנסיבות מיוחדות שהיא עצמה קבעה, "כי מלאכיו יצוה לך לשמורך בכל דרכיך".
שאלה: עבודת כפיים לאבותינו: מניין לנו שאבותינו הקדושים (נביאים תנאים ואמוראים) היו גם עוסקים בעבודת כפיים, מסחר וכו?
תשובה: הנביא עמוס היה מגדל צאן ובקר (עמוס א א ו- ז יד). היה תנא שנקרא רבי יוחנן הסנדלר. רבא אומר לרבנן שיעבדו בחודשים תשרי וניסן כדי שפרנסתן תהיה מצויה ויוכלו ללמוד כל שאר השנה. (ברכות לה עמוד ב) וסוגיית הגמרא שם דנה בעניין ללמוד תורה מול עבודה. וישנם עוד מקורות בדברי חכמינו.
שאלה: פרחים ואוכל לבעלי חיים בשמיטה: א. בהמשך לשאלה בדבר קניית פרחי נוי (בחנות) בשביעית ואף במוצאי שביעית - האם לא ניתן לרכשם אלא בחנויות האמונות על שמירת שביעית (אני מסופק היכן ניתן למצאן, אם בכלל)? האם יש קולא בפרחים חסרי ריח? ב. האם יש חשש במזון עופות - כדוגמת דוחן, בוריאה וסיטריה, הנמכר בחנויות לחיות מחמד? אף כי זרעים אלו מופיעים לעיתים גם במזוננו, הרי שעיקרם בתזונת ציפורים האם מותר בהנאה (ואולי יש כאן ספיחים כמאכל בהמה)? ג. האם מותר להשליך בגינה הפרטית גרגירים וגרעינים לציפורים (שאין מזונותיהן עלי) גם אם יש סיכוי שחלק מהם יקלטו בקרקע (כמובן שאיני מעוניין בקליטתם, ואין לי תועלת ממנה)?
תשובה: א. הדיון הוא בפרחים חסרי ריח שלא יסייעו בידי עוברי עבירה. ועל כן צריך לקנות רק בחנויות מפוקחות, בפרחים עם ריח יש גם קדושת שביעית והדינים מתרבים. ב. מכיוון שמינים אלו נזרעים למאכל בהמה יש בהם את כל איסורי שביעית ויש להקפיד אם גודלו בזריעות ששית (לא מצוי), או שנעשה היתר מכירה. ג. במקום שהאדמה יבשה, ובאים עופות ואוכלים, נראה שאפשר להקל. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: תנאי עבודה לעובד על פי שעות: 1. על פי ההלכה והחוק מהן הזכויות למי שעובד על פי שעות (הפסקות כל כמה זמן)? 2.האם התארגנות שלפני ואחרי נחשבות מבחינת החוק וההלכה לחלק מהזמן שבו על המעסיק לשלם לעובד?
תשובה: במענה לשאלתך הכלל הוא, שבכל תנאי ההעסקה שבין המעסיק לעובד הולכים אחר מנהג המדינה. בימינו הנהוג הוא ללכת אחר הקבוע בחוק. בכדי לדעת את החוק המדויק בעניין יש לפנות לחשב שכר, או לברר במשרד המשפטים. הרב חננאל פאטשינו.
שאלה: הכשרת כלים בעקבות תקלה במדיח: צינור הניקוז של מדיח הכלים הבשרי שלי השתחרר ממקומו והנוזלים יצאו לתוך מגירה חלבית. כיצד ניתן להכשיר את הכלים? במיוחד הבעייה היא בכלים העשויים פלסטיק או שידיתם מפלסטיק והם ממתכת.
תשובה: אם המים היו חמים יש להגעיל את הכלים, גם כלי פלסטיק אפשר להגעיל ברותחים.
שאלה: אני דתיה והוא חילוני: אני בת 20. חונכתי בבית דתי, שומרת שבת הולכת צנוע, אבי מלמד תורה ולומד ב"כולל". למדתי בביה"ס מסורתי. שומרת על צניעותי מתלבשת צנוע, שומרת שבת ומצוות. לפני כ-8 חודשים הכרתי בחור די נחמד מבית חילוני. אמנם ידעתי על כל ההשלכות שיהיו לי בהמשך אך לאט לאט יצאתי עם אותו הבחור עד לפני שבועיים. הבחור עומד לסיים את שנת הצבא שלו. בחור ביישן, עדין ומקבל אותי איך שאני. הוא שומר מסורת אך שבת לא. נפרדנו לפני שבועיים בשל הדת. אני רוצה שיהיה לי בחור נפלא להכיר להורים, בחור שאני חולמת עליו עם כיפה ושומר שבת אך המציאות היא שונה. והוא מוכן לשמור ולעשות הכל למעני אך הוא תמיד אומר לי "זה לא מהלב". נפרדנו. אני בוכה בדמעות אך ללא הצלחה אינני יכולה לשכוח אותו, הוא יוזם, חכם, יש עם מי לדבר. את הפרידה לקחתי מאוד קשה,וגם הוא. דיברנו היום וליבי לא יכל עוד ואמרתי לו שאני מקבלת אותו איך שהוא, אני רוצה אותו, אעשה הכל להיות איתו. הבהרתי לו שהוא בנאדם טוב, אני מקבלת אותו אבל שימשיך לכבד אותי ואת משפחתי בקרוב אם אחליט להכניסו לביתי. חלומי הוא לבנות בית דתי, כי אני דתיה. הוא לא מוכן לשמוע על כיפה ושבת. כי משפחתו ככה והוא לא יכול לשנות הרגלים, הוא רוצה שהדברים יבואו מליבו. וגם הוא רוצה שאני אקבל אותו איך שהוא, הוא מוכן לאט לאט ללכת לשמוע שיעורי תורה אך עם רצון שלו. אני לא רוצה להלחיץ, ושאני איתו הוא מוכן לשמור שבת כך אומר לי ואני מאמינה לו בלב טהור. אני מרגישה שזה הבחור שנועד לי. מה דעת הרב?
תשובה: דעתי היא שעשית צעד נכון שנפרדת ממנו. כי לא היית יכולה לבנות איתו חיי משפחה דתיים. ואי אפשר לחנך ילדים חינוך דתי כאשר האבא אינו דתי. אילו הבחור היה נוטה להתחזק ולהתקרב לתורה היה צריך לבחון היטב אם זה רציני אך כעת שגם לזה אינו נוטה אין מקום כלל להמשיך איתו. אמנם הפרידה קשה לך מאד אך תקבלי הרבה שכר על כל הצער של הפרידה. בעזרת ד' תמצאי את זיווגך הנכון בחור דתי. וכאשר יש שאיפות משותפות הבית מחזיק מעמד. וכאשר הקשר בנוי רק על אהבה אין לא קיום ארוך. חזקי ואמצי.
שאלה: מים קרים מדוד בשבת: האם בקיץ ביום שבת ישנה בעיה להשתמש במים קרים מהברז, מכיוון שהצינורות של המים חמים מהשמש החמה ואז נכנסים מים קרים לצינורות ומתחממים כמעט כמו בדוד שמש?
תשובה: מותר.
שאלה: המקור לנישוק המזוזה: האם יש מקור למנהג לנשק מזוזה? אם כן, איפה הוא מצוי (בפוסקים וכיוצ"ב).
תשובה: הרמ"א ביו"ד סימן רפ"ה סעיף ב' כתב ו, י"א כשאדם יוצא מן הבית יניח ידו על המזוזה, ויאמר: ה' ישמר צאתי וכו'. וכן כשיכנס אדם לבית, יניח ידו על המזוזה. הרי שהרמ"א הזכיר רק שיניח ידו על המזוזה ולא הזכיר שיש לנשק אותה, אולם הברכי יוסף שם כתב בשם רבינו האר"י שיניח אצבעו הנקראת אמה על שם שדי שבמזוזה וינשקנה. ודבר זה התקבל בעם ישראל שיש לנשק את המזוזה מחמת חביבות מצוה זו והידיעה שהמזוזה שומרת עלינו מכל משמר והופכת את ביתו של אדם למבצרו.
שאלה: צום כשיש בקע בסרעפת: אני בת 50. סובלת מבקע בסרעפת. בשנתיים האחרונות לא הצלחתי לסיים את הצום כיוון שהרגשתי רע מאד. האם אני חייבת לצום?
תשובה: יש להתייעץ עם רופא, רפואה שלמה.
שאלה: מזוזה בפנסיון לכלבים: מנהל פנסיון לכלבים שבבעלותו מתקן ובו משרד וכן רחבה גדולה שבה כלובים, חדרי שירות, חדרי אחסנה למזון בע"ח וכד, האם צריך להתקין מזוזה במשרד שבו הוא יושב, ומה עם חדרי האחסנה והשירות?
תשובה: כל מקום המשמש בני אדם חייב במזוזה. המשרד והמחסנים חייבים, הכלובים פטורים.
שאלה: שירים שקטים בתשעה באב: שנה שעברה, לקראת צאת הצום, כמה אנשים בכותל שרו במעגל שירים שקטים, האם הדבר מותר, ואם אפשר גם מה המקור לדברים? (האם יש הבדל בין שירים דוגמת "רחם" שהינם שירים על החורבן לשירי נשמה כדוגמת "צמא נפשי")
תשובה: שירים עצובים מותרים כמו פסוקים מאיכה וכדו'.
שאלה: קדיש אחר ספר תורה: לדעת הספרדים, כאשר יש רק ספר תורה אחד בשבת ראש חודש, מתי אומרים את הקדיש? ואם אפשר לציין גם את דעת הרב עובדיה יוסף בנידון, אושה לרב אם יציין מקור לדבריו.
תשובה: בכף החיים סימן קמ"ז ס"ק מ"ד מביא שהספרדים אומרים קדיש על כל ספר וא"כ ראוי לומר בסוף כדי שהקדיש יהיה על שתי הקריאות כמו בזמן שמוציאים שלושה ספרים.
שאלה: לימוד משותף באזכרה: מה כדאי ללמוד באזכרה במסגרת משפחתית, כאשר משתתפים בה כל בני המשפחה, בנים ובנות ברמות שונות? חשוב לנו שכולם ישתתפו.
תשובה: אפשר ללמוד משניות.
שאלה: חישוב השנים בספר שופטים: מחישוב שנות השפיטה של השופטים שבספר שופטים, מקבלים מספר שנים גבוה בהרבה מזה שאמור להתקבל, למשל - יפתח מכריז בנאומו למלך עמון שהארץ אינה בידיהם של העמונים 300 שנים (פרק יא פס כו) אך חישוב פשוט מראה שהיא אינה בידם 347 שנים או אם נחשב את השנים מיציאת מצרים עד לבניית בית המקדש (כמצוין בספר מלכים פרק ו פס א - 480 שנה מצאת בני ישראל ממצרים) נגיע למספר גבוה בהרבה. אם כן, כיצד הגיעו המפרשים לכך שבחלק מהמקרים שנות השעבוד והשפיטה כלולות יחדיו ובתקופת גדעון הן נפרדות? (לפי ספר "סדר עולם" כשנאמר "ותשקוט הארץ ארבעים שנה" או ותשקוט הארץ שמונים שנה" הכוונה היא ל 80 שנה או 40 שנה בהתאם שכוללות בתוכן גם את שנות השפיטה של השופט וגם את שנות השעבוד לאויבים פרט לתקופתו של גדעון אך לא מוסבר כיצד הגיעו למסקנה הזו). כיצד הם הגיעו למסקנה שכשנאמר שאלוקים נתן את בני ישראל ביד הפלשתים ארבעים שנה (פרק יג פס א) 20 שנה היו בתקופתו של שמשון ו20 שנה בתקופתו של יפתח? וכיצד הגיעו לכך שאצל חלק מהשופטים (למשל תולע ויאיר - אחד שפט 23 שנה השני 22) צריך להוציא שנת שפיטה אחת מן המניין כי הייתה משותפת לשניהם?
תשובה: דברי המפרשים נשענים על מסורות שהיו בידיהם על השופטים ועל שנות כהונתם. בודאי שהיו שנים שבהם חפפו שנות שיעבוד עם שנות שפיטה, או שנים ששפט שופט אחד חלק של שנה ושופט אחר בחלק השני ומתוך כך לפעמים נמנו כאחת ולפעמים כשתים. אין הדברים שנכתבו על ידי הגדולים הראשונים כהשערה בלבד והם נשענים ע"י מסורת שהיתה בידם. ועיין בדרך דומה על הבדלי שנים ותאריכים בשנות מלכי ישראל ויהודה, בין ספר מלכים לבין דברי הימים. כך מובא ברש"י ובפרשנים אחרים. בדרך כך כלל הדברים מוכחים בגוף הכתובים כמו אצל אחזיה מלך יהודה שבדברי הימים ב' פרק כ"ב נאמר שמלך בן ארבעים ושתים שנים ואילו על אביו נאמר בפרק הקודם שמלך בגיל שלושים ושתים ומלך שמונה שנים, ויוצא שהבן היה גדול מאביו בשנתים. בודאי שכאשר כתבו פרק זה קראו את הפרק הקודם וא"כ ברור שללא מסורת ח אי אפשר להבין את הכתובים.
שאלה: טיפ לנהג גוי: הוריי יצאו לחופשה בחו"ל ובמשך שהותם שם היה נהג גוי שהסיעם ממקום למקום. בסוף הטיול התבקשו לתת לו טיפ מכל חברי הקבוצה. היו שהתנגדו לכך בטענה שבכך עוברים על איסור "לא תחנם" - לא תתן להם מתנת חינם, האם יש צדק בדבריהם?
תשובה: זו שאלה עקרונית, גם בארץ. אני לא הייתי אומר שיש חיוב לתת או הידור, אך אין בזה איסור כיון שזה כגמול על מה שעשה וזה לא מתנת חינם לגמרי.
שאלה: נעילת דירה של אחי: אמנו נפטרה לפני כחודשיים ועד היום היינו מגיעים לביתה מתפללים, מנקים ומראים פעילות בבית כי היא היתה רוצה כך. השבוע החליטו שני בנים להחליף מנעולים ומונעים כניסה לבית כמו כן ניסו לנתק חשמל ומים. האם ההלכה תומכת בכך, ואם לא מה לעשות?
תשובה: אין חיוב מבחינת ההלכה להתפלל לאחר פטירה בבית המנוחה. אין מניעה מלעשות כך. בויכוח שבינכם תקחו רב או אדם חשוב אחר שיהיה בורר בינכם ותעשו לפי מה יאמר לכם. זיכרו שה שבין האחים זהו הנחת רוח הגדולה ביותר למנוחה הנפטרת.
שאלה: כלים שלא הוטבלו במלון: האם במסעדות ובבתי מלון ניתן להקל ולאכול בכלים שלא הוטבלו, ראיתי בהרבה מקומות עם כשרות מהודרת כל מיני סימנים לכך שהכלים לא הוטבלו (כמו מדבקות וכד ), האם יש היתר לאכול בכלים אלו, והאם ניתן ללמוד מאי טבילת הכלים שבעצם במקום יש בעיות כשרות ואולי לא כדאי לאכול שם?
תשובה: לפי רוב השיטות, אוכל שבושל בכלים שלא נטבלו לא נאסר, אך אסור לאכול. יש אמנם דיעה אחת שזה רק דין לבעלים ולא במישהו אחר. ולכן בשעת הדחק שבדחק מותר לאכול. ובאמת, אם כתוב "מהדרין" במקום זה, זה לא נכון, וסביר להניח שזה מעיד על בעיות נוספות בכשרות. לכן, לפני שאוכלים, רצוי לברר גם פרט זה, כמו שמבררים בישולי עכו"ם וכו'.
שאלה: צרכים של בעל שהתייתם: בעלי התייתם מאב לפני כארבעה חודשים וכרגע בכל הזדמנות אפשרית הוא רוצה לעשות שבתות אצל אמו. אציין שהוא אינו בן יחד ויש לו עוד שתי אחיות. שנינו עובדים מאד קשה ובנוסף לכך גם לומדים כך שגם ככה אנחנו בקושי נפגשים במהלך השבוע. כאשתו מאד חשוב לי לעשות את השבת בבית שלנו ולא ליסוע בכל רגע אפשרי להורים או לכל מקום אחר. (אציין שלהורי אנחנו כמעט ולא נוסעים גם בגלל הנ"ל וגם בגלל שהם תומכים בצורך הזה שלנו להיות ביחד לבד ולבנות את החיים שלנו ביחד, אנחנו נשואים שנתיים ועדיין מרגישים מאד טריים) כשאני שואלת אותו הוא אומר בפירוש שהצרכים של אימו כרגע יותר חשובים לו מהצרכים שלי. מה אני עושה?
תשובה: אמנם מצות כיבוד אם היא מצוה גדולה מאד. אבל צריך גם להתחשב באשה. יש חיוב מהתורה של הבעל לאשתו ושל אשה לבעלה ואין היתר להפקיע החיובים ללא הסכמה באמת. לכן עליכם להשתדל להיות עם האמא אך בלי לפגוע בבנית החיים שלכם ביחד. אני מתאר לעצמי שגם אימו של בעלך תסכים ותרצה שכך תנהגו. אם יש לבעלך השגות על דברי אשמח לשמוע אותם.
שאלה: הבדלים בזמני האבלות?: בתקופה קשה כזו כמו בין המצרים, מדוע הספרדים מתירים לערוך חופה וקידושין, ולהבדיל בשעת ספירת העומר לא נוהגים כן?
תשובה: היתר זה הונהג ע"י הרב עובדיה יוסף שליט"א בשמשו כרב העיר ת"א. סיבת ההיתר העקרית כיוון שחשש שהרבה צעירים עלולים להכשל באיסורים חמורים אם יעכבו את זמן נישואיהם. מאז הרחיבו הרבה היתר זה, אך אין זה היתר שכל הספרדים קיבלו בפרט אלו שהם יראי שמים נוהגים עפ"י הבן איש חי שלא לשאת נשים בזמן הזה.
שאלה: בחירה חופשית וייעוד האדם: לגבי מושג הבחירה החופשית שיש לאדם. אמנם בשמים ידונו כל אדם לפי מעלתו - יתרונותיו וחסרונותיו, אך בכל זאת - האדם לא נולד עם בחירה חופשית מלאה: כל אדם נולד למשפחה אחרת, מקום לימודים מגורים וחברה אחרת, המראה החיצוני שלו ותכונות הנפש וכשרונותיו שונות משל חבירו. יש שנולד להורים דתיים, יש לחילונים ויש אפילו לגויים. ישנם שנולדים בעלי מומים או שחולים במחלות סופניות ל"ע וכו וכו. לא כולם מתחילים מאותה נקודה! אז איך אפשר לומר שיש בחירה חופשית כאשר כל אדם חי במציאות שונה ואחרת משל חבירו, ואולי אפילו מעדיף להיות במצב של חבירו. ובאותו עניין - מדוע פלוני זכה ונולד עם ראיה תקינה למשל ואלמוני עיוור, וכן פרנסה,שידוך,יהדות,חכמה. מדוע בני אדם שונים אחד מהשני? וכן לגבי ייעוד האדם בעולמו. איך אדם יידע מה ייעודו בעולם, ואיך זה שהאדם נולד "בלי הוראות", בלי לדעת מה הדבר הטוב ביותר שצריך לעשות. אני לא מדבר על חיי היום יום שבשביל זה יש את התורה הקדושה אלא על הייעוד, והאם מטרת האדם היא לתקן את עצמו או לתקן אחרים?
תשובה: מה שכתבת שידונו את האדם לפי מצבו זהו הפיתרון לשאלה. יש נשמות רבות בשמים שצריכות לצאת אל הפועל בעולם שלנו באישיות של אדם מסויים. כל אדם נועד לתקן משהו אחר. לפי צורך התיקון ניתנים כלים לאדם. האדם העיוור יתכן שצריך לתקן את כוח השמיעה. וידוע שאנשים עיוורים הם בעלי כוח שמיעה מעולה יותר. אם כן ניתן לו הכוח שאותו הוא צריך לתקן ככוח שלם. מה שלא יוכל לעשות בגלל שהוא סומא אין זה בתחום תיקונו ולא זו שליחותו. גם בנוגע לשאלה השניה כיצד ידע אדם את שליחותו הדברים אינם פשוטים. אולם אנו מאמינים שגם בנושא זה הקב"ה מדריך אותנו ומורה לכל אחד את דרכו לפי שליחותו. בדרך כלל אדם שהוא כישרוני בתחום מסויים או שיש לו משיכה לתחום מסויים זהו הסימן שזה שליחותו. הקב"ה עושה התאמה בין מה שאדם טוב לבין מה היא שליחותו.
שאלה: מנהגי "וורט" ואירוסין: מה הבדל בין "וורט" לאירוסין ומה עושים בכל אחד מהם, ומה לגבי ספרדים? אשכנזים נוהגים לעשות קניין עם מטפחת, האם גם ספרדים עושים קניין, או שעורכים בסעודה בלבד, והאם באירוסין נוהגים לקבוע תאריך לחתונה, וכן איזה דברים נהוגים אצל הספרדים בסעודת האירוסין?
תשובה: וורט עושים האשכנזים ובו ההורים של שני הצדדים קובעים את התנאים של החתונה ובמה כל אחד עוזר לזוג הצעיר וכדו'. הספרדים אינם עושים וורט אלא רק סעודת אירוסין שגם היא רק רשות ולא חובה, בסעודה זו אומרים שבחים לחתן ולכלה יחד עם דברי תורה. הספרדים לא נהגו לעשות שום קנין באירוסין.
שאלה: אישה יורדת מהארץ: האם לאישה מותר לרדת מהארץ לצורך נישואין? נולדתי בחו"ל ועליתי עם משפחתי לארץ וכרגע אני בקשר עם בחור מחוץ לארץ ואנחנו מדברים על אירוסין ועל חתונה בהמשך בעזרת ד. לבחור יש עבודה מסודרת בחו"ל וגם זמן לקבוע עיתים לתורה והוא לא מעוניין כרגע לעלות לארץ בגלל עבודתו וגם בגלל שאין לו פה בארץ לא משפחה ולא חברים ואילו לי יש משפחה בחו"ל. האם יש עליי איסור לרדת מהארץ? יש לציין שאומנם אני לא מבוגרת מדי, אך אני כבר בת 25ואני רוצה לבנות בית בישראל, ואמנם אני לא יודעת מהן דרכי ד אך מנקודת מבטי, כרגע, אני מרגישה שהבחור הזה הוא זיווגי.
תשובה: מותר לך לצאת מהארץ לצורך נשואים. אך עליך לשאוף לחזור לארץ ולא להשאר שם לתמיד. אלא לאט לאט לשכנע את בעלך לעתיד ליצור את התנאים שיאפשרו לכם לשוב לארץ. דהיינו לחסוך כסף ולקנות דירה בארץ. ולחסוך כסף כדי לעלות ולמצוא פרנסה בארץ. וגם בהיותך בחו"ל להשפיע על מי שאפשר לעלות לארץ.
שאלה: נסיעה בין עירונית בשלשת השבועות: כתוב בהלכה שצריך ליזהר בשלשת השבועות בדברים שיכולים להביא סכנה. מה עם נסיעה באוטובוס מחוץ לעיר? מי שהוא אמר לי שהוא לא נוסע מחוץ לעיר גם עם אוטובוס מחשש סכנה של תאונה, בימים אלו, האם יש ביסוס לדבריו או שצריך להיזהר רק במה שמוזכר כגון לא לילך יחידי או להכות התלמידים?
תשובה: סיכון רחוק מאוד מותר. בהלכה מוזכר קיר נטוי. נסיעה ברכב אינה דומה כלל לקיר נטוי, אולם שחיה בים במים עמוקים בדגל אדום נחשבת כסיכון וכן סנפלינג בצוק גבוה וכדו'.
שאלה: עולים לתורה בשבת: מדוע יש שבע עולים בשבת בבוקר, ואילו במנחה יש שלוש?
תשובה: הגמרא במסכת מגילה ( כא ב) מביאה מספר טעמים למניין הקרואים לשבת במנחה וליום חול. דעת רב אסי שזה כנגד תורה, נביאים וכתובים ודעת רבא ששלושה הם כנגד כהנים לוויים וישראלים. בכל יום שיש בו מעלה הוסיפו עוד עליה לסימן היכר, כגון, ראש חודש שיש בו תפילת מוסף הוסיפו עליה ויש בו ארבעה עולים לתורה. ובשבת שהיא באיסור סקילה הוסיפו לשבעה עולים. (לעומת יוה"כ שהוא חיוב כרת ויש בו שישה עולים). כמו כן העולים הם כנגד ברכת כהנים שבפסוק הראשון יש שלוש מילים ובפסוק האחרון שבע. השבלי הלקט מוסיף עוד רעיון לשבעה עולים שאף אדם שלא יכל להתפלל במניין כל שבעת ימי השבוע יוכל להשלים את אמירת ה"ברכו" בקריאת התורה.
שאלה: כקריעת ים סוף?: רציתי לשאול לגבי כונת ח "קשה זיווגו של אדם כקריעת ים סוף" ומדוע, וכי במה היה קשה כ"כ בקריעת ים סוף שמא לקב"ה היה זה קשה חלילה? מדוע לא אמרו ח "כחורבן הבית" שזה לכאורה נראה דבר קשה בהרבה?
תשובה: קריעת ים סוף אינה קשה, ח"ו, לקב"ה אלא הכוונה שלטבע ולמציאות קרה שינוי משמעותי כל כך שהוא נחשב כקושי של המציאות שהייתה צריכה להשתנות. כמו כן זיווגו של אדם, החתונה אינה יוצרת רק שותפות בין שני בני אדם שונים שעד עכשיו היו לבד ועכשיו הם חיים יחד אלא יוצרת מציאות חדשה שנקראת זוג, אין כאן רק שותפות של שניים אלא משהו חדש שהוא אחד ושמו משפחה.
שאלה: ברכה על שניצל צמחי: ראיתי שהרב פסק לברך בורא פרי האדמה על שניצל תירס, "אם העיקר הוא התירס יש לברך בורא פרי האדמה". מדוע לא יחול כאן הכלל של "כל שיש בו מחמשת מיני דגן." שהרי רואים מהמרכיבים שהשניצל עצמו מכיל קמח (ולא רק הציפוי)?
תשובה: אם יש קמח הוא נועד רק להדביק.
שאלה: מי שברך לחטופים בשבת במנחה: האם אנחנו יכולים להוסיף את "מי שברך" לחטופים, בשבת במנחה, אחר קריאת התורה?
תשובה: יכולים להוסיף.
שאלה: עוף כשר למהדרין?: קבעתי לעצמי שלא לאכול בשר או עוף המוכשר בסתם "כשר" בהכשרת הרבנות הראשית וכדומה, אלא לקנות מה שכתוב עליו "כשר למהדרין" ובנוסף לכך לפעמים הייתי קונה את המבצע או המחיר הזול שב"כשר למהדרין". היות ואני מתפלל בבית כנסת חב"ד, פגשתי פעם בשכן שלי החבדי והתברר שהוא שוחט עופות במשחטה מסוימת. העלתי את העניין שאותה משחטה עושים מבצע ומוכרים בזול יותר ממה שמוצע בשוק. אך החבר שלי שעובד במקום פניו החווירו, ושאל אותי אם אני אוכל מהעוף שלהם כאילו גילה שאני אוכל טרפה, אמרתי לו הרי כתוב עליו "למהדרין", אז ענה שזה סתם, ונקב בכמות העופות המופקת בשעה, שזה מעל ומעבר השגחה הכשרות, והוסיף לפיוס שהרי חבד אוכלים "כשר למהדרין מן המהדרין" ומה לי לאכול הכשר שכזה? מאותו יום הפסקתי לאכול מה ששייך למשחטה הזאת, ושאלתי היא האם תמונה זו מתאימה לכל מה שהנו "כשר למהדרין" או שיש לי להתיר לעצמי לאכול "כשר למהדרין" רק לא מאותה משחטה?
תשובה: לעניות דעתי אפשר לאכול בשקט מכל מה שכתוב עליו כשר למהדרין. ומה שנוגע לחברך אם הוא מתיחס לכשרות במקום עבודתו כאכילת טרף, איך הוא מרשה לעצמו לעבוד שם? אם לדעתו הכל בחזקת איסור אין שום היתר לעבוד שם והוא צריך לדווח על כך לרבנות הראשית.
שאלה: מרבדי דשא בערב שמיטה: ראיתי שמותר לשים מרבדי דשא גם בחודש אב, ברצוני לדעת איזה סוג מותר או אם יש הגבלה כלשהיא לגבי שתילת דשא במרבדים ערב שמיטה. וכן מה לגבי שתילת פסיפלורה ערב שמיטה האם דינה כעץ, והאם מותרת שתילה עד טו באב?
תשובה: לגבי מרבדים אנו מתירים עד בערך טו באב, כדי שתוכל לדשן ולכסח לפני ר"ה, אחרת פעולת הכיסוח גורמת להצמחה בשביעית. פסיפלורה היא ספק עץ, והמלצתנו היא להחמיר בה גם כעץ וגם כירק, על כן כדאי להקדים את השתילה לפי דיני עצים, בד"כ מגיע בגוש ועל כן אפשר עד ער"ח אלול תשס"ז. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: ריבוי ברכות בשמים: האם מותר לברך על בשמים כל שעה, כי כך אני נוהגת כדי להרבות בברכות? וכן ראיתי ששאלו האם מותר לברך ברצף ברכות הריח: עצי, עשבי, מיני בשמים ואין בזה משום ברכה אחת שפוטרת את השאר, והאם יש סדר מסוים לברכות הללו, והשיבו כי מברכים "מיני" על הכל. אך שמעתי כי אפשר לברך על כל אחד בנפרד כדי להרבות בברכות, האם יש לעשות כן או לברך "מיני"על הכל?
תשובה: רצוי לחסוך בברכות כדי לא להגיע ל"ברכה שאינה צריכה", ולכן בפעם הראשונה שמברכים צריך לכוון על הפעמים הבאות, כל עוד אין היסח הדעת. ברכת "מיני" פוטרת את ברכות "עצי" ו"עשבי".
שאלה: עונג שבת בישיבות: ידוע המנהג בישיבות לעשות עונג שבת אצל הרבנים לאחר סעודת שבת. בדרך כלל מה שקורה, זה שמגישים מזונות ושתייה בהתחלת העונג שבת. מה שקורה הוא שנמשכים ונמשכים בעונג שבת עד שעוברים 72 דקות מהאכילה האחרונה, ולפעמים אפילו הרבה יותר משיעור זמן זה. 1. האם ניתן לברך ברכה אחרונה על השתייה כאשר בשתייה עברו 72 דקות מהשתייה האחרונה, ואילו במזונות לא עברו 72 דקות מהאכילה האחרונה וכן מה הדין להיפך? 2. מה הדין כאשר באמת עובר זמן עיכול, לכאורה המנהג הפשוט בכל הישיבות ובכל המקומות הוא לברך בסוף העונג שבת, וזהו כנגד ההלכה שאומרת שאפשר לברך רק עד שיתעכל המזון שבמעיו, וזה 72 דקות שהרי לא מדובר כאן בסעודה?
תשובה: לכתחילה ראוי שכל אחד שגמר לשתות יברך מיד עם גמר השתיה ולא לדחות את הברכה וכן באכילה. ולא להכנס בספיקות הלכתיות של בדיעבד.
שאלה: תענית דיבור בט  באב: האם יש עניין לתענית דיבור בט באב, וכן אם אני מחליטה לקבל על עצמי תענית דיבור, מה אני צריכה בדיוק לעשות, צריך לנדור נדר או שפשוט להתחייב כלפי עצמי לא לדבר?
תשובה: תענית דיבור היא רעיון טוב אך אין לה קשר לתשעה באב, אפשר לקיימה בכל יום מימות השנה עדיף בחודש אלול ובעשי"ת. מוטב לא לקבלה בנדר אלא להחליט ביום מסוים לשתוק!.
שאלה: צום תשעה באב בהריון יקר: אני בת 40 פלוס. הריון ראשון. שבוע 12 וחצי. הריון שהושג לאחר הפריית מבחנה ועל כן הריון יקר מאוד עבורי. ההריון התחיל עם דימומים. כרגע ברוך השם אין, מידי פעם יש איזורי דימום ברחם אך הם נספגים, יש מידי פעם כאבים ולחצים בבטן. האם אני חייבת לצום בתשעה באב, אני מפחדת שחוסר שתיה ואכילה יגרמו לכאבים וללחצים בבטן ואולי לסיכון ההריון?
תשובה: אם הרופא חושש לגורל ההריון אל תצומי.
שאלה: פיצוי על נשיכת כלב: כלב התקיף כלב אחר. בעל הכלב ניסה להגן על כלבו ומשך את התוקף בצווארו והכלב נשך אותו. האם הוא יכול לתבוע פיצוי כלכלי על הנשיכה, עוגמת נפש, יום עבודה וכדומה, והאם הוא יכול לדרוש להרדים את הכלב?
תשובה: כשאדם ניזק ע"י ממון חבירו כגון כלבו של חבירו, אינו יכול לתבוע אלא ת הנזק הישיר, היינו הפחת שנפחת גופו מחמת הנזק אבל כל ת אחר הנלווה לנזק כגון ריפוי והפסד ימי עבודה אינו חייב בעל הכלב. הדבר נידון כנזק רק כאשר אין המכה בגופו חוזרת לקדמותה אבל במכה שחוזרת לקדמותה אין תביעת נזק כלל כיוון שאין כאן כלל פחת קבוע בגופו. וא"כ רק במידה והנזק בגוף אינו חוזר לקדמותו היה מקום לתביעה, אומנם כיוון שנשיכת כלב מוגדרת כמאורע משונה הוי כנזקי קרן שקנסה תורה לשלם חצי נזק מגופו של הדבר המזיק. בזמן הזה אין דנים דיני קנסות כיוון שאין עימנו לצערינו דיינים סמוכים, אך מ"מ נפסק שבנזקים אלו שאין דנים בזה"ז יכול הניזק לתבוע בב"ד כדי שינדו הדיינים את המזיק עד שיפצה פיצוי קרוב לגובה הת שהיה אמור להיות חייב. וכן יכול הניזק לתפוס מממונו של המזיק. אמנם כאמור לעיל נשיכת כלב הוי כנזק קרן שמשלם רק מגוף הדבר המזיק ולכן יכול הניזק לתפוס רק גוף הכלב מזיק. אבל בנידון שכאן כיוון שהכלב בא לתקוף את כלבו של הניזק ורק מחמת התערבות בעל הכלב המותקף נשך הכלב התוקף את בעל הכלב המותקף נראה לפטור את המזיק מנזק זה כיוון שנחשב שהביא הניזק הנזק ע"ע וכמובא בשו"ע סימן שצ"ה שכלב שנשך את האדם מחמת שהתגרה בו פטור בעל הכלב הנושך. ואין משנה שכאן התחיל כל הארוע מחמת הכלב התוקף מ"מ כיוון שהנשיכה לאדם קרתה מחמת התערבותו של הניזק נראה לפטור את המזיק. הרב יהונתן שטרנברג
שאלה: היתר ירושת בנות: אבא נפטר והוא לא הוריש לבנות כלום. האם מותר לבנות: א. לדרוש פיצויים מהבנים? ב. לפנות לבית משפט? ג. האם יש דרך אחרת?
תשובה: היום מקובל שגם אם מישהו נפטר, ולא הוריש כלום, כדי להוציא צו ירושה צריך הסכמה של כל היורשים. ובית משפט יוכלו לחייב את הבנים לצו זה, ולפי בית משפט גם בנות יורשות (שלא כמו לפי דין תורה). ולכן יכולות הבנות להתנות את חתימתם על צו הירושה, בתנאי שיקבלו איזשהו חלק. בבית משפט יתנו שווה בשווה, ובבית דין רבני, יתנו פחות. אם כן, עדיף לעשות זאת בבית דין רבני, ויוכלו הבנות להתנות את חתימתם.
שאלה: שמיטה בגינה תלויה: הגינה שלי ממוקמת מעל חניה, כלומר, מעל ל-30 ס"מ של אדמה, יש בטון, ואויר. האם ניתן להתייחס לכל הגינה כ"עציץ שאיננו נקוב", ואם כן, האם חלים דיני שמיטה על הגינה, האם אוכל לזרוע במהלך השנה הקרובה, לדשן, לגזום?
תשובה: לא הבנתי טוב את השאלה, אולם אם כוונתך שבמרפסת או גג של החניה אתה מניח עציצים, א"כ דין המקום הוא כעציץ שאינו נקוב, אולם אין זה מתיר את הפעולות שמנית, שהרי גם עציץ שאינו נקוב אסור מדרבנן בשביעית, ולא התירו אלא כאשר זה גם בבית ובעציץ שאינו נקוב. כל פעולות השמירה על הפרח והגנתו מותרים בעציץ שאינו נקוב. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: מנהגים בקשירת תפילין: ראיתי שקיימים כמה מנהגים בקשירת תפילין סביב האצבע האמצעית (האמה) לאשכנזים. סיבוב אחד בפרק באמצעי, סיבוב בפרק בתחתון וסיבוב נוסף בחלק באמצעי, או סיבוב אחד בפרק האמצעי ולאחריו שני סיבובים בפרק התחתון. וכן כמה מנהגים בקשירת הקמיצה. איך יש לנהוג?
תשובה: לכל מנהג יש מקור, זה לא מוזכר ממש בתלמוד, זה על פי החכמה הפנימית. כל אחד יעשה על פי מה שחונך, וודאי בכל אופן יוצא ידי חובה.
שאלה: מנגינת ט  באב בתפילה: האם הרב מכיר מקור בשלושת השבועות לומר בחזרת הש"ץ את המילים בונה ירושלים במנגינה של קינות ט באב?
תשובה: איני מכיר את כל המנהגים, זהו מנהג נאה, ואם יש מקום שנהגו כך כמה שנים עליהם להמשיך את מנהגם.
שאלה: איבוד פרנסה בגלל שמיטה?: בעלי עובד כבר חמש שנים כשכיר בגינון. כידוע שנה הבאה היא שנת שמיטה ואין לבעלי האפשרות לעשות הסבה מקצועית כלשהי - זו התמחותו ופרנסתו היחידה. מכיוון שהוא שכיר הוא כפוף להוראות המעסיק שלו כך שלא יוכל לפעול ע"פ ההלכה. מה עלינו לעשות כל השנה, האם עליו בכל מקרה לעזוב את מקום העבודה?
תשובה: הוא חייב לדאוג שהפעולות יעשו על פי ההלכה, דהיינו כל פעולות שהם להצלת הגינה והנוי מותרות, אם נדרש לעשות פעולות של זריעה עליו לדאוג שיעשו שם היתר מכירה וכדו'. או שיציע עציצים מנותקים. אם ברור שלא נעשה שם היתר מכירה אינני רואה אפשרות כיצד לעבוד בקרקע בשביעית, אא"כ אלו פעולות מותרות. יש אפשרות להפנות את בעל החברה למכון התורה והארץ אולי יוכלו לתת לו הדרכה כיצד לעשות גינון על פי ההלכה ובלי הפסד. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי