שאלה: להתגייס לצבא זו מצוה?: האם להתגייס לצה"ל זה הכשר מצוה או מצוה ממש? שהרי זה לכאורה רק הכשר מצוה לעזור לקיים את מצות כיבוש הארץ. אך אין מצוה ממש להתגייס לצה"ל. היכן כתובה המצוה להתגייס לצה"ל?
תשובה: לך! סליחה על האיחור הבאמת רב של התשובה, הוצאתי המון טיוטות. ולמה? כי זאת שאלה ממש טובה ומכריעה, שעד היום דנים ומתווכחים בה סוציולוגים, פוליטיקאים ואחרים. אבל אתה, צדיק, שאלת   את דעת ההלכה בנושא. אז בתור דבר ראשון, אני חייב לומר שאינני רב, ולכן איני יכול לקבוע שום הלכה (את ההלכה אביא ממקורות או מהספר פניני הלכה   העם והארץ). ובתור דבר שני אומר שאשתדל לא להביע את דעתי האישית במשוב, וננסה לענות על השאלה יחד. מקווה שהקב"ה יעזור לנו לענות יחד על השאלה בצורה הטובה ביותר. רק שאגלה   זה ממש לא יהיה קצר. והקדמה אחרונה: ברשותך, נענה לא לפי הסדר. צה"ל   היסטוריה לעם ישראל, במשך כמעט (אם לא כל) אורך הגלות לא היה צבא משל עצמו. עד כמה שזה נראה עצוב, היינו כמו "שק החבטות" לאנשים שרצו "להוציא פורקן" (במובן הקטן של המילה). דרך אגב, אחד הניסים במגילת אסתר הוא שהמלך נתן ליהודים את הזכות להילחם בשביל עצמם, כי תמיד הצבא חיפש להם בכלים   שלא יהיה מרד. והנה מוקמים היישובים היהודיים בארץ, ושוב יש פרעות. אמרנו   "דיי נמאס! הגענו לארץ ישראל שלנו, יש לנו זכות להגן על עצמנו עם צבא יהודי". כשאין מדינה, אז במקום צבא נקרא אותו ארגון: "מחתרת" או "ארגון צבאי לוחם"   ההגנה, האצ"ל, הלח"י והפלמ"ח. צה"ל הוקם כשבועיים לאחר קום מדינת ישראל, תוך כדי קרבות מלחמת העצמאות. ראש הממשלה, דוד בן-גוריון חתם על "פקודת צבא הגנה לישראל", שכללה הוראה חד-משמעית שלא יתקיים כוח צבאי במדינת ישראל מלבד צה"ל (נוסח זה שימש מאוחר יותר כהנמקה להפסקת פעולתם של הכוחות המזוינים של המחתרות). עד כאן שיעור היסטוריה. ומה צה"ל עושה עכשיו? צה"ל כשמו הוא, אחראי על הגנה לישראל   הגנה ליהודים (כיפת ברזל, מלחמות, מבצעים, שמירת גבולות וכדומה.), כולל גם את אלו שבחו"ל (המוסד לדוגמה), אחראי על קליטת עלייה באופן בטוח, וכן אחראי על אלו שבים ואלו ובאוויר, וגם   יש פרויקטים בחלל! והעיקר: ייעודו של צה"ל - להציל את ישראל מיד שונאיהם ולקיים את מצוות ישוב הארץ, בשמירת הריבונות הישראלית בארץ ישראל. (צה"ל אחראי על עוד הרבה דברים, שלצערי   "איף איי תל יו   איי הב טו קיל יו".) מה זה צה"ל בשבילנו? נצטווינו, שאם נראה אחד מבני עמנו בסכנה   נחלץ לעזרתו, שנאמר: "לא תעמד על דם רעך" (ויקרא פרק י"ט פסוק ט"ז). לשם כך צריך אדם להיות מוכן להיכנס לסיכון מסוים. קל וחומר כאשר כלל ישראל נמצא בסכנה, שחובה להיחלץ להצלת ישראל. וכבר אמרו חכמים: "כל המקיים נפש אחת מישראל   מעלה עליו הכתוב כאילו קיים עולם מלא" (משנה סנהדרין פרק ד  משנה ה ). ואם כן, השותף בקיומו של העם כולו   על אחת כמה וכמה שהוא ממש מקיים עולם מלא! כותב על מצווה זאת הרב קוק, כשדן בעניין תלמוד תורה ויציאה למלחמה (מתוך כתבי הרב שלמה אבינר שליט"א): "וכי הבדל יש בין שבאותה שעה הוא מתבטל מתלמוד תורה או שאינו מתבטל? ואם בהצלת נפש אחת כך, בהצלת רבבות אלפי ישראל על אחת כמה וכמה!". ונוסיף על דבריו את תמיהת משה רבינו (לשבטי ראובן שמעון ו1 2 מנשה): "האחיכם יבואו למלחמה ואתם תשבו פה?" (במדבר פרק ל"ב פסוק ו ). מלחמת מצווה או מלחמת רשות? אז הבנו שיש מצווה להתגייס, או לשרת את המדינה בשירות לאומי. אבל ישנן 2 סוגי מלחמות   מלחמת חובה או רשות. באיזה הגדרה צה"ל עומד? כותב הרמב"ם: "ואי זוהי מלחמת מצווה? זו מלחמת שבעה עממים (בכיבוש הארץ), ומלחמת עמלק, ועזרת ישראל מיד צר שבא עליהם" (הלכות מלכים, פרק ה  הלכה א ). מצוות המלחמה מחייבת כל יחיד להסתכן הרבה מעבר למה שנצטווינו להסתכן לצורך הצלת יחידים מישראל. לכן זוהי מלחמת מצווה מובהקת! ברשותך, תוספת חשובה אמרו ח : "בשישית קולות, בשביעית מלחמות, ובמוצאי שביעית בן דוד בא" (גמרא בבלי, מסכת סנהדרין דף צ"ז עמוד א ). רש"י מפרש: "מלחמה בין עובדי כוכבים לישראל". אומר הרב קוק: בזמן מלחמה   נמתבררים כוחות, באים לידי ביטוי כל מיני מציאויות קיצוניות על מנת לזככם ולבררם בצורה יותר טובה, מה אמת ומה שקר (מאמרי הראי"ה עמוד 508). הכוונה: יסודה של המלחמה, באה לברר את המציאות האמיתית והשורשית שבעולם, והיא בסוף תנצח. ואחרי אותו בירור, כשהמציאות בעולם הינה יותר מרוממת וברורה בא בן דוד! שאלת שאלה טובה חשובה לכן הייתי חייב להאריך, מקווה שיצא טוב. אם לא, או שיש לך עוד שאלות תגובות, אתה יותר ממוזמן לשלוח לי מייל. דורון dozkih gmail.com