LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: המשך לעד שהולך לים מעורב: לרבנים, האם אפשר כן,לקחת עדים שהולכים לבריכה מעורבת הם שומרים שבת ומתפללים ועוד והם חיים בחברה שלא הולכת לכאלה מקומות, בגלל ס"ס- ספק כמו דעת הרב זולטי במשנת יעבץ, חו"מ,תשובה ארוכה שמתיר, וספק שמיכוון לא הכריזו עליהם, אז כשרים. בגלל הנחיצות אולי אפשר לדעת את פסק ראש הכולל. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "עד בעייתי לחופה"
תשובה: לאחר התייעצות עם ראש הכולל הגאון הרב אברהם יצחק כלאב שליט"א. אין למנות לעד לכתחילה עד ששוחה בים מעורב, אומנם בדיעבד אם כבר נעשו הקידושין קשה לפסול בגלל שמורה היתרא כפי שנתבאר בתשובה לעיל. אין לצרף את דברי הרב זולטי שכן הוא עצמו מקשה מראשונים ואחרונים על דבריו. וכן לכל מעיין בסימן לד' בחו"מ מבואר שאין צורך שיהיה חייב בפועל מלקות בעבירה שעשה וכן פשטות כל הפוסקים. יתירה מכן יש פוסקים רבים שפוסלים עד זה לקידושין (יש אומרים שלא צריך הכרזה באיסור דאו' שאין בו מלקות, יש אומרים שגם בעבירה דרבנן אין צריך הכרזה לעדות איסור אלא רק לעדות ממונות כדי שלא להפסיד ממון העם, וכן בסברת מורא היתרא יש מפקפקים) לכן בדיעבד אם העיד לא יפסלו הקידושין אבל לכתחילה אין זו הדרך לעשות קידושין על בסיס רעוע שרבים פוסלים. אנו רוצים שתחילת בניין קדושת המשפחה יהיה לכתחילה לכל הדעות ורק בשעת הדחק נכנסים בפירצה דחוקה. הרב דניאל לונצר
שאלה: אבל שיש לו חנות: האם אבל ספרדי, שיש לו חנות,יכול במשך השבעה, למכור את חנותו למשך שבעה ימים לאחד מפועליו ע"י שטר ולשים שלט שכך נעשה?
תשובה: לא רצוי לעשות כך ויש מתירים אם יש הפסד גדול, וכן אם יש עובדים רבים שיינזקו מכך. ובדרך כלל מחמירים לפחות בשלושה ימים ראשונים לסגור בכל אופן.
שאלה: מתי קורעים האבלים: מה פשר המנהג שכתוב בנתיבי עם,עמוד שמו,שנוהגים ספרדים האבלים לקרוע אחרי שקוברים המת וחוזרים לבית ובבית קורעים, למה לא קורעים ומברכים בבית העלמין??
תשובה: יתכן ובגלל צניעות שיתכן ויש נשים שראוי שיקרעו רק בבית, וכן אולי יש כאלה שבבית הקברות בתוך המעמד הקשה לא יוכלו לעמוד גם בקריעה העדיפו לסדר קריעה בבית ובכל אופן השאירו גם את המנהג הקודם שהוא עיקר קבלת האבילות הראוי בבית הקברות.
שאלה: מכירה באינטרנט בשבת- המשך: כמובן שאני לא אשלח את המוצר ביום שבת אבל הת של הקונה מועבר לחברה שמגנה על הקונה (פייפאל) ואחרי 21 יום- שזה יוצא גם בשבת, הת מועבר אלי. האם זה ר? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה אישית
תשובה: אין בעיה בכך שהת מגיע מפייפאל אליך בשבת אך יש עדיפות שלא יגיע מהלוקח לפייפאל בשבת.
שאלה: מכירת מוצר מקולקל: אבל בסופו של דבר החברה פייפאל לא אמרה לי לשלוח את המוצר בחזרה כי המוכר לא ענה להם וגם הפנה אותי לכתובות אחרות בגלל זה הם החזירו לי את הכסף במלואו? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה אישית
תשובה: תשאל את החברה (פייפאל) אם לפי הכרעתם אתה אמור לשלוח על חשבונך, ואם לא, האם המוצר שייך לך.
שאלה: שמירת הברית - הזוהר הקדוש: שמעתי שכתוב בזוהר הקדוש שמי ששומר את הברית מובטח שיקרה לו נס. א- האם זה באמת רשום? ב- אם אפשר את הציטוט מהמקור ג- מה זה ההגדרה של נס לפי הזוהר? ד- כמה זמן צריך לשמור בשביל שיקרה הנס?
תשובה: א. כך כתוב, שמי ששומר את הברית ראוי להשגחה מיוחדת. ב. כרגע אינני זוכר מקור מדויק. ג. השגחה מיוחדת להציל אפילו בניגוד לטבע המקובל. ד. כל החים.
שאלה: אבלות על מחלל שבת: מהי דעת מסורת הספרדים, באבל שיושב שבעה על מי שהיה מחלל שבת בפהרסיא, האם יכול ללמוד תורה כרגיל, כי הלכה באבילות כדברי המיקל, ויש דעות שהיום אין דין תינוקות שנשבו?
תשובה: זוהי טעות גמורה מהמציאות ומגדולי הפוסקים ולכן אין להתיר שום הלכה מהלכות אבלות.
שאלה: האם שימוש בהיתר המכירה הינו השכרה של הקרקע לגוי?: הרב כתב "אנו לא מוכרים לצמיתות את הקרקע אלא רק מכירה לזמן". האם הכוונה היא שמדובר בהשכרה? ואם לאו - מה ההבדל בין היתר המכירה לבין השכרה? בנוסף - שאלתי לגבי הקשר האפשרי בין פרוץ האינתיפדה השניה ברה"ש תשעא לבין העובדה שזו הייתה תחילת שנת שמיטה, שבה השימוש בהיתר מכירה היה מלווה בפולמוס גדול. התשובה שקיבלתי היא "עם תחושות לא מתווכחים". צר לי שלא קיבלתי התייחסות לגופה של התהיה. האם התשובה הייתה שונה אם הייתי משתמש במילה אחרת במקום "תחושתי" (למשל "דעתי", "נראה לי", או משהו בדומה)? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "שמיטה - האם שימוש בהתר מכירה אינו מחליש את אחיזתנו בארץ"
תשובה: : לא מדובר על שכירות בלבד אלא על מכירה לזמן. בנוגע לקשר בין היתר המכירה לבין מלחמות הדברים לא פשוטים. ברגע שנעשה דבר על בסיס היתר של רבנים שפוסקים לא מתוך נגיעות אלא לשם שמים קשה לתלות בכך עונשים.
שאלה: האם אנשים המסיתים נגד היהדות רשעים: לרב. לאחרונה דנתי עם קרוב משפחה בשאלה האם אנשים המסיתים נגד היהדות בימינו נקראים רשעים (הדיון סבב בעיקר סביב אנשי מרצ כגון זהבה גלאון, יוסי שריד וכו ). להבנתי, לא ניתן להגיד עליהם שהם רשעים מכמה סיבות המצטרפות זו לזו, ורציתי לשמוע את דעתו של הרב. ראשית, כך הרמב"ם כותב במשנה תורה, הלכות תשובה, פרק ג סעיף א : "כל אחד ואחד מבני האדם יש לו זכיות ועונות, מי שזכיותיו יתירות על עונותיו צדיק, ומי שעונותיו יתירות על זכיותיו רשע, מחצה למחצה בינוני וכו ". כלומר, ההגדרה ההלכתית של אדם רשע, היא אדם שסך עונותיו גדול מסך זכויותיו. אמנם, אנו מכירים את עוונותיהם הגדולים של המסיתים הללו, אך האם אנחנו מכירים את זכויותיהם? מי אמר לנו שהם לא מכבדים את הוריהם, או שהם גונבים, או ח"ו רוצחים? האם הם בעלי לשון הרע, מלבינים פני חבריהם ברבים, או שאינם מכניסים אורחים, ומבקרים חולים, ועוד מצוות שבן אדם לחברו? הרי אנחנו לא יודעים מה סך זכויותיהם, כיצד נדון אותם לכף חובה (מלבד העובדה כמובן שלא ברור האם בכלל תפקידנו לדון אותם)? וכל זאת, בהנחה שאנחנו אומרים שעונותיהם באמת עוונות. שכן יתכן שהם בכלל תינוק שנשבה, שהם חונכו בצורה הזו, ואי אפשר להאשים אותם כלל וכלל! כמו שכותב הרמב"ם לגבי צאצאי הקראים במשנה תורה, הלכות ממרים, פרק ג הלכה ג : "במה דברים אמורים באיש שכפר בתורה שבעל פה במחשבתו ובדברים שנראו לו, והלך אחר דעתו הקלה ואחר שרירות לבו וכופר בתורה שבעל פה תחילה כצדוק ובייתוס וכן כל התועים אחריו, אבל בני התועים האלה ובני בניהם שהדיחו אותם אבותם ונולדו בין הקראים וגדלו אותם על דעתם, הרי הוא כתינוק שנשבה ביניהם וגדלוהו ואינו זריז לאחוז בדרכי המצות שהרי הוא כאנוס ואע"פ ששמע אח"כ שהוא יהודי וראה היהודים ודתם הרי הוא כאנוס שהרי גדלוהו על טעותם כך אלו שאמרנו האוחזים בדרכי אבותם הקראים שטעו, לפיכך ראוי להחזירן בתשובה ולמשכם בדברי עד שיחזרו לאיתן התורה.", והרי הרמב"ם ממש משתמש בלשון אנוסים כדי לתאר את צאצאי הקראים! וכן פוסק גם מרן הרב עובדיה יוסף זצוק"ל ביביע אומר לגבי שלל נושאים, כגון תינוקות שלומדים בחינוך חילוני כי כך רצו הוריהם - שהם כתינוק שנשבה (חלק ד, או"ח סימן ד ד"ה אולם), או לגבי מחללי שבת שאין יינם מתנסך כיוון שהם כתינוק שנשבה (חלק א, יו"ד, סימן י"א ד"ה וראה), ולגבי צאצאי הקראים שהם כתינוק שנשבה (שם ד"ה ומצאתי) ועוד מקומות בהם נראה כי ברור שהחילונים של ימינו אין להם ולו החטא הקטן ביותר שהרי תחילתן באונס! בן שיחי טען שטענותיי נכונות עבור מצוות פרטיות, אבל כיוון שהעבירות של המסיתים הללו הן כלליות, לא שייך להגיד בהם אנוסים. האמת היא שקשה לי להבין את הטענה הזו. היכן כתוב שבמידה והעוון גדול מאוד אף אנוס חייב? ומי מגדיר מהו עוון גדול?
תשובה: : יש להבחין בין גדר רשע לגדר מומר. מומר הינו ישראל שהחליט לעזוב את האומה וכלפיו או מתייחסים בחומרה יתרה. לעומת זה מי שרשע ועובר עבירות לתאבון למשל למרות שיתכן שמגודר רשע עליו נאמר שאפילו רשעים שבישראל מלאים מצוות כרימון וחייבים להתנהג כלפיו בכל המצוות שבבן אדם לחבירו. היום קשה לנו לזהות מי הוא מומר. נכון שהחילוק העיקרי בין רשע למומר נוגע לשאלה האם מדובר שמי שמנתק את הקשר עם האומה. מבחינה זו יתכן שבן השיח שלך חשב שכשמדובר על עבירה כללית נחשב כעוקרים עצמם מהאומה ישראלית, אולם זאת קשה לומר על רוב היהודים גם אלו שמחזיקים בדעות של השמאל. גם הם חושבים שיש עם שנקרא עם ישראל והם רוצים להחשב חלק ממנו, ואם תגיד להם שהם לא יהודים הם יכעסו מאד. אולם אם מדובר על מי ששונא את עם ישראל ולא רוצה להיות חלק מעם ישראל כאן יותר קשה להוציא מכלל מומר. עדיין נשאר לדון האם יש להגדירם כתינוק שנשבה.
שאלה: עוזר הוראה: התקבלתי ללימודי תואר שני באוניברסיטה, והציעו לי להיות עוזר הוראה (זה חשוב לי גם לצורך השלמת הכנסה). האם יש בעיה בכך שהכיתה מעורבת?
תשובה: כיצד למדת לתואר ראשון? האם לא בכיתה מעורבת?
שאלה: מחבת פרווה וסכו"ם בשרי או חלבי: מה הדין במקרה של סכו"ם חלבי בשרי בבישול במחבת פרווה? -מותר לכתחילה? - מה הדין האוכל? - האם יש חילק בבצל, שום וכו? - האם יש חילוק לכתחילה דיעבד?
תשובה: השימוש במחבת פרוה הוא טעות ומילה מקבילה לטריפה. מחבת פרוה צריך מצקת  תרוד פרוה אם יניחו בתוכו כף חלבית ופעם בשרית זהו מכשול. עדיף להשתמש בבית בכלים בשריים או חלביים בלבד. קנקן שתיה או תבנית אפיה יכולים להיות פרוה
שאלה: האם רבקה היתה אחותו של יצחק- המשך: האם במצב שנוצר, אדם רשאי להפקיר את אשתו בידי אדם אחר, על מנת להציל את נפשו?. אודה לתשובת הרבנים. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "האם רבקה היתה אחותו של יצחק"
תשובה: לשואל החשש פן תלקח רבקה לבית אבימלך היה קיים בכל מקרה, בין אם יאמר שאחותו הוא בין אם יאמר שאשתו היא, אלא שבאמרו כי אשתו היא היה מתווסף חשש פן יהרגוהו. נאמנה
שאלה: תאריך הבר מצווה למי שנולד בראש חודש כסלו: נער שנולד בראש חודש כסלו והגיע לגיל 13 השנה, מתי תאריך בר המצווה שלו - ל' מרחשוון או א' כסלו?
תשובה: כתב השולחן ערוך (אורח חיים סימן נה, ט) שקטן נחשב עד שימלאו לו י"ג שנים יום אחד. ואין הכוונה שרק יום לאחר יום הולדתו הוא גדול אלא כוונת השולחן ערוך שצריך שיעברו עליו י"ג שנים ובתחילת שנת הי"ד הוא נחשב לגדול. אמנם יש שנחלקו האם צריך שיעבור עליו בדיוק שלוש עשרה שנים מעת לעת לעניין להוציא ידי חובה אולם מקובל לפסוק שבתחילת יום ההולדת הוא כבר נחשב גדול, אפילו אם נולד לפני השקיעה. בגלל העניין שצריך שיעברו עליו י"ג שנים שלמות כתב המגן אברהם (ס"ק י), שילד שנולד בל' בחשון ובשנת בר המצוה שלו יש רק יום אחד לראש חודש כסלו, יחשב כגדול ב-א' בכסלו מאחר וצריך שיעברו עליו 29 יום שלמים מחודש חשון. במקרה הפוך, שנולד בא' בכסלו בשנה בה ראש חודש כסלו היה יום אחד ובשנת בר המצווה ראש חודש כסלו היה יומיים, כתב האליה רבה שנחשב לגדול כבר בל' בכסלו, שהרי עברו עליו 29 יום שלמים. כדעת האליה רבה כתב גם הב"ח בתשובות (סימן קמח) ועוד אחרונים וכך פסקו גם המשנה ברורה וכף החיים. אמנם יש שרצו לומר שהמגן אברהם יחלוק על דין זה אולם רבים מהפוסקים מקבלים גם את דינו של המגן אברהם וגם את דינו של האליה רבה. למעשה, יש להתחיל בהנחת תפילין (למי שלא מניח לפני יום בר המצוה) ובכל המצוות מהתורה ביום ל' בחשון. אמנם יש שכתבו (הרב דוד יוסף בספר הלכה ברורה) שראוי שלא יוציא ידי חובה כחזן או בזימון עד ל-א בכסלו בגלל הדעות החולקות.
שאלה: לבישת תחתונים צבעוניים: האם מותר ללבוש תחתונים צבעוניים בשבעת ימים נקיים?
תשובה: כאשר האישה סובלת מכתמים תלבש תחתונים צבעוניים. אך בשבעת ימים נקיים נחלקו הפוסקים האם מותר יש שאסרו והתירו רק בחשש עיגון. להלכה מקילים ומתירים אף בשבעת ימים נקיים. (טהרת הבית א, ח,ח.)
שאלה: כתם על בגד מנומר: האם בתחתון שחלקו לבן וחלקו צבעוני, מצרפים את הכול?
תשובה: נחלקו בזה החוות דעת והמעיל צדקה. להלכה פוסקים כדעת המעיל צדקה להקל. (פתחי תשובה קצ,ב.דרכי טהרה ב,כג) שלא כדעת שיעורי שבט הלוי (עמ' קע סימן קצ,ד) שהחמיר כחוות דעת והחמיר בבגד בהיר.
שאלה: כתם על נייר ופדים האם נחשב מקבל טומאה: האם כתם על נייר טואלט או פד אסור,או נחשב דבר שאינו מקבל טומאה?
תשובה: נחלקו פוסקי דורנו בדין זה ולהלכה נוהגים בכתמים להקל ונחשב כדבר שאינו מקבל טומאה. (טהרת הבית הקצר א,ח,יז. משמרת טהרה א,ח,ט. והמחמירים שיעורי שבט הלוי קצ, י, ג)
שאלה: שם לבת: בעלי ואני מתלבטים בנוגע לשם לבת. כרגע השם העיקרי שאנו מתלבטים לגביו הוא כנרת. שמות נוספים שחשבנו עליהם: הדר, הודי ה ותבל. אשמח לסיוע בבחירת השם המתאים.
תשובה: כנרת הוא שם יפה ובעל משמעות טובה.
שאלה: עוזר הוראה- המשך: ראשית,תואר ראשון למדתי באוניברסיטה הפתוחה. מלבד זאת, עברתי על השו"ת באתר בנוגע ללימודים. שאלתי היא האם יש הבדל בין ללמוד לבין ללמד ולהרצות בפני כיתה מעורבת? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "עוזר הוראה"
תשובה: אינני רואה הבדל עקרוני בין ללמוד לבין ללמד אלא שלומד יכול לבחור מקום ישיבה מתאים לו ומלמד אינו יכול
שאלה: דיבור אחרי קריאת שמע שעל המיטה: אני רוצה ומעונינת להתחיל לקרוא קריאת שמע כל לילה לפני השינה. אבל, בדרך כלל כשאני הולכת לישון, אני מדברת עם אחותי הקטנה, ונורא קשה לי שלא לדבר, יוצא שאני מדברת גם עם אחי כשאני במיטה או עם ההורים, לפעמיים אפילו משחקת בפלאפון. אני כן מוכנה לקחת על עצמי להשתדל כמה שפחות, אבל עדיין אני בטוחה שאצטרך לדבר אחרי הקריאה, ואני לא רוצה לגרום לחילול ה וביטול התפילה, והייתי מעונינת לדעת אם עדיין זה אפשרי שאקרא? אשתדל שפחות לדבר, אבל כן אדבר.
תשובה: לשואלת, תבורכי על החלטתך הנכונה. אם תצטרכי לדבר אחרי הקריאה - את יכולה לדבר, או לעסוק בעיסוקים אחרים, אבל אם זוהי שיחה ארוכה עדיף לומר אחר כך שוב את קריאת שמע, אך ללא ברכת "המפיל". הרחבה: קריאת שמע שעל המיטה כוללת שני חלקים עיקריים: קריאת שמע, וברכת "המפיל חבלי שינה על עיניי", ויש נוהגים להוסיף עליהם פסוקים שונים. יש עדיפות שהקריאה תהיה סמוכה ככל האפשר לשינה, אבל גם אם דיברת, או אפילו קמת והלכת לאכול - זה לא הופך את הקריאה ל"חילול השם וביטול התפילה" כפי שאמרת. אלו פסוקים, שאין כל איסור באמירתם גם אם יתברר לאחר מכן שהם לא היו בסמיכות לשינה. יש בעיה מיוחדת לגבי ברכת "המפיל". מאחר שזוהי ברכה, בנוסח "ברוך אתה ה'", ולא פסוק, צריך לומר אותה רק בהקשר המיוחד שעבורו היא נקבעה, ואסור לומר אותה סתם כך. לכן כתב במשנה ברורה (סימן רלט סעיף קטן ד) שאחרי קריאת שמע מותר לדבר אם יש צורך, אלא שעדיף לקרוא אחר כך שוב, ואילו לגבי הברכה כתב שאסור לדבר אחריה, כדי שלא יהיה הפסק בין הברכה לשינה. לדעתו הדבר דומה לברכה על אוכל, שאסור לדבר בין הברכה לאכילה ואם מדברים על נושא שלא קשור לאוכל זה הופך את הברכה ל"ברכה לבטלה". אם כן, במידת הצורך מותר לדעתו לדבר אחרי הקריאה, אבל את ברכת "המפיל" יש לשמור לזמן שבו את בטוחה שלא תדברי אחר כך. אולם, בספר 'פסקי תשובות' (סימן רלט הערה 17) הביא פוסקים רבים שלדעתם מותר לדבר כשיש צורך אפילו אחרי ברכת "המפיל", והדבר אינו נחשב הפסק. מדוע? מפני שברכה זו איננה כמו ברכה על אוכל, שצריכה להיות צמודה לשינה, אלא זוהי ברכה כללית של שבח לה' על מציאות השינה, בדומה לברכת "השכיבנו" בערבית. לפיכך כתב הלכה למעשה, שמי שנזכר אחרי ברכת "המפיל" שהוא צריך לעשות משהו - הדבר מותר. אך כאמור, כשילך לבסוף לישון באמת יקרא שוב קריאת שמע ולא יחזור על הברכה שכבר נאמרה.
שאלה: איך נולד ליצחק בן כזה רשע- המשך: אבל למה זה קרה? למה יצחק אבינו לא הצליח להשפיע על עשו? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "איך נולד ליצחק בן כזה רשע?"
תשובה: : יש בחירה חופשית והמשיכה של עשיו אל החול בצורה שעוררה בו התנתקות מן הקודש היא גרמה להתדרדרות של עשיו. יצחק יתכן שראה את הצד החיצוני של עשיו ולא ראה את הרקבון הפנימי. הרף שהציב יצחק לבני משפחתו היה רף מאד גבוה שקשה היה לעשיו להשתייך אליו. יצחק היה במידת הגבורה שענינה לא לדבר הרבה אלא לעשות את מה שצריך, להיות ישר, חרוץ, עניני ומעשי. בנקודת המעשיות עשיו היה דומה ליצחק. אולם בשאר הנקודות נוצר פער גדול בין יצחק לעשיו.
שאלה: הנחת תפילין לאונן : למנהג הספרדים,-מי ששמע שאביו נפטר בחו"ל, וההלויה תהיה בארץ רק כעבור 3 ימים. האם לא יניח תפילין גם ביום הפטירה וגם לא ביום הקבורה??
תשובה: די שלא יניח ביום הפטירה אך ביום הקבורה יניח בצנעה.
שאלה: עצה לפגם הברית: אני נער בן 16 שפוגם בברית לצערי. אני מתחזק כבר מודע לעיניין האיסור קרוב לשנתיים אבל רק לפני שנה וכמה חודשים התחלתי ללמוד על זה. קראתי על זה ספרים, שמעתי הרצאות וכל כך הרבה דברים על הנושא, אבל אף פעם לא הצלחתי לשמור יותר מכמה ימים, אפילו אם הייתי שומע מוות קליני כמה ימים הייתי מפסיק ואז כבר חוזר. אני לומד בישיבה תיכונית, ואני נחשב לצדיק בקרב הכיתה.כולם חושבים שאני שומר על הברית ואני עושה מצוות, אבל בתכלס אני לא שומר על הברית.אני באמת עושה מצוות אבל ברגע שזה מגיע לשמירת הברית אני לא מצליח וגם לא רוצה מספיק.הבעיה שלי היא שכמעט אני רוב הזמן בבית, בגלל שכבר הפסקתי לצאת עם חברים כי אסור, והם עם בנות או במקומות עם פריצות או שיש לשון הרע, בקיצור כמעט הכל אסור.אז אני כל היום בבית, המשפחה שלי לא כל כך דתייה בשביל אינטרנט כשר וגם אם אני יבקש אני יודע שאבא שלי לא ישים כי יש לנו אינטרנט אלחוטי ועד אנשים משתמשים בו לא רק אני, אז בגלל שאני כל היום בבית עם אינטרנט לא כשר מרוב שעמום אני רואה סדרות ונופל בפגם הברית, עכשיו שיש בצפר אז פחות אבל עדיין.ברגע שיצר הרע תוקף אותי גם אם אני דוחה אותו זה לא עושה הוא לא מפסיק, אני מכיר כל כך הרבה עצות אבל אף פעם לא ממש עזר לי.ללמוד תורה כל היום אני לא יכול אני לא ברמה כזאת ואני גם לא הכי "עילוי".אז אני לומד שעה שעתיים ביום, הולכים להתפלל אבל עדיין נשאר לי הרבה זמן במיוחד בחופשים, אז מתוך שעמום זה מה שקורה.אני משתדל לשמור על העיניים שאני הולך ברחוב והכל אבל ברגע שאני בבית כאילו אין לי שום גדר, ניסיתי לצום שעה אחרי שאני נופל כל פעם אבל זה לא ממש מרתיע אותי ואם אני אקבל על עצמי יום שלם לצום כל פעם אני לא יעמוד בזה. באמת אני מאוד משתדל במצוות אבל ברגע שזה מגיע לפה לא עוזר כמעט כלום.מה הרב מציע? אני גם מתפלל על זה לה ואני על סף יאוש באמת למדתי על זה כל כך הרבה דברים וזה לא מרתיע אותי, בדר"כ שאני שומע על מצווה אני מנסה לשמור אבל פה כאילו זה לא מעניין אותי.ניסיתי להבין למה אבל אין לי מושג.יש לרב עצות? מחילה על האורך, ואני אבקש שתפרסם את המכתב אולי אחרים יתחזקו ממנו ואולי זה יעמוד לי זכות שה יעזור לי בזה.אפילו שאני יודע ומודה שאני לא מספיק מנסה לשמור.אשמח אם תביא לי עצות. ישר כוח ושוב מחילה על האורך
תשובה: ב"ה לך. קראתי את מכתבך ומאוד הרגשתי את הקושי שלך, ואת הרצון העז שלך לצאת מהמצב שבו אתה נמצא. למרות שכתבת דברים אישיים, והתמודדויות לא פשוטות, עשית זאת, ואף ביקשת לפרסם את מכתבך, כדי לעזור לאנשים אחרים שנמצאים בהתמודדות דומה לשלך, וזו ממש גבורה גדולה, וללא ספק זכות גדולה. דע לך שלצערנו הרב מציאות זו שאתה מתאר איננה חריגה, שכן במציאות שבה אנו נמצאים כיום, הדברים שמושכים את הלב של האדם, קיימים ממש בכל מקום, וברמה מאוד גבוהה, ולכן ההתמודדות של האדם עם הבעיות האלו מאוד לא פשוטות. וכן פעמים רבות הסובבים אותו לא מבינים את הקושי שהוא נאלץ להתמודד ולא קל להם לבוא לקראת. לכן, דבר ראשון חשוב מאוד שתחזק את רוחך, ותלמד לשמוח בדברים הטובים, ולדעת להסתכל על הדברים הפחות טובים באופן המתאים, שלא להרוס את כל הטוב. חשוב מאוד, שעם כל ההשקעה בהתמודדות הזו, לדעת להסתכל על המכלול ועל הדברים הטובים. רכוש לך את הספר - אשיב ממצולות של הרב יהושע שפירא ולמד ממנו בקביעות. לגבי דברים מעשיים - מלבד תפילה צריך גם למעט את החשיפה לדברים המזיקים לך. הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: מיחם שלא מרתיח: יש לי מיחם שכפתור הרתחה שלו מקולקל. אופן השימוש לי הוא על ידי שאני ממלא בו מים לפני שבת והמים מתחממים בתוך השבת לאט לאט עד שמגיעים לחום הקבוע (בדרך כלל בסוף סעודת ערב שבת או בבוקר) האם יש בזה איסור כלשהו?
תשובה: לכתחילה יש לדאוג שהמים ירתחו עד כניסת שבת, ובמקום צורך מותר אם בכניסת שבת היד סולדת, אולם יש להימנע מהוצאת מים עד שהמים ירתחו לגמרי.
שאלה: פסוקים לשמות אנשים: מהו הפסוק המתאים לשם "אביטל"? לא מצאנו פסוק המתחיל ומסתיים באותיות שם זה. והאם יש עניין להגיד את הפסוקים של שמות תינוקות וילדים קטנים, עד שיגדלו ובע"ה יגידו בעצמם? או שמותר להגיד רק את הפסוק של שמי האישי? חזק ואמץ.
תשובה: "ארץ רעשה אף שמים נטפו מפני אלקים זה סיני מפני אלקים אלקי ישראל" (תהילים סח, ט). אין ענין להזכיר פסוקים על ילדים עד שיגדלו ויאמרו בעצמם.
שאלה: למוד בעיון הלכות אבילות: מי שלומד הלכות "שמחות" בעיון כדי להורות לאחרים, האם עדיף שילמד בהרהור ולא בדיבור? כי הספרדים נזהרים בזה?
תשובה: כן, כי חלילה מוצא שפתיים מסוכן.
שאלה: הכשרת כבד: נאמר לי כי במקום לשרוף כבד טרם טיגונו למען הכשרות ניתן לבשלו במים רותחים ואז לטגן וזה כשר. האם זה נכון?
תשובה: לא שורפים אלא צולים כמו כל בשר צלי, אין לבשל את הכבד לפני צלייתו.
שאלה: המשך קריעת מדים: לא זכיתי להבין את דברי רבנו. הרי השו"ע,שמ,י, מביא את דברי הרמב"ם שלא לקרוע גופיה, וממילא מי שיקרע זה בל תשחית? האם לא כדאי שפשוט יבקש רשות מהמפקד, ויקרע? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "קריעה על מת במדים"
תשובה: אין לקרוע גופיה כיון שקריעת החולצה מעידה על אבילות, אבל במקום שאין סימן אחר אפשר לקרוע גופיה. ורשות המפקד לא מועילה על רכוש השייך לכלל ישראל.
שאלה: חזרה בתשובה לפי הרמב"ם : לרב הרמב"ם במשנה תורה הלכות ע"ז כותב כי מי שעובד עבודה לא מקבלים תשובותו לעולם. גם לגבי "מברך" את השם כותב שלא מקבלים את תשובתו. בהלכות תשובה כותב הרמב"ם כי התשובה תריס בפני הפורענות ואפשר לחזור בתשובה על הכול. איך מיישבים את הסתירה? האם מדובר על עובד עבודה זרה במזיד לתאבון? האם בימינו שאין בית דין הדן דיני נפשות יש אפשרות לשוב בתשובה על הכל?
תשובה: לשואל שאלה גדולה זו נשאלה כבר על ידי נושאי הכלים על הרמב"ם (כדאי לעיין בכסף משנה ובלחם משנה על הלכות תשובה ג, יד), אבל כבר הרמב"ם עצמו התייחס לסתירה שבדבריו, וכך כתב באחת מתשובותיו (מהדורת בלאו עמ' 501): "ומה שאתם חושבים לסתירה בדבר המינים, אין בו סתירה כלל, לפי שאחד משני המאמרים 'אין מקבלין אותן בתשובה', רוצה לומר בזה, שאנו לא נקבל מהם תשובה. ולא נראם בחזקת בעלי תשובה, אלא בחזקת מינים כפי שהיו, והצדיקות שהם מראים היא או מסיבת הפחד או לגנוב דעת הבריות. וזה המאמר האחרון 'אבל אם שב מרשעו, והוא בעל תשובה, הרי זה מבני עולם הבא' הוא שאם שבו באמת במה שבינם לבין בוראם, יש להם חלק לעולם הבא, וזה דין בדבר מה שבינם לבין בוראם, וזה הראשון בדבר מה שבינם לבין בני אדם". באשר לתשובה בימינו כתב הרמב"ם בהלכות תשובה (א, ד): "אף על פי שהתשובה מכפרת על הכל ועצמו של יום הכפורים מכפר, יש עבירות שהן מתכפרים לשעתן ויש עבירות שאין מתכפרים אלא לאחר זמן, כיצד עבר אדם על מצות עשה שאין בה כרת ועשה תשובה אינו זז משם עד שמוחלין לו ובאלו נאמר שובו בנים שובבים ארפא משובותיכם וגו', עבר על מצות לא תעשה שאין בה כרת ולא מיתת בית דין ועשה תשובה, תשובה תולה ויום הכפורים מכפר ובאלו נאמר כי ביום הזה יכפר עליכם, עבר על כריתות ומיתות בית דין ועשה תשובה, תשובה ויום הכפורים תולין ויסורין הבאין עליו גומרין לו הכפרה, ולעולם אין מתכפר לו כפרה גמורה עד שיבואו עליו יסורין ובאלו נאמר ופקדתי בשבט פשעם ובנגעים עונם, במה דברים אמורים בשלא חילל את השם בשעה שעבר אבל המחלל את השם אף על פי שעשה תשובה והגיע יום הכפורים והוא עומד בתשובתו ובאו עליו יסורין אינו מתכפר לו כפרה גמורה עד שימות, אלא תשובה יום הכפורים ויסורין שלשתן תולין ומיתה מכפרת". ועוד: לפי הגמרא ביומא (פו ע"א) נראה שגם חייבי מיתות בית דין יכולים לשוב בתשובה, ולפי התוספתא שם אפילו מזיד בר תשובה הוא. ההורג בשוגג ח"ו יכול לשוב בתשובה כמבואר בשולחן ערוך (או"ח קכח סקל"ה רמ"א ומשנה ברורה). ואפילו אם רצח במזיד אם לא היתה התראה איננו נחשב בחייבי מיתות בית דין ונראה שתתקבל תשובתו (ראה משנה ברורה שם סקק"ל). ומפורסמת בהקשר זה תשובת המשקל של הרוקח (הלכות תשובה סימן כג) שכתב: "רוצח. הכה איש את רעהו ורצחו נפש בין איש בין אשה או הרג את הקטן ילך בגולה שלש שנים וילקה בכל עיר ויאמר רוצח אני ולא יאכל בשר ולא ישתה יין ולא יגלח שער זקנו וראשו ולא יכבס את בגדיו ולא ירחץ את בשרו וזקנו ירחץ פעם אחת בחדש ויקשור ידו אשר רצח בה בשלשלת ובצוארו וילך יחף ויבכה על רציחתו ויתענה בכל יום עד שיגמור גלותו ואחר כך שנה אחרת יתענה שני וחמישי אף על פי שהתענה ג' שנים בכל יום ולא יעשה לשום אדם רעה וישתוק לכל אדם ואם יאמרו לו רוצח אל יתקוטט אך יהיה כמחריש ולא ילך לשחוק באותן ג' שנים וכשיצאו מבה"כ ישכב בכל יום לפני בה"כ ויעברו עליו ולא ידרכוהו ויכבד את אשתו ואת כל אדם וי בכל יום". נאמנה
שאלה: האם מקום קשירת התפילין נחשב מקום מכוסה : כאשר אני קושר את התפילין ביד ימין על יד שמאל אני נוגע במקום מכוסה, האם צריך ליטול ידיים אם הנני נוגע שם כדין נגיעה במקום מכוסה.?
תשובה: נגיעה במקום מכוסה לעניין נטילת ידיים מתחייבים שהמקום מכוסה תמיד. ולכן נגיעה במקום תפילין של יד לא צריך נטילה כיון שנחשב מקום שאינו מכוסה, ואילו ביד ימין למי שרגיל לכסות לפחות עד המרפק נגיעה שם נחשב נגיעה במקום מכוסה וצריך נטילת ידיים.
שאלה: מגילת אסתר: במסכת מגילה דף י"ג ע"א כתוב: ר יהושע בן קרחה אמר אסתר ירקרוקת היתה. מה פירוש ירקרוקת?
תשובה: לשואל הגאן מוילנא מבאר שאף על פי שאסתר היתה מצטערת תמיד ונעשית ירקרוקת מחמת זה, אף על פי כן "ותהי אסתר נושאת חן בעיני כל רואיה". נאמנה
שאלה: השפעה של מזוזה לא כשרה: האם פגם במזוזה פוגע בי לרעה? קראתי בהרבה סיפורים שבגלל שהיה בעייה במזוזה בעל המזוזה נפגע ולפעמים באותו אבר שהיה פגם בכתיבתו במזוזה האם יש קשר בין מזוזה לא כשרה לעין הרע?
תשובה: בזכות מזוזה כשרה שומר הקב"ה על דרי הבית ממזיקים, וכשהמזוזה פסולה אין שמירה ויכול להיות שיש קשר בין המילה הפגומה לנזק שנגרם כאשר אין שמירה כנגדו. אבל כל זה לא שייך לעין הרע.
שאלה: אונן המנחה של ערב שבת: למנהג הספרדים- מי שאביו נפטר סמוך לקבלת שבת, וכמובן א"א לקוברו אלא במוצ"ש, האם צריך להתפלל מנחה של ע"ש? כי השו"ע בסימן שמא,ד כותב- מי שמת בתפיסה ולא ניתן לקבורה לא חל אנינות ולא אבילות, וכותב הש"ך,לא חל כי לא קרינן מוטל לפניו כיוון דלא ניתן לקבורה.וא"כ ה"ה כאן שרבע שעה לקבלת שבת לא ניתן לקבורה ולא חל אנינות?
תשובה: במקרה שקרה ל"ע עדיף שיבוא לבית כנסת ואז בזמן שהציבור מתפלל מנחה והוא מיד מוכן לומר קבלת שבת אפשר שיתפלל אתם מנחה של ע"ש שהיא קרובה למדרגת קבלת שבת ומותרת.
שאלה: לשון הרע שפורסם בתקשורת- המשך: האם כאשר הדבר הרע ידועה לי שהוא נכון אמת והדבר פורסם בתקשורת כעובדה האם מותר לי לספר לאדם שלא יודע זאת? (לא לשם תועלת) (זה מאוד מצוי, שמספרים אחד לשני חדשות) השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "לשון הרע שפורסם בתקשורת"
תשובה: אם הדבר מפורסם מותר לך לומר תוך אזכור שמקור הידיעה הוא בתקשורת. אבל, אם אתה שואל אם רצוי- אין זה רצוי כי דיבור על דברים רעים גורם למחשבות רעות ומשפיל את הנפש, ד' ישמור.