LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: רישום בכתובה: לפני כ-10 חודשים נישאתי בשע"ט ובשמחה. קיבלתי כתובה מהרבנות ולא בדקתי את הנוסח וממש במעמד החתימה גיליתי שבכתובה כתוב "בתולתא שפירתא" למרות שזה לא היה המצב - אשתי כבר לא הייתה בתולה. התיעצתי במקום עם הרב שערך את החופה והקידושין והוא אמר שזה לא מעכב ואכן חתמתי. כשהקריא את הכתובה השמיט הרב את המילים בתולתא ופשוט אמר "אמר לה לכלה" ואת שמה. האם יש בעיה עם הענין, והאם צריך לשנות את הרישום? כמו כן, עיברתנו את שם המשפחה לאחר החתונה, כך שבכתובה מופיע שם משפחתי הישן, האם זה משנה?
תשובה: לכתחילה, אם האישה לא הייתה בתולה בזמן כתיבת הכתובה צריך ללכת לרב מוסמך ולכתוב כתובה חדשה, מהסיבה הפשוטה שנכתב בכתובה דבר לא נכון. (עיין ר"ן כתובות סה: שכתב שאם יש לשון לא נכונה בכתובה, הכתובה פסולה). בדיעבד, אם יש עיכובים מלכתוב כתובה חדשה יש בזה כמה חילוקים: א. אם האישה הייתה בעולה מהבעל עצמו אפשר להקל ולא לכתוב כתובה חדשה, מכיוון שיש פוסקים שעדיין סך כתובתה נשאר כסך שכותבים לבתולה מאתיים ולכן כתובתה כשרה (אגרות משה אבה"ז סי' ק"א). ויותר יש להקל אם נבעלה כשהייתה כבר משודכת שלו (פת"ש אבהע"ז סי' ס"ו אות ה'). ב. אם נבעלה לאדם אחר אבל יהודי כשר שלא פוסל אותה מלהינשא לכהן, והבעל יודע שהיא אינה בתולה ומסכים שיכתבו כתובת בתולה, הכתובה כשרה (שם או"ח ח"ד סי'קי"ח וכן תשב"ץ ח"ג סי' קע"ח). ג. אם נבעלה לגוי או ליהודי שפוסל אותה לכהונה (שו"ע אבהע"ז סי' ו' סעיף ח') ודאי שצריך לכתוב כתובה חדשה,(כמו שכתב הרמ"א אבהע"ז סי' ס"ו סעיף י"א שבכתובת גרושה צריך לציין שהאישה גרושה להודיעה שהיא אסורה לכוהן ה"ה כאן ועוד עיין פת"ש שם אות ח') מעיקר הדין שינוי שם משפחה לא מצריך כתובה חדשה אך יש מחמירים לכותבה מחדש. הרב אברהם זרביב
שאלה: ירקות שנשפך עליהן נוזל: היום נשפכו על הירקות שלי במשרד נוזלים ממלפפונים כבושים שהוכנו בכלים לא כשרים. הירקות נשטפו ע"י מי ששפכה את הנוזלים בסקוץ לא כשר. האם מותר לי לאכול את הירקות?
תשובה: תשטפי טוב את המלפפונים במים ואפשר לאוכלם.
שאלה: נדר למעשי ילדה: לאחר לידת בתי השניה קיבלתי על עצמי לחנך את ביי הבכורה למצוות נטילת ידיים. קיבלתי על עצמי את המשימה הזו אחרי שהקב"ה זיכה אותי בלידה קלה. מה שקורה בפועל זה שהרבה פעמים בתי הבכורה מתעוררת אחרי שאני כבר יוצאת לעבודה, ואז בעלי נוטל איתה ידיים ולפעמים הוא שוכח. האם זה נדר לדאוג להתנהגות של מישהו אחר? (במקרה זה של בתי). האם אני צריכה לעשות התרת נדרים אם אני אישית לא מסוגלת לפקח עליה מעשית כל בוקר?
תשובה: כן את צריכה לעשות התרת נדרים, אך גם לאחר ההתרת נדרים טוב שתמשיכי במנהג טוב זה ליטול ידים לבתך אך תאמרי בלי נדר.
שאלה: לימוד תורה לנער בחופש: מה הענין בלימוד חוק לישראל, ומה העדיפויות בלימוד תורה לנער בחופש?
תשובה: אין אדם למד אלא במקום שליבו חפץ.
שאלה: לסדר עבודה לחברה: יש לי חברה שרוצה לסדר לי עבודה במקום העבודה שלה והמנהלת אמרה לה שהיא לא מוכנה שהיא תביא חברות. היום היא העבירה את הקורות חיים שלי והמנהלת צריכה לייצור איתי קשר. מה לעשות? מצד אחד אני רוצה לעבוד אך אני מרגישה מצפון, האם זה נחשב "לא תתן מכשול בפני עיוור"? אוסיף שהעבודה היא עם המנהלת והחברה.
תשובה: את לא צריכה לחשוש לכלום. תספרי למנהלת את האמת והיא תחליט האם מתאים לה להעסיק אותך למרות שאת חברה של העובדת השניה.
שאלה: הכל לטובה?!: שמעתי את השיעור של הרב באתר על התמודדות עם צרות בעזרת אמונה. הרב הדגיש שהכל לטובה ושהקב"ה מיטיב עם בריותיו. תמיד האמנתי בדברים אלו אבל לאחרונה התנסיתי בייסורים מרים ושחורים וקשה לי להתחבר לרעיון שהכל לטובה. לפני כמה חודשים נכנסתי להיריון ראשון (לאחר ציפייה מורטת עצבים). ההיריון היה רצוף בסכנות עבור העובר, ובמהלך ההיריון שברתי את רגלי. כך נקלעתי לקושי גופני של היריון וצליעה וגם לקושי נפשי של חרדה ל העובר. לאחר כמה חודשים העובר גווע ומת, בגיל ארבעה חודשי היריון. את ייסורי ההיריון - בחילות, חוסר תיאבון, קשיי שינה וכו, את ייסורי שבירת הרגל ואת ייסורי ההפלה קיבלתי באהבה. אבל את ייסוריו של בני, העובר, אני לא מסוגלת לקבל. אני לא מצליחה לענות לעצמי על השאלה: למה הקב"ה לא ריחם עליו? למה הוא לא הציל אותו? הרי הקב"ה מצווה אותנו "ובחרת בחיים". למה הוא לא בחר בחיים בשביל העובר שלי? אשמח מאוד לקבל תשובה מהרב, אף אם שאלתי קצת נדושה.
תשובה: אכן עברת תקופה של יסורים לא קלים אבל גם עליהם אפשר להסתכל ולראות את הטוב. ראשית נוכחת שאת יכולה להכנס להריון, אמנם ההריון לא נמשך אבל אולי זה היה מפני המתח והחרדה שעלולים היו להשפיע לרעה על העובר. כעת ההריון הבא צריך להיות בלי מתח ודאגות אלא בשלווה של אמונה שהכל לטובה ואז גם בפועל הכל נעשה לטובה. אל תצטערי על העובר, יתכן שטוב לו שלא נולד וכנראה כך הדבר. כי הכל נעשה על פי ד' ית' והכל הוא עושה לטובה. ד' הטוב יברך אותך וימלא משאלות לבך לטובה ואשמח לשמוע בשורות טובות ממך.
שאלה: בניה במהלך ימי בין המצרים: האם אפשר להמשיך בניית בית בימי בין המצרים (בניה שהתחילה בחודש אדר)?
תשובה: מותר
שאלה: הדרכת טיולים ומסירת שיעור לנשים: 1. קראתי את השאלה והתשובה של הבחורה ששאלה: האם ניתן להדריך טיולים בשירות לאומי, התשובה חשובה ואני שמחה עליה אך לא היתה בה תשובה לגבי הדרכת הטיולים בפרט, ואני מוסיפה לשאלה, האם בכלל אשה יכולה לדבר בפני גברים בין אם רווקה ובין אם נשואה? 2. האם מותר לרב לתת שיעור בפני נשים, אם כן, באילו תנאים? ויהי רצון שנזכה לעבוד את ה באמונה.
תשובה: לא ראוי שבת תדריך טיול של בנים בלבד אך אם הטיול מעורב והיא הולכת בצניעות, כיון שבלאו הכי החברה מעורבת וגם אין כל כך רגישות מצד ההרגל, אפשר שהבת תדריך. כמובן זה תלוי איך היא מרגישה, אם לה זה נראה פגיעה בצניעות שלה או של המטילים עליה להמנע מלהדריך. מקובל שרב נותן שיעורים לנשים. ולא רואים בזה פגיעה בצניעות. בחוגים תורניים לא מקובל שאשה תתן שיעור לגברים כי כבודה של בת מלך פנימה. אלא אם כן היא מורה מבוגרת המלמדת תלמידים צעירים.
שאלה: שירות לאומי המותר?: ראיתי בתשובה של הרב שליט"א שהוא כותב: שכל בת כאשר היא הולכת לשירות לאומי צריכה לבדוק היטב את מקום השרות כיון שאפשר לרדת רוחנית. שאלתי היא, מדוע הרב מתיר באופן כזה, הרי בקום המדינה יצא כרוז ובו חתומים גדולי הדור, וביניהם הרב חרל"פ זצ"ל, שאוסרים בתוקף שירות לאומי בכל מצב, וגם הגר"מ אליהו שליט"א אוסר (נכתב בספרו החדש שו"ת הרב הראשי), והם לא עשו חילוק אם המקום שהולכים אליו הוא טוב הוא לא? (ואולי סברתם היא שאע"פ שיש מקומות שכן אפשר להישמר אעפ"כ עדיף לאסור משום שאר המקומות שהם בנות מתקלקלות). מה גם שהיום בנות רואות היתר של רבנים ומתירות לעצמם לעשות שירות לאומי אבל הם אינן מתייחסות לכך שצריך לבדוק מקום שלא יקלקל אותם. ועוד אני גר ביישוב תורני מאד ששם יש מספר דירות של שירות לאומי והבנות שם לא נשמרות ומכניסות בחורים לדירתם ככה שזה לא תלוי כ"כ במקום עצמו. אשמח אם הרב יבאר את עמדתו בנושא.
תשובה: עד כמה שידוע לי, מה שאסרו שרות לאומי היה שרות לאומי חובה במסגרת הצבא, היום השרות הלאומי אינו מה שאסרו הרבנים. אכן דעתי האישית שיש לבטל את גיוס הנשים לצה"ל ואת השרות הלאומי לבנות, שבא במקום השרות בצה"ל. אני סבור שביטול השרות של הבנות בצבא הוא נכון מצד טובת הצבא ולא רק מסיבות הלכתיות.
שאלה: התחדשות בתורה, 'שלא עשני אשה' ועוד:! יש לי כמה שאילות. מהי הכוונה הרמוזה בברכת, "מתיר אסורים"? מדוע אומרים את ברכת התורה בזמן הווה ולא ב זמן עבר על שם "מתן -תורה"? לברכת "שלא עשני אישה " יש משמעות חשובה המרימה את כבוד של האישה. למה הכוונה?
תשובה: וסליחה על העיכוב הגדול. לשאלותיך: 1. כאשר אדם ישן   איבריו משותקים. תוכלי להבחין בכך אם תנסי להניע את ידיך בו ברגע שאת מתעוררת. על כן אנו מודים לה' שהחזיר לנו את יכולת התנועה בכל בוקר. 2. אמנם מעמד הר סיני היה לפני אלפי שנים, אבל מבחינה רוחנית מעמד הר סיני מתחדש בכל יום. בשמע ישראל אנו אומרים "והיו הדברים האלה אשר אנוכי מצווך היום על לבבך", ופירשו ח "בכל יום יהיו בעיניך חדשים". משמעות הדבר היא שכאשר יהודי לומד תורה הוא לא לומד טקסט קדום שניתן בעבר אלא הוא צריך להרגיש שהתורה ניתנת לו באותו רגע, שכך הוא באמת מצד הנשמה. לכן כאשר יהודי לומד תורה מתוך תודעה שזו תורת ה', הוא זוכה לעזרה מה' באותו הזמן, לכוון לאמיתה של תורה לפי שורש נשמתו. וכאשר יהודי לומד מתוך תודעה שעכשיו ממש הוא מקבל את התורה, הריהו זוכה לחדש ולהתחדש ולגלות בתורה אינסוף מימדים ועומקים. באופן עמוק יותר   הזמן עצמו הינו בריאה שברא ה', אולם התורה הינה בריאה שקדמה לזמן. מצד עצמה היא אינה מוגבלת בגבולות העולם הזה, וזו אחת הסיבות שכתובות לכך שלא מצויין בתורה התאריך של מעמד הר סיני. חיפשתי מעט ומצאתי כמה שיעורים באתר המרחיבים בעניין: שבועות   זמן מתן תורתנו? מתן תורה בכל יום ויום: מעמד הר סיני   היום: 3. איני יודע מהיכן לקוח הציטוט שכתבת ולכן איני יכול להתייחס אליו. לברכת שלא עשני אשה יש שני פירושים עיקריים. רבי יעקב בעל הטורים מפרש שברכה זו מבוססת על הקללה שנתקללה האשה לאחר חטא אדם הראשון "והוא ימשול בך", קללה שמשמעותה המעשית היא שמעמד האשה בעולם לא יהיה נחשב כמעמד האיש. ו זו מכירה האשה במציאות זו ואף מברכת עליה, בבחינת 'חייב אדם לברך על הרעה כשם שמברך על הטובה'. הפירוש השני הוא שברכה זו מבוססת על כך שהאשה מצד עצמה הינה קרובה יותר לה', כפי שכתוב בספר הזוהר ובעוד מקומות כאחד הטעמים לכך שהאשה מחוייבת בפחות מצוות שכן היא קרובה לה' גם בלעדיהם, ועל כן מברכת האשה 'שעשני כרצונו'   על כך שנפשה מתאימה יותר לרצון ה', דבר זה בא לידי ביטוי למשל בכך שלאשה יש באופן יחסי פחות התמודדויות ומאבקים פנימיים בעבודת ה' ובקיום המצוות, ויותר בקלות היא מרגישה את הטבעיות שבהם. זאת לעומת האיש שמברך רק באופן שלילי 'שלא עשני אשה', ולא באופן חיובי 'שעשני איש'. ככל שישראל והעולם מתקדמים בתהליך הגאולה, כך חטא אדם הראשון הולך ונתקן וממילא גם הקללות שנתקלל הולכות ומתבטלות. הן קללת 'בזיעת אפך תאכל לחם'   אין היום כמעט אנשים שאוכלים את לחמם בזעת אפם, הן קללת 'בעצב תלדי בנים' - אין מה להשוות את צער ההריון כיום לצער שהיה בעבר, והן קללת 'והוא ימשול בך', שכן מעמד האשה כיום אינו כבעבר (אמנם תהליך זה כרוך בהרבה תופעות לוואי כואבות, ואין כאן המקום להרחיב בדבר). על כן ככל שתהליך הגאולה מתקדם כך הפירוש השני לברכת 'שלא עשני אשה' נעשה יותר ויותר משמעותי. אני מצרף לך גם קישור לשיעור של הרב אליעזר מלמד בנושא: חג שמח הרב יעקב כהן.
שאלה: רשות המשתנה בשבת: במקום המוגדר רשות היחיד (מחזיק כגרוגרת) וברגע שמניחים עליו חפץ כבד מגרוגרת, נח החפץ מספר רגעים על הרשות ואז מתחילה הרשות להצטמצם (כגון שהניח על בוכנה מלאה אויר שנעשה בה חור קטן) ויורדת מגובה י טפחים מה דין ההנחה? לחיוב דאורייתא- נניח שהאדם עומד ברשות היחיד ומושיט זורק לרה"י אחרת דרך רה"ר ורגעים אחרי שנח החפץ ברה"י השנייה היא מצטמצמת לפחות מ-ג
תשובה: הרגע הקובע זה רגע ההנחה על רשות הרבים  4 טפחים, מה קורה לאחר מכן זה כבר לא עניינך.
שאלה: משה רבנו: א. משה רבנו שהיה גדול הנביאים איך הוא נתן לעם לחטוא והרי הוא ידע מה יקרה להם בסוף? ואיך הוא עצמו חטא? ב. התורה היא תורת חיים. איפה נאמר זאת במפורש בתורה שבכל דור נוספות מצוות והלכות. ג. האם הסמכות של גדולי הדור והחכמים בדורנו לפסוק הלכה זה מהפסוק "ועלית אל השופט אשר יהיה בימים ההם. ועשית ככל אשר יורוך"? תזכו להגדיל תורה ולהאדירה!
תשובה: א. משה לא נתן לאף אחד לחטוא. החוטאים חטאו בבחירתם ומשה הוכיחם. משה עצמו חטא בחטא אחד בשוגג, במי מריבה. ואמרו על זה בבדיחה: משה רבינו עשה טעות אחת והמפרשים עשו מזה 12 חטאים, זה אומר שחטא בזה וזה אומר שחטא בחטא אחר. לא פשוט לדעת מה בדיוק היתה הטעות אצל משה אבל כבר נאמר כי אין אדם צדיק בארץ אשר יעשה טוב ולא יחטא, אך הגדלות היא לתקן ולא לחזור על הטעות. ב. להיפך, כתוב בסוף פרשת בר מצווה "אלה המצוות" ודורשים שאין נביא רשאי לחדש דבר מעתה. אסור לנו להוסיף או לשנות שום דבר מהתורה, יש תרי"ג מצוות וזהו. יש דבר אחר, חכמים עושים סייג לתורה - "ועשיתם משמרת למשמרתי", כמו לדוגמא שגזרו חכמים על מוקצה, למרות שמהתורה מותר, כדי שלא יבוא לעשות בזה מלאכה או להוציא לרה"ר. אנשי כנסת הגדולה תיקנו את רוב התקנות והמנהגים של עם ישראל כדי שאדם לא יפגע במצוות התורה אבל ח"ו להוסיף מצוות, התורה היא נצחית ולא משתנה. הרמב"ם מונה זאת ב-13 עיקרים.
שאלה: תוספת בניה בבנין משותף: השכן מעלי רוצה להוסיף חדר. האם אני יכול לתבוע ממנו שאני רוצה לראות אישור מהנדס חתום על הבניה? והאם הוא חייב לבקש את רשות השכנים על הבניה?
תשובה: , על פי החוק כל תוספת בבניין (אפילו פרגולה וכד') מצריכה הסכמה של השכנים. ממילא נראה שגם על פי דין תורה צריך הסכמה כזו, מאחר ו"דינא דמלכותא דינא" במקום שזה לא סותר את דין התורה, או מהסיבה שהתושבים קיבלו עליהם את חוקי העיר. אמנם יש להעיר שאם אין שום נזק או חשש נזק לשכנים הם חייבים להסכים לבנייה, כיוון שכופים על מידת סדום וכשלאדם אין שום הפסד אסור לו למנוע טובה מחבירו. לגבי אישור המהנדס, נראה שאפשר לבקש לראותו לפני שאתה חותם על ההסכמה לתוספת, מאחר והוא הראיה שאין חשש שתוספת הבניה תזיק לך. הרב אריאל איגרא
שאלה: אכילה לפני מנחה בלי שחרית: במידה ופיספסתי שחרית (אחר חצות). האם ניתן לאכול עד שיגיע מנחה מחשש האיסור "לא תאכלו על הדם"?
תשובה: אל תאכל עד התפילה.
שאלה: יחיד בזמן או מניין לא בזמן?: האם הרב יכול לנתב אותי לגביי תפילה ביחיד או במניין בכל התפילות. במקרה שסוף הזמן מגיע (או חצות) ואם אלך למניין אפספס את זמנה או שהציבור עוקף את מעלת הזמן. האם ניתן להתפלל ערבית לאחר חצות לכתחילה ובדיעבד ומה זה שונה משחרית?
תשובה: יש להתפלל בזמן בכל התפילות אפילו ביחיד ולא לאחר את הזמן על מנת להתפלל בציבור. אך צריך להשתדל להתפלל בזמן בציבור.וזריזים מקדימים למצוות.אמנם יש הבדל בין תפיךת ערבית שבדיעד אם נאנס יכול להתפלל לאחר חצות הלילה ובין שאר התפילות אם עבר זמנם לא יכול להתפלל אלא תשלומים בזמן התפילה הבאה ואף על פי כן יש להעדיף תפילת ערבית לפני חצות ביחיד ולא להמתין למניין לאחר תצות
שאלה: עד מתי זה מניין?: עד מתי זה מניין? אם אני מגיע לבית הכנסת והציבור בתפילת לחש או הם בחזרת הש"ץ? שמעתי שזה תלוי ב- 6 שעדיין מתפללים או הש"ץ לא התחיל עדיין עדיף להתפלל עם הש"ץ?
תשובה: 6 הם רוב מניין, ולכן אם יש 6 שעדיין לא התפללו ו4 שהתפללו הש"ץ חוזר על התפילה. ייתכן שגם לעניין שאלתך.
שאלה: ביטול עיסקה לשיפוץ בית: לפני מס ימים רציתי לעשות שיפוץ בבית וסיכמתי עם בעל מלאכה על העבודה, ואף שילמתי מקדמה. אולם, לאחר מחשבה שנייה, התחרטתי בעניין השיפוץ - עוד לפני שבעל המלאכה התחיל לעבוד. האם מותר לבטל את העסקה, והאם אני רשאי לבקש חזרה את המקדמה? אשמח לקבל מקורות לתשובה.
תשובה: לפי ההלכה התחלת ת כמוה כעשיית חוזה, (כן כתב בספר מחנה אפרים בסימן ג' מהלכות פועלים) וממילא אינך יכול לבטל את העסקה. לדין זה יש השלכות שונות ולא ניתן לענות עליהן ללא ידיעת הפרטים, אך ניתן לומר שככל הנראה את דמי הקדימה אינך יכול ליטול. הדברים מקבלים משנה תוקף אם הלך הקבלן והזמין חומרים, שבזה אתה חייב גם מדינא דגרמי. כמו כן, לפי הבירור שערכנו הדברים נכונים גם לפי הנהוג היום בשוק, ולכן למעשה באופן פשוט אינך יכול לדרוש את הכסף ואף מחויב אתה להמשיך את העסקה. אציין שלהמשיך את העסקה, אין הכוונה שאתה חייב לשפץ, אלא שאתה חייב לו תשלומים. ומכל מקום לגבי גובה התשלומים, הדין תלוי בפרטים שונים. הרב חננאל פאטשינו.
שאלה: כרטיסיות באוטובוס: 1.לפני שנתיים בערך הייתי בכיתה ט והייתי מקבל מהבית ספר כרטיסיות לנסיעה באוטובוס. העירייה הייתה נותנת אותם למי שזכאי לפי המרחק של הבית מהבי"ס. בכל מקרה, אני גר במרחק מתאים, אך בעיר שונה לכן לא הייתי אמור לקבל. ככל הנראה הייתה טעות בכתובת שלי וכן הייתי מקבל כרטיסיות. מה עלי לעשות עכשיו? 2.אני עובד בעבודה שבה צריכים בסוף החודש לשלם לי על נסיעות. אני נוסע באוטובוס ע"י כרטיסיה (לכן הנסיעה יותר זולה-2.5 ש"ח). האם עלי להגיד זאת למנהל של החברה, כדי שלא ישלם לפי מחיר נסיעה רגיל? ( 5 ש"ח)
תשובה: 1: עליך להחזיר את שווי מה שקיבלת בטעות. 2: מעסיקך מודע לאפשרויות השונות לשלם בעבור הנסיעות. הסכום שאתה מקבל בעבור נסיעות הוא חלק מתנאי עבודתך ואין צורך לדווח על כך למעסיק. הרב מיכאל יומטוביאן
שאלה: גזל של סידור: לפני 6 שנים, כשהייתי בכיתה ה-ו, אני זוכר שמצאתי באחד החדרי ספרים בבי"ס סידור שהיה כתוב עליו שם של ילד מהשכבה שלי. לקחתי את הסידור הזה. (מן הסתם יש פה חשש גזל רציני) כיום אני כבר לא בקשר עם אותו ילד אך חיפשתי את כתובתו ושלחתי לשם בדואר 50 שקלים, כי הסידור כבר חצי קרוע.(יותר ממחיר הסידור.) אינני יודע אם הוא קיבל את הכסף. בכל מקרה,מה עלי לעשות עם הסידור?
תשובה: מותר להשתמש בסידור כי כבר שלמת עליו. לשאלת הבהרה על התשובה.
שאלה: רוצה לחזור לארץ ובעלי לא: יש לי שאלה - לפני כ-6 שנים הגעתי לארה"ב לשם זיווג ונישאתי לבן זוגי. מאז אנו חיים בחו"ל יש לנו 3 ילדים נפלאים אך אני סובלת ייסורי נפש מכך שאני לא גרה בישראל. בעלי לא מוכן לשמוע על חזרה לארץ בשום פנים ואופן. אני חולמת וחושבת על ישראל ועל המשפחה ביום ובלילה, אני לא רואה את עצמי ממשיכה לגור עוד בחו"ל. מה עליי לעשות (אציין כי הפרנסה היא לא הגורם של בעלי להישאר כאן המצב הכלכלי לא משהו)?
תשובה: חכמים אמרו הכל מעלים לארץ ישראל אחד האנשים ואחד הנשים ורשאית האשה לדרוש לעלות ואם הבעל אינו רוצה לעלות היא רשאית לתבוע את כתובתה כי היא צודקת. אך אני לא אומר לך לעשות זאת. אלא למצוא דרך איך לאהב את הארץ על בעלך. אולי על ידי שתבקרו בארץ ותראו מקומות שיכולים למשוך את בעלך לגור בהם. ואולי תשכנעי את בעלך לבוא באופן זמני לשנה או שנתיים. ושתמצאו כאן מקום עבודה טוב. את צריכה להבין למה הוא ממאן לעלות ולסלק את הסיבה שגורמת לו למאן לעלות.בהצלחה.
שאלה: חו"ל בתשעת הימים: קיבלתי חמישה ימי חופשה מהעבודה כאשר הימים נופלים בשלושת השבועות ושלושה ימים בתשעת הימים. האם אוכל לנסוע לחו"ל בימים אלו? אם זה רלוונטי אציין כי אני תימניה.
תשובה: אם זה התאריך היחיד שיש לכם אפשרות לצאת לחופש ואתם הולכים רק לנוח ולהחליף כוחות, אפשר. אבל לטייל אין זה זמן ראוי, אף על גב שאין פה איסור ממש, מאחר ואלו ימים שיש להיזהר בהם מסכנה וכן שראוי להשתתף באבל הציבור. והמתאבלים עם הציבור על ירושלים יזכו ויראו בשמחתה. הרב רואי מרגלית
שאלה: הלכות אונס ומפתה: בשבת למדתי עם אבא שלי הלכות נערה בתולה ברמב"ם, ושם למדנו את הדין שאם המקרה היה בשדה אנחנו מניחים שזה היה אונס ואם זה היה בעיר אנחנו מניחים שזה היה פיתוי. אחרי כמה הלכות מובא שמשלמים קנס רק אם היו עדים, כלומר, שכל הדין רלוונטי רק במקרה שהיו עדים. אבא שאל כך: 1. אם היה עדים הם גם יוכלו להגיד אם זה היה אונס או פיתוי בלי קשר למקום שהדבר קרה? 2. אם היו עדים נוכחים במקום, איך הם לא עזרו לה? 3. האם אפשר להאשים את העדים בשותפות בפשע בזה שהם לא הצילו אותה, וחוץ מזה איזה מן עדים אלה, לא ניסו למחות בו, לא הצילו אותה, באו לשטוף את העיניים והלכו הביתה, לאנשים כאלה אנחנו מאמינים?
תשובה: מי שרואה אישה מאורסת נאנסת ("צעקה הנערה".) חייב להצילה גם אם הדבר יעלה לו במחיר גבוה ובמאמץ גדול. ויש מצבים בהם מותר לו אפילו להרוג את האונס. ר' סנהדרין עג-עד. יתכן מצב שהם ניסו להצילה ולא הצליחו, חובתם לפחות להעיד על האונס. גם אם לא מילאו את חובתם, מפחד או סיבה אחרת, מכיון שהם רק ביטלו מצות עשה הם אינם פסולים לעדות.
שאלה: גדר קוסם,שיטת מח אחד,הטלת מטבע: 1. מה הגדר של קוסם מן התורה, וכיצד בא לידי ביטוי האיסור בימינו? 2. האם רצון לדעת כיצד לפעול על ידי הטלת מטבע,לאחר תפילה או בקשה מהשם, היא אסורה? 3. האם תפילה בלבד לה' כיצד לפעול, תוך בקשת רמז או הדרכה משמים, מותרת?
תשובה: 1. יש שרצו לומר היתר שאם אומרים קודם למופע שזה אחיזת עיניים מותר אבל החיי אדם אוסר. 2. "תמים תהיה עם ה' אלוקיך". בשולחן ערוך כתוב שאסור להפיל גורלות. 3. לבקש שהקב"ה ישלח רמז אפשר שמותר. הרב זלמן נחמיה גולדברג
שאלה: ת הוצאות תביעה לתובע: הכלל המפורסם הוא, ש"התובע הולך אחר הנתבע". הביאו הרמ"א בהגהתו (סימן י"ד ס"א) בזה הלשון "התובע צריך לילך אחר הנתבע אם הוא בעיר אחרת, אע"פ שבעיר התובע הבית דין יותר גדול". ומקורו טהור מדברי המהרי"ק (שורש א). ע"ש. וכן המנהג פשוט וכמעט אין הלכה מפורסמת ופשוטה ומוסכמת כהלכה זו, שהולכים אחר הנתבע. מה הדין, תובע אשר ידוע כאדם הבקיא בהלכות חושן משפט ואף כתב מספר ספרים חשובים בנושא והנתבע פנה אליו והודיעו כי ברצונו לידון בבי"ד אחר, התובע אמר לו כי אינו יכול לעשות זאת משום שביה"ד המדובר אליו רוצה לפנות הנתבע הינו נוגע בדבר, הנתבע בתמימותו הסכים לידון בבי"ד שחפץ התובע משום שסבר בטעות על ידי ההטעיה שהטעהו התובע שעל פי ההלכה הפסוקה אסור לו לידון בבי"ד שחפץ. ברגע האחרון קודם הדיון לקח הנתבע מורשה מטעמו שייצגהו והמורשה טען בעת הדיון כי התובע הטעה את הנתבע בהלכה וכי ביכולתו של הנתבע לפנות לביה"ד שחפץ מלכתחילה. התובע טען בפני הדיינים כי הנתבע לא היה צריך להאמין לדברי התובע והיה עליו להודיע זאת לביה"ד קודם לכן ועתה כבר שילם הוצאות וברצונו לתבוע את ההוצאות מהנתבע. האם במקרה זה יחול הדין של מה שפסק הרמ"א בחו"מ סי י"ד סעי ה "מי שאמר לחבירו שילכו לדון במקום אחר, ואמר לו: לך ואני אבוא אחריך, והלך, והשני לא הלך אחריו, צריך לשלם לזה שהלך כל יציאותיו". או שמכיון שהיה כאן הטעיה מצד התובע על הנתבע יהיה הנתבע פטור מלשלם לתובע את ההוצאות (פתיחת תיק וכו )? אשמח לקבל תשובה עם מקורותיה ההלכתיים.
תשובה: לצורך תשובה לשאלתך נשמח אם תבהיר מס' דברים: א. מדוע ביקש הנתבע לבחור בי"ד אחר? ב. האם הצדדים גרים באותו מקום, והאם ביה"ד שהנתבע רצה   התובע רצה מצויים במקום בו הם גרים. ג. אילו בתי דין מדובר: האם אלו בתי דין של הרבנות הראשית, או בתי דין פרטיים? האם בית דין אחד גדול מחברו? ד. (יתכן ששאלה זו לא תשפיע על התשובה) האם הצדדים כבר חתמו על שטר בוררות? ה. מה היתה עמדת בית הדין שבחר התובע, האם איפשר לנתבע לעבור בי"ד וכל הדיון כרגע רק על ההוצאות, או שביה"ד עדיין לא נתן תשובתו האם לאפשר לנתבע לחזור בו מהסכמתו? ו. האם ביה"ד שבחר הנתבע כלל לא נוגע בדבר כפי שרצה התובע לטעון? ז. יש לפרט באילו הוצאות מדובר, שכן יש מקום גדול לחלק בין הוצאות שונות (כמובן רק במקרה שחייב בהוצאות) האם מדובר בעלות פתיחת תיק, בעליות נלוות ישירות או עקיפות. אם יש עוד פרטים חסרים נשמח לדעת ע"מ שנוכל לענות בצורה ראויה. הרב ישראל גנץ
שאלה: שרוול קצר בעבודה: האם מותר לי ללכת בחוץ עם שרוול ארוך ובעבודה (שם כולם נשים וילדים קטנים) להישאר רק עם שרוול קצר וכשאצא מהעבודה שוב אשים עליי את השרוול הארוך?
תשובה: מותר.
שאלה: ברכה על נטילת ידיים לפי הרמב"ם: מפני שדרך הספרדים שלא לברך על נטילות ידיים שונות, שאלתי היא כזו. אם אפשר תשובה מהירה, כדי שלא אכשל שאינה צריכה. הנני נוהג כשיטת הרמב"ם היות ואני תימני (בלדי) ומנהגי בלדי ע"פ רמב"ם. ברמב"ם בספר אהבה הלכות ברכות פרק ו הלכה ב,מובא: כל הנוטל ידיו בין לאכילה בין לקריאת שמע בין לתפילה מברך תחילה, אשר קידשנו במצותיו וציונו על נטילת ידיים. וכן ברמב"ם בספר אהבה הלכות ברכות פרק ח (בסוף) הלכה א, מובא:.והשותה מים שלא לרוות צמאו--אינו טעון ברכה,לא לפניו ולא לאחריו. מה לנהוג לגבי ימינו שאם אעשה כן בציבור יחשבו אותי לשוטה כיוון שאינם רגילים בזה? (נטילת ידיים קודם תפילה וק"ש). האם נכון הוא לנהוג כן ביחידות בביתי, או שיש ספק לברכה שאינה צריכה? (נטילת ידיים קודם תפילה וק"ש). לגבי שתיית המים, עד כמה שידוע לי, מנהג ספרד הוא שלא מברכים בתחלה אלא בסוף (אם היה שיעור רביעית) על מים אשר לא נשתו לרוות צמא, אלא למטרה אחרת כגון לבליעת כדור רפואה וכיוצא בזה. מה עליי לעשות אם אשתה רביעית שלא לרוות צמא, לברך או לא? (לפי הרמב"ם, אין לברך).
תשובה: מנהג התימנים בזה (הן שאמי והן בלדי) פשוט וידוע שלא לברך. בראשונים יש בזה מספר שיטות: לרמב"ם מברך, ולרא"ש (ברכות פרק ט, סימן כ"ג) לא יברך אלא אם כן עשה צרכיו מתחילה. דעת הר"ן (עיין ביאור הלכה סימן צב, ד"ה: "צריך לרחוץ") שאין צריך ליטול כלל. ספק ברכות להקל. וכן מנהג התימנים בזה, שלא כרמב"ם. הערה   מה שכתבת שמנהג הבלדי על פי הרמב"ם אינו מדוייק כלל. אמנם רבים מהמנהגים של יהודי תימן הם על פי הרמב"ם אך מאידך יש הרבה מנהגים שלא כרמב"ם. (אמנם הרב קאפח זצ"ל ותלמידיו הולכים בכל דבר אחר הרמב"ם, אך רוב ככל יהודי תימן, ואף הנוהגים כבלדי, לא נמשכו אחר שיטה זו). השותה (רביעית) מים שלא לצמאו, האם יברך לאחריו? מה שכתבת, שמנהג הספרדים לברך, איני יודע מניין לך זה. הן הרמב"ם שהזכרת והן השולחן ערוך (סימן רד, סעיפים ז-ח) פסקו שלא לברך, הן לפניו והן לאחריו, וכן פסק בילקוט יוסף. אמנם הראשונים נחלקו בזה (עיין תוספות ברכות מה. בד"ה "דחנקתיה אומצא", וברא"ש ורבינו יונה שם, שלדעת רב עמרם צריך לברך לאחריו), אך הסכמת הפוסקים היא שלא לברך. הרב ישי ואדעי
שאלה: שמיעת מוזיקה בעבודה בבין המצרים: במסגרת של תנועת נוער אנחנו יוצאים לשבוע מחוץ לבית בתקופת שלושת השבועות. כחלק מהטיול שומעים מוסיקה תוך כדי עבודה (בניית מבנים וכדומה). האם מותר לנו לשמוע את המוסיקה, ואם כן, באיזו צורה?
תשובה: מוסיקה שאינה מרקידה אינה אסורה עד ר"ח אב, בפרט אם היא רק רקע לעבודה.
שאלה: מכירת דירה בשלושת השבועות: אנחנו אמורים לחתום על חוזה לקניית דירה חדשה מיד לאחר תשעה באב, בעז"ה. האם מותר למכור את הדירה הנוכחית במהלך שלושת השבועות ותשעת הימים, כדי שבעת חתימת החוזה על הדירה החדשה יהיה בידינו סכום הכסף הדרוש, ולא נצטרך לקחת הלוואות לצורך זה?
תשובה: אם מזדמן לכם לקוח שאתם עלולים להחמיץ אותו - מותר.
שאלה: ממתי נהוג לספור שלושים?: אימי נפטרה ב ו בתמוז, מתי יוצא השלושים, האם ב ו באב עולים לקברה וערב לפני עורכים סעודה או באותו יום? אשמח אם תוכל לומר לי מתי עלינו לעלות לקברה, מתי יוצא השלושים יום. האם מותר לנו לעלות לקברה בתקופת השלושים ימים? מראש.
תשובה: את האזכרה של השלושים עושים לפי יום הקבורה. מי שנוהג לעשות סעודה לעילוי נשמת הנפטר עושה בליל השלושים. בשנה הראשונה עולים לקבר בתום השבעה, בשלושים ובתום השנה.
שאלה: תשובת הרב בענין לחיצת יד לאשה : הרב כתב בתשובה באתר, שיש להימנע מלחיצת יד לאשה במקרה שהיא הושיטה את היד. אבל בשו"ת דבר חברון עמ 80 כתוב, שיש להסתמך על שיטת האג"מ בשעת הדחק וכן ללחוץ את ידה. האם הרב יכול להסביר את פשר הסתירה?
תשובה: אם האגרות משה כתב כך - מי אנחנו שנחלוק, אבל לכתחילה צריך להתחמק.
שאלה: למי שייך המכשיר: חבריי ואני התקפנו ע י ערבים. במהלך המאבק (כנראה) עף לאחד הערבים פלאפון מן הכיס. לאחר כמה דקות שמו לב שניים מחברי לפלאפון. אחד מהם הרים אותו ועיין בו ואח כ גם החבר השני עיין בו. וכשהם ראו שהוא של ערבי הם שמו אותו בצד והסתירו אותו בארגז. דקה אחרי זה אני ראיתי את הפלאפון ולקחתי אותו (לא היה שייך להחזיר לערבים, היה גורם לחילול ה ). למי שייך המכשיר, לי או לחברי? האם לחבר השני ששם את הארגז בכדי להסתיר את הפלאפון יש גם חלק? (יש לציין כי הוא החזיק בו אבל לא הרים אותו ראשון אלא עיין בו אחרי החבר הראשון) דיברתי עם החבר שהרים את המכשיר ראשון והוא אמר לי שהוא לא הרים את המכשיר בשביל לזכות בו אלא בכוונה רק לבדוק של מי המכשיר. כמו כן, הוא אמר שהוא לא רוצה חלק באבידה. (לאחר המעשה)
תשובה: כמובן שלא צריך להחזיר למחבל שהתקיף יהודי אבידה. אם הראשון לא התכוון לזכות בו אלא רק לשים אותו בצד הוא לא זכה בו לפי הדין ואתה יכולת לזכות בו, לכן המכשיר שלך.
שאלה: בנית אתר לאדם שאינו שומר שבת : דודי ביקש ממני לבנות לו אתר לעסק שלו. דודי אינו שומר שבת אבל לא עובד בשבת. היות והוא לא שומר שבת יתכן ויתקשרו לפאלפון שלו דרך האתר ויתאמו איתו עסק בשבת. האם מפני כך אסור לי לבנות לו את האתר?
תשובה: אין איסור בכך.