LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: אני רוצה להיות רב: אני דניאל בן 9 אני רוצה להיות רב אבל אני לא יודע במה להתחיל, מה אני צריך לעשות?
תשובה: לדניאל היקר, שמחתי מאוד לקבל את המכתב שלך. יש לך שאיפה מצויינת, ואם תתמיד בה בעזרת ה' תצליח. מכיוון שאני לא מכיר אותך אני לא יכול לכתוב בדיוק מה עליך לעשות. אכתוב כמה דברים שנחוצים בדרך כלל, ואתה צריך לחשוב יחד עם ההורים שלך מה מתאים לך ומה לא. א. עליך להקפיד בכל בוקר להגיד את ברכות התורה בכוונה, גם כדי שהלימוד שלך יהיה לשם מצווה וגם כדי שתהיה לך יותר עזרה מהקדוש ברוך הוא בלימודך. ב. אתה צריך ללמוד היטב את לימודי הקודש בבית הספר. כשלומדים חומש - להבין היטב את הפסוקים. לחשוב מה בדיוק הכוונה בכל מילה, ולא להתבייש לשאול את המורה אם לא הבנת. כשלומדים משנה - להבין היטב מה המשנה אומרת: מה הדין שכתוב בה? מה הסיבה לדין הזה? ואם יש בה מחלוקת - מה הסיבה לכל אחת משתי הדעות? אם לומדים הלכה בבית הספר - להבין היטב מה ההלכה, וכמובן צריך גם לקיים אותה (זו חובה לכל אחד, לא רק לרבנים). אחרי שהבנת טוב את מה שאתה לומד, אתה צריך לחזור כמה פעמים על הפסוקים, המשניות וההלכות שלמדת, עד שתרגיש שאתה זוכר אותם טוב. אם אתה יכול ללמוד ממש בעל פה את הפסוקים ואת המשניות - זה יהיה מצוין (לגבי ההלכות מספיק לזכור את הדין למעשה, לא כל כך נחוץ לזכור בעל פה כל מילה בספר). ג. לגבי הזמן הפנוי בבית כדאי להתייעץ עם ההורים ועם המורה שלך, האם כדאי שתנצל גם חלק ממנו להמשך לימודים. אם הם יגידו שזה כדאי, עליך לבחור עוד חלק מסוים מהתורה שתלמד בעצמך או בעזרת מישהו: עוד מסכת במשנה שלא לומדים בבית הספר, או עוד ספר מהתנ"ך, או ספר הלכה (אפשר מ"פניני הלכה" או מהספר "בת מצוות", שאמנם כתוב לבנות, בלשון נקבה, אבל כמעט כולו מתאים מאוד גם לבנים). אם להורים שלך אין אפשרות ללמוד אתך, ויש אפשרות שאיזשהו בחור ישיבה מהשכונה ילמד אתך מדי פעם או יבחן אותך על דברים שלמדת - זה יהיה מצוין. לא כתבתי לך על לימוד גמרא, כי כנראה אתה עדיין לא לומד אותה, ובגיל שלך זה ר גמור. עדיף להספיק עוד כמה מסכתות במשנה מאשר להתחיל מוקדם יותר בלימוד הגמרא. אם עד הבר מצווה שלך תספיק ללמוד את כל התנ"ך (פרק ביום) ואת כל ש"ס המשניות (חצי פרק ביום) - זה ממש מעולה, ובסיס חזק מאוד לצמוח בהמשך כתלמיד חכם. ד. אתה צריך לכבד את המורים, בפרט אלו שמלמדים מקצועות קודש. כבוד למי שמלמד תורה הוא תנאי בסיסי להצלחה בלימוד תורה. שוב, אני מציע שתראה את המכתב הזה להורים שלך, ואם הם יגידו שמשהו ממה שכתבתי לא מתאים לך - תעשה כמו שהם אומרים, כי הם מכירים אותך ואני לא. בהצלחה רבה!
שאלה: רחיצת ידים אחרי נטילת ידים: אם לאחר שנטל ידים כגון לאחר שהתפנה רחץ את ידיו במים וסבון לפני ברכת אשר יצר, האם מחויב לחזור וליטול שוב או יצא בנטילה הראשונה? והאם יש הבדל לגבי נטילת ידים לסעודה? ישר כח ותזכו למצוות
תשובה: אין צורך ליטול שוב. הנטילה היתה כדת, רק התווספה לה עוד רחיצה.  עיין פסקי תשובות סימן קסב,א באות ב. אמנם, בנטילת ידיים לפני הסעודה, יש קודם לרחוץ בסבון,לנגב ורק אח''כ ליטול כדת, לברך ולנגב. הטעם-כדי למנוע הפסק. בשורות טובות לכל עם ישראל.
שאלה: שמות של אנשים או של מלאכים?: לכבוד הרב! האם עדיף לקרוא בשם של אדם (אברהם וכדומה) מאשר בשם של מלאך (מיכאל וכדומה)? לכאורה כך משמע במדרש, שהקב"ה אמר לאדה"ר חכמתך מרובה שלהם שאתה מחבר בין שמים לארץ ויש לך גם נשמה וגם גוף משא"כ המלאכים רק בשמים ולכן רק לך יש את החכמה לקרוא בשם החיות וכו. אם יש מקור לתשובה אשמח לקבלו.
תשובה: במשך הדורות היו רבים מגדולי ישראל שנקראו בשמות המלאכים הנזכרים ולא חששו לזה. אדרבא בין התנאים נזהרו שלא להשתמש בשמות האבות או שמות משה אהרון ודוד. רק שמו של יוסף נזכר בתנאים וגם הוא בשינוי ר' יוסי. ויתכן שזה היה מרוב הערצה לאבות העולם שהיו בדורות ראשונים. כי בדור האמוראים יש רב יוסף ור' יצחק וגם ר' יעקב נזכר בפרקי אבות. ובדורות שאחריהם יש כבר הרבה גדולים בשמות האבות.
שאלה: כשרות COR בקנדה: איך ניתן לזהות בהכשר זה האם זהו חלב ישראל או חלב נוכרי? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "כשרות COR בקנדה"
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה רק כאשר מצוין חלב ישראל. הרב חגי בר גיורא
שאלה: האם מותר להניח תשמיש מצווה על תשמיש קדושה?: האם מותר להניח תשמיש מצווה על תשמיש קדושה - כגון טלית על התפילין? דבר זה מצוי מאוד בכיס של הטלית, שיש הרבה ששמים את הטלית על כיס התפילין, כדי לפגוע בטלית תחילה ולא להיות עוברים על המצוות. אשמח לדעת האם נכון לעשות כן. מראש השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "תשמיש קדושה ותשמיש מצווה"
תשובה: לכתחילה אין לעשות כך.
שאלה: להגיד קדיש על ישראל שלפניי ברוך שאמר: אנחנו בבוקר מניין מצומצם. בדרך כלל הציבור משלים מניין אחרי שמגיעים לברוך שאמר. האם אפשר להגיד קדיש שלפני הודו (על ישראל) בין ברוך שאמר לישתבח?
תשובה: רק לפני ברוך שאמר.
שאלה: בעיות של בעל תשובה: אני לא יודע איך להגדיר את הסטטוס בו אני נמצא אם אני חוזר בתשובה או בעל תשובה אני מנסה להתחזק אך ישנם קשיים בבית שאוכל לפרט אם אוכל ליצור קשר אם אקבל הדרכה איך לנהוג כאשר יש קונפליקטים בבית
תשובה: מאוד שמחתי לקבל את מכתבך. אודה על האמת שאין אני בקיא בכל ההגדרות האלו, אך עצם הרצון שלך להתקדם הוא שחשוב ואם תרצה אשמח לעזור בכל מה שאוכל, בהדרכה בהתמודדויות השונות, בעצה והכוונה. במשך השנים שאני עובד עם חוזרים בתשובה הכרתי המון התמודדויות והמון קונפליקטים משפחתיים ואשמח לעזור בכך. הרגש חופשי לפנות ולשאול, ואשמח מאוד לעזור. הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: ספציפית בנוגע למוצרי שוקלד של עלית: האם הOU נחשבים ברמה של מהדרין בארץ או כמו רבנות רגילה? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "רמת כשרות ה-OU"
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה אם הרבנות מגדירה את המוצר למהדרין. הרב חגי בר גיורא
שאלה: ציציות בתוך הבגד לספרדים: מהו המקור לכך שספרדים נוהגים ללכת עם ציציות בתוך הבגד ולא בחוץ?
תשובה: לפי השו"ע צריך ללכת עם ציצית מעל החולצה, על פי המקובלים נהגו ללכת מתחת לחולצה - מדין יוהרא,למרות שזה בגדר ויגבה ליבו בדרכי ה'. לגבי הוצאת ציציות - כיון שזוהי נורמה מקובלת אין בכך יוהרא בנוסף לכך: לא ברור שהזוהר אסר להוציא את הציציות אלא רק ללבוש את הבגד מתחת לחולצה. אם הוצאת ציציות תחזק אותך, מותר לכול הדעות. ה' יצליח דרכך.
שאלה: הוצאת ציציות בחוץ: קראתי במשנה ברורה בהלכות ציצית על עניין הוצאת הציציות החוצה ולא בתוך הבגד וכך כתב: "יראהו - כמה דכתיב וראיתם אותו וזכרתם וגו ואותן האנשים המשימין הציצית בהמכנסים שלהם לא די שמעלימין עיניהם ממאי דכתיב וראיתם אותו וזכרתם וגו עוד מבזין הן את מצות הש"י ועתידין הן ליתן את הדין ע"ז." האם הרב התכוון גם לספרדים, הנוהגים ללכת עם ציציות בפנים, בכך שאמר ש"עתידים לתת על זה את הדין?
תשובה: אלו שנוהגים על פי הזוהר - מנהגם שונה. כוונת המשנה ברורה נאמרה לאלו המתביישים להראות את יהדותם. ולא מסיבה אחרת.
שאלה: הכשרת סיר טרף: קראתי כי סיר שבושלו בו תבשילים ולא מרקים יש להכשיר בליבון וכי הדרך היא לשים את הסיר הפוך על הגז, להדליק את האש ולשים חתיכת נייר מעל הסיר, ברגע שהנייר מתחיל להשרף הסיר מוכשר. וכך פעלתי. האם פעלתי נכון?
תשובה: ראשית, אם מדובר בתבשילים עם רוטב, הסיר צריך הגעלה ולא ליבון. במקרה ומדובר בתבשיל ללא רוטב כמו אורז וכד': לפי הספרדים הולכים אחר רוב שימושו של הכלי, אם רובו תבשיל עם רוטב או מרק צריך הגעלה. ואם רובו תבשילים ללא רוטב הכלי צריך ליבון קל. לפי האשכנזים גם כאשר מיעוט שימוש הכלי הוא בתבשיל ללא רוטב צריך ליבון קל לכתחילה, אא"כ השימוש בתבשילים כאלו הם אינם שכיחים כלל, אז הולכים לפי רוב תשמישו (חת"ס יו"ד, סו"ס קי"ד). ליבון קל עושים כמו שכתבת. הרב שלמה בורנשטין
שאלה: כמה זמן לשכב על צד שמאל לפני השינה?: לפי הנוהג לשכב על צד שמאל ואח"כ להרדם על צד ימין. כמה זמן יש לשכב על צד שמאל, האם כמה שניות מספיקות? ישר כח ותזכו למצוות
תשובה: יש בזה שני טעמים אחד מפני העיכול ואז אם ישן סמוך לאכילה יש להקציב לפחות שעה אחת, ואם עבר זמן רב אין צורך יותר מכמה דקות שעניינו לכופף את השמאל לימין.
שאלה: ברכות ראייה ושמיעה דרך אינטרנט וטלויזיה בשידור חי: צריך לברך על תופעות טבע שרואים אותם או שומעים עושה מעשה בראשית ואם הם חריגות שכוחו וגבורתו מלא עולם. האם צריך לברך על תופעות אלו בשידור ישיר בטלויזיה או באינטרנט כאשר הם מתרחשים? חיוב ברכת הראייה היא גם מהתרשמות עמוקה עם ים גדול או מפל ואפילו הר גבוה ונוף חריג, לדוגמא מראות הסערה ששודרו באינטרנט של נפילת המנוף הבנייה עצים שטפונות ועוד
תשובה: כמה פוסקים כתבו שיש לברך על ראייה של תופעות טבע דוקא כאשר מדובר בראייה ישירה, ולא בראייה דרך אמצעים אלקטרוניים, גם אם מדובר בשידור ישיר. יש להבדיל בין אמצעים אופטיים, כגון משקפת וכדומה, שבהם האדם רואה את הדבר עצמו ולפיכך הוא יכול לברך, לעומת אמצעים אלקטרוניים. באמצעים אלקטרוניים, התמונה מומרת לאותות חשמליים, והמסך מתרגם אותם מחדש לתמונה. אין כאן ראייה ישירה, אלא הדמייה מוצלחת של המראה המקורי. להמחשה, הדבר דומה למצב שאדם מסתכל בחלון ורואה ברק, ומצייר מיד את הברק באופן מדוייק - האם מי שיושב בבית ורואה את התמונה, יוכל לברך? ודאי שלא. מה שמתרחש בטלוויזיה ובאינטרנט הוא בעצם תהליך מקביל, אלא שהוא נעשה במהירות רבה ובאופן מדוייק, שנותן לנו תחושה של ראייה ממשית כביכול. מקורות: שו"ת בצל החכמה חלק ב סימן יח  שו"ת מנחת יצחק חלק ב סימן פד  שו"ת יחוה דעת חלק ב סימן כח  פסקי תשובות סימן רכד, אותיות ו, יב.
שאלה: קיפול טלית בשבת וחג: האם מותר לקפל טלית בשבת או חג? כאשר יש חג ביום ראשון האם מותר לקפל בשבת? חג ביום שישי, האם מותר לקפל?
תשובה: חכמים אסרו לקפל בגדים כיון שיש בזה תיקון הבגד, ורק במצב מסוים התירו (מפורט בשו"ע סימן ש"ב, ג'). ויש בטלית שלוש דעות למסקנה: א. יש המחמירים שלא לקבל כלל מפני איסור הקיפול וגם מפני שאינו מתכוון ללבוש אותה יותר בשבת ויש בזה הכנה לחול. ב. יש המקילים לגמרי כיוון שבימינו אין הקיפול משמעותי ומתקן הבגד כבימי קדם, שהיו מקפלים בגדים ע"י מכבש, ולכן מותר לקפל בגדים. ובטלית, אע"פ שאינו צריך אותה לשבת, אין בזה הכנה לחול כיון שמותר לסדר כל דבר שאי סידורו פוגע בכבוד שבת, כגון מיטה כאשר לא מתכוונים לישון יותר במשך השבת, וכך גם בטלית. וכן, יש לחשוש לכבוד הטלית שלא תהא מונחת בביזיון.. ג. רוב הפוסקים כותבים שמותר לקפל בגדים שלא כקיפולה הראשון, ולכן מותר לקפל טלית שלא כקפליה הרגילים. בפניני הלכה כתב שבטלית שלנו קשה בכל מקרה לקפל כקיפולה הראשון, ולכן לכו"ע מותר לקפל טלית כרגיל. להלכה אפשר לקפל טלית כרגיל בלי קשר אם אחרי שבת או לפניה יש חג או יום חול. הרב שלמה בורנשטין
שאלה: הן יראת ה  היא חוכמה: לכבוד הרב! הרב קוק זצ"ל בספר מוסר אביך (פרק א סימן ב ) מסביר שיראת ה היא היחידה שנקראת חכמה, מכיון שזאת החכמה היחידה שאי אפשר להגיע אליה על ידי המסקנה הסופית בלבד, אלא כול אחד צריך בשביל לקבל יראת שמים לעשות את כול הדרך עד למסקנה. ושאלתי הרי לא רק יראת ה לבד צריך לעבוד כדי להגיע ליעד, אלא כול עבודת המידות זה כך בדיוק כמו יראת ה. אז יוצא שיראת ה היא לא לבדה חכמה?!
תשובה: הכוונה של יראת שמים וכל שאר תיקון המידות
שאלה: שימוש בסכו"ם שכשרותו לא ידועה: יש ברשותי 2 סטים של סכו"ם מכסף (דמוי כסף) שלא השתמשתי בהם שנים. יתכן ולא השתמשתי בהם כלל. אם השתמשתי בעבר, לא זכור לי אם זה היה לחלבי או בשרי. האם ניתן להכשיר אותם ולהשתמש בהם מחדש לחלבי או בשרי?
תשובה: ככלל, אסור להחליף כלים מבשרי לחלבי אפילו ע"י הכשרתם כדי למנוע מצב של בילבול. אבל במקרה כזה לא שייכת גזירה זו ולכן מותר להגעילם ולהשתמש בהם שימוש קבוע של בשרי או חלבי לפי בחירתך. הרב שלמה בורנשטין
שאלה: להעביר מידע מקורסים : יש קורס בנושא מסויים, ובעלי הקורס לוקחים המון הכסף וגם דורשים שהידע שמקבלים מבעלי הקורס הוא בלעדי ללוקחי הקורס ואסור למסור שום פרטים מתוכן הקורס לאנשים אחרים, הם גם מחתימים ע"ז בכתב. האם מותר להם לדרוש כן, כי הרי אני משלם כסף מלא לקבל את הידע?
תשובה: מותר להם. אם מתנים מראש הרי שזו זכותם. הת הוא רק עבור קניית הידע באופן אישי ולא עבור הפיכה לבעלים של הידע המאפשרים זכויות לעשות איתו ככל העולה על רוחך.
שאלה: עבודה בחנות נוחות: האם מותר לעבוד בחנות נוחות בתחנת הדלק שלא פועלת בשבת, אבל אין בה תעודת כשרות?
תשובה: אם מוכרים בחנות אוכל שאיננו כשר אין להתיר לעבוד שם.
שאלה: שפה נקייה בתורה: הרב יש לי שתי שאלות בנוגע לשפה נקייה בתורה: 1. איך זה ייתכן שכתובות בתורה מילים לא יפות ובשפה כיום מילים אלה הם קללה? 2. האם מותר להגיד את המלים האלה כשלומדים בכיתה? סהר, תלמיד בכיתה ח
תשובה: לשואל התורה היא דבר ה' אלינו, אותיותיה קודש ומילותיה קודש, וכך כתב הנצי"ב (ויקרא טו, ב) לגבי לימוד פרשיות שעוסקות בעניינים שהצניעות יפה להם: "אלא כלפי שקשה לדבר בעניני זיבה וקרי שהוא באברי הזרע שמתפעלים במחשבה, והיינו סבורים שיותר טוב למעט הדיבור והלימוד בהם. משום הכי כתיב בפרשה זו 'ואמרתם אליהם', שגם אהרן ילמד עם ישראל אחר שכבר לימדו משה ר המשנה כמנהגו. והוא הדין כל רב לתלמידיו, ומשום שבאמת בלימוד התורה אין יוצא רע והיא 'אילת אהבים ויעלת חן' (משלי ה, יט)". נאמנה
שאלה: לנסוע למקומות מסוכנים: האם מותר בימים אלו לנסוע לאזורים מסוכנים, האם לא עוברים בכך על "ונשמרתם מאוד לנפשותיכם" ואין סומכים על הנס?
תשובה: מסופר בספר ה'איש על החומה' על הרב יוסף חיים זוננפלד, מנהיג הישוב הישן בירושלים, שיצא מהעיר העתיקה דרך שער שכם. ושאלו אותו למה הוא יוצא מחוץ לרובע היהודי בעיר העתיקה דרך שער שכם? (בזמן מאורעות תר"פ ותרפ"ט) והוא אמר: "הם לא יעשו לי רעה". ולאחר ששבו ושאלוהו, מדוע בחר ללכת דרך שער שכם המסוכן ולא דרך שער יפו הפחות מסוכן, השיב: "מה?! וכי נפקיר את רובע שער שכם?! הלוא אם אנו נפחד ללכת ברחוב זה, יחשבו הם שבאמת הצליחו לגרש אותנו מהרובע. אסור לנו לוותר מפני הפחד על שום רובע ושום פינה בירושלים". כמאה חמישים שנה קודם לכן, עלו תלמידי הגר"א לארץ ישראל (שנת תקס"ח 1808) ועלייה זו הייתה כרוכה בסכנת נפשות ממש, כפי שכתב רבי ישראל משקלוב בהקדמתו לספרו 'פאת השולחן' שבה הוא מתאר אסונות של מחלות, רעידת אדמה, אויבים. כתוצאה מכך נפטרו כמה מילדיו חתניו, נכדו. כיצד הסתכנו למען העלייה לארץ ולחיות בה הרי נאמר: 'ונשמרתם מאוד לנפשותיכם' ואין סומכים על הנס?. ובנוסף אמרו: "לעולם אל יעמוד אדם במקום סכנה לומר שעושין לו נס, שמא אין עושין לו נס. ואם עושין לו נס, מנכין לו מזכיותיו". לכן, נשאלת השאלה, כיצד מותר לנסוע למקומות שיש בהם סכנה ביטחונית, או לעבוד בעבודה שיש בה סיכון של מחלות, או אפילו ללדת ילדים הרי יש בכך סיכון? בשו"ת 'מנחת שלמה' הסתפק כיצד קובעים מה נקרא ספק פיקוח נפש ומה לא, וכתב "דכל שדרך בני אדם לברוח משם כבורח פני הסכנה, הרי זה חשיב כספק פיקוח נפש". הדבר תלוי בדעת בני אדם "דכל דבר שהעולם נוהגים לעשותו כן ולא לחוש, מותר לאדם לעשותו ולסמוך ש"שומר פתאים ה'". הגדרה יותר ברורה מובאת בפתחי תשובה (אבהע"ז עה), אודות שלשה חברים שרצו ליסע לארץ ישראל, הם ונשיהם ובניהם הקטנים בני שתיים ושלש שנים. בית הדין שבעירם רצה לעכב על ידם שלא ליסע עם הבנים הקטנים מחשש סכנה, פן לא יוכלו לסבול צער טלטול הדרך ונענוע הספינות ושינוי האוויר, ושאלו האנשים ההם אם ימנעו מנסיעה זו או לא ואם יחושו לגזירת בית הדין בזה. והשיב, שבזמן הזה מצוה להעלות לארץ ישראל, ולגבי הסכנה כתב: אין הבדל בסכנה בין ילדים למבוגרים, ולפעמים לילדים קל יותר מהמבוגרים. הכלל בזה כאשר הסוחרים אינם נמנעים מלנסוע לשם או בזמנם מפליגים בספינות, מותר להפליג לשם. ולכן פסק מותר לכם לנסוע לארץ ישראל. ואין להישמע להוראת בית דין בזה. לסיכום, כול מקום שיש תחבורה ציבורית מותר לנסוע, ואף מצווה וזכות להגיע לשם ויתקיים בנו 'שומר פתאים ה'.
שאלה: מכנסי פיג מה בבית הורי הבעל: ו לרב אנחנו כרגע גרים אצל ההורים של בעלי למשך כמה ימים. בערב אחרי מקלחת והתארגנות לשינה אנחנו יורדים לסלון לשבת ולדבר. האם מותר לי ללכת לסלון עם פיג מה עם מכנסיים כשאבא של בעלי בבית? זה קצת בעייתי כל ערב לשים בגדים לפני השינה ושוב להחליף וכו
תשובה: לא ראוי להופיע בפני חמיך באופן זה. מלבד העובדה שמדובר במכנסיים, עצם ההופעה בפיג'מה יש בה פגיעה בצניעות. אפשר לשים חצאית מעל המכנסיים, ולרדת כך.
שאלה: ברקים ורעמים: בימים אלו כשיש ברקים ורעמים בלי סוף, איך אני מברכת - על כל אחד או כמה פעמים ביום או איך? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "מה מברכים על ברקים ורעמים"
תשובה: מברכים פעם אחת ביום. אלא אם כן חלה התבהרות מוחלטת ושוב נהיה חורפי ניתן לברך בשנית.
שאלה: הכוונה לגינה אקולוגית- בתחום הכלאיים: בבית ספרנו אנו מקימים גינה אקולוגית, שנזרע בה ירקות וצמחי תבלין במהלך השנה : צנון, סלק גזר, לפת, רוזמרין לואיזה,אזוב, לימונית, פטנגו, גויבה-תותית, ואפונה. האם ירקות אלו אלו נחשבים זרעי גינה שביניהם יש לשמור 13 ס"מ?
תשובה: וברכת ד' אפונה היא תבואה ויש להרחיק ששה טפחים. רוזמרין צמח רב שנתי ואיננו כלול בכלאי זרעים. כל השאר ירקות ויש לשמור 13 סמ בין שתיל לשתיל בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ
שאלה: סיום  גאל ישראל - בקול או בשקט?: נהוג אצלינו בבית הכנסת להסמיך גאולה לתפילה ולפיכך את סיום ברכת גאל ישראל אומר החזן בלחש על מנת שהקהל לא יענה אמן. הבנתי שחב"ד ויש עוד עדות הנוהגים לומר את סיום הברכה דווקא בקול. מדוע? ומה המקור? ישר כח ותזכו למצוות
תשובה: לשואל, 1. ראשית, הלכה למעשה בהלכות בית הכנסת יש לשאול את רב הקהילה ולעשות על פי הוראתו. 2. דעת השולחן ערוך (או"ח סי' סו ס"ז וסי' קיא ס"א) שאין עונים אמן אחרי "גאל ישראל", אפילו אם שומעים את שליח הציבור, מפני שזהו הפסק בין גאולה לתפילה. לדעת הרמ"א (שם ושם) יש לענות אמן, ואין זה הפסק, מפני שזה חלק מברכת הגאולה, וכתב שכך נוהגים. לפי שתי הדעות שליח הציבור מסיים את הברכה בקול רם, אלא שנחלקו כיצד הציבור מגיב. 3. האמירה בלחש היא מעין פתרון לצאת ידי שתי הדעות, לא לשמוע את שליח הציבור כלל ובכך להיפטר מהצורך לענות אמן. פתרון זה לא מוזכר בפוסקים הקדומים. המגן אברהם (סי' סו סקי"א) ופוסקים נוספים אחריו עד המשנה ברורה (סי' סו ס"ק לה) המליצו ל"מדקדקים" לצאת ידי שתי הדעות, והציעו פתרון אחר: לומר "גאל ישראל" ממש יחד עם הש"ץ או להתחיל את תפילת העמידה מעט לפניו. נראה שלא הכירו מנהג שהש"ץ אומר זאת בלחש. בספר 'ברוך שאמר' (מאת הרב ברוך אפשטיין, בעל 'תורה תמימה', עמ' קיב) מציין ש"מנהג כל החזנים" לאומרה בלחש  והוא מבקר את המנהג, כדלקמן. 4. בימי המשנה והתלמוד היה נהוג ששליח הציבור אומר בקול רם את כל ברכות קריאת שמע, כמנהג עדות המזרח כיום, והוא מוציא בהן ידי חובה את מי שאינו בקיא בהן, כמו בחזרת הש"ץ על תפילת העמידה. זהו מה שנקרא בלשון ח "פורס על שמע". לפי מנהג זה, אין ספק שאמירת "גאל ישראל" חייבת להיות בקול רם, כדי שהציבור ישמע ויצא ידי חובתו. כך לשון הרמב"ם (הל' תפילה ט, ב): "סדר תפלת הצבור כך הוא: בשחר כל העם יושבין, ושליח צבור יורד לפני התבה. ואחר כך אומר "ברכו את יי המברך", והן עונים "ברוך יי המברך לעולם ועד". ומתחיל ופורס על שמע בקול רם, והן עונין 'אמן' אחר כל ברכה וברכה. והיודע לברך ולקרות - קורא עמו, עד שמברך 'גאל ישראל'". ובספר 'מנהג מרשלייאה' (עמ' 98): "ואחר כך אומר החזן ברכו. ומתחיל יוצר ואומר קדושה והוא עומד והעם יושבין, ו'לאל ברוך' ו'אהבת עולם' בקול רם, ושלש פרשיות של קרית שמע בלחש  כי אותן כל הציבור צריך לומר ואינו יוצא ידי חובה על ידי הש"ץ, ו'אמת ויציב' עד 'ועזרת' עד 'גאל ישראל' בקול רם". 5. בימינו, כאשר הציבור אוחז בסידור וכולו אומר את ברכות קריאת שמע במקביל לש"ץ, בפשטות אין חובה על הש"ץ לומר את כל הברכה, וכפי שנוהגים האשכנזים ששליח הציבור אומר בקול רם רק את חתימתה ומשפט שלפניו. מכל מקום, רבים מהפוסקים בימינו ערערו על המנהג לומר "גאל ישראל" בשקט, מכמה טעמים: ראוי לשמר את הדין הקדום בפריסת שמע, לפחות בחתימת הברכות  אין זה מכובד לומר ברכה בקול ולסיימה בשקט כאילו יש בה משהו שצריך להסתיר  עדיף שהציבור ישמע מתי בדיוק הש"ץ מסיים את ברכתו וכך יתחילו את תפילת העמידה ממש בבת אחת  ויתכן גם שיש בקהל מישהו שאינו מתפלל כעת עם הציבור, והוא יוכל לענות אמן. בכל אופן, לרוב הדעות אין במנהג זה איסור של ממש, ובמקום שבו מקפידים לומר דווקא בשקט על האורחים לעשות כמנהג המקום. גם מי שרוצה "להחזיר עטרה ליושנה" ולאומרו בקול, צריך לוודא שלא יצא שכרו בהפסדו: ללמד את הקהל שלפי הרמ"א צריך לענות אמן, אלא אם כן המתפלל מסיים את הברכה בדיוק במקביל לש"ץ או מעט לפניו. מקורות להרחבה: פסקי תשובות סי' סו אות י, ראו הערה 86, שבה לקט ציטוטים מפוסקים בזמננו נגד מנהג זה  שו"ת איש מצליח ח"א סי' יח  מכתבו של הרב יהודה הרצל הנקין שליט"א ב'מנהגי ישראל' ח"ז עמ' תג. ובספר 'אשי ישראל' פי"ז הערה פג דעות שונות בדבר.
שאלה: מנהגי יום השנה בל  חשון, ל  כסלו ואדר א : מה המנהגים השונים (ספרדים אשכנזים.) לתאריכי אזכרה ליום השנה לנפטר (יורצייט) מהשנה השניה ומעלה, בתאריכי הפטירה הבאים: ל חשון - בשנה שאין ל חשון ל כסלו - בשנה שאין ל כסלו ל אדר א - בשנה פשוטה אשמח לקבל את המקור למנהג
תשובה: ל חשוון ול' כסלו - שאלו חודשים שאינם מליאים באופן קבוע,לעתים מליאים - שלושים יום, ולעתים חסרים - עשרים ותשע יום, ינהג כפי שיצא בשנה הראשונה תמיד. אם יצא גם כן ר"ח 2 ימים - ינהג תמיד יורצייט בראש חודש. ואם יצא החודש חסר ינהג קבוע אזכרה בכט' לחודש. (גשר החיים לב,יא. מג"א משנ"ב תקס"ח,מב מעולם ועד עולם מ, ד) ל' אדר בשנה פשוטה - יקבע בשנה רגילה את היורצייט בל' שבט שהוא ראש חודש אדר.
שאלה: "שהכל היה בדברו": האברבנל שואל למה לא אומרים "שהכל היה בדברו", והוא לא עונה. למה?
תשובה: לשואל לא מצאתי שאלה זו באברבנאל, אם כי בפשטות נוסח הברכות מלמדנו שהשגחת ה' בבריאה היא בכל רגע ורגע, ולכן הברכות הן בלשון הווה (וראה מגן אברהם סימן רד סקי"ד בשם חכמת מנוח, ודבריו בסימן קסז סק"ח). נאמנה
שאלה: מצלמת אבטחה עם גלאי בשבת: ראיתי שאלות בנושא מצלמות אבטחה ולא הצלחתי לקבל תשובה ברורה. בביתי פועלת מצלמה אבטחה עם גלאי תנועה בכל ימות השבוע, המצלמה מקליטה אך ורק כאשר יש תנועה בטווח הצילום שלה. רציתי לדעת האם יש עם זה בעיה בשבת. במידה ויש עם זה בעיה בשבת, האם עלי להימנע מללכת במקומות בהם ישנן מצלמות כאלו?
תשובה: לצורך בטחוני משתמשים במצלמת אבטחה, למטרות אחרות לא משתמשים בה בשבת.
שאלה: התזת שמן בשרי על תבנית חלבית: לרב. חיממתי אוכל בשרי במחבת וקפצה לי טיפה או שניים לתבנית של טוסטר אובן חלבית, האם התבנית נטרפה או האם אפשר לערות מים רותחים על התבנית? ב מראש השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "התזת שמן בשרי על סיר חלבי"
תשובה: אפשר לערות מים רותחים
שאלה: עליה עם נעלים להר הבית: 1) האם מותר לאדם לעלות להר הבית עם נעליים סינטטיות? 2) כאשר אני רואה אנשים שעולים להר הבית עם נעלי עור האם צריך להגיד להם שזה אסור או לשתוק כי מוטב שיהו שוגגים ולא מזידים? פעם הערתי למישהו והוא טען שזה מותר מדין כיבוש. 3) האם שייך לברך שהחיינו אדם שעלה פעם ראשונה להר הבית?
תשובה: 1-2. תנעל את הנעלים שאתה נועל ביום כיפור. אין מקום להתיר מדין כיבוש. אם אנשים לא ישמעו לך, מוטב שלא להעיר. 3. לא.
שאלה: קרבנות בזמן הזה: האם שייך בזמן הזה לחדש את הקרבנות בזמן הזה בעיקר קרבן התמיד וקרבן פסח מטעם שטומאה הותרה בציבור? האם אין לחשוש מכך שאיננו יודעים את מקום המזבח המדויק, והרי כתוב שבבית שני היה להם נביאים שהעידו להם על מקום המזבח ולנו אין נביאים לכן צריך להשאיר את השאלה הזאת למשיח שהוא יהיה גם נביא, כמו שכתב הרמב"ם הלכות בית הבחירה פרק ב הלכה ג-ד: "מדות המזבח מכוונות הרבה וצורתו ידועה איש מאיש. ומזבח שבנו בני הגולה כעין מזבח שעתיד להבנות עשוהו ואין להוסיף על מדתו ולא לגרוע ממנה, ושלשה נביאים עלו עמהם מן הגולה. אחד העיד להן על מקום המזבח. ואחד העיד להן על מדותיו. ואחד העיד להן שמקריבין על המזבח הזה כל הקרבנות אע פ שאין שם בית".
תשובה: אכן צריך נביא לצורך זה. מרן הרב קוק אומר בפרוש שהמצווה היחידה שתלויה בנבואה היא איתור מקום המזבח, זה לא שהנביא פוסק הלכה, התורה היא לא בשמים, אלא פסיקתו היא קביעת מקום, כפי שכתוב בבית שני ששלושה נביאים העידו להם בדיוק איפה המקום. כל ההכנות האחרות אפשר לעשות אבל קורבנות אי אפשר כל עוד לא יודעים את מיקומו המדויק של כל המזבח.
שאלה: ברכת שבת בשבת בעת הערב שמש: שמעתי כי בשבת לקראת זמן מנחה לא מאחלים זה לזה שבת כיוון שמשה רבינו ע"ה הסתלק לבית עולמו בשעות אלה. רציתי לשאול מה המקור למנהג זה? ואם לא מאחלים שבת מה כן מאחלים? ישר כח ותזכו למצוות
תשובה: יש מצוה כפולה לומר שבת שלו'- גם לקיים זכור את יום השבת, וגם לברך את חבירו בשם. ומה שנזכר שבשעות אחרי המנחה לא לקבוע שיעורים מפני פטירתו של משה רבינו. וכיום גם בזה לא מקפידים מפני שיש בזה ביטול תורה להמוני ישראל שאז הם פנויים ללימוד ואין לבטל תורה או מצוות מפני חששות כלשהם.
שאלה: אברכים הלומדים בכולל   מעמדם מבחינת יחסי עבודה: לרב. האם לאברכים הלומדים בכולל ומקבלים ת קבוע יש מעמד דומה לעובד מבחינת המחוייבות שלו כלפי המעביד, דהיינו האם חלות עליו חובות הלכתיות כלפי הכולל כמו עובד למקום עבודה - הקפדה על זמנים, השקעת כל זמנו בלימוד, אי בזבוז זמן על טלפונים או התעסקות אחרת שאיננה קשורה ישירות ללימוד וכדומה? (השאלה איננה מצד ביטול התורה אלא מההיבט של החובה ההלכתית של האברך כלפי המעביד כמו עובד במקום עבודה, בפרט בכוללים המקפידים מאד על סדרים). בהמשך לשאלה זו: אברך שאשתו עובדת ובשל כך חלות עליה חובות למקום העבודה ומגבלות של זמן כיצד צריך לנהוג במקרה של צורך לעסוק בענייני המשפחה, כגון מחלת ילד האם עדיף שהיא תיעדר מהעבודה או בעלה מהכולל? הדבר יכול להיות משמעותי כשהאישה מרוויחה שכר גבוה והפסד ימי עבודה שלה כרוך בהפסד כספי גבוה למשפחה, יחסית להפסד של הבעל האברך, ובדרך עקיפה עלול להשפיע על יכולת השקעת זמנו של הבעל בלימוד.
תשובה: בכל כולל מקובל שיש כללים של שעות לימוד נדרשות. גם בכוללים שאין שעות לימוד מוגדרות, אברך שמקבל סכום כסף מהמדינה מחויב כתנאי לקבלת סכום זה לשעות לימוד שבועיות מוגדרות (45 שעות שבועיות). התנאים הללו מחייבים את כל הלומדים ואין להקל ראש בהם, כיוון שהם תנאים לקבלת המלגה. במקרים של ספקות שונים יש לשאול את ראש הכולל או את האחראי מטעמו על ענייני הכספים, ולנהוג לפי החלטת הממונה. ישנם ביטולי-זמן קטנים כמו טלפונים קצרים או מנוחה קצרה בזמן הלימוד, שמסתבר שהם לא פוגעים בזכאות למלגה כיוון שמקובל לעשות כן. מכל מקום גם לגבי ביטולים קצרים ייתכן שעדיף לשאול את האחראי, כנ"ל, כי ייתכן שאצלכם בכולל מקפידים יותר ממקומות אחרים. לגבי השאלה השנייה, ככלל יש לנהוג בדרך של תפוס את הוודאי והנח את הספק, כלומר מוטב שהאישה תיקח חופש והבעל ילמד, מאשר שהבעל ייקח חופש כעת כדי שאולי בכך יימנע ביטול תורה בעתיד. אך מכל מקום אם נראה שההפסד הכספי הוא גדול ויגרום לבעיה כלכלית מידית בבית ודאי שעדיף לא להיגרר לבעיה כזו. בכל אופן שאלות כאלה משתנות לפי המצב ולפי הנוגעים בדבר, וקשה לענות עליהן מבלי להכיר את המצב לאשורו. טוב תעשה אם תשקול בעצמך את הדברים או שתתייעץ עם רב שמכיר אותך ואת הפרטים המעשיים במקרה שלך. הרב יהודה רוט
שאלה: תפילה בזמן העבודה: לרב. במקומות עבודה רבים קיימים מניינים לתפילה, בעיקר לתפילת מנחה. שאלתי הינה מה משך הזמן הסביר שמותר לעובד להתפלל, בהנחה שלא ידועה דעת בעל הבית בנושא, אבל ידוע בחברה שמתקיימת תפילה כל יום. הבעיה העיקרית הינה שתפילת המנחה אצלנו מתארכת על פני למעלה מ-15 דקות, והשאלה הינה האם צריך להסתפק בתפילה קצרה, לוותר על תחנון ואמירת תהילים וקדישים וכדומה, כדי להפחית את זמן הביטול מעבודה. אם מצרפים את זמן ההגעה, ההתכנסות והחזרה לעבודה, הזמן הכולל עשוי להגיע לכחצי שעה בקירוב. היות ומדובר בעשרות עובדים, ההפסד המצטבר החודשי לחברה בשעות עבודה עשוי להגיע להיקף כספי לא מבוטל. אם מוסיפים גם את תפילת ערבית, ההפסד לחברה גודל באופן משמעותי. כיצד עלינו לנהוג?
תשובה: אין לחרוג מזמן הפסקה מקובל ללא דעת הבעלים, אם הבעלים מתנגדים להפסקה ארוכה אין ברירה אלא לקצר. ערבית אפשר להתפלל בגמר העבודה, אלא אם כן העבודה מסתיימת בשעות מאוחרות.