LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: התחלת זמן השבעה: אם מישהו נפטר ביום שישי, וקוברים אותו ביום ראשון, השבעה מתחילה ביום ראשון או שישי?
תשובה: ביום ראשון. בשורות טובות הרב שמואל הולשטיין
שאלה: לשים בקבוק יין בגניזה: תרמתי כסף לארגון תורני והם העניקו לי בקבוק יין שעליו מודבק תמונה של הרב כדורי זצ"ל וברכה ממנו. סיימנו את היין אך אני לא יודעת מה לעשות עם הבקבוק. האם מותר לזרוק אותו או שמא אני צריכה לשים אותו בגניזה? אציין כי ניסנו קודם להסיר את המדבקה אך ללא הצלחה.
תשובה: ראוי לעטוף את הבקבוק בשתי עטיפות ואז לזרוק בפח. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: תפילת יחיד ביום כיפור: אני בהריון בסוף חודש תשיעי, כדי להצליח לצום אני נשארת בבית לפחות בחלק מהתפילות של יום כיפור, רציתי לדעת מה לא ניתן לומר בתפילת יחיד ביום כיפור (למשל חזרת הש"ץ ופיוטים בה, האם יש קטעים שכן ניתן לומר?)
תשובה: מותר ליחיד לומר את כל הפיוטים שנאמרים בחזרת הש"ץ, כולל הוידויים הנאמרים בסופה. אין לומר את כל הקשור לחזרה עצמה שזה החלקים המופיעים גם בתפילת לחש (וכמובן שלא קדושה). גמר חתימה טובה ולידה קלה. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: קיצור שערות הגוף: רציתי לדעת האם מותר לקצר את שיער הגוף בצורה בה השיער עדיין נראה ובולט לעין (לא מדובר על גילוח) כי מנהג הנשים הוא לגלח ולא לקצר השיער? וכן אם הדבר נעשה לכתחילה לצורך נוחות והרגשה פיזית טובה יותר, האם זה משנה כי האדם נהנה גם מה"נוי" שבזה? והאם ישנה חלוקה בין המקומות הידועים כמו שחי לשאר הגוף (חזה, בטן, רגליים)?
תשובה: אם אתה לא מגלח לגמרי אין בזה בעיה.
שאלה: טיול לתאילנד לאחר התאונות: אני אמורה לטוס לתאילנד יחד עם בן זוגי. ברצוננו לדעת האם לטוס או לדחות לזמנים טובים יותר בשל האירועים הנוראים האחרונים שקרו?
תשובה: אין טוב מאשר להשאר בארץ ישראל האהובה. ובמיוחד בזמן הזה.
שאלה: ברכת בשמים על בושם: האם מותר לברך את ברכת הבשמים בהבדלה על בושם שלא ידוע לי מה המרכיבים שלו, והאם הוא מחומר אמיתי או מלאכותי?
תשובה: מספק אל תברך.
שאלה: מחזור עיתונים ועלונים וזיבול: ראיתי שהרב מתיר למחזר עיתונים, אפילו דתיים, ועלוני פרשת שבוע אם אין בהם פס שלמים ושמות קדושים. האם לשם כך צריך לקרוא כל תג וכל מילה בעיתון ורק אז למחזר? או שאפשר לנהוג על פי רוב - אם רוב העיתון חול אפשר למחזרו, או אם לרוב אין פס (וקשה לבדוק את זה בכל המוני העיתונים) ושמות - רק אז למחזר? וכן - אנו רגילים להשליך החוצה לאדמה שבגינה דברים אחרים (תמיד טבעיים), כגון עור קלוף, גרעין של פרי וכדו. האם יש איסור לעשות כן בשנת שמיטה, זה מזבל, או נטיעה והאם אסור לעשות כן בשבת, והאם זה שלא אוכלים בחוץ בשבת שמא יפול גרעין וכו - תקף גם כל שנת השמיטה (וכן שלא גוררים שלחן על הקרקע שמא תחרש וכו )?
תשובה: א. לא הרוב קובע אלא השם או הפסוק גם אם הם במיעוט. ב. כשאין כוונת זיבול - מותר אך השלכת גרעינים שעלולים לצמוח אסורה.
שאלה: אדניות על גג וריסוס: א. יש לנו עץ לימון ננסי וגפן שנשתלו השנה. אם שניהם מונחים באדניות פלסטיק מחוררות על גג, כלומר מנותקים לחלוטין מקרקע כלשהי, עדיין צריכים למנות להם ערלה ולהפריש מעשרות? ב. האם ניתן לאכול מגידולים שמושקים ע"י טפטפות אצלינו בגג, אם כן, האם במידה ואבי (שאינו מקפיד כ"כ על הלכות שמיטה עדיין) מטפל ומנכש את הגידולים - אסור לי לאכול מהם? ג. האם ניתן לרסס נגד מזיקים גידולים שעלולים למות ללא הריסוס בשנת שמיטה?
תשובה: א. יש חיוב ערלה גם בעציץ שאינו נקוב. כמו כן יש חיוב בתרו"מ. ב. ניתן לאכול מגידולים אלו, ואפילו ניכוש והשקייה אינם אוסרים, אלא א"כ נזרעו בשביעית וכדו'. ג. כן. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: שקף על גבי מגילת אסתר: האם מותר לשים על מגילת קלף כשרה שקף עם הניקוד והטעמים של הקריאה ולצאת בקריאתה בפורים?
תשובה: אם מנקדים על המגילה כתוב שלא לעשות את זה לכתחילה. ספר תורה שהוא מנוקד הוא פסול, בשאר הדברים זה לא פוסל בדיעבד, אבל אין לעשות זאת. אך לשים שקף, אין בעיה.
שאלה: עבודה ביראה ופחד בשבת: מדוע אנו אומרים בברכת מעין שבע בליל שבת: "לפניו נעבוד ביראה ופחד", האם בשבת לא עובדים את ה בצורה אחרת?
תשובה: יראה שייכת תמיד, יש ימים שמבליטים בהם את השמחה כמו בשמחה תורה, יש ימים שמבליטים אבלות, אבל בלב פנימה הפחד צריך להיות תמיד. יראת ה' צריכה להיות תמיד, שהאדם ירתע מלעשות עבירה מפני הדר ה' וגאונו, בין בשבת ובין ביום חול.
שאלה: כהן שרוצה לחיות עם גרושה: אני בן 42 גרוש עם ילד אוהב מאוד גרושה בת 44 עם שני ילדים. אנחנו רוצים לחיות יחד בלי להתחתן ובלי ילדים נוספים. האם אפשר למרות שאני כהן ולמרות שזו אהבה גדולה, ואם לא האם אני יכול לוותר על הכהונה שלי?
תשובה: עם כל ההבנה למצוקתך על כהונה אי אפשר לוותר.
שאלה: קריאת שם לתינוק: אני בסוף החודש התשיעי להריוני ורציתי לשאול לגבי קריאת שם לתינוק, שם אמי אריאלה, האם יש מניעה לקרוא לתינוק אריאל?
תשובה: אין מניעה. אולם תבררי אם אמך מסכימה.
שאלה: טעימת מאכלים בערב שבת: האם יש בעיה בלטעום מאכלים שאני מכינה בערב שבת (דבר שלא הייתי עושה בעבר. נמנעתי מאכילה לגמרי), ומה עם סעודה מפסקת שיוצאת השנה ביום שישי וכן היום השני של ראש השנה?
תשובה: מצווה לטעום מהמאכלים בערב שבת, כדי שידע אם יש צורך לתקנם ולהוסיף תיבול, וכך יהיו לו מאכלים משובחים לשבת. אם אין בכוונתו לתקנם כלל, גם כן אין בכך שום איסור, אך נראה שיפה עושה מי שלא טועם, כדי לשמור את הטעם הטוב והתאבון לשבת. כל זה נכון לגבי טעימה, אך אין לאכול הרבה באופן שיגיע לשבת שבע ולא יהיה לו תאבון לסעודת השבת. בערב יום הכיפורים יש מצווה לאכול. הרב יאיר וסרטיל
שאלה: כרת או חטאת?: גדלתי בבית שהיה שומר מצוות אנשים מלומדה, והיינו מסננים הרבה הלכות שלא היו נראות לנו, לא מדקדקים עם הקצת שעשינו, ועם טלוויזיות בבית. שמרנו קצת שבת מתוך הרגל. כתוצאה מכך כשהגעתי לצבא, די מהר לא ראיתי עניין לשמור שבת כלל (בעוונותי הרבים). כיום אני מתחזק כבר 5 שנים ב"ה, ומתחרט על העבר! האם בגלל שלא ידעתי את משמעותה האמיתית של השבת, אני נחשב שוגג או חלילה מזיד?
תשובה: כיוון שאתה מתחזק ומתחרט על העבר הרי אתה בעל תשובה ואפשר לשוב על הכל גם על מזיד. והקב"ה מקבל שבים ומוחל על העבירות. וככל שאתה יותר אמיתי בתשובה אתה מבין יותר את חומרת העבירה ושב יותר ולכן יש מקום לומר שזה לא היה ממש שוגג אבל גם לא ממש מזיד כי לא ידעת את הערך של שמירת שבת. וכל החוזר בתשובה מאהבה, כלומר שהוא כל כך מתחזק ומצטער על העבירות שעשה עד שהן גורמות לו כל הזמן להשתדל יותר ויותר בעבודת ד' ואז הזדונות נהפכות לזכיות.
שאלה: הקפדה בסכך בשמיטה: על מה צריך להקפיד בתלישת ענפי דקל לשם סכך לפני סוכות בשנת השמיטה?
תשובה: יש להקפיד שלא יהיה גיזום המצמח, ולקטום בצורה הנראית לכולם שלא נעשה מקצועית. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: תקלה בדירה שכורה עקב בלאי: שכרתי דירה ובה היו כיריים. הכיריים התקלקלו עקב בלאי סביר. האם על השוכר לקנות חדשים(טכנאי טוען שלא ניתן לתקן) או על המשכיר? המשכיר טוען שאקנה חדשות ואקח אותן איתי בעתיד, אך אני איני רוצה מעוניין בכך.
תשובה: פסק השו"ע (חושן משפט סי' שיד) שהמשכיר בית לחברו חייב להעמיד לו דלתות לפתוח לו חלונות שנתקלקלו לעשות לו נגר ומנעול וכו'. כלומר, דברים שהם חלק מגוף ומבנה הבית. אולם אין הוא חייב בתוספות שאינן חלק מגוף הבית. ממילא כיריים אינם בכלל החיוב. על כן, כיוון שאינו מחוייב לספק לו כיריים ודאי שפטור מתיקונם, ובפרט שלפי דברי הרמ"א שם גם בדברים שחייב להעמיד לו בשעת השכירות אם נתקלקלו אין חייב לתקן. ואע"פ שבימינו המנהג לתקן, אפשר לומר שזה דווקא בדברים שהם מגוף הבית כנ"ל. כל דברינו הם באופן שלא סוכם מראש כתוב בחוזה שמתחייב לספק לו הכיריים הנ"ל (או שהשכיר 'דירה מרוהטת'). הרב דוד בר שלטון.
שאלה: דין מוקצה בקישוטים שבסוכה: במקרה והקישוטים שבסוכה נפלו, האם מותר להחזירם? האם מותר להוסיף קישוטים חדשים במהלך חול המועד, והאם כאשר יורד גשם מותר להורידם ולהחזירם? כמו כן (לגבי כל השאלות) האם יש חילוק בין שבת ויו"ט לחול המועד?
תשובה: בחול המועד אין בעיה. מותר להוסיף קישוטים חדשים בחול המועד. כדי להוריד בגלל הגשם ולהחזיר, יש להתנות מראש. ביום טוב עצמו, זה בעיה. אבל אפשר להכין ניילון ולפרוס על גג הסוכה ניילון אם יורדים גשמים, וזה מותר היות ואינך יוצר נפח בין הניילון ובין הסכך.
שאלה: חינוך לערכים ופוליטיקה: דנתי עם חברתי לפני כמה זמן על נושא החינוך לדור הבא (מורות, מדריכות, ובעז"ה אמהות בעתיד.). כשעלו בעיקר שתי שאלות מרכזיות: האם ממש יש צורך בהקניית ערכים או שמדובר על אפשרות או היתר? הרגשתו הטבעית של האדם היא כי הקניית ערכים לדור הבא היא צורך ממש ולא שאלה של הרגשה או חשק אך האם יש לכך מקורות כלשהם? דברים כתובים שניתן להתמך עליהם או שהכל מבוסס על הרגשתו הטבעית של האדם? האם יש צורך בהפרדה מלאה בין החינוך והקניית הערכים לבין פוליטיקה או שיש צורך ניתן לחבר בין השניים והתלות אחד בשני איננה ניתנת להפרדה? (פה יותר מדובר על הוראה לתלמידים ולא בין הורים לילדים) אשמח אם הרב יוכל להפנות אותי למקורות כתובים גם בנושא זה?
תשובה: למרות שהקב"ה עשה את האדם ישר אדם אינו יכול להתבסס על היושר הטבעי הזה והוא חייב להשקיע הרבה מאמץ שהטבע האלוקי הישר שבו יצא אל הפועל והוא ידריך אותו. לימדי את ספר מסילת ישרים ותראי כיצד האדם חייב לפתח את מידותיו והדברים לא יכולם לבוא באופן טבעי ללא עבודה. ודאי שצריך האדם לחנך עצמו לכך וגם ליצור אקלים חינוכי ראוי לילדיו או תלמידיו. נושא זה כתוב במקומות רבים. עייני ברמ' בהל' תשובה פרק ז' ועוד מקורות רבים. בנוגע לשאלות פוליטיות יש דברים שקשורים לערכים ויש דברים שאינם קשורים לערכים לכן אין תשובה אחת לשאלתך. הכל לפי הנושא והענין המדובר.
שאלה: לנקות נעל בשבת: א. למדנו בשולחן ערוך סימן שב. וראינו כי מותר לקנח נעל המלוכלכת בטיט בכותל סעיף ו, ואילו לגרר אפילו בגב הסכין אסור סעיף ח, מה החילוק, למה שם זה ממחק וכאן לא? ב. האם מותר לשפשף נעל המלוכלכת בבוץ וכדו בשטיח לפני כניסה למקומות ציבוריים או בית פרטי, והאם יש הבדל בין שטיח רגיל לבין מגררת ברזל?
תשובה: להלכה אנו פוסקים כההוא סבא בגמ' במסכת שבת (קמא.) שאסור לגרר הנעל מבוץ שעליו בין במנעל ישן ובין במנעל חדש, ומפשט הגמ' שם משמע שאפ' בגב הסכין אסור כיון שע"י גירד הבוץ יש חשש שיקלף מעט מן העור ויתחייב מדין ממחק. וכן משמע מדברי השו"ע (סי' ש"ב ס"ח) שאפ' בגב הסכין יש חשש זה, ולא כדעת הא"ר (סי' ש"ב ס"ק כ"ב) שהתיר לגרד הבוץ ממנעל ישן בגב הסכין. והט"ז (סי' ש"ב ס"ק ג') כתב, שאותם ברזלים המונחים בפתחי הבתים אם הברזל חד אסור לקנח המנעל שם, וממילא למדנו שכל דבר שהוא חד כמו ברזל אסור, אבל על שטיח וכדו' אין שום איסור ומותר.
שאלה: סחלבים שמצבם לא טוב: ברשותי שני סחלבים הגדלים בעציצים נקובים ומצבם איננו טוב. האם מותר למסור אותם למשתלת סחלבים כדי שיאוששו אותם, יצויין כי במשתלה העציצים מונחים על שולחנות אם כי לא מדובר באנשים דתיים ולא נראה שהם מתעקשים על זה במידה וייוצר להם מחסור במקום. וכן האם מותר לשתול את אחד הסחלבים מחדש בעציצו מאחר והוא נוטה ממנו החוצה, והאם מותר להכניס את העציצים הביתה מהגינה, וכן האם מותר להוריד עציץ מקומה גבוהה לקומת קרקע בתוך הבית?
תשובה: השאלה האם הטיפול במשתלה יהיה על פי ההלכה או לא, וכמו כן כיצד יוחזרו לתוך הקרקע הרי אין לשתול בשביעית. וכמו כן לשתול בעציץ צריך לברר האם העציץ הוא באותו מצב כמו המשתלה (גג וניתוק מהקרקע). ברגע שבאחד התנאים הוא שונה מהמצב במשתלה אין להעביר בשביעית. מותר להוריד עציץ מהקומה הגבוהה לנמוכה, ויש שאסרו לקומת הקרקע. אפשר להניח מצע מנתק. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: הורדת תוכנות ומדיה מהאינטרנט: כפי הידוע, תוכנות מסויימות (כמו אלה של חברת "מייקרוסופט") הינן יקרות מאד מחד גיסא, אך כמעט ולא ניתן להסתדר בלעדיהן מאידך גיסא (מערכות הפעלה, מעבדי תמלילים וכו ). ראיתי שהרב כתב בתשובותיו, שבכל מצב אסור להשתמש בתוכנות בלי לרכוש רישיון. 1) במידה ומחירה של תוכנה מסויימת הינו גבוה ביותר, ובכל מקרה לא ארכוש אותה, האם יהיה מותר לי להוריד אותה? הרי בכל אופן, יצרנית התוכנה לא תפסיד מכך שאוריד את התוכנה - שהרי לעולם לא אשלם עבורה מחיר גבוה שכזה! אגב, יש לציין, כי לרוב, המחיר הגבוה של התוכנות איננו מוצדק כלל, ולרוב מוביל לקומה נוספת בדירת הפאר של מנכ"ל החברה. החברות, המייצרות את התוכנות הנפוצות ביותר (מערכות הפעלה וכו ), נהנות מעודף לקוחות ומשתמשים, ועלייה מתמדת ברווחים - כך שאין כל הצדקה למחירי השחיתות שהם גובים. 2) פעמים רבות, לצערי, חברות הייטק שמייצרות תוכנות שימושיות, מפרסמות תמונות פריצות באתרי האינטרנט שלהן, מפרסמות עצמן באמצעי התקשורת בשבת, נותנות חסותן להופעות בעלות תוכן שלילי וכו. במקרה כזה, אפילו מחירי התוכנות המיוצרות על-ידן סבירים וניתן לעמוד בהם - בשום אופן לא אהיה מוכן לשלם עבור התוכנה ולסייע לחברה שרומסת את התורה באופן תדיר. האם במקרה כזה יהיה מותר לי להוריד את התוכנה? 3) כנ"ל לגבי תקליטורי מוזיקה. ישנם זמרים, אשר תוכן השירים שלהם הינו "סביר" ומותר לשמיעה מבחינה הלכתית, אך הם עצמם (הזמרים) מפיקים קליפים טלוויזיונים המלאים בצילומי פריצות, משודרים בשבת וכו. גם כאן, לא אהיה מוכן לפרנס זמר כזה, שרומס את התורה. האם במקרה כזה יהיה מותר לי להוריד את השירים שלו?
תשובה: למרות טיעוניך אין התר לגזול מי שעובר עברה או מתעשר מזכות היוצרים שלו.
שאלה: מילוי מקוואות בקרח: האם כיום ממלאים מקוואות בגושי קרח כשעדיין אין מי גשמים שימלאו את האוצר, והאם מילוי בקרח עדיף על השקה?
תשובה: קרח עושים במקומות שאין גשמים. הכלל הוא שלוקחים גוש קרח ושמים אותו בבור, והקרח נמס. לקרח אין דין של מים שאובים היות והיה במצב צבירה אחר. יש מחלוקת ראשונים אם מקווה שכולו שאוב פסול מן התורה או מדרבנן, ועל ידי הקרח מנטרלים את בעיית ה"שאוב". מה שעושים השקה, יש ליד האוצר של המי גשמים בור, ויש בניהם חור (בגודל שאפשר להכניס שתי אצבעות ולסובב בנוחות), ואז גם המים השאובים מקבלים גדר מקווה ופוקע מהם גדר שאובים. נמצא שאם שמים קרח המקוה כשר ואין לו דין שאובים ואז אפשר להוסיף מים שאובים. קרח עושים בד"כ במקומות כמו בנגב, שאין גשמים.
שאלה: תרופה לצום קל: האם מותר לקחת תרופה "קל צום" אשר תקל על הצום?
תשובה: מותר, אולם תרשה לי לפקפק ביעילותה.
שאלה: כשרות פירות וירקות בשופרסל: ברשת שופרסל, כל הפירות והירקות מגיעים ממחסן מרכזי, אשר עד לשנת השמיטה היה בהשגחת בד"ץ מחזיקי הדת. בר"ה הוסרה ההשגחה שלהם, ולא ידוע לי אם ומי משגיח על כך. לא הצלחתי לברר בסניף המקומי מי משגיח על הכשרות (נאמר לי רק שהפירות מהמחסן המרכזי והם של היתר מכירה). גם מפניה למוקד הלקוחות של הרשת, אמרו לי רק שהפירות של היתר מכירה אך לא נודע לי מי משגיח על כך (וכן על תרו"מ). למעשה, אם מעשרים את הפירות, ושומרים על קדושת הירקות, החשש הוא רק לאיסור סחורה בירקות שנלקטו אחר ר"ה. א. האם ניתן להקל ולקנות, בהסתמכות על ההנחה ש"מן הסתם יש מישהו שמשגיח"? ב. אולי הרב ידע לברר האם קיימת השגחה מסודרת ברשת זו?
תשובה: א. כשרות באופן כללי היא לא בשיטת הסמוך, דהיינו אדם צריך לבדוק עד כמה שידו מגעת. אמנם יש פעמים שמסתמכים על רוב ומיעוט, אבל בודאי שתחילה צריך לבדוק. ב. אינני יודע על סדרי הכשרות בשופרסל. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: עבודה מיוחדת בחול המועד: דודה שלי מוכרת בדוכן של פיס, והיא ביקשה שאעבוד במקומה יום אחד בחול המועד (היא חילונית והיא רוצה לנסוע לטיול קברי צדיקים באותו יום). אין מישהו אחר שיחליף אותה חוץ ממני. האם מותר לי לעשות זאת?
תשובה: זה צרכי רבים, ואין זמן אחר למכור את הדברים הללו. וכן המציאות (אולי) שיש יותר לקוחות, וזה כמו יריד שמוזכר, ולכן זה מלאכת דבר האבד ויהיה מותר.
שאלה: בעיות כשרות בבגד מכובס: האם יש בעיית כשרות בבגד שיוצר בחו"ל, או בבגד שהיה במכבסה, אם הבגד נגע באוכל, האם מותר לנגב ידיים במגבת שהיתה במכבסה?
תשובה: אין בעיית כשרות בבגד מכובס שכן אין סיבה להניח כי ישנם חומרים לא כשרים בבגד. וגם אם ישנם הרי הם בטלים בבגד ובטלים במאכלים. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: ניקיון לפני ברכה אחרונה: האם חייבים לרחוץ את הפה מפירורים ושאריות אוכל, לפני שמברכים ברכה אחרונה, לפעמים נמצאים במקום שאין מים, או שאוכלים עם אנשים ולא נוח ללכת באמצע. ואם מישהו רגיל לרחוץ את הפה, האם זה נחשב שקיבל על עצמו כמו נדר, או שמותר בשעת הדחק לא לרחוץ?
תשובה: לכתחילה מודגש שאדם ישתדל שהפה שלו יהיה נקי לגמרי מאוכל, אבל אם יש שם קצת בין השיניים אין בזה חשיבות, ואפשר לברך. ואין בזה נדר.
שאלה: ברכת בלינצ ס מקמח תפו"א: מה מברכים על בלינצ ס מקמח תפו"א, המרכיבים: קמח תפו"א, שמן, תבלינים, חלב, ביצים. זוהי חביתיה שמטגנים אותה.
תשובה: כיון שזה לא ניכר שזה מתפוחי אדמה, מברכים שהכל. הגדר הוא שכל פרי שמתרסק, למרות שאנו יודעים ממה הוא בא, היות ולא ניכר ממה הוא בא הוא איבד את חשיבותו. כך ברסק תפוחי עץ, שאמנם המסתכל יכול לזהות שזה תפוח עץ, וכן רסק תמרים ופירה תפוחי אדמה.
שאלה: ברכת צימוקים בעוגה: כשיש בעוגה צימוקים, האם צריך לברך עליהם "העץ", או שהם טפלים לעוגה, האם יש הבדל אם הצימוק נמצא מעל העוגה או בתוכה והאם צריך להוציא את הצימוק מהעוגה כדי לברך עליו?
תשובה: הם טפלים לעוגה. היות וזה דגן, אז ברכת מזונות פוטרת את כל הדברים. כך גם הדין אם יש עוגה עם מילוי של פירות (תפוחים, שזיפים וכו'), למרות שהכמות שלהם ניכרת, אם אחד המרכיבים דגן, בגלל חשיבותו, שאר הדברים טפלים, וכל שכן בעוגה עם צימוקים. ולא משנה היכן הצימוקים.
שאלה: הסרת פד מבגד בשבת: האם מותר להדביק פד הגייני לבגד בשבת? האם מותר להסיר פד שדבוק לבגד כדי לזרוק לפח, מצד הכנה משבת לחול ומצד מוקצה, או נכון יותר לאחסן את הבגד בארון כביסה עד מוצאי שבת, כי הפרדת הפד מהבגד אינה לצורך השבת, וניתן לעשות זאת במוצאי שבת?
תשובה: לכתחילה יש להצמיד את הפד לפני שבת, ואם יש שעה של חוסר ברירה אפשר להקל גם בשבת, וכן אם הוא מפריע ומטריד מותר להסיר גם בשבת.
שאלה: קיפול חולצה בשבת : האם בשבת מותר לקפל את השרוולים של החולצה ולהדק את הקיפול, או שיש בזה איסור ליבון, כמו שלא מקפלים את הטלית על הקפלים הרגילים?
תשובה: אינני חושב שיש בזה ליבון היום. ביחס לטלית, יש ב"ערוך השולחן" (אורח חיים סימן ש"א) שכתב את זה לפני 100 שנה, שגדרי קיפול בזמננו שונים מזמן ח. הוא רוצה לומר שיהיה מותר לקפל את הטלית. כי היום מטרת הקיפול כדי שלא יתפוש יותר מדי מקום ויכנס לשקית.
שאלה: מהו דבר המקבל טומאה: מה נחשב דבר המקבל טומאה?
תשובה: כל דבר שנועד לשימוש כלשהו נחשב כלי, ואז הוא נחשב לדבר המקבל טומאה, מלבד כלים העשויים מאבן. לגבי כלי עץ, רק כלים שיש להם בית קיבול מקבלים טומאה, אך "פשוטי כלי עץ" אינם מקבלים. מן התורה, גם שאר הכלים מקבלים טומאה רק אם יש להם בית קיבול מלבד כלי מתכות, אך חכמים גזרו גם על שאר הכלים חוץ מכלי עץ. לענין סכך, גם הכלים המקבלים טומאה רק מגזרת ח פסולים לסיכוך. חג שמח! הרב יאיר וסרטיל
שאלה: הרהורי אמונה טורדניים: מידי פעם וביחוד בתקופה של ימים נוראים מתעוררים בי הרהורים בנוגע לשאלות אמוניות. לא מדובר בשאלות קונקרטיות. בגדול, מכיוון שאני טיפוס די רציונאלי ואף עוסקת במחקר, פעמים רבות, יש בי קול פנימי שמנסה לערער את אמונתי ומנסה לטעון כי כל דבר ניתן להסביר גם בדרך הטבע וכן שאין הוכחה שכל המסורת שעברה והגיע אלינו נכונה. ראיה היא שרבו המחלוקות בישראל ומה שאסור לעדה אחת מותר לאחרת ואם שם יש שיבושים או חוסר הסכמה. מה לגבי דברים מהותיים יותר. אני מנסה להגיד לעצמי שזוהי כפיות טובה שאחרי פעמים כה רבות שהקב"ה עזר לי ומילא את בקשותי אני "מעזה" להיות בספק, אך מנגד אותו קול פנימי טורדני מקשה קושיות ושואל "ומה אילו באמת אנחנו לבד בעולם ואין מקשיב" מה שמפחיד אותי מאוד. השאלות האלו מאוד מטרידות ומעציבות אותי. אודה לכם אם תוכלו לסייע לי כיצד ומה לענות לעצמי כאשר מתעוררים הרהורים אלו וכן האם יש ספרי אמונה מסויימים שיכולים לחזק את אמונתי?
תשובה: אי אפשר לבסס את האמונה רק על השכל. האמונה היא מדע פנימי. האמונה היא נגיעה בדברים מבפנים ולא מבחוץ. השכל בוחן את הדברים מבחוץ. השכל הוא בודק את האפשרויות הניתנות להאמר. השכל יכול להיות תומך אמונה אולם הוא לא יכול לתת ודאות פנימית. זה התאור שאת מתארת על הספקות שיש לך. נכון שגם לפי השכל האמונה היא מאד הגיונית ולפחות לא סותרת את השכל אולם השכל מאפשר גם להישאר מבחוץ. לכן אם אנו רוצים לחזק את האמונה אנו צריכים לחזקו במגע ישיר בתובנה פנימית שהיא באה מתוך פתיחות ומפגש עם הלבושים השונים של האמונה. עם האמונה אנו יכולים להיפגש דרך התבוננות פנימית בכוחות החיים שלנו ובמאורעות החיים שלנו. אנו יכולים להיפגש עם האמונה דרך חיי עם ישראל. רבות מן המצוות והחויות הרוחניות נוגעות להיותנו חלק מעם ישראל החי באמונתו אלפי שנים. נכון שיש בתורה מחלוקות. אולם המחלוקות נוגעות רק לדברים הפרטיים והמקומיים ובעיקר להנהגה מעשית. בעולם הרוח ביסודות האמונה אין מחלוקות. כולם מודים שה' אחד. ספרים שהייתי ממליץ לך: חובת הלבבות, כוזרי, ספר העיקרים. מספרי האחרונים רבו הסגנונות ובמיוחד בדורות האחרונים. יש ספרי חסידות שמעוררים מחשבות וחוויות אמונה ויש גם את ספרי הרב קוק. בשורות טובות.
שאלה: הליכה לכותל או תיקון?: לילה לפני יום כיפור כל שנה אני הולך לכותל המערבי, והשנה יש לי אפשרות או ללכת לכותל או לתיקון של הרב איפרגן בנתיבות. מה יותר טוב לדעת הרב ללכת, מה יותר זכות?
תשובה: כל התפילות בעולם כולו עוברות דרך מקום המקדש והכותל הוא שריד של המקדש, כמבואר במלכים א ח לכן תפילה ליד שריד המקדש עדיפה.
שאלה: זכר שפוספס: הבן שלנו נולד בשבת באחד עשרה בלילה, לכן לא עשינו זכר. האם יש עניין להשלים או שמדובר דווקא בשבת הראשונה של היילוד?
תשובה: מזל טוב. יש לערוך זכר בשבת לאחר מכן בליל הברית, לדעת חלק מהאחרונים זה אפילו אם היה זמן עוד לעשות את ה זכר באותו ערב שכן זה צריך להיות בשבת הסמוכה לברית. ולדעת חלק מהאחרונים בדיעבד היות ולא הייתה שהות לעשות קודם לכן. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: קניין רוחני ביהדות: לדעתי יש נזקים גדולים כיום בגלל הזכות המופרזת שמעניקים ליוצרים של ספרות, מוזיקה - יצירות בלתי גשמיות. יותר מכך, לרוב היוצר לא נהנה כלל מהממון שהוא מתוגמל מיצירתו, כוון שהרוב מגיע לאחר מותו ורק העשירים יכולים ללמוד ולהיות נגישים ליצירות אלו. (אין סוגיה זו נוגעת לזכות מוסרית לשימור שמו של היוצר, אלא לתגמול ממוני בלבד). הזוהי דרכם של בני ישראל? האם חכמים לא חשבו שהם מונעים את השימוש מתלמידים עניים הרוצים ללמוד את היצירות ואין ביכולתם הכלכלית לרכוש אותם (והרי אסור להעתיק). אילו היה מותר להעתיק עם שמירת הזכות המוסרית הרי כך היתה מופצת חוכמת אנשי תורה עם קידוש השם. שירים דתיים הם כלי וזכות ראויה לתת לעם להתעלות רוחנית כ"אזמרה". הספר "חיי אדם" (ובדומה גם ספר החינוך) מסביר כי אינו רוצה לפרסם את שמו כדי שיבדקו את הספר ואת משמעותו. הרי זוהי דרכה של תורה ותלמיד חכם הלא מתפאר בשמו ומפיץ חוכמתו. למה אין תמיכה ועידוד כזה, אלא ההפך הוא? הרי לתורה אין זכויות יוצרים ומצווה לכתובה, היא מודל בשבילנו שצריך להפיץ חוכמתנו לכולם ולהרבות תורה בישראל?
תשובה: שאלתך מחולקת לשתיים: א. שאלת שאלות מוסריות שנגרמות עקב נתינת זכויות יוצרים: היוצר נהנה מעט, העניים לא נהנים, יש דברים טובים לימוד חכמה ושירי קודש, שמופצים בצורה מצומצמת ונמנע טוב מהציבור, הרי לתורה אין זכיות יוצרים. ב. שאלת שאלה נוספת האם ראוי שמחבר ספר יפרסם שמו. תשובה. א. ברור שדברי חכמה, מוזיקה טובה, וק"ו דברי תורה עדיף שיופצו ללא הגבלה. אך אם יוצר רוצה לשמור על זכיות ההפצה לדעת פוסקים רבים יש לו זכות זו (עיין תחומין כרך ו, מאמרי הגר"ע בצרי והגרז"נ גולדברג), ופשוט שאסור לפגוע בזכות ממונית כדי להטיב לעניים או להפיץ תורה כשם שאסור לגנוב לשם כך. ואע"פ שמצד הדין מה שכתבנו פשוט, יש נימוק נוסף. אם היוצרים או המו"ל לא ירויחו כראוי, זה יגרום ליוצרים או למו"ל לא להשקיע כראוי ביצירות חדשות. אכן יש יוצרים שהעיקר אצלם שיצירותיהם יתפרסמו ולכן מוותרים על זכויות יוצרים, אך מי שאינו מוותר אין לפגוע בזכויותיו. (והעירוני שזה היה אחד הבסיסים לחרמות שעשו גדולי ישראל על זכויות היוצרים בדברי תורה (שהיו המדפיסים). שראו שלולי זאת, לא ישתלם לשום מדפיס להשקיע בהדפסה, וממילא תיפגע הפצת התורה בישראל! וגם היום כך הוא בתחומים רבים, שעלות ההוצאה לאור גדולה ואם לא יהיה תגמול, פשוט לא יעסקו בכך). ב. כלפי שאלתך השניה האם ראוי שמחבר ספר יפרסם שמו? נראה שמצד מדת הענווה אדם לא צריך לחפש לפאר שמו ומי שרודף אחר הכבוד הכבוד בורח ממנו, ולכן יש מעלה לפרסם ספר דוקא בעילום שם ואז לימוד התורה יותר לשמה שאינו מחפש כבוד. אך יש גם צדדים שעדיף לפרסם שמו, שהאדם יקח אחריות על מה שכותב, או אם חושב שאם יפרסם שמו זה יעזור להפצת התורה. ויש נימוקים נוספים לשני הצדדים, לכן יש פרסמו שמם ויש שלא פרסמו שמם, והעיקר שיהיה כוונתו לשם שמיים. הרב משה לין נ.ב. עיין היטב הקדמת ה'חיי אדם' שלא מה שכתבת היה נימוקו. העורך.
שאלה: דחיית הריון לאחר ילד רביעי: ברוך ה נולד לנו ילדנו הרביעי (שתי בנות ושני בנים). רצינו לשאול האם נוכל לעשות הפסקה של שנתיים או שלוש לפני ההריון הבא, בכדי שנוכל להתחזק לקראתו (עם כל הריון אשתי נחלשת ונזקקת ליותר ויטמינים וכדו ). יש לציין ששנינו מתחת לגיל שלושים.
תשובה: לא ניתן לענות על שאלה זו ללא הכרת בני הזוג. והכרת הקשיים שמעוררים את הצורך בדחית הריון. התשובה על שאלה זו חייבת להיות אישית ואין ללמוד ממקרה אחד על השני.
שאלה: טיפול רפואי ביום כיפור: אני סובל מהתקפות טחורים חריפות עד כדי אי יכולת לעמוד או ו לשבת מרוב כאב, כאשר הדרך היחיד להרגיע אותם הוא שימוש במשחה מרדימה, כדורי הרגעה לבליעה בכמות וכן שהייה ארוכה בתוך אמבטיה רותחת. מה ניתן לעשות ביום כיפור במידת הצורך?
תשובה: קח את התרופה ללא מים. רפואה שלמה.
שאלה: יולדת בתוך שבעה ימים מהלידה: ילדתי ביון ג לידה טבעית ללא סיבוכים. כרגע אני מרגישה חולשה, סחרחורת והתכווצויות (לדברי הרופא - אלו הן הרגשות רגילות אחרי לידה), האם במצבי יש לצום ביום כיפור? יצויין ששאלתי את רופא הנשים שלי, אך מכיון שאינו דתי קשה לי לסמוך על דעתו (דעתו היתה שאין לצום, אך בסוף המשפט נימוקו היה מטעמי הנקה)
תשובה: ההנקה לכשעצמה אינה סיבה מוצדקת לאכילה ביוכ"פ אלא א"כ יש לך מחסור בחלב. אם את מרגישה חולשה גדולה מאוד עד כדי צורך לאכול תאכלי ותשתי לשיעורים.
שאלה: טיפול בגינה בשמיטה: 1. פלפל חריף ופלפל סודני הם עץ או אדמה? (נפק"מ לעורלה ושבעית וכו ), ואם זה אדמה אז בג"מ בברכות דף לד כותבת שהפלפל חייב בערלה על איזה סוג הגמרא מדברת? 2. האם מותר לשים טוף לנוי בגינה בשביעית, אציין שאצלי בגינה הדבר כולל לשים פלריג מתחתיו ואם יש עשבים אז לעקור אותם? 3.אני קראתי שעדיף לרסס עשבים ואם אי אפשר אז בחרמש וכו, מתי זה נקרא אפשר, אני לא יודע מתי זה מזיק לעץ? 4. למה עדיף להשקות במרחקי זמן עם יותר מים מאשר באופן רגיל במידה מים הרגילה? 5. שתלתי צמח מטפס בביתי אך לא הכנתי חוטים שיטפס עליהם אם מותר להכין בשביעית לכאורה זה רק לנוי שיטפס על הבית?
תשובה: 1. פלפל חריף אין בו ערלה ואילו פלפל סודני יש בו ערלה. 2. לדעתי טוף כיוון שהוא מקום גידול אין לפורסו אלא א"כ מוכח שלא נעשה לצורך זריעה. 3. זאת שאלה חקלאית שצריך לשאול גנן מקצועי. 4. על פי הוראת מו"ר הגר"ש ישראלי זצ"ל אין צורך להרחיק בהשקאות, אפשר להשקות כרגיל ובלבד שלא יהא לצורך הצמחה אלא שמירת הצמח. 5. אם זה רק לנוי אפשר לחבר חוטים. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: אוכל שאינו מבושל בשבת: האם מותר להזיז אוכלים שאינם מבושלים במקפיא בשבת?
תשובה: אין לטלטל את המוצר שאינו ראוי לאכילה. להזיז אותם לא ישירות אלא "דרך אגב", למשוך את מה שצריך וממילא זה יזוז. זה נקרא "טלטול מן הצד לצורך דבר המותר". ולכן כשאדם מכין את המקרר לפני שבת ומכבה את האור, יש לסדר את האוכל שמתכנן להוציא מהמקפיא קדימה, ולא מאחור, שלא יצטרך לטלטל מוקצה בידיים.