LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: זמן מלחמה: לרב יש לי חשש מזה שהמבצע הצבאי נכנס לימי "בין המצרים" שהם ימים לא טובים לעם ישראל,מה אפשר לעשות בנוגע לזה?
תשובה: בשל העובדה שלא אנחנו קובעים את זמן המלחמה - מה שניתן לעשות אינו קשור לתאריכים של המלחמה. הוא צריך להיות קשור למה שכן תלוי בנו, ובראש ובראשונה לנושאים בהם עסקו הנביאים כשהם לימדו את מה שמלכות שמיים מבקשת מאתנו, כגון: (טז) אלה הדברים אשר תעשו דברו אמת איש את רעהו אמת ומשפט שלום שפטו בשעריכם: (יז) ואיש את רעת רעהו אל תחשבו בלבבכם ושבעת שקר אל תאהבו כי את כל אלה אשר שנאתי נאם ידוד: וזה יהיה יסוד התיקון וההתמודדות.
שאלה: בין המצרים קנית טלויזיה: רציתי לשאול האם ניתן לקנות טלויזיה בתקופת "בין המיצרים "
שאלה: זיוג: לכבוד הרב, האם מותר לי להתפלל על בחור מסיום שיתקדם בתורה ולבקש שאם הוא הזיוג שלי שה יזמן לי אותו בזמן המתאים? איך אפשר להבחין בסימנים שבחור הוא בשבלי או לא?
תשובה: א. ודאי שמותר ב. איני יכול לתת תשובה ביחס לסימנים זה משתנה מאדם לאדם ומזוג לזוג. כמובן שיש תנאים בסיסיים, התאמה ברמת הדתיות השאיפות וכו, בעל מידות, שנעים לך להיות בחברתו ואת מחכה לזה. יש להיזהר ממישהו שמנסה לנהל לך את החיים עם מי להיפגש וכדומ.
שאלה: מוות של סבתא רבא שלי: סבתא רבא שלי נפטרה היום בבוקר, היא הייתה קרובה אליי מאוד וגידלה אותי כמו סבתא מדרגה ראשונה. אני רוצה לדעת בדיוק מהן התפילות שאני צריכה להגיד.
תשובה: ראשית, תנוחמו מן השמיים. תנוחמו גם במבט המכיר בכך שיש מצבים בהם אדם נפטר בשיבה טובה, ראה דור רביעי גדל לנגד עיניו, וזכה לראות בתקומת ישראל. הדבר המקובל הוא ללמוד משניות לעילוי הנשמה (אולי את מסכת אבות), ובסוף יש תפילה לעילוי נשמתו של הנפטר. תוכלי למצוא את הנוסח כאן:
שאלה: ענייני תפילה בהלכה: לכבוד הרב, אשמח אם הרב יכול לרשום לי מה הדין במקרים הבאים: 1. אני האמצע תפילת העמידה והחזן שהתפלל יותר מהר ממני כבר התחיל חזרת הש"ץ. האם אני מפסיק לעניית ברוך הוא וברוך שמו או אמן? מה הדין בקדושה וב- מודים? האם יש הבדלים בדין בין מצב בו אני באמצע ברכה לבין מצב בו אני עומד בין סיום ברכה אחת לתחילת הברכה הבאה? 2. כאשר אני באמצע אמירת עלינו לשבח (לקראת סופו) והחזן (או אבל) כבר פתח והתחיל בקדיש -מה הדין? 3. כאשר התפללתי מנחה מוקדמת, ובאתי ללמוד בביהכנ"ס לפני ערבית - האם יש חיוב לענות אמן בחזרת הש"ץ, אף שאני לא מתפלל במנין הזה?
תשובה: 1. באמצע עמידה לא מפסיקים לענות כלל. לא אמן ולא ברוך הוא וברוך שמו,ואף לא קדושה. רק אם אדם התחיל תפילת לחש עם הש"ץ, ומגיע עמו לקדושה, אומר את הקדושה עם הש"ץ. 2. באמצע עלינו, מפסיקים, שומעים ועונים את כל מה שנהוג בקדיש, אח"כ ממשיכים ומסיימים עלינו. 3. אם זה מפריע לך בלימוד, הנך רשאי שלא לענות לחזרת הש"ץ. רק קדושה, לומר עם הציבור. הרב אליקים לבנון www.yelm.co.il
שאלה: כשרות לוטוס: לרב, בתקופה האחרונה אני שומעת על יותר ויותר מתכונים המכילים מוצר בשם "ממרח לוטוס" או "ביסקפה של לוטוס". אני שמה לב שגם משפחות המקפידות בכשרות רוכשות את המוצרים האלה. על המוצר יש אישור כשרות של הרבנות הראשית, אך אין אזכור להשגחה מקומית. האם ניתן לאכול את המוצרים? (יש על המוצר חותמת כשרות של בד"צ חתם סופר בני ברק, אם זה משנה.) רבה מראש.
תשובה: הרבנות נותנת אישור על מוצר שמיוצר בחו"ל - ובתנאי שיהיה הכשר אחר על המוצר (כי הרבנות באמת רק מאשרת שיש גוף כשרות ולא נותנת הכשר עצמי למוצר). לא חייב שיהיה הכשר מגוף כשרות הפועל באותו מקום שם מיוצר המוצר אלא הכשר הפועל בחו"ל. למשל, להרבה בד"צים מהארץ יש פעילות בחו"ל. ויש גם גופי כשרות הפועלים בכל העולם כגון O-U, O-K, STAR K בד"ץ מנצסטר ואיגוד הרבנים של הרב ווסטהיים ועוד עשרות גופי כשרות.
שאלה: אבלות ובין המצרים: 1. אבי נפטר לפני חצי שנה האם מותר לי לשמוע מוזיקה במסגרת חוג? והאם מותר לשמוע מוזיקה במסגרת חוג בבין המצרים?
תשובה: אינני מבין למה הכוונה: "לשמוע מוזיקה במסגרת חוג"? מי שלומד נגינה יכול להמשיך ללמוד אחרי השלושים. גם בשמיעת מוזיקה אגב פעילות אחרת אפשר להקל. אבל דווקא האזנה למוזיקה אסורה בשנת אבל, אינני מוצא מקום לחלק אם זה בבית או בחוג. ועיין לענין בין המצרים עיין
שאלה: אבלות ובין המצרים: 1. אבי נפטר לפני חצי שנה האם מותר לי לשמוע מוזיקה במסגרת חוג? והאם מותר לשמוע מוזיקה במסגרת חוג בבין המצרים?
תשובה: לשואל: 1. באבלות עצמה אין איסור של מוזיקה שאינה של ריקודים. 2. בימי בין המצרים מן הראוי להימנע מכל מוזיקה. הרב אריה שטרן ראש המכון
שאלה: רעיון לפעילות ולצ ופר לקראת בר מצווה של חניכים: אני מדריך בעזרא לחניכים שסיימו לאחרונה כיתה ז זאת קבוצה קטנה, חמישה חניכים. לארבעה מהם היה בר מצווה ולאחד עוד לא היה. אני כבר המון זמן רוצה לעשות להם איזה מערך על בר מצווה אבל אין לי מושג כל כך מה ואיך. אני גם חייב להתחיל את זה לפני הבר מצווה של האחרון כי אם אני אתחיל את זה אחרי זה ייגמר לי נורא מהר, כי בערך חודש וחצי אחרי הבר מצווה של אותו חניך אני עוזב את ההדרכה. חוץ מזה אני רוצה לקנות להם איזה מתנה לבר מצווה, לא משהו ממש יקר אבל משהו שהם באמת ישתמשו בו ותהיה להם מזכרת ממני ושזה יהיה קשור לבר מצווה כמובן, ואין לי מושג מה אפשר לתת. אשמח לקבל עזרה בעניין
תשובה: לך צדיק! יישר כוח שלקחת על עצמך את התפקיד הלא פשוט והתובע, אשריך שאתה מדריך בתנועת עזרא! ישנם רבים הלוקחים על עצמם את עול ההדרכה, אך לא כולם משקיעים ואכפתיים לחניכים כמוך- יישר כוח! אם הבנתי נכון אתה שואל על מה כדאי לדבר עם החניכים במסגרת הבר מצווה שהם חווים כעת ומה לתת להם כמתנת פרידה. אז ככה. הנקודה המרכזית בקבלת עול מצוות הוא המחויבות. ההבדל בין יהודי לפני בר מצווה ולאחר בר מצווה מתבטא בכך שמרגע הבר מצווה הוא מחויב לעול תורה ומצוות. ולמה רק עכשיו? משום שעד עכשיו הוא לא היה בוגר מספיק על מנת להתחייב לדבר אחר. עד עכשיו הוא לא גילה אחריות על מעשיו. לכן הנקודה המרכזית שעליה כדאי שתדבר הוא המחויבות. כיום אנחנו נמצאים בתקופה שהמחויבות היא מילה גסה. אתה בטח מכיר את המושג "אני מתחבר". היום במקום להתחייב, אנחנו מתחברים. זו רוח התקופה (תקופת הפוסטמודרניזם), לא רק בעם ישראל אלא בעולם כולו. לכן עוד יותר חשוב לדבר על כך. חשוב לדבר על מהות המחויבות, על גבורה, על הקשיים שבדרך, על ההתמודדות, על מחויבות כדרך חיים, על השפעת המחויבות בחיי היום יום, על מחויבות לתורה ומצוות ועוד ומה בדיוק הגיד להם? מה שתגיד לעצמך. אני מציע לך שתיקח על עצמך יום יומיים ללמוד על הנושא לעומק. ברגע שיהיה ברור לך- תוכל גם להעביר להם את הנושא בצורה בהירה שתהיה מובנת להם. לכל אחד ואחד מאתנו יש איפה להעמיק בנושא הכל כך חשוב הזה. ולגבי מתנה. יכולות להיות כמה אופציות, הכל תלוי בתקציב. מתנה יכולה להיות מראה לתפילין כשבצד השני יש איזה משפט או הקדשה ממך. מתנה יכולה להיות גם ספרון קטן עם הקדשה- מסילת ישרים, שמירת הלשון וכדומה אפשר גם לקנות להם סימנייה שווה לספר בה יהיה מסר מסוים שקשור למחויבות. שוב יישר כוח המון בהצלחה ותזכור- אתה אף פעם לא נפרד מהחניכים- בשבילם אתה תמיד תהיה המדריך שלהם מהסניף! מקווה שנתתי כיוון כללי אשמח לעזור עוד אם צריך המייל שלי: elronza gmail.com פלאפון: 0524521552 אלרון
שאלה: חששות עקב נפילה בנגיעה:, אני בת 18 וכל חיי שמרתי נגיעה בחודשים האחרונים הייתי בקשר ושמרנו נגיעה עד כה אבל רק בארבעה ימים האחרונים כשנפגשנו נפלנו לצערי. לא הגענו חלילה ליותר מדי וגם שמתי לעניין סוף בפעם האחרונה אבל אני מצטערת ומתחרטת גם על החיבוקים והנשיקות ומאשימה את עצמי שנתתי לזה פתח ולא עצרתי את זה כבר בהתחלה. בלי קשר סיימתי את הקשר עם הבחור אבל אני איך אני יכולה לסלוח לעצמי ואיך לשכוח? בנוסף רציתי לדעת אם בעתיד כשאפגש עם בחורים עליי לספר על הימים הבודדים האחרונים שנפלתי או שמותר להתעלם מהם ולהמשיך להגיד שתמיד שמרתי נגיעה? אני פשוט מספיק מרגישה רע ולא רוצה להתחיל לספר מה עשיתי ומה לא בכמה פעמים בודדות כשבעצם עד עכשיו שמרתי ואני מתכוונת להמשיך לשמור. מטרידה אותי גם עכשיו השאלה האם הזיווג שכוון לי מלמעלה ושהייתי ראויה לו כבר לא יהיה שלי ואקבל מישהו בדרגה נמוכה יותר בגלל הנפילה? מראש!
תשובה: הכיוון שאת צועדת בו   הרצון לשמור על קדושה ובריאות, שמירת הלכה ועולם רוחני טהור   הוא כיוון נכון מאוד, שטוב שאת מטפחת אותו ומעצימה אותו, ורוצה לחיות בו. זה צריך להיות לנגד עינייך. ואם נופלים? קמים 1 זו משמעותה העמוקה של התשובה. התשובה קוראת לאדם להתחרט על העבר, להתוודות בפני הקב"ה על שנעשה, לקבל על העתיד, ולהפוך את הנפילה שבעבר למקור עליה בעתיד. את הדבר האחרון עושים על ידי זה שמקבלים על עצמנו משהו שלא עשינו מקודם, ואז הנפילה הופכת להיות מנוע לצמיחה. כשחיים כך, הצל של מעשה העבר אינו מרחף כל הזמן מעל ראשך. את לא צריכה לפחוד פחדי שווא, כגון שהזיווג שלך בעתיד יהיה פגום. להפך, דווקא התיקון והתשובה מכוונים את האדם למצוא משהו גבוה יותר. לגבי דיבור על כך עם מי שתמצאי בו בן ברית   הדבר תלוי בהרבה נסיבות. פעמים רבות, דווקא הקירבה המתפתחת בין בני זוג גורמת להם לרצות לספר גם את הנפילות  לעתים   להפך. איך שיתפתח. בכל מקרה, יהיה נכון שלא לתת לענן הזה לרחף מעל ראשך, אלא ללכת בדרך של תשובה ותיקון, ולפנות מחדש למסע להכרת מי שאיתו תכרתי את ברית הקודש ביניכם. האם את יכולה ללכת בדרך זו?
שאלה: מכנסי אלדין וארך שרוולים: א.האם מותר ללבוש מכנסי אלדין?האם הן לא נחשבות כמכנסיים? ב.האם אורך השרוולים חייב לביות מעבר למרפק או שגם מעל למרפק.
תשובה: א. מכנסי אלדין נתונים במחלוקת מובנת בין רבני דורנו. יש הטוענים כי אלה מכנסיים שאין בהם מניעה כי אין בהם בעיה של צניעות, ויש הטוענים שיש בהם גם בעיה של צניעות, וגם בעיה שהם מהווים בגד שאינו מבחין בין איש ובין אישה. נראה לי שהדבר תלוי בנסיבות, בחברה שאת נמצאת בה וכדו. לדוגמה: אחיות בבתי חולים שזה מכנסי עבודה שלהן - הרבה יותר קל להתיר. ב. אינני חושב שיש מדידה הלכתית מדויקת של אורך השרוול. רבים מהרבנים כותבים שזה חייב להיות מעבר למרפק, אולם המקורות לכך דלים. יהיה נכון יותר לומר שאיש ואישה צריכים ללכת בצניעות, ולאור עיקרון זה תדעי מה לעשות עם אורך השרוולים.
שאלה: בדיקת שקיפות עורפית בתשעה באב: קופת החולים קבעה לי בדיקת שקיפות עורפית בתשעה באב, שמתי לב אחרי שקבעתי. האם יש מניעה לבצע בדיקה זו בתשעה באב? אשמח לקבל תשובה במהרה. כדי שבמידת.הצורך אני יצליח להשיג תור לבדיקה חדשה
תשובה: בתשעה באב אנו נמנעים מלהסיט את תשומת לבנו מהאבל על חורבן הבית. על כן, יהיה נכון יותר שלא לעשות זאת ביום זה. אם יש אלטרנטיבה להחליף את היום - זה יותר נכון מבחינה הלכתית. והריון משמח
שאלה: מה לעשות נגד נפילות בחופש: אני ד. יש לי בעיות של פגם הברית אני לא רוצה ליפול אבל אני מרגיש שהיצר בוער בי אני פוחד ממנו בחופש כי בחופש אני מרגיש שהוא השולט עליי 1.האם יש תפילה נגד היצר 2.איזה ספרים הם מחזקים גם בעניין פגם הברית וגם באמונה אפשר ללמוד 3.איך אפשר לעשות ספורט ולשמור על העיניים. 4.איך אפשר לשמור על העיניים ברחוב חוץ מלהוריד את הראש
תשובה: השאלות שלך מעידות עליך שאתה נער יקר ויש לך נשמה טהורה! 1. התיקון וההתחזקות בתפילות - באמירת תיקון כללי של רבי נחמן. לא צריך להיות חסיד ברסלב וגם לא לנסוע לאומן כדי להצטרף לאמירה של תיקון כללי. אפשר לומר בבית ואפשר למצוא קבוצה שאומרת יחד ולהצטרף אליהם. להלן מספר קישורים 2. היום מתחזקים בשעורים באינטרנט. תכתוב במנוע חיפוש "שמירת ברית" או "שמירת עיניים" תמצא מבחר עצום של שעורים כתובים ושעורים לשמיעה וצפיה. 3. הבטלה היא אם כל חטאת. לכן חייבים להיות עסוקים מאוד - להפעיל את הנפש ואת הגוף, לרתום אותם לעשיה חיובית ובריאה. לפעול יחד עם חברים: ללכת לים, לטייל, לשחק משחקי ספורט. לעבוד, להרוויח מעט כסף - זה ראוי וטוב. להתנדב - יש הרבה מקומות שישמחו לקבל את תרומתך. רצוי לעשות ספורט. כדי לשמור על העיניים צריך למצוא מקומות או שעות שלא תפגוש שם דברים לא צנועים. ברחוב יש להטות מבט כלפי מטה.
שאלה: כיבוד הורים ומחנה: רציתי קודם כל לברך אתכם על עבודת הקודש שלכם. באמת האתר פשוט מדהים! כל אחד ואחד מכם שטורח לקרוא כל שאלה של כל שואל וגם לענות עליה זו פשוט מסירות נפש! אני נמצאת בסניף בנ"ע בשבט אביחי והקיץ יוצאים למחנה סיירים. קודם כל- אני מאוד קשורה לאמא ואבא שלי וקשה לי לצאת מהבית. אני בת יחידה וההורים שלי מאוד דואגים לי. (ברור שאני מעדיפה את הדאגה הלפעמים חונקת הזאת מאשר שלא ידאגו לי בכלל!) אבל החלטתי שזו חוויה של פעם בחיים ואני לא יכולה להפסיד אותה.(בתקווה שההורים שלי יסכימו) אבל אמא שלי מתנגדת. לא רוצה שאני אצא בגלל המצב.(טילים, אזעקות וכו ) אחד הדברים שקשה לי איתם זה כיבוד הורים. באמת, אני אוהבת את אמא שלי, ללא ספק! אבל פשוט קשה לי עם זה. היא ממש מתנגדת בתוקף. איך אני אוכל לנסות לשכנע אותה, אבל בכבוד.(אני מנסה. אבל גם קשה לי שהיא אחר כך יוצאת מהחדר שלי קצת בכעס.) היא אומרת שלא אכפת לי. ואפילו כשאמרתי לה שזה חשוב לי והחברה הכי טובה שלי יוצאת, היא לא הסכימה. חשוב לי עם כל הכאב שיכול להיות שלא אצא למחנה, לכבד את אמא ואבא שלי (אחרי הכל.) מעריכה מאוד.
תשובה: לך יקרה! דבר ראשון באמת מחמם את הלב לשמוע את הערכה שלך ל" ", לך! אני קוראת את השאלה שלך, ואני אומרת לעצמי שהנה עומדת לפני עוד אחת שהיא ללא ספק מהזן הנדיר הזה, שצריך ללמוד ממנו. לך! השאלה שלך באה לי, אישית, בול בזמן הנכון. הימים הקשים שבהם אנו נמצאים, ימי של לחימה ומלחמה, מגלים מהי אהבת הורים לילדיהם, מהי דאגה שאין לה גבול. ילד יוצא ללחימה בעזה וההורים מטפסים על הקירות מרוב דאגה. אזעקה נשמעת בעיר והאם מייד מטלפנת לכל ילדיה לוודא שכולם תפסו מכסה. אנו נמצאים בימים קשים שהדאגה היא מאוד הגיונית ונצרכת. הרבה פעמים, לנו הילדים, הדאגה של ההורים יכולה להיתפס כמוגזמת, קצת לא מחוברת למציאות. אבל מה שמדהים בך זה שאת מכבדת את המקום הזה של הדאגה שלהם, ויודעת להעריך גם את הצדדים החיוביים שלה. נשמע ממך, שאת מאוד רוצה לצאת למחנה ואמא שלך מתנגדת בכל תוקף. חשוב לך לשכנע אותה בדרך מכבדת שזה באמת מאוד מאוד חשוב. מדברייך נשמע שהקשר שלך עם ההורים שלך הוא קשר מיוחד, הייתי מציעה לך לנצל את הקשר המיוחד הזה ולנסות להקשיב להם לרגע. לשמוע אותם לא מול הדברים שלך, אלא באמת להקשיב להם. אולי אפילו את יכולה להגיד להם מראש, "אבא, אמא, שתדעו שאני בסוף יעשה מה שאתם תגידו לי, כי באמת אתם חשובים לי. תסבירו לי מה הסיבה שאתם לא רוצים שאצא?". אני בטוחה שכבר שמעת מהם את הדברים, אבל יש משהו בצורה הזו שאנחנו מקשיבים שלא על מנת להשמיע שהיא יוצרת משהו אחר. אולי ההורים שלך ירגישו דרך השיחה הזאת עד כמה חשוב לך לצאת, אולי הם יסכימו בתנאים מסוימים שתצאי. נסי להקשיב להם ורק אחרי שבאמת הקשבת להם, נסי להשמיע את רצונותייך. אופציה נוספת, אם את יודעת שיש דמות מסוימת שההורים  אמא  אבא שלך מאוד מעריכים את דעתה, מישהו כמו דוד דודה  חבר טוב  רב של הקהילה, נסי לבקש מהדמות הזאת לדבר איתם על הרצון שלך. לפעמים זה יכול להועיל, זה מציג את הדברים מנקודת מבט שונה. חשוב לי להגיד לך, שגם אם בסוף ההורים שלך לא השתכנעו ואת תאלצי שלא לצאת למחנה, שתשמחי במקום שלך. את מקיימת מצווה מאוד מאוד חשובה בהידור מוחלט, והשכר שאת תקבלי על המצווה הזו הוא גדול מאוד מאוד, הלוואי שלי יהיה קצת מכיבוד ההורים שלך! בהצלחה רבה, פה בדיוק בשבילך! תמר Tomight100 gmail.com
שאלה: הדבקת טפטים בבית בשלושת השבועות: האם מותר להדביק טפטים על קיר בבית בשלושת השבועות?
תשובה: אין איסור לעשות כן. אולי עדיף לפי ראש חודש אב.
שאלה: לחדש בבין המצרים: האם מותר לחדש נעלי ספורט בבין המצרים? ומה לגבי חולצה לשבת? בשורות טובות
תשובה: אם נעלי הספורט הם צורך - מותר לחדש אותם, ובוודאי שלפני ראש חודש אב. בשבת - אין מגבלות כלל.
שאלה: לא יודעת לגבי שירות לאומי. : היי, קראתי את התשובה בקישור כאן: ובתשובה נכתב כך "לצערנו, רוב הפעמים מה שבא מהר הולך מהר בעיקר בעיצוב האישיות וקניית מדרגה בעבודת ה. יש לעבוד את ה עם כל הכוח אך בהדרגה. יש לטפס על סולם עבודת ה לאט לאט. לעלות שלב, להרגיש יציבים, ואז להמשיך לעלות עוד שלב. דילוג על שלבים יכול להפיל אותך מהסולם והתוצאה יכולה להיות הרסנית ביותר. הרצון תמיד רוצה להגיע רחוק, אך הגוף מתקדם לאט ולפעמים יש להתחשב גם בו. " וזה פגע לי בול. אני באה ממשפחה לא דתית כל כך, ולכן מאוד הבנתי את הרעיון של לעלות שלב שלב בסולם, אבל אני מרגישה שעליתי נורא מהר, וקשה לי ללכת נגד המשפחה, ולפעמים זה גם מרגיש נגד הלב שלי אבל אני יודעת שזה לא באמת הלב ושזה סתם היצר הרע. "הילד הרע שבי". ועכשו אני יוצאת לשירות לאומי או צבא, וקשה לי, קשה לי לוותר על עוד משהו, קשה לי לוותר על ההליכה לצבא, ואולי הנפש מרגישה קצת חנוקה, וזה החיים שלי. ואני יודעת!! אני באמת יודעת בלב שלי שזו לא הדרך הנכונה, ואני מבינה!! אני מבינה מה רבנים אומרים על הליכה לצבא. ואני מסכימה. אני יודעת כמה קל יהיה לי להדרדר שם. ואני לא רוצה! אני לא רוצה להיות רחוקה מהקב"ה. אני רוצה לרצות מה שהוא רוצה ממני! אני כל כך רוצה. הלב שלי ממש זועק ובוער לזה. אבל קשה לי. ואולי אני צריכה ללכת? אולי זה שלב בסולם שכדאי לקחת לאט? אני לא יודעת. וסגרתי שירות במקום באמת מתאים! העמקת יהדות בתיכונים. ופתאום גם בא לי הדרכת טיולים. אבל זה מרגיש פחות משמעותי. ומרגיש לי אנוכי לעשות משהו רק כי כיף לי. אבל אולי אני צריכה את זה?
תשובה: לך את מספרת על התלבטות פנימית מאד קשה, ביחס לשירות לאומי וצבא, ובאמת השאלה כמה להתקדם בעבודת ה  ואיך להתקדם היא שאלה מאד מסובכת ומאד קשה. מצד שני - עצם העיסוק בשאלה הזו הוא נפלא מאד! את כותבת שאת מרגישה שמה שאת עושה הוא נגד הלב שלך אבל את חושבת שזה היצר הרע  הילד הרע שבך. אני רוצה קצת לתקן אותך. אני בכלל לא חושב שזה הילד הרע שבך. אני חושב שזה הילד הטוב שלך. הרצון למרחבים, לתרום למדינה, לא להיות חריגה הוא רצון אמיתי מאד ונכון מאד. אין טעם להתכחש לו או להתעלם ממנו. מצד שני,  הוא  עדיין  ילד, הוא צריך הדרכה, הוא צריך הכוונה. בהמשך לזה, זה ר גמור לעשות משהו בשביל הכיף. יכול להיות שלהשקיע בזה שנה שלמה מהחיים שלך זה פחות כדאי, אבל אין פסול במשהו שאת עושה בשביל עצמך ולמענך. מגיע לך בהחלט. וכמו שכתבת - בהחלט יתכן שאת צריכה את זה. מעבר להכרעה ללכת לשירות לאומי, כפי שפסקו כל הפוסקים, אנחנו לא יכולים להחליט במקומך, כמובן, לאיפה ללכת, אבל אנחנו כן מציעים לך לחשוב על דרכים ואפשרויות למצוא מרחבים. זה יכול להיות להשקיע באיזה תחביב, זה יכול להיות ליחד זמן פנוי לבילוי עם חבירות, ואולי עוד רעיונות. חשוב מאד לתת מקום לאותו  ילד קטן שבתוכך, כמובן יחד עם השקעה בתחומים נוספים וחשובים. מקוה שהועלתי מעט, תגובות תתקבלנה בשמחה במייל שלי טוביה tsbias1 gmail.com
שאלה: קושי במציאת זיווג: הי, מעולם לא הייתה לי חברה וניראה גם שלא תהיה לי בזמן הקרוב ואני נעשה יותר ויותר לחוץ מסיבות מסויימות. אשמח לדעת מה אני צריך לעשות על מנת לקרב את הזיווג שלי או ל השיג אותו. כבר די התייאשתי מהמצב הזה ואני רוצה להכיר בחורה באמת.
תשובה: אם רק היית יודע כמה בחורות מצפות למצוא חתן. אין שום סיבה להתייאש, גם אין טעם להיות  לחוץ. ודאי כן צריך לעשות כדי לקרב את הזיווג שלך. צעירים וצעירות כמוך נמצאים במלכוד בעייתי: מצד אחד החברה שלנו לא מעודדת פעילות  מעורבת. מצד שני לא פועלים באמצעות שדכנים וכד. כך נוצרת המציאות שאתה מתאר: אלפי צעירים - בנים ובנות, יושבים בבית ולא יודעים מה יפגיש ביניהם. לשמחתנו יש כיום דרך שמאפשרת את המפגש הראשוני להכרות - האינטרנט. יש אתרים טובים שמיועדים לציבור דתי. אני מכיר זוגות שמצאו שם את גאולתם. תכתוב במנוע חיפוש את המשפט הבא: "אתרי היכרות לדתיים". מכאן תוכל להתקדם הלאה. בעז"ה תזכה לזיווג הגון במהרה.
שאלה: כשרות דג סלע: הרב! אני ואבי יוצאים לדוג מידי פעם ודגים דג הנקרא דג סלע ואני רוצה לדעת אם הדג הזה כשר.
תשובה: לצערי אני לא בקיא בתחום.
שאלה: פחד מיחסי אישות: אני בחורה בשידוכים מבית חרדי ה רק שיש לי פחד אדיר מקיום המצווה. אני חוששת מאוד מזה, יש לציין שבתור ילדה ונערה עברתי כמה הטרדות מיניות. אני עוברת טיפול פסיכולוגי וזה עוזר ומקדם אותי, אבל,אני עדיין מתה מפחד, ולא יודעת איך אני אעשה את זה יום אחד. זה מצטייר לי כדבר כואב, מנצל, מתסכל, אני מפחדת מחוסר שליטה, מתלות, מדחייה וכו אני רועדת להידחות על ידי איש, ולכן בשידוכים מעדיפה לומר אני את ה"לא". או ממש לגרום לבחור לומר לי לא. ההשקפה שלי על הנושא מעוותת לגמרי. בעיקר בחוויה. זה נראה לי רע נבזה ושפל. אני יודעת שזה דבר קדוש מאין כמותו, אבל הרגש. אני ממשיכה בטיפול אבל יש דרך ומוצא אחר? כי אני מרגישה לא הוגנת שאני בשידוכים, מאידך אני כבר רוצה להתחתן, החיים שלי תקועים, אני לבד וזה קשה, חברותי הטובות נשואות באושר אני קטנה בשכבה רק הסעיף הזה הורג אותי!!!! הצילו!
תשובה: מטבע הדברים יהיה נכון יותר לדבר עם אישה על הקושי הזה. אוכל לומר באופן כללי כי הדרכתי היא ללכת בשני מסלולים. מסלול אחד הוא המסלול שאת הולכת בו   המסלול הטיפולי. את עצמך כותבת שזה עוזר ומקדם, ואפשר שעבודה נכונה עם המטפלת שלך על כל הנושא הזה   גם שאלת יחסי אישות וגם בכלל ההתמודדות עם פחדים   תסייע בעדך להתגבר על הפחד המובן שיש בך. מסלול שני הוא דווקא המסלול התורני. מקומם של יחסי אישות בעולמה של תורה הוא אחד הנושאים המרתקים ביותר. התורה עצמה מלמדת על החשיבות של קשרים אלה, על הלגיטימיות שלהם, על כך שאם הם נעשים ברצון משותף הם לא כואבים ומנצלים ומתסכלים אלא מענגים ומחיים, ועל כן לימוד שכזה יש בו כדי להשפיע באותה מידה שבכלל לימוד משפיע גם על עולם התחושות שלנו. ובנושאי שידוכין   חלק עמוק של האינטימיות שבין בני זוג הוא התמיכה ההדדית, הבנת הפחדים, הסיוע, ההליכה לאט לאט ביחד עד שהפחד מפנה את מקומו למשיכה עמוקה. האם אני יכול לעזור עוד? והרבה הצלחה
שאלה: למידה בשבת: בעזרת השם אני מתחילה לעבוד שבוע הבא בחנות תכשיטים. נתנו לי מהעבודה כמה דפים ללמוד על סוגי התכשיטים ומאיזה חומרים התכשיטים עשויים. רציתי לשאול, אם מותר ללמוד מהדפים הללו ביום שבת? ואם לא ניתן, מדוע?
תשובה: אסור, כי לא מכינים בשבת לחול.
שאלה: קושי עם האמא בבחירת מקום לשירות: אני בת. ואני חושבת רבות על השירות הלאומי ועל כך שממש עוד מעט אצטרך לבחור איפה אני רוצה לתרום במהלך השירות שלי. מאז ומתמיד אמרתי שאני אלך לעשות שירות ביהודה ושומרון, הרגשתי תמיד שהמקום שאליו אני רוצה להגיע במהלך חיי זה שם והנה הגיע הזמן שלי לממש זאת. השבוע דיברתי עם אימא שלי על כך שאני קצת מבולבלת לא כ"כ סגורה על עצמי באיזה תחום אני רוצה לפנות למרות שאני חושבת שאפנה למשהו שקשור בחינוך,בנוער ובני עקיבא. אמרתי לה שאני מתכוונת לעשות שירות רחוק מהבית ואחרי המון פעמים שאני מטפטפת לה את זה במהלך השנה היא סופסוף לא הביעה דעה נגד,גם לא דעה בעד אבל העיקר לא נגד, אך כשסיפרתי לה שככל הנראה המקום בו אבחר הוא אזור יהודה ושומרון היא הגיבה בחריפות,היא טענה שלא תוכל לישון בלילות מרוב פחד ודאגה,ניסיתי להסביר לה שזה החלום שלי, כתבתי לה גם שאני לא רוצה שתמנע ממני להגיע לייעוד שלי,לעשות איזשהו שינוי ולהרגיש שבחרתי בשירות הכי משמעותי עבורי. איני יודעת מה לעשות,מה גם שהורי גרושים מה שאומר שבנוסף לזה שאעשה רחוק מהבית אז בשבתות אימא שלי ואחי יהיו לבד במהלך השבת,ובימי חול אחי יהיה לבד עד שעות הערב כשאמי תחזור מעבודתה. אני לא רואה אני עצמי מוותרת על זה ומצד שני אני לא רוצה שיהיה לה רע בגללי. אשמח לייעוץ בנושא :-)
תשובה: את במצב שיש בו סתירה פנימית: את רוצה דבר אחד שקשה לאמא שלך. את רוצה שלאמא שלך לא יהיה רע בגללך. את יכולה כמובן לוותר לגמרי - אבל קשה לך. את יכולה להתעקש לגמרי - גם זה קשה לך. לכן צריך למצוא משהו באמצע. קצת ככה וקצת ככה. למשל למצוא מקום שיאפשר לך להיות פעמיים או שלש פעמים בשבוע בבית. מסגרת שתוכלי להיות בשבתות בבית. זכרי שיהודה ושומרון הם גם באלקנה או אריאל, עפרה ובית אל - מקומות שאפשר בקלות לצאת מהם ולחזור אליהם. אל תנסי כבר עכשיו להחליט החלטה סופית. חייבים להתקדם בתהליך. אמא שלך צריכה זמן כדי להתרגל אל הרעיון הזה. תתחילי לדבר עם אמא שלך על הרצונות שלך, ולהקשיב היטב לרגשות שלה ולצרכים שלה. תשתפי בנחת ובסבלנות את אמא שלך בשאיפות שלך מצד אחד ובנכונות שלך להתחשב בה מצד שני. כך תתקדמו יחד למצוא פתרון שבו כל אחת מכן תקבל חלק ממה שחשוב לה ותוותר על חלק ממה שחשוב לה. בהצלחה!
שאלה: צלבים בספר מפות כבישים: ישנו ספר נפוץ מאוד של מפות כבישים, שבו מסומנים כל כנסייה ומנזר בסמל של צלב. מדובר בצלב גמור (לא סימטרי). וכן בתי קברות נוצריים מסומנים במילוי של צלבים על פני כל שטח בית הקברות. האם מותר להחזיק ספר כזה בבית? יש לציין שמדובר בספר של מאות עמודים (קרוב ל-400), ובו מאות סימונים כאלה הפזורים על פני כל הספר. כך שזה לא כ"כ מעשי למחוק את כל הסימונים. אמנם אפשר לאתר את רובם ואולי את כולם דרך המפתחות, אבל עדיין זו עבודה מייגעת של שעות רבות. אם זה מותר, אשמח לדעת מדוע. כמו כן אשמח לדעת את המקורות שעליהם נשענת התשובה.
תשובה: ישנן תשובות הלכתיות הדנות בדגל, כמו שוויץ או הצלב האדום, ששם נאמר שכיוון שלסמל הזה אין כל משמעות דתית - אין גם איסור להשתמש בו. האם אפשר לדמות את זה למקרה שלנו? יש צדדים לכאן ולכאן. מחד גיסא, המסמן לא התכוון לראות כל משמעות בסימון הצלב שעל המפות, אלא כאייקון בלבד. מאידך גיסא, הוא סימן דווקא בצלב כדי להפנות אל המשמעות הדתית של המקום הזה. נראה לי כי כיוון שדשו בה רבים, ואף אחד לא מעניק לזה משמעות יותר מאפשר סמל טכני לציון העובדה שיש שם מקום שקשור לנצרות - אפשר להתעלם. אמנם, ההלכה מחייבת שלא להזכיר שם אלוהים אחרים, אולם כאמור - מדובר על הפניה גיאוגרפית בלבד.
שאלה: שתי שאלות: סליחה על חוסר הקשר בין השאלות. א. האם ישנה חובה הלכתית להענות לזימון לדין של בית דין? הרי חוקית זה בוררות כלומר מרצוני, אז האם אני מחויב הלכתית? ב. מוסרית, האם ראוי (די ברור לי שאין זו חובה) שצה"ל יירט טילים שמשוגרים לשטחי הרשות, לדוג רמאללה? רועי
תשובה: א. אמנם, מבחינה חוקית זו בוררות, אך מבחינת דיני תורה - אם בית דין מוסמך המקובל על הציבור במקומך זימן אותך, חובה לבוא לדין תורה. ב. שאלת יירוט טילים הנורים על רמאללה היא מורכבת מאוד ומסובכת מאוד. הדבר תלוי בהרבה מאוד מרכיבים של הדיון, ואני מתקשה לענות על שאלה זו בלי לעסוק בכל ההיבטים. ניתן לומר כי כאשר מדובר בשטח שאנחנו אחראים עליו - מוטלת עלינו החובה גם להגן עליו. אולם לא זה המצב בראמללה, ועל כן הדיון אינו פשוט.
שאלה: תוכנות: לאחרונה התחלתי לקיים את עניין הקנין הרוחני, גזל באינטרנט וכו אבל עכשיו אני מבין שעשיתי טעות. איך אני, ילד בן 13, אמור לקנות תוכנות? אין לי רשיון עבודה ובטח שלא כרטיס אשראי כדי לקנות תוכנות. ההורים שלי לא יכולים לקנות לי כל תוכנה שארצה נכון? הם קנו לי כמה אבל כבר לא נעים לי לבקש מהם (ודרך אגב ההורים שלי כל הזמן מורידים תוכנות והם לא הכי מרוצים שהם צריכים לשלם עלי). יש תוכנות שעולות 1200 ש"ח!!! אני לא יכול לעבוד וההורים שלי בטוח לא יסכימו לי תוכנה כל כך יקרה. אני לא יכול עד גיל 18 (שאני יעבוד) לא להוריד תוכנות. אני צריך תוכנות ולא חיקויים זולים שלהם. שתבין שאין לי בעיה אם אני ירוויח כסף ויעבוד ולקנות תוכנות, אבל עכשיו גם ככה אני לא עובד, אז אין לי מה לעשות אלא להוריד את מה שאני רוצה. למה שאני יתאפק מלהוריד שפת תכנות למחשב, הא?? גם ככה אין לי דרך לקנות את זה. מה לעשות?????
תשובה: וברכת ד  תוריד רק תוכנות שאינן נמכרות כבר, ואז אתה לא מפסיד את בעל התוכנה. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון