LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: איך להמנע מתלות בחבר?: יש לי חבר טוב מאוד שנקשרתי אליו עד כדי כך שאני כל כך רוצה בטובתו כמו שאני רוצה בטובתי, אם אני רואה איזה דבר תורה יפה שאני חושב שזה יעזור לו בעבודת השם אני אומר לו, כל דבר ממש, אני חושב עליו המון, וכאן מגיעה הבעיה. אני מנתח את כל מה שהוא עושה וניכר שהוא לא מתייחס אלי כמו שאני מתייחס אליו. שאלתי אותו על כך והוא אמר לי שאני נכנס לו יותר מדי לחיים, לעבודת השם, היו בינינו ויכוחים בעניין הוא לא מעוניין בסוג חברות כזאת והדבר גורם לו לבילבולים, ואני כן מעוניין מאוד ובמיוחד איתו. צריך לדעת שאני אדם שכולי נסער מאוד הן לחיוב והן לשלילה בעבודת השם כולי חי ובוער ולפעמים עד כדי כך שאני חייב לדבר על זה ולפעמים אני נכנס לדכאונות בגלל כל מדי דברים ומחשבות עד כדי הרס פנימי והמקרה הזה הוא אחד מהדברים. מה עלי לעשות?
תשובה: אם באמת אתה רוצה בטובתו של החבר עליך לעשות את בקשתו ולא להעיר לו, אף שאתה חושב שזה לטובתו. ובקשר לעצמך טוב שתתיעץ עם יועץ טוב איך להתמודד עם האופי שלך שיש לו מעלות, אבל גם חסרונות. יעוץ טוב יכול לכוון אותך איך למצות את המעלות המיוחדות שלך ולצמצם את הקשיים. חזק ואמץ.
שאלה: כשרות דגים בחו"ל: האם אפשר לקנות בחו"ל דגים כשרים אצל הגויים, כאשר הדג נקנה שלם לאחר ניקוי הקרביים, או יש בכך בעיה כלשהיא?
תשובה: החשש הוא שהחנווני השתמש באותה סכין לניקוי הדגים הכשרים והטמאים, ובמידה והוא לא ניקה את הסכין היטב בין דג לדג, נדבק השומן מהדג הטמא בסכין ועובר לדג הטהור.
שאלה: גזל בקני סוף לסכך: האם יש חשש גזל, או חשש איסור כלשהוא בקטיפת מספר בודד של קני סוף כדי לסכך את הסוכה, מדובר בקני סוף שגדלו באופן טבעי בצידי דרך בפאתי עיר, הדרך לא מטופחת ואין בה טיפול גנני, קנה סוף הוא לא צמח מוגן?
תשובה: במקום שאין התנגדות לקטיפת קני סוף אין בכך משום גזל. תברר זאת במחלקת הגינון של עירך.
שאלה: מחירי האתרוגים בארץ : לאחרונה מחירי אתרוגים הרקיעו שחקים ונוצר מצב שיש הרבה מחירים מופקעים, השבוע הגעתי לשוק ארבעת המינים, ראיתי אתרוג יפה וכששאלתי את המוכר על מחירו התשובה הייתה 400 ש"ח, מדוע לא קובעים תקנה ולפיה יהיה גבול מסויים וברור למחיר האתרוג, ויותר ממנו יאסר לקנות?
תשובה: השנה לדעת המחבר כל האתרוגים כשרים לדעת הרמ"א חסר כשר ורק הדר פסול. קנה אפוא סוג ב' כשר לפי מנהגך. הסמכות לתקן תקנות אינה בידי.
שאלה: צדקה לאחר הגירוש: לאחר הגירוש קיבלתי מס פעמים תמיכה כספית מנדבנים. לא אלמן ישראל, וב"ה סייעו לנו רבות הן בכספים והן בתלושי קניה זיכויים וכדו. בחודשים האחרונים אושרו לנו דמי הסתגלות למס חודשים בודדים, והתיצב מעט מצבנו הכלכלי ואף הצלחתי לחסוך מעט לימי דוחק. לקראת החגים קיבלה קהילתנו תרומה בצורת תווי קניה לחלוקה בין החברים. השבתי את התרומה לרכז הקהילה וביקשתיו שיתננה למשפ מסויימת שמצבה הכספי אינו יציב. לאחר מכן העביר לי בחזרה את התלושים, וטען שגם אנו מונעים מעצמנו הוצאות מסויימות בגלל מצוקה כלכלית (מה שנכון). עניתי שלענ"ד התורמים מניחים שכספם מסייע לאנשים נזקקים בצרכים בסיסיים כמזון וביגוד בסיסי, ולא למותרות, ולנו ב"ה יש את הרמה הבסיסית לקיומנו. על כך הוא ענה שהתורמים דווקא החליטו "לצ פר" את המגורשים לרגל החגים, ולמשפחות הנזקקות יותר העבירו סכום נוסף שייעדו לכך. האם מותר לי להשתמש בתלושים למרות שקודם לכן גמרתי בדעתי ובטאתי בשפתי שהם מוקדשים לצדקה, וכן האם מצד ההנהגה הטובה יש ענין להמנע ממתנות בשר ודם כגון אלה?
תשובה: להמנע מלקבל זו מידת חסידות, אך אם כבר ביטאת בשפתיים שאת מוותרת על הכסף עבור משפחה פלונית שהיא עניה, זה מקבל תוקף של נדר ויש לקיים אותו.
שאלה: מוסף בשמחת תורה: יש מקומות בהם בשמחת תורה מתפללים את תפילת המוסף אחרי שבע שעות בגלל ההקפות. האם אפשר להתפלל במנין כזה או עדיף למצוא מנין אחר שבו מתפללים מוקדם יותר?
תשובה: אם המנין המדובר הוא תורני או שהאוירה בו טובה יותר הישאר בו.
שאלה: ביטול צ ק - מותר?: לפני כחודשיים הזמנו טכנאי לתיקון מכונת כביסה. הוא הגיע, טיפל במכונה וגבה 300 ש"ח (היה קצר, החליף גוף חימום), למחרת גילינו שהמכונה עדיין לא תקינה לחלוטין (מרעישה ורועדת) לכן קראנו לו בשנית.הוא הגיע ומצא עוד בעיה, תיקן וגבה 500 ש"ח. לאחר מכן גילינו שהמכונה עדיין לא תקינה לחלוטין (עדיין מרעישה) קראנו לטכנאי ובמשך יומיים הוא אמר שהוא יגיע אך לא עשה זאת ואז הוא לא ענה במשך כשבועיים. לבסוף לאחר שבועיים דיברתי איתו, הוא הגיע הסתכל על המכונה אמר שצריך להחליף חלק ושהוא יביא לנו אותו מאז דיברתי איתו עוד פעם או פעמיים אך הוא לא חזר. ולכן את הסכום של 500 ש"ח שניתן בצ ק ביטלנו, מתוך תקווה שלפחות זה יגרום לו לחזור אלינו ולפתור את הבעיה אבל הוא לא חזר. האם היה נכון לבטל את הצ ק, והאם צריך להודיע לו על כך, ואם פעלנו שלא כהלכה מה עלינו לעשות?
תשובה: אם הוא היה אמור לאבחן את התקלה, שלא אמרתם לו בדיוק מה התקלה, יוצא שהוא התרשל בתפקידו, ולכן טוב עשיתם שביטלתם את הצ'ק.
שאלה: בעל לא מפרגן: חברתי הטובה, נשואה מזה כ-6 שנים ואמא לילדים. הבעיה היא שבעלה לא יודע לפרגן לאשתו, לא מחמיא לה, אדיש בצורה שאין כדוגמתה, יום יום הם רבים על עניין זה, פשוט מאוד אי אפשר לחיות עם גבר שלא יודע להחמיא לאשתו. היא מבקשת עזרה בנושא זה, אפילו אם רב יתקשר, ידבר איתו ויאמר לו שזה חשוב, היא יושבת יום יום עם בעלה ומסבירה לו שזה מפריע לה, הוא אומר שיהיה ר, אך קשה לו מאוד ליישם זאת. מה עושים במצב כזה?
תשובה: אם הם לא מצליחים לפתור את הבעיה בעצמם על האשה להתיעץ עם יועצת טובה מה לעשות ולא להזניח את הבעיה. יעוץ טוב יכול לעזור להם. וזה יהיה לא רק לטובת האשה אלא גם לטובת בעלה.
שאלה: שימוש בשירותים במסעדה: האם מותר להשתמש בשירותים של מסעדה בה אינך אוכל, או שחייבים לבקש את רשות העובד?
תשובה: יש לבקש רשות מהעובדים במקום, שכן השירותים נועדו בדר"כ לסועדים.
שאלה: לשכוח תמונות לא צנועות!: אם לצערי ראיתי תמונות לא צנועות ואני רוצה להשכיחן ממוחי כיצד אוכל לעשות זאת, בעזרת מה אני יכולה למלא את מוחי רוחי ונשמתי בדברים של קדושה ורוחניות כדי למלאן במטען ענק של רוחניות כך לא אתפתה לתמונות שאינן צנועות?
תשובה: כמו שאמרת אין לנו דיסק שמוחק תמונות מהמוח. תנסה לחשוב על תמונות אחרות. תייצר אצלך מנגנון קבוע שבו ברגע שאתה מתחיל לצייר ציורים שאינם צנועים אתה מיד חמוש לעבור ולחשוב על תמונה אחרת. זה יכול היות תמונה של אותיות שם הויה. זה יכול היות ציור של בית המקדש. אולם זה יכול להיות משחק כדורגל וכו', העיקר שיהיה לך תמונה קבועה שהיא התרופה והמעבר אליה בכדי להסיח את הדעת מייצר העריות. ח אמרו שאין אדם ניצול מהרהורי עבירה בכל יום. כך שזו התמודדות של כולם. תנסה עד כמה שאתה יכול לרבות בלימוד תורה. דברי אגדה המושכים את הלב יכולים להיות תרופה. אם אתה מבין מהר"ל, תרבה בללימוד מהר"ל שמדגיש את החשיבות של הימשכות אחר הצורה ולא אחר החומר.
שאלה: תקשור עם רוחות : אנו חוזרים בתשובה מזה כמה שנים. אשתי הולכת לקורס תקשור עם רוחות רפאים והמתקשר טוען כי הוא כרגע מתקשר עם המלאכים וכן גם עם הקדוש ברוך הוא, אני יודע שהדבר אסור מהתורה, השאלה היא מה לעשות, איך לשכנע את אשתי לא ללכת?
תשובה: התורה אומרת תמים תיהיה עם ד' אלקיך. ולא לחקור אחר העתידות. ומי שנוהג בתמימות זוכה בברכת ד'. ומי שאינו נוהג כך מפסיד, וגם מכניס עצמו בסכנה. לכן יש להתרחק מכל קשר מיסטי עם רוחות.
שאלה: מכנסיים קצרים מול כיבוד הורים: ההלכה מתירה ללכת עם מכנסיים קצרים לתפילה, אם ההורים רוצים שבנם ילך עם מכנסיים ארוכים לתפילה, בעוד שזה מהווה עול על הבן. א. האם הבן חייב לשמוע במקרה כזה להוריו? (שהרי זה לא נוגע לצרכי ההורים!). ב. האם יש להורים צורך זכות יכולת לבקש מבנם דבר כזה, האם זו לא חומרה מיותרת?
תשובה: לעניות דעתי צריך אתה לשמוע להורים במקרה כזה, שהרי יש פוסקים המצריכים מכנס ארוך לתפילה ולקריאת שמע. ומ"מ רק במקרה שדעת ההורים נוגדת להלכה אסור לשמוע בקולם אבל בלאו הכי יש לשמוע להם.
שאלה: מעמיד בדבר המקבל טומאה: הרב כתב באחת התשובות שיש דעה שלקשור את הסכך שלא יעוף אינו נקרא מעמיד, וממילא אפשר לקושרו במקבל טומאה. אשמח אם הרב יוכל להפנות אותי למקור דעה זו.
תשובה: איני יודע לאיזה תשובה אתה מתכוין. מכל מקום לעצם השאלה, יש לחלק בין דבר שמעמיד את הסכך ובלעדיו הסכך יפול, ובין שהסכך עומד יציב ורק קושר אותו למנוע נפילתו ברוח. אך הלכה למעשה הצעתי להניח קורה על הסכך ואותה לקשור אל הדפנות כך שהחוט הוא מעמיד דמעמיד והקורה היא המעמיד.
שאלה: שוטה ותיקונו בעוה"ז: מה התיקון של אנשים כמו שוטה בעוה"ז?
תשובה: שאלה גדולה. לעת עתה אני יכול רק לומר שעיקר התיקון של השוטה הוא שהוא יכול לגרום לתיקון לסביבה ולחברה ביחסם החיובי אליו. אולם בדרך כלל גם כשמדובר על שוטה לא מדובר על שוטה בכל הזמן או בכל הענינים. אם כן התיקון של השוטה הוא במה שהוא לא שוטה.
שאלה: ברכה דווקא על הלולב: למה אומרים דווקא את הברכה על הלולב ולא על האתרוג או על הדס?
תשובה: הגמרא במסכת סוכה (דף לז עמוד ב) שואלת את השאלה הזאת ומשיבה "הואיל ובמינו גבוה מכולם". מסביר רש"י: הואיל ובמינו הוא הגבוה מבין ארבעת המינים חשוב הוא וכל האגד (ארבעת המינים המחוברים יחד) נקראים על שמו. ויש מפרשים שהלולב הוא המין החשוב ולכן מברך על העיקר ופוטר את הטפלים לו.
שאלה: שאיבת חלב בחג: אני מניקה, ולפעמים קורה שהתינוקת מסרבת לינוק, ואצלי מצטבר חלב, ואני חייבת "להפטר" ממנו על ידי שאיבה. אני תמיד נותנת לתינוקת אחר כך את החלב שנשאב בבקבוק. בשבת, אמרו לי שצריך לזרוק את החלב השאוב, אבל מה הדין בחג?
תשובה: החג שווה לשבת לענין זה. יש להשתמש במשאבה חשמלית המופעלת ע"י שעון שבת, ולהכניס למשאבה חומר פוגם כגון מי סבון לפני תחילת השאיבה.
שאלה: כיבוד אב ואם בשוטה: האם שוטה חייב במצוות כיבוד אב ואם, ואם לא, האם היא נחשבת לו אם הוא מקיימה כאדם נורמלי שמקיים אותה או נחשב אחרת (פחות או יותר)?
תשובה: אם הוא מסוגל לקיים מצוה זו חייב לקיימה ואם אינו מסוגל לקיימה ממילא הוא פטור מלקיימה.
שאלה: מי שיש לו בנות - "ערירי"?: יש לי בת יחידה ומסיבות רפואיות אשתי לא תוכל ללדת עוד. האם מי שאין לו בנים נקרא ערירי על כל המשמעות השלילית שנלווית למילה זאת, האם המונח "בנים" שמופיע בהקשרים שונים בהלכה, קבלה וכו כולל את הבנות בתוכו או ש"בנים" מתייחס רק לזכרים?
תשובה: ערירי הוא מי שאין לו זרע בכלל, ומי שיש לו בת איננו ערירי חלילה ופעמים שבנות יש בהם ברכה מרובה מבנים. כך זכה רש"י ע"ה רק לבנות ומהם יצאו כל גדולי הדור בעלי התוספות זכותם תע"א. וידוע הדבר שכל מקום שהתורה מדברת בלשון זכר היא מתכוונת גם לבנים וגם לבנות. אלא אם כן יש הדגשה שהכוונה לאיש ולא לאשה. יתן ד' שתגדלו את בתכם לאהבת התורה ותראו ממנה נחת ושמחה.
שאלה: סריגת כיפה בחול המועד: האם מותר לסרוג כיפה בת בחול המועד?
תשובה: לא בת ולא בחינם.
שאלה: רב שלקח ממני הרבה כסף : קראתי בהרבה מקומות על חשיבותה של מצוות צדקה, ועל כך ש"כל המוסיף מוסיפים לו" ו"עשר בשביל שתתעשר". בנוסף, הייתי קרוב אצל רב אחד שפעמים הרבה פנה אליי לקבלת סכומי כסף גדולים מאד במונחים שלי ושל כל הסובבים אותי, ברמות גבוהות מאד. אני עצמאי, ואם נתעלם לרגע מההשלכות של המעשים מבחינת שכר ועונש ונתייחס לנתונים באופן כלכלי יבש, אין לי ספק כמעט שהסכומים העצומים שהעברתי (אם הולכים מהנטו לאחר מס, יותר מחומש) פגעו לי ביכולת לפתח את העסק ועיכבו אותי כמה שנים בזה. אני משתדל לא ליפול לעגמת נפש ולא להתחרט על הצדקה שנתתי לאותו רב. במקביל גם נתתי צדקות לעמותות תמחוי ות"ת שונים, אבל בסכומים הרבה יותר רגילים. היום אני מבין שזה לא אחראי מצידי להעביר סכומים כל כך גדולים ומתכוון לחדול מכך. גם אמרו לי שהרמב"ם קבע שעצם מתן צדקה יכול להיות בפרוטה או במאה, ומבחינת הצדקה - שניהם זה מתן צדקה. אני מצטער אם השאלות נראות תמימות או אפילו ר"ל חצופות, אבל הן מנקרות לי בראש: ראשית, מה דינה של כל אותה צדקה שנתתי, האם מתקיים בה "עשר בשביל שתתעשר", האם היא נחשבת על חשבון מעשר לשנים הבאות, שנית, איך עליי להתייחס לזה עכשיו? הכוונה מבחינה אמונית, מבחינת המסקנות, מבחינת היחס לאותו רב שלקח ממני כל כך הרבה כסף. שלישית, מאחר שאני עצמאי תזרים ההכנסות שלי הוא מאד תנודתי, האם אני יכול להתייחס לדו"ח השנתי של רואה החשבון לעניין הרווח הנקי לאחר מס כבסיס למעשר, בלי נדר?
תשובה: איני יודע מה טיבו של הרב שנתת לו הרבה כסף לצדקה. אפשר לראות אותם מספק כצדקה. מאחר וכוונך היתה לתת צדקה יש לך זכות בזה מצד הכוונה. ומכאן ולהבא תשתדל לתת למקומות הידועים כנאמנים. אתה יכול לתת מעשר על הדו"ח השנתי. אתה לא צריך לתת יותר ממעשר אלא אם כן פרנסתך מאפשרת לתת יותר. אני ממליץ שתתן צדקה בשביל המצוה ולא בשביל שתתעשר. אך מובטח שהצדקה מעשירה.
שאלה: מס הכנסה וכיבוד הורים: בשעה טובה ומוצלחת אנו מתחתנים, ביחד עם ההורים בחרנו אולם. הערב ההורים נפגשו עם בעל האולם וסגרו איתו על מחיר. הסתבר לנו שהם סיכמו לשלם עבור חלק מהמנות ללא מע"מ (סיכמו ביניהם על העלמת מס), מדובר על הבדל של 16 ש"ח עבור כ-150 מנות, ובסך הכול כ-2000 ש"ח. אנחנו לא שלמים עם הצעד הזה, אך מצד שני חשובים לנו היחסים התקינים עם ההורים במיוחד בתקופה זו. האם עלינו להתעקש על ת מס בכל מחיר?
תשובה: אם יש לכם כסף, תתנו את ההפרש מכיסכם ואל תריבו עם ההורים על זה, מפני שחובת הצהרת ות המס חלה על נותן השירות, כלומר: על בעל האולם, וגם אם תשלמו מחיר מלא הוא יכול לרמות את מס הכנסה. לכן, אין זה עניינכם אם הוא מעלים מס.
שאלה: ציצית ותורה נצחית: שאלתי את הרב לגבי חובת ציצית בטי-שירטס שהקב"ה לא "ידע" שבזמננו אנשים ילבשו טי-שירטס ואי לכך לא יהיו מחויבים בציצית, והרב ענה כי חובת ציצית היא שאדם הלובש בגד שיש בו ארבע כנפות ישים ציצית. ואם אדם לא לובש בגד כזה הקב"ה לא ציווה אותו לשים ציצית. ולכן בתקופה שלא נוהגים ללכת בבגד עם ארבע כנפות אין צורך לשים ציצית בבגד אחר. אלא שחכמים תיקנו שכל אדם ילך עם בגד בעל ארבע כנפות כדי שיזכה לקיים מצווה דאורייתא חשובה זו. אך לצערי התשובה שקיבלתי מחזקת את ספקותיי, מדוע אינה מתאימה התורה לזמננו, היתכן שיש טעם נסתר ועמוק לעניין הכנפות או שזה אחרי הכל פרי מוחו של משה רבנו ומה שהיה נכון אז.כבר לא מתאים היום, אשמח להסבר נוסף?
תשובה: מצוות ציצית היא מצווה שנתן לנו הקב"ה. לכל המצוות ישנם טעמים שחלקם כתובים בתורה במפורש וחלקם הועברו לנו במסורת על ידי ח. כמו כן, בתורת הנסתר נמצאים טעמים פנימיים יותר המעמיקים בערך המצוות. למצוות הציצית נתנה לנו התורה טעם גלוי והוא: "והיה לכם לציצת וראיתם אתו וזכרתם את כל מצות ה' ועשיתם אתם ולא תתרו אחרי לבבכם ואחרי עיניכם אשר אתם זנים אחריהם: למען תזכרו ועשיתם את כל מצותי והייתם קדשים לאלקיכם" (במדבר פרק טו פסוקים לט-מ) על ידי לבישת הציצית אדם זוכר את כל המצוות ונשמר שלא לעבור עליהם. ושני הסברים לדבר. הראשון, באופן פשוט שכשאדם רואה את הציצית קשה לו לעבור על מצוות ה' יתברך והגמרא במנחות (דף לט עמוד א) מרחיבה בנושא זה ומביאה ברייתא: "וראיתם אותו וזכרתם. ועשיתם - ראיה מביאה לידי זכירה, זכירה מביאה לידי עשיה", וכדוגמת המעשה, המופיע בהמשך הגמרא (דף מד עמוד א), באדם אחד שנצל ממעשה עבירה כשראה את הציצית בה הוא לבוש. השני, באופן מחשבתי יותר שציצית בגמטריה 600 וביחד עם 8 חוטים ו5 קשרים שיש בציצית הגענו ל613 שזה מניין המצוות שיש בתורה. והגמרא מביאה ברייתא בהקשר זה: "תניא, היה ר' מאיר אומר: מה נשתנה תכלת מכל מיני צבעונין? מפני שהתכלת דומה לים וים דומה לרקיע ורקיע לכסא הכבוד." וכמובן, שישנם טעמים נוספים פנימיים בפנימיות התורה. הקב"ה קבע שרק אדם הלובש בגד בעל ארבע כנפות ויותר חייב בציצית וכבר בדורות ראשונים העירו על כך שלא נהגו ללבוש בימיהם בגד של ארבע כנפות "כתב המרדכי (סי' תתקמה) בשם תוספות שנ"ץ פירוש מי שיש לו טלית בת ארבע כנפות ומחזר  אחר  עלילות כדי להפטר מן המצוה נענש ודוקא בימיהם שהיו רגילים בטליתות בת ארבע כנפים אבל אנחנו אין דרכנו בבגדים  של  ארבע כנפים אפילו בעידן ריתחא לא מיענשי ומיהו מצוה מן המובחר היא." (בית יוסף אורח חיים סימן כד). ולכן לא שייכת לכאן האמירה שהתורה לא שייכת לימינו כי ציווי הקב"ה היה על בגד בעל ארבע כנפות ואז והיום שלא נהוג ללבוש בגד כזה אין חובה לשים ציצית אלא שחכמים אמרו ללבוש בגד בעל ארבע כנפות ולשים ציצית כדי לזכות בכל המעלות הגדולות של המקיים מצווה זו. "רשב"י אומר: כל הזריז במצוה זו - זוכה ומקבל פני שכינה, כתיב הכא: "וראיתם אותו", וכתיב התם: "את ה' אלהיך תירא ואותו תעבוד". ת"ר: חביבין ישראל שסיבבן הקב"ה במצות, תפילין בראשיהן ותפילין בזרועותיהן וציצית בבגדיהן ומזוזה לפתחיהן, ועליהן אמר דוד: "שבע ביום הללתיך על משפטי צדקך"." (תלמוד בבלי מסכת מנחות דף מג עמוד ב)
שאלה: ריקודי שמחת בית השואבה לבנות: האם מותר לנו הבנות לרקוד בשמחת בית השואבה בעיר רמת גן כאשר רואים אותנו האנשים ברחוב?
תשובה: כוונתך כנראה להקפות שניות. אם הבנות רוקדות בנפרד מהבנים ובצד, לא במרכז הרחבה ומטרתן לצרף אליהם בנות אחרות מותר. הן אינן אחראיות לכך שאולי גברים יטריחו את עצמם להסתכל בהן. ישרים דרכי ה' צדיקים ילכו בם ופושעים יכשלו בם.
שאלה: קבורה בקבר מאבן: האם יש הלכה המחייבת קבורה בתוך קבר, האם לא די בהטמנת הגופה באדמה בתוספת מצבה קטנה, מתי החלה הקבורה בתוך קברי אבן?
תשובה: אדם הנותן את מתו בארון ואינו קוברו בקרקע עובר על איסור הלנת המת אבל אם קובר את הארון בקרקע אינו עובר איסור. בכל אופן כתבו הפוסקים (שולחן ערוך יורה דעה סימן שסב סעיף א) שראוי לתת את המת בקרקע ממש. היום כדי להקל על עבודת החברה קדישא הם חופרים את כל הקברים ויוצקים בטון מסביב כדי שיהיה קל לחפור את הקבר כשנצרכים לכך אבל הקבורה נעשית בקרקע.
שאלה: דופן עקומה בסוכה: א. האם דין דופן עקומה שייך גם כאשר בין ראש הדופן לסכך אין כלום (שלא כמו דין רגיל של סכך פסול)? ב. אם כן, האם זה מועיל כאשר הדופן אינה מגיעה למרחק שלוש טפחים מגובה הסכך?
תשובה: לא, מפני שצריך שיהיה קשר בין הדופן לסכך.
שאלה: נגיעה לפני נטילת ידיים: האם מותר לגעת באדם אחר בבוקר, אם שנינו עדיין לא נטלנו ידיים?
תשובה: מותר, רק לא בעינים, באף וכד'.
שאלה: פלטה חשמלית עם טרמוסטט: האם מותר להשתמש בפלטה חשמלית שיש בה טרמוסטט הניתן לכיוון, לחימום אוכל יבש מבושל בשבת?
תשובה: אם לא נוגעים בטרמוסטט, מותר.
שאלה: הנאה מחילול שבת בסוכה: בבית שלי לא כל-כך מקפידים על הדלקה וכיבוי של אור בשבת ובחג, ובסוכה האורות דלוקים, וכשכולם נכנסים לישון בבית (חוץ ממני שאני ישן בסוכה, או גם הם בעז"ה), הם מכבים את האורות. אין לנו שעון שבת. כשהאורות בסוכה דלוקים זה מסב לי צער עד כדי כך שאיני יכול להרדם. האם מותר לי להנות מכיבוי האורות, ולישון בסוכה, שהרי ממילא הם יכבו אם האורות גם אם אני לא נמצא שם, ולא בשבילי הם מכבים, ואם אסור, האם צריך להודיע להם שלא יכבו את האורות, וספק אם ארדם, ואמנע ממצוה של שינה בסוכה?
תשובה: אם אינך יכול להרדם בסוכה אתה פטור מלישון בסוכה.
שאלה: מי חייב לשלם על הבשר?: אמא שלי הזמינה מאכלים בסופר (מינימרקט) ואמרה להם במפורש להכניס את האוכל לתוך הבית, המשלוח הגיע והונח בחוץ. הכלבה שלנו היתה משוחררת באותו זמן וכנראה היא אכלה חלק מהבשר, אבל נראה לי שהחנות חושבת שחית רחוב אכלה את האוכל ולכן היא מוכנה להחליף את האוכל באחד חדש. מי חייב בנזק, אנחנו - בעלי הכלבה, החנות שהניחה בחוץ או השליח שהניח בחוץ?
תשובה: אם התניתם במפורש עם החנות שיכניסו את הבשר לתוך הבית והם לא עשו כן האחריות נופלת עליהם. אם הפועל קיבל את ההנחיות ולא פעל על פיהן האחריות מוטלת עליו, יש לברר אפוא מי אשם החנות או הפועל.
שאלה: זיהום בטבילה במקווה: לפי תשובת הרב שיש חשש מזיהום בטבילה במקווה לאשה בהריון, מה עם אשה רגילה שטובלת, אין אצלה חשש מזיהום, לפי תשובת הרב מתקבל הרושם שהמקווה מקום מסוכן?
תשובה: התשובה התיחסה דווקא לאשה שהיא לקראת לידה, כיון שבמצב כזה יש לנו לחשוש שצואר הרחם פתוח ולכן יש חשש של זיהום, מה שאינו כן באשה רגילה.
שאלה: פריכיות מכמה דגנים: פריכיות העשויות מכמה דגנים (אורז, חיטה, שעורה, שיבולת שועל ותירס) מה ברכתם?
תשובה: יברך עליהם "אדמה", מפני שאינם עשויים לשבוע.
שאלה: פרווה שחומם במיקרוגל בשרי: רציתי לדעת מה דינם של מאכלי פרווה שמחוממים במיקרוגל בשרי חלבי ללא כיסוי?
תשובה: אם יש חשש לאדים הפרווה הפך לבשרי חלבי. לכן מומלץ לא להישתמש במיקרוגל אלא בכלי סגור או בשקית סגורה.
שאלה: אתרוגים ירוקים: כפי הידוע לי, וכפי שלמדתי הפוסקים נחלקים ל-2 ביחס לאתרוג ירוק: א. סיעת הב"ח - אתרוג שאיננו צהוב לגמרי פסול משום שהוא לא "הדר". ב. סיעת הט"ז - טעם הפסול: אתרוג ירוק נקטף כשאינו בשל. לכן: אתרוג שהתחיל להצהיב או שידוע בוודאות שעתיד להצהיב: כשר. אתרוג שאיננו כזה (ירוק לגמרי, ואין חזקה שיצהיב - פסול). אם כן, מדוע כיום משווקים אתרוגים שעברו החלקה באטלין, שנועדה להצהיב אותם ובכל זאת לא הצהיבו, כ"מהודרים". גם אם אנו סומכים על היתרים על אתרוגים ירוקים שעתידים להצהיב, זה לכאורה רק בכאלו שלא עברו הבחלה, שכן אם עברו הבחלה- היו אמורים להצהיב כבר!
תשובה: יתכן ויש הסוברים כי ירוק בהיר נחשב כצהוב ורק כהה פסול כי ידוע שיש מיני אתרוגים המצהיבים וישנם כאלה שתמיד ישארו ירוקים, ואולי זה קשור להבנת האתרוג הכושי שיש דיעה שאם זה המין אין כאן פסול. ובכל אופן לא שמענו שגדולי הפוסקים מחו על כך או הקפידו דוקא על אתרוג צהוב. ובמקום ספק הולכים אחר המנהג.
שאלה: סוכה בכניסה לבית: האם יש בעייה הלכתית בבניית סוכה בכניסה לבית, כאשר חייבים לעבור דרך הסוכה כדי להכנס לבית?
תשובה: לא, אין בעיה.
שאלה: מנהגי אבלות לפני חגים: אבי נפטר בז בתשרי. למרות שאיננו מגדירים עצמינו כ"דתיים", אנו מכבדים מאד את מסורת ישראל, ומבקשים לנהוג על פיה, במידת האפשר. נאמר לנו כי יום הכיפורים עוצר את ה"שבעה", וחג הסוכות עוצר את ה"שלושים". האם זה נכון, מה המשמעות המעשית עבורנו, לוגבי הקמת המצבה, נאמר לנו שאפשר לעשות זאת אחרי חודש, 11 חודש, או שנה. מה הנכון והמקובל לעשות?
תשובה: בראשית דברי רוצה אני לנחם אותך ואת משפחתך שהמקום ינחם אתכם בתוך שאר אבלי ציון וירושלים. ועתה לשאלתך, צדקת שיום הכיפורים מוריד את דיני השבעה וחג הסוכות מוריד את דיני השלשים פירוש הדבר שאין אתם נוהגים את הדינים הרגילים (שאי אפשר לפרט את כולם כאן) של השלשים ומה שנשאר מהשבעה עד יום הכיפורים. ולגבי הקמת מצבה בדרך כלל המנהג הוא להקים את המצבה לקראת יום השלשים וגם במקרה שלכם יש להקים את המצבה בזמן זה, שהרגל דוחה את הדינים של השלושים ואין לזה ענין להקמת המצבה.
שאלה: יהודי מומר לעומת יהודי "אנוס": ביושבנו "שבעה" על אבי שנפטר לאחרונה, הפלגנו בשיחות רבות אודות ההיסטוריה והמסורת של עם ישראל. בין השאר שוחחנו על תקופת האינקויזיציה, ועלתה השאלה, מה הבדל בין "מומר" ל"אנוס". לדעתי, "מומר" הוא יהודי שהמיר את דת ישראל בנצרות, על פי רצונו, מתוך פחד או נוחות, ואילו ה"אנוסים" קיימו מנהגי נצרות כלפי חוץ, למראית עין, אך המשיכו למלא את מצוות התורה בהחבא. האם זה נכון? בהמשך, עלתה השאלה: האם "מומר" או יהודי "אנוס", הרוצים לחזור אל חיק היהדות, חייבים בגיור או לא, שהרי, ישראל, גם לכשחטא, ישראל הוא? אודה על תשובה ממצה ככל האפשר.
תשובה: צדקת שמומר מי שהמיר דת מרצונו, ואנוס מי שהמיר בעל כורחו. מצד הדין אם הם רוצים לחזור ליהדות אינם חייבים בשום תהליך גיור, אך ח גזרו על מי שהמיר מדעתו (לא אנוס) שחייב טבילה במקוה בפני בית דין וקבלת מצוות ממש כגר.
שאלה: כשרות אצל אחרים: אני מקפידה על כשרות מהודרת. כיצד לנהוג עם קרובי משפחה וחברות שבביתם אוכל כשר והם נעלבים שאיני אוכלת אצלם, הסברתי למה וזה לא עזר. אני לא רוצה להטריח אותם לקנות מהדרין כי אני במילא לא סומכת על עוד דברים כמו תרומות ומעשרות, בדיקה מתולעים, בשר וחלב במיקרוגל, בתנור ובמדיח וכו. אין מצב שאני גם מלמדת אותם את כל ההלכות. זה גם פוגע בקירבה בינינו כי אני לא יכולה לעשות אצלם שבתות. אבל הכי מפריע שהם נעלבים. שייך להקל?
תשובה: במה שמצד הדין זה ר שייך להקל. אולם אם יש דברים שאינם לפי הדין ואי אפשר להקל. למשל לסמוך על שיטות מקילות שייך להקל כגון לאכול חלב נוכרי. אולם לשם כך את צריכה ללכת לרב שיעשה לך התרת נדרים. בנוגע לתרומות ומעשרות בדרך כלל ניתן לפטור על ידי זה שאת בעצמך תעשרי מה שנותנים לך. אולם מסופקני אם כל הדרך הזו כדאית. גם אם הם נפגעים את לא פוגעת בהם. הם בעצם צריכים לקבל אותך כמו שאת. את צריכה לומר להם שיש לך הנהגות מוזרות ומיוחדות ואת לא מפקפקת בהם. שיחשבו כאולי את אוכלת אוכל צמחוני. תסבירי להם שזו נורמה. ויש כאלו שמשוגעים ורוצים מעבר לנורמה. את משוגעת לענין הכשרות. את לא מצפה שגם הם יהיו משוגעים לענין הכשרות. אולי בדרך זו לא ירגישו נפגעים. את יכולה לשנות מפני ה ולומר להם שהיה לך סיפור שאת לא יכולה לגלות להם ובגלל הסיפור הזה את נדרת וקיבלת על עצמך חומרות בדברים מסויימים. העיקרון שאם הם לא רוצים להחמיר אזי אל תתני להם תחושה שהם החריגים. תתני תחושה שאת החריגה. אולם תבקשי מהם לקבל אותך למרות חריגותך. בהצלחה.
שאלה: צדקה מהארנק של אמא: לפעמים מגיעים מקבצי נדבות הביתה ואמי נחה במיטתה, האם אני יכול לקחת לה כסף מהארנק ולתת להם בתואנה של הגמרא שכנראה נח לאמי שאשתמש שממונה למצווה?
תשובה: לא, אלא אם כן נותנת לך רשות במפורש לעשות כן. שיתכן ואימך רוצה לתת צדקה באופן אחר ולאנשים אחרים.
שאלה: כפרה על גניבה: לפני כמה שנים בעוונותיי הרבים גנבתי סכין משוק כלשהו. עד לא מזמן השתמשתי בה ואפילו כמעט שכחתי שהיא גנובה. בעקבות התחזקות ב"ה בזמן האחרון, הדבר מאוד מכביד עלי. מה עלי לעשות בסכין, ואיך עלי לכפר על הגניבה? אין זה אפשרי להחזיר אותה.
תשובה: אם אתה לא יכול להחזיר את הסכין מחמת שאין אתה מכיר את אותו אדם שממנו גנבת את הסכין, טוב שתתרום סכום כסף לפחות בשווי הסכין לצרכי ציבור.
שאלה: בן זוגי חוזר בתשובה: שאלתי ובקשתי קשה מכל. בן זוגי, לא בעלי, שאיתו אני נמצאת כבר שלוש שנים, חוזר בתשובה. אנחנו חיים יחד תחת קורת גג אחת, חיים כמו זוג נשוי רק בלי הטבעת והילדים. אני לעומת זאת באתי מבית חילוני, בן זוגי מבקש ממני לבוא לקראתו, אני מאמינה בקב"ה אך לא מצליחה להתחיל לחיות את סגנון החיים הדתי, המצב ביננו קשה ואנחנו מאוד אוהבים אחד את השני. להיפרד אחד מהשני זו תהיה הדרך הקלה ביותר אבל אני רוצה לנסות לחיות את החיים שלו. בן זוגי לא מצליח להבין אותי כשאני אומרת שאני לא יכולה להיות בבית שלנו בשישי שבת, כשהוא נמצא אצל ההורים שלו, ושאני אשמור שבת לבד. אנו חיים בדירת חדר שכורה ואני לא אשקיע כסף בבית שלא שלי כדי לאבזר אותו לשמירת שבת. (כגון שעון שבת) איך נוכל להסתדר, לגשר, איך כן אוכל לטעום את הדת במו ידיי? הלכתי לשיעורים אצל רבנים ולא נהניתי. אנא עזרו לי. הוא חשוב לי. ואני מאמינה שהקב"ה לא שלח לי אותו כדי שנפרד בסופו של דבר. מבקשת עצה, דרך, איך לקבל את הדת באהבה.
תשובה: אם תרצי תוכלי למצוא בתורה ובמצות טעם ומתיקות נפלאה את רק צריכה למצוא את הרבנים המתאימים שיראו לך את האמת והיופי והאושר שבתורה. ואז את תוכלי לבנות משפחה מאושרת עם בן זוגך. לא הבנתי מה הדרישות ממך ומה קשה לך בהם. אם רק מדובר על שעון שבת ההוצאה ממש קטנה. כיוון שאי אפשר לענות במסגרת זו על כל השאלות המתעוררות ביניכם כדאי שתתיעצי באופן ישיר עם רב שיוכל להדריך אותך. אם נדע באיזה אזור את גרה נוכל לנסות להציע לך אל מי לפנות.
שאלה: עצירה באמצע פסוק: א. אם טעיתי במילה בפסוק אחרי הזכרת שם ה, האם יש טעם לסיים את הפסוק, או יש להתחילו מההתחלה? ב. שמעתי ברכה. מותר לעצור באמצע פסוק, עם שם ה' או בלי, ולומר "אמן"?
תשובה: א. אם המדובר בקריאת התורה אין צורך לסיים את הפסוק אלא לחזור ולקרוא מתחילת הפסוק. ב. כן.
שאלה: המרחם כי לא כלו רחמך: למה אנחנו אומרים בתפילת מודים "הטוב כי לא כלו רחמיך והמרחם כי לא תמו חסדך" היה צריך להיות "המרחם כי לא כלו רחמיך והטוב כי לא תמו חסדיך", וכן למה על רחמים אומרים "כלו "ועל חסדים "תמו"?
תשובה: משפט זה מבוסס על הפסוק באיכה (פרק ג פסוק כב) "חסדי ה' כי לא תמנו כי לא כלו רחמיו". ולכן אומרים "כלו" על רחמים ו"תמו" על חסדים (על פי סידור תפילה לרוקח). המילים "כלו" ו"תמו" הם מילים נרדפות ומשמעותן שווה.
שאלה: מה צריך לאכול בסוכה?: איזה סוגי אוכל אני חייב לאכול בסוכה?
תשובה: אדם האוכל סעודת קבע בסוכות חייב לאוכלה בסוכה. סעודת קבע שיעורה ביצה ויותר פת או מזונות. האוכל פרות, בשר וכדומה או השותה מים וכדומה פטור מהסוכה. יין אפשר גם כן לשתות מחוץ לסוכה אולם ראוי לשתות בסוכה אם קובע עליו. המנהג המשובח לאכול ולשתות אפילו מים רק בסוכה. (שולחן ערוך אורח חיים סימן תרלט סעיף ב ומשנה ברורה סעיף קטן יג)