LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: קשירת ציצית על ידי קטן: האם ניתן ללמד ילדים בגן כיצד קושרים ציצית והם יקשרו בעצמם, והאם קשירתם כשרה?
תשובה: קשירת ציצית צריכה כוונה "לשם מצוות ציצית" וקיימא לן שלקטן יש מעשה ואין לו מחשבה. דהיינו, כוונתו אינה כוונה. אם גדול עומד על גביו ומכוון, זו שאלה האם כוונתו של הגדול מצטרפת למעשה הקטן. לכן בדיעבד כשרות הציציות לילדים הקטנים עצמם, אך לא לגדולים. האם ניתן להטיל ציצית על ידי אישה?
שאלה: נוסחי תפילה כאלו ואחרים: אדם שהורגל להתפלל נוסח ספרד (חסידי), אך אבותיו התפללו בנוסח אשכנז, האם עליו לחזור לנוסח אבותיו?
תשובה: אמנם ישנן שיטות הסוברות שכל אדם יתפלל דווקא בנוסח העדה ממנה בא, אבל אומר המהרשד"ם שעקרונית כל הנוסחים כשרים. לכן, אם כבר התרגל וקשה לו לשנות, לא ישנה, וימשיך להתפלל בנוסח שהורגל לו.
שאלה: מיקום בית הכנסת: אנו בונים שכונה חדשה, ושאלתנו: האם למקם את בית הכנסת במרכז השכונה או במקום הגבוה ביותר גיאוגרפית?
תשובה: מובא בגמרא (מגילה) שיש לבנות את בית הכנסת בגובהה של עיר, ולכן יש לבנותו במקום הגבוה, והדבר עדיף על מיקום מרכזי.
שאלה: ברכת המילה לתאומים: מי שנולדו לו תאומים ומל את שניהם באותו יום, האם יברך ברכה אחת על המילה בעבור שניהם, או יברך על כל אחד בנפרד?
תשובה: אשכנזים נהגו למול כל אחד בנפרד באותו יום וממילא לברך ברכה מיוחדת על כל אחד. אך מובא בשולחן ערוך (יורה דעה) שאם מל אותם בבת אחת אכן יש לברך רק פעם אחת.
שאלה: סנובון בשבת: האם מותר להשתמש בשבת באסלה שיש בה סנובון או כל מכשיר אחר לחיטוי ולריח, כשמורידים את המים הסבון גם נשטף. שאלתי על סבון צבוע ולא צבוע.
תשובה: בשאלתך ישנם שני נושאים שיכולים להוות בעיה, ממרח בסבון וצובע במשקין. לפי חכמי ספרד(הרב עובדיה) אין בעיה של ממרח בסבון, חכמי אשכנז נוטים להחמיר, אך נראה שבמקום צורך גדול, לדוגמא: מקום ציבורי שיש לשמור בו על הגיינה ואסטטיקה, ואפ' בבית שיש בו משפחה ולא אדם לבד, אפשר להקל כי זה גרמא לצורך גדול. לגבי צובע, לרוב הפוסקים (חוץ מהח"א) אין צביעה במשקין לכן מותר להקל בזה לצורך.
שאלה: הכנסת עיתונים הביתה: כל השנים השתדלנו בהצלחה לא להכניס עיתונים מכל סוג שהוא הביתה. לאחרונה, נצבים אנו בפני השאלה המשולשת הבאה: א. האם לקנות עיתון משפחה פעם בשבוע הכולל עיתון וחוברת. הטענה היא שעדיף שהילדים יקראו את זה מאשר עיתונים אחרים יותר גרועים. אך קיים החיסרון החינוכי של השלמה עם ביטול תורה ובזבוז זמן יקר ועוד דברים שליליים שנובעים כידוע מעיתונים. ב. לא לקנות בכלל ולהמשיך לחנך שזה ביטול תורה. ג. לקנות רק את החוברת ולא את העיתון בעיקר בשביל צורך האישה.
תשובה: בשאלה לא נזכר באיזה עיתונים מדובר ואני מניח כמובן מאליו שמדובר בסוג כזה שאין בו חשש לפריצות או תמונות מגרות או מאמרים שיש בהם לשון הרע וכדומה, כי כל דבר שיש בו סרך איסור אין היתר להכניס לבית. ומה שנוגע לאותו סוג עיתונות שהוא נקי מאותם הפגמים הכל תלוי ברמת החיים והמדרגה הרוחנית השוררת בבית. אם האוירה היא כזאת שרוב השבת עוסקים בענינים רוחניים ובלימודי קודש, אין צורך ולא ייחסר לשום אחד קריאת העיתונות (הדברים אמורים ם ביחס לאישה שהיא אמנם איננה חייבת לעסוק בדברי הלכה עמוקים, אבל בודאי ישנם דברי תורה שגם היא יכולה להתענג בהם ולמצוא סיפוק רוחני לנפשה). אך אם האוירה בבית היא של ריקנות יחסית וביטול זמן מצב שעלול להידרדר לפרצות חמורות, כמו עיתונות זולה ונלוזה, אפשר להקל ולהכניס את סוגי הדפים והעלונים הנקיים מאיסור. כדאי להזכיר שאין לקנות עיתונות שיש בה דברים המגרים בהנחה שרק האישה קוראת בהם, כי הם עלולים להגיע לידי הילדים ולגרום להשחתה מבלי ידיעת ההורים. והעצה הטובה להשתדל למלאות את הזמן בבית בתכנים של קודש המוצאים חן בעיני כולם. לתשובת הרב יעקב אריאל שליט"א.
שאלה: חינוך מול קריאת עיתונים: כל השנים השתדלנו בהצלחה לא להכניס עיתונים מכל סוג שהוא הביתה. לאחרונה, נצבים אנו בפני השאלה המשולשת הבאה: א. האם לקנות עיתון משפחה פעם בשבוע הכולל עיתון וחוברת. הטענה היא שעדיף שהילדים יקראו את זה מאשר עיתונים אחרים יותר גרועים. אך קיים החיסרון החינוכי של השלמה עם ביטול תורה ובזבוז זמן יקר ועוד דברים שליליים שנובעים כידוע מעיתונים. ב. לא לקנות בכלל ולהמשיך לחנך שזה ביטול תורה. ג. לקנות רק את החוברת ולא את העיתון בעיקר בשביל צורך האישה.
תשובה: עתונים שיש בהם דברים לא צנועים ודברים לא חינוכיים אחרים אין להכניס הביתה. עתונים צנועים ובפרט בעלי מסרים חינוכיים בעניני תורה וארץ ישראל מותר להכניס הביתה. יתרה מזאת, יש לתמוך בעתונים כאלו ודרכם מקבלים מידע נחוץ על הנעשה בארץ ובעולם. אם בני המשפחה שקדנים, המנצלים כל רגע מזמנם ללמוד תורה בלבד, קריאת עתונים היא ביטול תורה עבורם. אך אם הם כאלו יש להניח שגם אם יימצא עתון בבית הם לא יבזבזו את זמנם היקר עליו וישאירוהו לאימם. אם בכל זאת את חוששת שהם יקראו בעתון (החינוכי) ולדעתך אל להם לדעת מה נשמע בארץ ובעולם, אל תכניסי עתון הביתה ותסתפקי בחוברת. לתשובת הרב דוד חי הכהן שליט"א.
שאלה: אם או רעיה מה גובר: אני אם ל 8 ילדים.מגיל 4 ועד 18. כאשר קיימת התנגשות בין תפקיד האם והרעיה איזה מהם גובר? בעלי טוען שאני נותנת עדיפות יתר לתפקיד אם באופן משמעותי על פני תפקיד הרעיה. זה בא לידי ביטוי בכל תחומי החיים. בשולחן שבת קשה לי להקשיב לדברי התורה של בעלי בזמן שילדים מדברים איתי או שואלים אותי משהו. אני מתחילה לענות ולדבר איתם וזה פוגע בדברי התורה. כאשר יש דיון אם הילדים הגדולים אני תומכת בעמדת בת או בן בניגוד לעמדת בעלי לעיתים. זה מאוד פוגע בו. האם עלי לוותר?
תשובה: לא צריכה להיות שום התנגשות בין תפקידי הרעיה והאם. שניהם משלימים זה את זה. כי המטרה היא המשפחה כולה על כל מרכיביה. עצתי לכם להשתתף בחוג להנחיית הורים. הדבר יעזור לכם גם לך וגם לבעלך לתפקד טוב יותר כהורים וכזוג.
שאלה: שירים עם מילים לא מהמקורות: לאחרונה יוצאים הרבה שירים "תורניים" עם מילים לא מהמקורות. רציתי לשמוע מה חוות הרב עליהם?
תשובה: התורה אינה מדכאת אף כשרון. אדרבה, יש לנצל כל כשרון לעבודת ה'. לכן מותר לחבר שירים ופזמונים גם אם אינם מהמקורות. אולם הדבר מותנה בכשרונו של המחבר ובמסריו החינוכיים והערכיים. חלק מהשירים אינם מבטאים שום כשרון ושום מסר אלא סתם גיבוב מלים חסרי שחר, אך בחלק אחר יש ניצוץ של כשרון וגם מסר חינוכי.
שאלה: נטילת ידיים ברכבת: כאשר אדם נוסע ברכבת ורוצה ליטול ידיים ע"מ לאכול לחם, ואין ברכבת כיור מחוץ לשירותים, מה יעשה?
תשובה: יש להוציא בכוס וליטול ידיים מחוץ לשירותים.
שאלה: הטלוויזיה כמכשיר: האם יש מקום להתיר את הטלוויזיה?
תשובה: כאשר בטלוויזיה תראה דברים של קדושה בלבד היא אכן תהיה מכשיר של מצוה, אך בינתיים חסרונותיה גדולים ומעלותיה קטנות ולכן לנו אין טלוויזיה בבית.
שאלה: מותר לפתוח מסעדה לא כשרה לגוים?: אני גר בחו"ל ורוצה לפתוח מסעדה לא כשרה לגויים. זה אסור?
תשובה: מדברי הגמרא במסכת פסחים (דף כג ע"א) נראה כי ציידי בעלי חיים שנזדמנו להם מינים טמאים מותרים למכרם לנוכרים. וכתב רש"י שההיתר הוא רק אם נזדמנו במקרה, אבל באופן קבוע אסור לעשות סחורה לנוכרים! לא בנבלות ולא בטרפות (על פי המשנה בשביעית פרק ז משנה ג). וכתבו התוספות שאם מוכר לנוכרי לשם הנאת עורותיהם או סוסים וחמורים שמגדלים לצורך מלאכה- מותר. אבל סחורה לצורך אכילה אסור בכל אופן. וכן פסק השולחן ערוך ביורה דעה (סימן קיז) שרק בדרך מקרה מותר למכור בשר אסור לגויים, אבל בתנאי שלא התכוון לכך. וכן הסכימו לאסור כל מפרשי השולחן ערוך, והפתחי תשובה הוסיף לאסור גם בישול בשר טרף כדי למכור לגוי.
שאלה: שרווולים לנערות: השאלה נשאלה באנגלית (סביר שמתושבת ארה"ב): שמעתי שהרב צבי יהודה הדגיש שנערות צריכות ללבוש שרוולים עד פרק כף היד ולא רק עד המרפקים. האם זה נכון והאם אכן כך נהוג בקהילת מרכז הרב?
תשובה: יש שמועה כזאת, ומי שדבר זה לא מכביד עליה תבוא עליה ברכה, אולם איני יודע איך רוב הציבור נוהג בפועל.
שאלה: תוספת ביאור בעניין קילוף בוטנים: הרב כתב שאם אדם אוכל אחד אחד את הבוטנים אין זה דרך המלאכה האם כונת הרב למה שמוזכר בשו"ע "מולל בשינוי מעט בראשי אצבעותיו"(שיט,ו) אם זו כונת הרב לכאורה הרמ"א כתב שיש להחמיר (-וכותב שיש להחמיר מאחר שיכול לאכלן כך בלא פירוק)-דברים בעצמם צריכים ביאור איך אוכל אגוזים בלי לפרק הקליפה בקיצור אני מבקש מהרב לבאר את העניין
תשובה: מה שנאמר בענין מלילת המלילות בראשי אצבעותיו הכוונה שלא ימלול רק מעט וגם אז רק על ידי שינוי. אבל לאו דווקא אחד אחד. ומה שהזכרתי בתשובה "אחד אחד" כי זוהי דרך אכילת הבוטנים. ובענין מה שכתב הרמ"א להחמיר שלא לפרק אגוזים מתוך קליפתם הירוקה נראה לי כי הכוונה היא בעוד שהאגוזים רקים וקליפתם ראויה לאכילה, ויש שאוכלים אותם בלי פירוק כמו שהם. ועל כן במקום כזה שאין צורך לפרק כדי לאכול כי ניתן לאוכלו בלי הפירוק חשש הרמ"א לדעת המחמירים ואסר. אומנם בבוטנים ושקדים שקליפתם איננה ראויה גם לדעת הרמ"א ניתן להקל.
שאלה: פיאות ארוכות - מומלץ?: רציתי לדעת מדוע הציבור הדתי מתחיל בגידול פיאות ארוכות יותר מהרגיל והאם הרב חושב שזה מומלץ?
תשובה: גידול פיאות ארוכות יש בזה משום הידור מצוה בזהירות מגילוח פאת הראש. ויש עדות שנהגו בכך בהיותם בין הגויים כדי להבליט את יהדותם, ובאותם עדות יש צורך לשמור על מנהג זה משום "אל תטוש תורת אמך". בימינו שרבו הלומדים בספרי הנסתר יש שהבינו שיש בזה צד של חיוב על פי תורת החן, יתכן ובדורנו שרבו בעלי תשובה המתאמצים בתשובת המשקל לתקן את דרכיהם עד קצה הגבול ולהדר בתכלית ההידור, החלו להתאמץ בגידול הפיאות. אמנם שמעתי מגדולי תורה ששאלו את הרב מרדכי שרעבי זצ"ל שנחשב לאחד מהמורים הגדולים בתורת הסוד, והוא אמר בפירוש שאין בזה שום חיוב על הקבלה, ורק אלו שנהגו כך מבית אבותם עליהם להמשיך בזה. ואולי אם ישנם כאלה שרוצים להבליט את דבקותם בתורה ואין להם דרך אחרת יתכן ולהם כדאי לנהוג בזה כדי להרחיקם מן העבירה. וגם בזה אין להגזים.
שאלה: אי עניית אמן בעת חזרת הש"ץ: כאשר שליח הציבור בבית הכנסת שלנו חוזר את חזרת הש"ץ לא תמיד ישנם עשרה ואפילו תשעה שעונים אמן. ניסינו להסביר לאנשים את חומרת העניין אבל הנושא לא התקדם. על פי הפסק של הרב עובדיה יוסף (על פי המופיע בליקוטי יוסף) אני מבקש מהחזנים להתכוון לפני חזרת הש"ץ שבמקרה שבו לא יהיו עשרה עונים תפילתם תחשב כתפילת נדבה. העניין הוא שעל פי שולחן ערוך אדמו"ר הזקן גדול עוונם של אותם שלא עונים אמן. שאלתי היא האם לא עדיף להתפלל ללא חזרת הש"ץ ולמנוע הכשלת הרבים.
תשובה: בהרבה ישיבות ליטאיות מקובל להתפלל תפילת מנחה ללא חזרת הש"ץ אלא שליח הציבור מתחיל בקול רם עד הא-ל הקדוש ובמצבים כפי שאתה מציין אולי עדיף להתפלל כנהוג בישיבות אלו. ואולם אין לשנות הסדר בשל חולשות של אנשים אלא לחזק את הטעון חיזוק.
שאלה: ציציות בחולצה?: כשהכפתורים של חולצה (או של מעיל) פתוחים, אפשר למנות 4 "כנפות": 2 בצוורון, ועוד 2 למטה. האם מי שרגיל ללבוש חולצה כשהיא פתוחה צריך להטיל בה ציציות? האם בזה יש הבדל בין אשכנזים לספרדים?
תשובה: מכיוון שארבע הכנפות הם כולם מלפנים אין זה בגד של ד' כנפות שמחויב בציצית, ועיין ציץ אליעזר ח"ו סימן א'.
שאלה: הכנסת המת לבית הכנסת: האם מותר להכניס את המת לביהכנ"ס ולהספידו שם? האם אחד מהנתונים הבאים ישפיע על פסיקת ההלכה: אם המת היה תורם גדול,איש חסד או תלמיד חכם?
תשובה: אין מספידין בבתי כנסיות אלא גדולי תורה או גדולי הציבור מפני כבודם. ואם כן אם המת היה תורם גדול או איש חסד או תלמיד חכם יש להקל. ויש להיזהר בדבר כיון שבימינו רבו הקופצים בראש ויש הרבה שאינם יודעים להבדיל בין חזן לבין רב, ובין קטן לגדול. ועל כן משום כבוד בית הכנסת ראוי להחמיר שאין להכניס את המת לתוכו רק באנשים מפורסמים מאוד.
שאלה: חימום שניצל בשבת -לאשכנזים: האם מותר לחמם שניצל בסיר שיש בו מים חמים,או שלכל הפוסקים זה אסור משום בישול אחרי טיגון? אם שם בתבנית שאין בה מים האם זה צליה אחרי טיגון וזה אסור?
תשובה: כיון שדרך השניצל להיות מטוגן במעט שמן הרי יש לחוש שאין טיגון זה נחשב כבישול וממילא יש איסור לבשלו במים שהוא בישול גמור, ויש בזה חשש איסור תורה חמור (על פי השו"ע סימן שי"ח סעיף ה'). ומקור הדין הוא מדברי הטור בשם ר' אליעזר ממץ והסמ"ג שכידוע הם מגדולי פוסקי אשכנז. ואם כן אדרבה, לאשכנזים יש להחמיר יותר. ומה שנוגע לחימום השניצל בתבנית שאין בה מים, אם ניכר שהשניצל קשה וסימן הוא שנתבשל במעט שמן (טיגון) יש להקל כי גם טיגון זה נחשב כצליה ואין בו איסור של צליה אחר טיגון.
שאלה: כבוד ציצית: האם צריך לאסוף את פתילות הציצית בכניסה לשירותים?
תשובה: לציצית יש גדר של תשמיש מצווה ולא תשמיש קדושה (דוגמת ספרי קודש ותפילין) ומותר להכנס איתם כמות שהם לבית הכסא. אמנם בטלית גדול וה"ה ב'קיטל' בימים נוראים נוהגים שלא לכנוס בהם לבית הכסא אבל זה וודאי לא מעיקר הדין אלא רק משום הכבוד.
שאלה: אופניים ללא קסדה: האם רכיבה על אופניים ללא קסדה אסורה מבחינת "ונשמרתם לנפשותיכם" (או מבחינה אחרת)?
תשובה: בנושא הזה מומחים לדבר צריכים לקבוע את הערכתם המקצועית על פי נתונים בשטח, ואם הם יאמרו שיש ברכיבה על אופניים ללא קסדה סיכון אז נכון שגם מצד 'ונשמרתם לנפשותיכם' נצטרך לציית לכך, אבל אם אין הערכה כזאת, ממשרד התחבורה וכיו"ב, אין ההלכה יכולה לקבוע עמדה בזה, בלי דעת מומחים. ועד כמה שידוע לי בינתיים מקובל שלרוב לא חובשים קסדה ברכיבה על אופניים. לכן בינתיים אי אפשר לומר שיש חיוב בכך.
שאלה: אגרות קודש - חב"ד: האם מותר לפתוח אגרות קודש ו לשאול את הרבי שאלות בתחומים שונים, וכן לקבל ברכות שונות?
תשובה: בברכי יוסף על יו"ד סי' קע"ט מובא בשם כמה גדולים שמותר ליטול עצה מהתורה כאשר מסופקים בדבר אם לעשותו אם לאו היו נוטלים חומש או תנ"ך ופותחים אותו ורואים בראש הדף מה הפסוק וכפי מה שמראה הפסוק היו עושים ע"ש. ואולם בבית מדרשינו לא שמעתי על הנהגות כאלה אלא מתבוננים בשכל ע"פ התורה והולכים ע"פ הגיון של תורה ולא ע"פ הדרכות סגוליות.
שאלה: ברכה אחרונה על נוזל: מהו השיעור של חיוב ברכה אחרונה על נוזל (כלומר מה כוונת ההלכה ב לגימה אחת וב רביעית )? ב מראש!
תשובה: לפי רוב הפוסקים,שאנו הולכים בדרכם (מלבד המחמירים כשיטת החזון איש), שיעור רביעית שחייבים עליה אחרונה הוא בקירוב 87 גר' והוא כחצי כוס רגילה, ועל כוס זו ששיעורה ברביעית נאמר בהלכות דרך ארץ שראוי לשתותה בשתי לגימות, ואם כן שיעור לגימה הוא כשתיית ארבעים גר' לערך. ואם שתה את הכוס בשתי לגימות בהפסק זמן קצר ביותר (שזהו אורך זמן שתיית לגימה אחת) יש לברך על כך ברכה אחרונה.
שאלה: נטילת ידיים פעמיים: מה עושים כאשר צריכים לטול ידיים פעמיים ברצף (לשירותים ולאחר מכן ל המוציא )?
תשובה: אצטט לך סיכום שכתבתי על הלכה זו, ועדיין לא הדפסתיו בספר: לפעמים אדם מתפנה לצרכיו לפני הארוחה ובצאתו מבית הכסא עליו ליטול את ידיו משתי סיבות, האחת משום שעשה את צרכיו והיוצא מבית הכסא צריך ליטול ידיים, ועוד הוא צריך ליטול את ידיו לקראת הסעודה. והשאלה האם אפשר להסתפק בנטילה אחת. לדעת כמה פוסקים עליו ליטול את ידיו פעמיים. הטעם לזה, שאם יטול פעם אחת, יצטרך לברך בבת אחת שתי ברכות, האחת "אשר יצר" לאחר עשיית צרכיו, והשנייה "על נטילת ידיים" על הנטילה שלפני הסעודה. ולמעשה מיד לאחר הנטילה אינו יכול לברך "אשר יצר" מפני שאסור להפסיק בין הנטילה לברכת "על נטילה ידיים", ולאחר שינגב את ידיו גם לא יוכל לברך "אשר יצר" כדי שלא להפסיק בין הנטילה לברכת המוציא שעל הלחם. ולדחות את ברכת "אשר יצר" עד לאחר שיתחיל לאכול זה דבר שאינו ראוי, מפני שמצווה לברך מיד לאחר ההתפנות "אשר יצר". ולכן ישטוף תחילה את ידיו בלא כלי, באופן כזה שאינו כשר לנטילת ידיים לסעודה, ויברך "אשר יצר". ואחר כך יטול ידיו בשנית בכלי, כדין נטילת ידיים לסעודה, ויברך "על נטילת ידיים". וכן נפסק בשולחן ערוך (או"ח קסה, א). ויש פוסקים שסוברים שאפשר להסתפק בנטילה אחת מכלי, ויברך קודם "על נטילת ידיים" ואחר שינגב את ידיו יברך "אשר יצר" ורק אח"כ יברך על הלחם ויאכל. ולדעתם אין כל הפסק בזה שמברך "אשר יצר" בין הנטילה לאכילת הלחם. ומשמע מדעת בעל המשנה ברורה שהרוצה לסמוך על דעתם רשאי (עיין מ"ב קסה, ב).
שאלה: ניקוי רצפה בשבת: לכ הרב שליט"א בית שיש ילדים שבדרך כלל מלכלכים הרצפה במי רגליים (פיפי) בשבת האם מותר לשפוך אקונומיקה או סבון ומים והעביר עם מגב?
תשובה: מותר לקנח במגב (לא בסמרטוט) את המקום הרטוב בלבד. אם יש צורך מותר לשפוך קצת מים ואקונומיקה על המקום המלוכלך.
שאלה: דינים שונים בעניין ס"ת: א. האם מותר להביא ספר תורה מבית הכנסת לסניף לצורך קריאת התורה בשבת בשחרת ובמנחה ובאילו תנאים? ב. האם יש צורך בליווי של 10 אנשים בהולכה, ואם כן האם יש חובה שיהיו דווקא בני 13 ומעלה? ג. אם הגבאים התנו מראש שנחזיר את ספר התורה בשבת לאחר תפילת מנחה (כיוון שאין אפשרות להחזירו במוצ"ש ולא מוכנים לחכות עד יום ראשון) האם יש כאן איזו קולא בדין הכנה משבת לחול (אם לא אולי לא היו נותנים)?
תשובה: א' מותר להביא ספר תורה לסניף על מנת לקרוא בו בתורה בשחרית ובמנחה בשבת. ויש לדאוג להביא אותו לפני התפילה, עטוף בטלית, ולהניח אותו בצורה מכובדת בארון קודש נייד או בארון זמני שניתן למצוא במקום. ב' לכתחילה יש ללוות אותו בעשרה בני מצווה, אך אם קשה להשיג עשרה די בשלושה, כל זה משום כבוד ספר התורה. ג' אם הגבאים התנו את מתן הספר בהחזרתו בשבת עצמה, מותר להחזירו ואין בכך משום הכנה מקודש לחול, משום שאלו הכללים שקבעו לכם, וכנראה זה משום שמירה ובדרך כלל בבית הכנסת יש מקום אחראי יותר להנחת הספר וזה צורך הספר בשבת, וגם אין מטרתכם משום הכנה ליום חול אלא להיפך שיאפשרו לכם לקרוא בו בשבת.
שאלה: עבודה או תורה?: באיזה שלב בחיים צריך לחשוב על מציאת עבודה, לימודים לעבודה וכו? האם יש עניין באנשי תורה הנמצאים בשטחי החיים האחרים מחוץ לשקיעה בתורה? איך יכול בחור שלומד לימודי חול ועובד להמשיך להיות שקוע בתורה?
תשובה: אלו שאלות כבדות ותשובה מלאה עליהם חייבת להיות ארוכה מאוד. מכל מקום, מי שרוצה לעסוק בתורה כל ימיו, בחינוך והוראה, צריך להיות מתאים לכך. ההתאמה נמדדת הן על פי כשרונו המתאים ללמוד לחנך או להורות. והן לפי רצונו. אם אחד מהם חסר, מוטב שילמד מקצוע אחר שילמד בישיבה שנים ספורות, ויחד עם זה יקבע עיתים לתורה, שעתיים שלוש בכל יום. ואם יזכה להיות תלמיד חכם הרי זה משובח. וודאי שיש ערך שכל אדם יהיה תלמיד חכם, גם מי שעוסק בעבודות אחרות. ועיין בספרי פניני הלכה ח"ד, במצוות לימוד תורה, ובפרנסת תלמידי חכמים ע' 36 - 40.
שאלה: מתי יודעים שעשינו תשובה?: מתי יודעים שעשינו תשובה שלמה על חטא? האם צריך לבקש על אותו החטא כל החיים? האם יש לשכוח את החטא ולהדחיקו?
תשובה: הרמב"ם כותב בהלכות תשובה שתשובה שלימה היא כשאדם מתחרט ומתוודה בכל ליבו כשהוא פוגש מציאות דומה למציאות בה חטא. לכן, מבחינה מעשית כשאדם שב בתשובה מתכפר לו העוון אך מבחינה רוחנית ראוי לו לזכור שחטא לפני בוראו בבחינת דוד המלך ע"ה שאמר ".וחטאתי נגדי תמיד." ז"א - הזיכרון על לב תמיד מושך את האדם שלא לחטוא שוב וגם להיות תמיד בתחושת התעלות והתרוממות מתמדת וזה רווח עצום. אמנם ישנם מצבים בהם החטא כ"כ מכביד על האדם ומקשה עליו שייתכן ונכוון את האדם לתת לו פחות משקל ולהתרכז יותר בצד החיובי של החיים, כי אם אדם שוקע בעצבות ומרה שחורה, הוא נחלש ולא מאמין בעצמו וזוהי עצת היצר. על כן יש לוודא שזכירת החטא מולידה תיקון, התרוממות ותוספת כח חיובי לעבודת ה'. הרב משה אליה.
שאלה: קריאת שמע שעל המיטה: בקריאת שמע שעל המיטה, האם יש לומר את שלוש הפרשיות של ק"ש או רק את הראשונה?
תשובה: מי שלא קרא קריאת שמע בזמנה אלא הקדים - עליו לקרוא שלוש פרשיות. אבל מי שקרא או אשה שפטורה מק"ש אינה צריכה לומר אלא פרשה ראשונה בלבד.
שאלה: כתיבת סת"ם: לרב. שאלתי היא: האם בזמן כתיבת סת"ם אפשר להאזין ל: 1. מוזיקה ללא מלל 2. מוזיקה עם מלל (שירי קודש) 3. שיעורי תורה ב שמוליק
תשובה: אם המוסיקה אינה מפריעה לכוונה מותר. לכן נראה לי שעדיפה מוסיקה ללא מלל. אם המלל מוכר ואין חשש להסחת הדעת מותר (בתנאי שהמדובר במלל קדוש). בזמן כתיבת שם הצעתי היא להימנע מכל מוסיקה.
שאלה: תפילה על קברי צדיקים: האם האיסור "לדרוש אל המתים" כולל גם את הבקשה בקבר הצדיק שימליץ טוב לפני כסא הכבוד בעד המתפלל ליד הקבר?
תשובה: בקשה להיות מליץ טוב נהוגה בישראל ואינה נחשבת כדרישה אל המתים. בתנאי שאדם מתכוין לה' ולא למתים חלילה. אולם אין להוסיף על בקשה זו בקשות אחרות שיש בהן חשש לאיסור תורה.
שאלה: מאכלי חלב ובשר: לכבוד הרב, הריני מבקשת תשובה לכמה שאלות 1. האם צריך מגבת נפרדת לבשרי וחלבי על מנת לנגב כלים נקיים? 2. האם מותר להשתמש באותו מגב כדי לנגב שיש בשרי וחלבי (נקי משאריות אוכל)? 3. מה הדין של מחבת פרווה חמה, אשר שפכו עליה משהו מצלחת בשרית קרה, שלא השתמשו בה כבר כמה ימים, ובכלל אם בכלי פרווה נוגעת כף בשרית או חלבית קרה האם הכלי מפסיק להיות פרווה? 4. אם יש עוגה או גלידה שרובה מורכבת הקרם שברכתו "שהכל" ויש בזה גם עוגיות או וופל שברכתם "מזונות" מה צריך לברך על העוגה או גלידה את שתי הברכות או מספיק רק "שהכל? 5. אנחנו נהגים לצחצח שיניים אחרי כל ארוחה. האם צריך מברשת שיניים חלבית ובשרית? 6. מאפה פרווה שנאפה בתנור בשרי, האם מותר לאכול אותו עם חלבי?
תשובה: 1. יש צורך במגבות נפרדות לבשר ולחלב. 2. אם שוטפים היטב היטב את המגב בין ניגוב לניגוב מותר אם לא - יש צורך במגבים נפרדים. 3. בדיעבד נטל"פ (כלי שאינו בן יומו) אינו מטריף. אוכל קר גם כן אינו מטריף אלא א"כ היה זה משקה ששהה בכלי מעת לעת. מגע כלים קרים אינו מטריף. 4.לא הרוב קובע אלא התפקיד. אם המאפה אינו נועד אלא להחזיק את הקרם מברכים שהכל. דוגמא: גביע גלידה הנאכל עם הגלידה וכל מטרתו רק להחזיק את הגלידה אין מברכים עליו אלא על הגלידה.וכן כמות קטנה של קמח המעורבת במעדן ע"מ לעבותו בלבד מברכים על המעדן שהכל ולא על הקמח. 5.אם שוטפים את המברשת היטב היטב אין צורך בשתי מברשות. 6. מאכל שנאפה בתנור בשרי אם תוך כדי אפייה נוצרו אדים בחלל התנור המאפה הוא בשרי ואין לאוכלו עם חלב אולם אם המאכל היה יבש ולא נוצרו אדים בדיעבד מותר לאוכלו בחלב. במה דברים אמורים בתנור גדול אולם לא בטוסטר אובן וכדו' שדינו ככלי עם מכסה. לתשובת הרב דוד חי הכהן שליט"א.
שאלה: לשון הרע על אמא: האם מותר לי לספר לחברה אודות אמא שלי שעשתה מעשה שלא כהוגן כלפי והכעיסה אותי בכך. האם זה לשון הרע?
תשובה: אכן זה לשון הרע, וצריך להזהר מזה מאוד. רק במקרים נדירים, בהם מדובר בחברה חכמה או במחנכת, שברור שהסיפור נועד כדי למצוא דרך לפתור את הבעיות, מותר להתייעץ, ותוך כדי כך גם לספר.
שאלה: מעלית שבת: האם ניתן לסמוך על מעלית שבת בכלל ובבתי מלון בפרט?
תשובה: אם הם נעשו ע"פ הוראות רבנים מוסמכים אפשר לסמוך עליהם. וצריך לברר בכל מקום מי הרב שברר זאת. ולפעמים ההיתר אינו אליבא דכ"ע ואז בשעת הדחק סומכים על המקילים והמחמיר תבוא עליו ברכה.
שאלה: צירוף קטן למנין: אני מכהן כרב קהילה בונצואלה וישנם פעמים (עקב מצב בטחוני או עקב חופשות וכיוצ"ב) אשר מתקשים אנו לכנס מנין בד"כ במנחה ובערבית אולם פעמים רבות ישנם תשעה וקטן באילו מקרים אפשר לצרף את הקטן למנין?ובהתחשב אף כיצד יקבלו זאת הקהל.
תשובה: מרן המחבר בשו"ע ס' נה' פסק מפורשות שאין לצרף קטן למנין עשרה. ולכן אי אפשר לצרף גם בשעת הדחק. (אף שישנה דעה אחת שכן ניתן לא נוקטים כמותה). ונחשב הדבר שאין להם מנין. ושונה הדבר מצירוף קטן לזימון בשם בעשרה, שם לפי חכמי ספרד נוהגים לצרף, כי תפילה במנין חמורה יותר. לתשובות הרב יעקב אריאללחץ כאן וכאן.
שאלה: "חובות" בגידול בעלי חיים: התפשרתי עם בני והסכמתי שבני יגדל כלב בחצר. ההסכם ביננו היה שהוא אחראי על הכלב, וכל ההוצאות עליו. ואני צריך לדאוג רק לקנות את האוכל. מה קורה אם בני לא נתן לכלב אוכל שתיה, האם חל עלי חובת האכלה קודם האכילה שלי? ברור לי שאם הוא "מת" מרעב עלי לתת את האוכל מדין צער בעלי חיים, אך האם חל עלי חובת האכלה קודם האכילה שלי?
תשובה: מן הסתם מדובר בילד הקטן מגיל מצוות, וכיון שכן קשה לומר שהוא מסוגל לקבל אחריות זו להאכיל את הכלב, או כל בעל חיים אחר, בזמן שהכלב צריך לקבל מזונותיו, ולכן על האב לדאוג למזונות הבעל חיים לפני שהוא אוכל, כפי שכתוב 'ונתתי עשב בשדך לבהמתך' ואח"כ 'ואכלת ושבעת'. כל זאת אם הגיע השעה שהבעל חיים רגיל לאכול בה, הא לאו הכי מותר לך לאכול לפניו.
שאלה: מצוות פרייה ורביה - עד כמה?: לכבוד הרב, קראתי בעיון את המאמר בעיתון "בשבע" (שמחולק חינם) אודות מצוות "פריה ורביה" ומה הגדר שלה. הרב ציין, שמן התורה יש לעשות כל המאמצים להביא שניים - בן ובת, ומדרבנן - עוד שניים כעין דאורייתא, דהיינו - עוד בן ובת, מעיקר הדין. מכאן ואילך - זהו הידור מצווה בעלמא, ותלוי בכוחם של ההורים. ברצוני לשאול, על אותם הורים שיש להם למשל רק בנות, או - בן ועוד ארבע בנות, האם מוטלת עדיין החובה על ההורים להמשיך ולהשתדל להביא עוד בן זכר בכל מחיר, או שמא, יכולים לומר שאולי משמיים המזל שלהם - בנות. ואם כן, לא מוטל עליהם אותו חיוב כמו להורים אחרים?
תשובה: כל זמן שיש להם רק בנות או רק בנים, עליהם להתאמץ מאוד כדי לקיים המצווה מהתורה. אבל כשכבר יש להם בן וכמה בנות, או להפך, אין להתאמץ כל כך, ואם יש להם כחמישה ששה ילדים, אינם חייבים להדר עוד. אמנם אין זה רק "מצווה בעלמא", אלא מצווה גדולה מאוד להדר עוד.
שאלה: להיכנס לחובות כדי לקיים מצווה?: כבוד הרב, איך אני צריכה להתיחס לסיפור שקראתי בכמה מקורות על משפחה שמקיימת למופת את מצוות הכנסת אורחים ממש בסגנון של אברהם אבינו ומחלקים מזון לכל מי שמבקש. יותר מ100 איש סועדים כל שבת אצלם, אבל הם לא עומדים בחובות כספיים ויש להם חובות גדולים מאוד.
תשובה: הכנסת אורחים היא מצוה גדולה מאוד בפרט אם היא נעשית לשם משפחות שאין להם כדי מחייתם. אולם ברור שאין לקחת הלוואות לשם קיום מצוה אם ברור לנו שהלוואות אינם חוזרות לבעליהן, כי יש בזה משום מצוה הבאה בעבירה. עדיף לצמצם את המצוה על פי היכולת ומה שאדם רוצה לעשות יותר מכפי יכולתו הקב"ה יגמול לו כאילו עשה ובתנאי שלא יקח מאנשים ולא יגרום צער או גזל לאחרים.
שאלה: פרסום מוצר לא כשר: האם לחברת פרסום מותר לפרסם מוצר לא כשר אם היא תציין בפירוש כי המוצר אינו כשר, והאם במידה ופרסום ומכירה תיעשה על ידי העובדים הלא-יהודיים בחברה, מותר ליהודים להנות מן הרווחים?
תשובה: בחו"ל שרוב הצרכנים הם גויים מותר לחברת פרסום לפרסם אוכל לא כשר וליהנות מהרווחים. בארץ הפרסום אסור גם אם המפרסם יוותר על הרווחים. אם המדובר בחברת פרסום בבעלות נוכרית וגם העובדים העוסקים בפרסום הם גויים והם אינם מתייעצים אתנו והפרסום נעשה על דעתם אין איסור ליהנות מהרווחים. התוספת "לא כשר" אינה פוטרת את הבעיה.
שאלה: מה קורה למי שלא שומר שבת?: אם אני לא שומר שבת אבל אני תורם לאנשים שצריכים, מניח תפילין, יש לי מזוזה בבית ואני הולך לבית הכנסת בחגים. מה הדת היהודית אומרת על זה?
תשובה: הרמב"ם באיגרת קידוש ה' כתב שמיסודות התורה עלינו לדעת כי הקב"ה איננו מוותר או מתעלם משום מעשה של אדם. כך יתכן שצדיק גדול שכל ימיו עשה מעשים טובים ופעם אחת נכשל במעשה שאיננו הגון בשעת הדין יקבל שכר טוב על כל מעשיו הטובים וגם ידרש לתת דין וחשבון על מה שלא הגון. הוא הדין להיפך, אדם שרוב מעשיו אינם טובים ומעשה אחד טוב (אפילו אם הוא גוי) יקבל שכר על מעשהו הטוב למרות מעשיו הגרועים. מדבריך על עזרתך לאנשים זקוקים, הנחת התפילין שלך, שמירת החגים והליכה לבית הכנסת, ניכר שהינך מאמין בתורה. אם כן חוסר שמירת השבת קשור לקשיים מסוימים שבינתיים נבצר ממך להתגבר עליהם. כדאי שבתור תיקון אל תאמר שאינך שומר שבת אלא תגדיר לעצמך את אותם המעשים שבינתיים אינך שומר ותאמר שאתה שומר שבת חוץ ממעשים אלו ובכל השאר תשמור שבת. בזאת תזכה להיקרא שומר שבת ועל אותם המעשים היחידים תזכה בעז"ה במשך הזמן להתגבר וכבר לימדונו חכמים כי במקום שבעלי תשובה עומדים אין צדיקים יכולים לעמוד.