שאלה: אהבה אמיתית: ו על האתר המקסים שלכם! יש לי שאלה היות ואני קטנה (יחסית) לא יצא לי עדיין לחוות מה שנקרא אהבה באמת( אני חושבת שזה עוד לא לגמרי נכון בגיל הזה). עכשיו משום שלא היה לי קשר אמיתי עם בן. אז אני גם לא יודעת מה זה באמת. הבנות אצלי בשכבה מתאהבות מאוד מהר באנשים שהן מכירות, בנים מהשבט וכו. ולי לא יצא באמת לאהוב מישהו ולרצות בקרבתו. בגלל שאני חושבת ( תיאורתית) שהמשיכה הפיזית והרוחנית נוצרות לאחר זמן. וכפי שאמרתי לא זכיתי עוד לחוות קשר כזה. האם זה נורמלי שכרגע אני לא מרגישה משיכה פיזית לבנים שאני מכירה( בקשר שטחי מאוד, מהשכונה ברמה של " ") אני רואה בהם אנשים נחמדים. לפעמים יפים אבל לא יותר מזה. האם אין לי מה לדאוג מהדבר הזה והרצון הזה יבוא באמת כשיהיה לי בעז ה קשר רציני?
תשובה: לשואלת היקרה! קודם כל: על המחמאות והחיזוק. אני אמנם רק בורג פצפון במערכת, אבל תמיד כיף לשמוע! לגבי מה שכתבת, שעדיין לא יצא לך לחוות "אהבה באמת", אז אני ממש מקווה שכן יצא לך לחוות אהבה. אבא, אמא, אחים, אחיות, חברות טובות, סבא וסבתא. אני ממש מקווה שזכית למשפחה וחברה שאוהבת אותך, ושגם את משיבה להם אהבה. כן. לא פספסתי. כתבת לי "מה שנקרא" ונדמה לי שאני חושבת שהבנתי למה התכוונת, אבל נראה לי שהביטוי הזה הוא פשוט טעות אחת גדולה. אהבה היא לא רק סרט מהוליווד, והיא גם לא רק בין איש לאישה. איך שרית חדד אמרה? אין בעולם אהבה כמו אהבה של אמא. אז בואי קודם נגדיר לנו מה זאת אהבה, לפני שנגיע לאהבה בין איש לאישה. אני מעתיקה לך קטעים מהגדרה שמצאתי באינטרנט (רק את מה שנראה לי קשור): "ההגדרה הפשטנית של המילון למילה אהבה אומרת כי זהו רגש עמוק של משיכה לאדם או לדבר מסוים (ספר, אוכל וכו ). המילון מפרט סוגים שונים של אהבה. פרופ  ויקטור פרנקל, דוקטור לפילוסופיה ומומחה לנוירולוגיה ופסיכיאטריה באוניברסיטת וינה בשנות הארבעים של המאה הקודמת, אשר שרד את השואה לאחר שהייה במחנות הריכוז אושוויץ, ראה באהבה פן של תופעה אנושית ייחודית והיא היכולת של האדם להתעלות מעבר לעצמו ולהתכוונן למשהו מחוצה לו." (עד כאן מהאתר הזה: אני לא קראתי את הכל, אז ממש לא יודעת אם להמליץ לך להיכנס לשם. פשוט זה לא יפה לצטט בלי להגיד מאיפה) אם נוציא לרגע ביטויים כמו "אני אוהבת פיצה", שבהם בעצם מדובר על "אני אוהבת את עצמי וטעים לי פיצה" אני חושבת שנישאר עם רגש עמוק ומיוחד. רגש שגורם לנו להפסיק לחשוב רק על עצמנו, ולהתחבר גם לאחרים. כן. אהבה זה קשר, זה חיבור, זה לדאוג לאחר, זה לרצות בטובתו. אני מאמינה שיצא לך להרגיש את זה. אחות חברה אמא מישהי שאת פשוט רוצה שיהיה לה טוב, שתשמח. אז סגרנו מה זאת אהבה באמת? הלאה. עכשיו לממד ה"פיזי". כמו שהגדרת אותו. הקב"ה שתל בתוכנו גם צד כזה, כנראה כדי שהעולם ימשיך להתקיים. אגב, אם כבר דיברנו על אהבה של אמא, ידעת שגם בה יש משהו פיזי? כן, הלידה גורמת להפרשת הורמונים שגורמים לאמא להתאהב בקטנצ יק ולחשוב שהוא הדבר הכי מדהים שקיים בעולם! (זה כמובן לא יכול להיות, כי רק הבנות שלי הן הכי בעולם!!!) שוב, גם זה כנראה כדי שהעולם ימשיך להתקיים, כדי לגרום לאמא לעשות הכל בשביל התינוק. (וזו באמת מסירות. ואם כבר דיברנו, זו אחת הסיבות שלקח לי זמן לכתוב תשובה. יש פה תינוקת אחת מהממת.:-) ) אני לא ממש מומחית גדולה לעניין, ואני לא גבר, אבל נדמה לי שאצל גברים יכולה להיות משיכה פיזית לנשים, גם בלי להכיר אותן. אבל אצל נשים זה אחרת. נשים רוצות בקרבה בעיקר למי שיש להן קשר נפשי איתו. (אלא אם מדובר בתינוק ת, זה תמיד גורם לכל הבנות לצאת מדעתן וישר לרצות לנשק את האוצר הזה. שוב, זה משהו טבעי.) בדרך כלל רק אחרי שיש קשר נפשי, של שיחות, של ביחד, של נתינה, של רצון שיהיה לו רק טוב. רק אז האישה תרצה גם בקרבה פיזית למושא אהבתה. אז אחרי שעשינו קצת סדר במושגים, אני יכולה להגיד לך שאת צודקת שזה לא הזמן, הזמן יבוא כשתרצי להקים בית. ואני לא יודעת במי חברות שלך "מתאהבות" ואיזה סוג של אהבה זה, אבל אני מאמינה שאם הן גם רוצות לשמור על ההלכה וגם לחכות קצת עם החתונה, זה בטוח קשה מאוד. אני לא מכירה אותך, ותמיד יכולה להיות איזושהי בעיה, אבל מה שתיארת פה נשמע לי ממש בריא ונורמלי. זהו, מקווה שהצלחתי לעזור לך קצת. את מוזמנת תמיד לפנות אלי כדי לברר ביחד, או לחדד לי איזו נקודה שלא שמתי אליה לב. ו. אם אני לא עונה, מותר גם לנדנד לי. רק לדעת שלוקח לי זמן. פשוט התאהבתי פה באוצר קטנטן שרוצה המון חיבוקים. הרבה אורה ושמחה! רננה renanaro gmail.com