LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: בית מלון בתשעת הימים: האם בשבת תשעה באב, מותר ללון בבית מלון? כמו כן האם מותר להיכנס לבריכת המלון עם ילדה בת 5 שאינה יודעת לשחות? מוטי
תשובה: א. בשבת מותר לעשות כל דבר הקשור מסוג זה: התארחות וכדו. בני אשכנז נוהגים שלא לקיים יחסי אישות בשבת זו. ב. לא הבנתי עד תום את השאלה ביחס לילדה.
שאלה: מלון ובריכה בשבת תשעה באב: האם בשבת תשעה באב, מותר ללון בבית מלון? כמו כן האם מותר להיכנס לבריכת המלון עם ילדה בת 5 שאינה יודעת לשחות? מוטי
תשובה: א. ראוי להמנע מללון במלון בצום תשעה באב, גם אם מתאבלים כדין. מלון הוא בילוי והדבר אינו ראוי ליום כזה. ב. אסור. היא לא תכנס ואתה לא תסייע לה.
שאלה: נגינה בתשעה באב: רציתי לדעת האם מותר לנגן בפסנתר בתשעה באב כאשר הנגינה היא לצורך אימון - אני לומדת פסנתר וצריכה להתאמן לקראת השיעור.
תשובה: ורכה נראה לי שאין לעשות זאת בתשעה באב, גם בשל העובדה שבסופו של דבר מדובר במוזיקה שאינה מתאימה ליום, וגם בגלל שמדובר בהסחת דעת מהאבלות בצורה מובהקת. ובהצלחה בנגינה
שאלה: תחילתה של היהדות: הרב, הייתי מעוניין לדעת מתי בעצם החל מבריאת האדם הראשון הפכנו לקבוצה נפרדת בפני עצמה של יהודים על כל מאפייניה אל מול קבוצות אחרות (דתות אחרות)? ממתי התחילה ההפרדה הזאת?
תשובה: נראה מתוך התנ"ך שזה היה תהליך ארוך ארוך. ראשיתו באברהם אבינו, אולם זו לא הייתה הפרדה מוחלטת, כיוון שעדיין היו לוט, וישמעאל, ועשו ועוד ועוד  גם ביציאת מצרים יצא ערב רב  היו גם קשרים נוספים לאורך הדורות. נראה כי בסופו של דבר, ההגדרה המובחנת המובהקת התחילה כבר בימי בית ראשון, אולם הוגדרה בצורה המפורשת ביותר הייתה בתחילת שיבת ציון, וזה גם הגיוני שמתוך הגלות - התבהרה הייחודיות המובהקת.
שאלה: אמריה בשעת כעס: בעלי בתקופה נפשית מאוד קשה כרגע (העסק שלו נפל והוא מובטל ולא מוצא עבודה ויושב כח היום בבית), ולכן הוא עצבני יותר מהרגיל. בלי קשר קבענו ללכת לבקר חברה שלי שילדה בשבוע הבא. בעת ויכוח אתמול, בעלי אמר לי "שהילדים ימותו אם אני בא איתך לחברה שלך שבוע הבא" ברור לי שזה דבר איום ונורא להגיד ושלא היתה לו כוונה אמיתית והוא אמר את זה באותו מהכעס. אני כמובן מאוד מפחדת כי הפגישה עם החברה היא משהו שנקבע מראש ומוזמנים אליו עוד חברים. בעלי לא אמר שהוא נשבע או נודר אבל מן הסתם בגלל הדבר החמור שאמר אני מאוד מפחדת. מה אפשר לעשות כדי לא למנוע את ההליכה בשבוע הבא למפגש שמאוד מאוד חשוב לי.
תשובה: ראשית, להירגע. אני מקווה גם שתמצאו מזור לכאבכם ולמצוקה הזמנית שאתם נמצאים בה. לעצם העניין, יש לדבריו שתי התייחסויות: ראשונה בהן היא בשאלת נדרים, או איומים וקבלות וכדו. אין לזה משמעות הלכתית, ואין בזה נדר או שבועה כלשהי, והוא רשאי לבוא אתך ואתם רשאים ללכת ביחד, ואין לפחד מהדברים. היבט שני הוא היחסים ביניכם. יהי רצון שתמצאו את הדרך להתפייס, ולחיות באהבה ואחוה ו ורעות, מתוך גאולה מהמצב הקשה שלכם כעת. ושמחה
שאלה: שירת נשים עדינה : כפי הידוע לי, ביהדות אישה ששרה כאילו חושפת את עצמה ולכן לגבר אסור לשמוע אותה אך רציתי לדעת- האם נשים שהשירה היא מאוד מאוד צנועה עדינה ולא כזאת שמשרה תחושה לא נעימה ולא צנועה ואף שמתייחסת לנושאים של אהבת הארץ ואהבת ירושלים, האם שירה מסוג זה שיכולה לספק תחושות מאוד יפות ובצורה צנועה, האם שמיעת שירה כזאת מותרת או שבאופן מוחלט פשוט אסור לשמוע נשים שרות (כגבר)? מראש!
תשובה: קול באשה ערווה הוא גם באופן שירה כפי שציינת, ועל כן אפשר לשמוע זאת אם לא מכירים את הזמרת,דהיינו לא זוכרים את דמותה. אך אם מכירים- אסור.
שאלה: רופאת שיניים: האם מותר לי ללכת לרופאת שיניים שיכול להיות שבחלק מהטיפול היא תיגע לי בפה?
תשובה: לכתחילה יש לחוש לשיטת השו"ע ולהמנע, ובייחוד בימינו שקל להמיר זאת ברופא שיניים. אם אין ברירה והדבר נצרך, אפשר להקל כש"ך, בייחוד אם יש כפפה.
שאלה: שום: אחרי קילוף השום.יש חרקים לבנים קטנטנים.האם מספיק לשטוף או לזרור את כל הראש
תשובה: אפשר לשטוף ושוב להסתכל. במיוחד צריך לבדוק לחריצים שעל גבי השום.
שאלה: כשרות: רציתי לברר לגבי כשרות בחו ל. אם נוסעים למלון עם ארוחות, האם מותר לאכול: דברי חלב, צ יפס מטוגן, ירקות מבושלים וכדומה? והאם מותר לשתות כל בירה?
תשובה: הדרכות כלליות בנושא זה ניתן למצוא כאן:
שאלה: ט באב: האם ניתן ללעוס מסטיק בט באב שנדחה השנה?
תשובה: אני מצטער שלא הספקתי לראות את השאלה בזמן.
שאלה: קשה לי להתפלל בחופש.: קשה לי מאוד בחופש להתפלל תפילת שחרית מה עלי לעשות בכדי שזה היה הרגל בשבילי
תשובה: גם לך. איזו שאלה מרגשת. גם כשאין לך את המורה או את המסגרת, את רוצה להתפלל. שזה יהיה משהו פנימי שתלוי בך ולא באף גורם חיצוני אחר. אגב, זו גם הדרך לקנות אותו בעצמך לטווח הרחוק, ושהוא יהיה לגמרי שלך גם בימים שעוד יגיעו שתהיי כבר הרבה אחרי הבית ספר. באמת, תפילה זה עבודת ה  שדורשת מאמץ, לא סתם ח כינו אותה:  עבודה שבלב. יש כאן איזושהי עבודה שדורשת. כל יום את אוכלת, יש ימים שאת שוכחת לאכול? או, כל בוקר את עומדת מול המראה ומסדרת ת שיער, יש ימים שלא בא לך לעשות את זה? (וגם אם כן, אז לא תסדרי?.) ולמה? איך בעצם את הדברים האלה את כן עושה בלי שמישהו יגיד לך? או יעמוד לך על הראש שתעשי אותם? התשובה היא, שזה פשוט חשוב לך וטבעי לך. וכשמשהו חשוב וטבעי לנו, אז אנחנו עושים אותו. אם נגיע למקום שהתפילה תהיה חשובה לנו, אז נעשה את זה. והתפילה תהיה חשובה לנו, אם נבין שהיא קיומית עבורנו, אם נבין שהקשר הזה עם הקב"ה הוא כל כך יקר. כל כך נצרך עבורנו. אז גם נרצה להתפלל כל בוקר (וגם בימים שלא נרצה, עדיין זה יעזור.). יש אמרה כזו שששאלה טובה היא חצי תשובה. אז בואי נחדד קצת את השאלה שלך ותראי איך היא גם עונה לך (שאלה טובה שלחת לנו, כבר אמרנו?.). הרבי מקוצק, שהיה רבי שחתר לאמת מוחלטת אמר פעם:  המתפלל היום רק משום שהתפלל אתמול   רשע טוב הימנו. אין ספק שזו אמירה חריפה משהו. אבל, בואי ננסה להבין רגע מה עומד מאחוריה (ואז נבין כמה היא מתוקה בעצם). הרבי מקוצק אומר בעצם, אל תיכנסו לאיזה לופ. כמו שכל בוקר אתם מצחצחים שיניים, ככה על הסדר, כחלק משגרת בוקר גם תתפללו. אלא שלכל תפילה תיכנס גם מחשבה של היום. לא להיכנס לאיזה לופ של שגרה, אלא להרגיש כל פעם מחדש את התפילה בעצמה. נראלי, יש באמירה הזו שלו, כיוון מחשבה איך אפשר להגיע למצב של להתפלל כל בוקר. הרבי מקוצק נותן לנו כאן עוד עצה, תצרף כל יום לתפילה מחשבה חדשה, ששייכת ליום הזה. אל תתפללי מכוח האנרציה (ההתמדה   כי אתמול התפללת ולפני יומיים ולפני שבוע.), אלא כל יום תראי בתפילה פנים חדשות. משהו ששייך ליום הזה. ואפקט החידוש הכל כך יקר הזה, יתן לך כוח להתפלל גם היום. זו עבודה, ובעבודה כמו בעבודה צריך לעבוד בשביל להגיע לתוצאה. ותדעי שאפשר גם להתפלל על זה! מצרפת לך עוד תשובה בנושא, ממנה תוכלי לקחת כמה כלים בדרך לפרקטיקה רק טוב תאיר tair.makshivim gmail.com
שאלה: עבר חודש מתחילת חופשת הקיץ. ושוב מאוכזב מעצמי.: אני פשוט כבר אובד עצות. אני בן 17 יצאתי לחופשת הקיץ במרץ. ושוב שוב זה קרה הנפילה. לא מניח תפילין. לא מתפלל 3 תפילות ביום. מסתפר כמו מטורף וכו וזה מטריף אותי לפני החופשה אמרתי לעצמי זהוא! הפעם זה לא יקרה. ותוך מספר ימים בודדים הפך לאכזבה. אני לא יודע אם דיבורים יעזרו.אבל הייתי חייב לפרוק קצת. ואני אשמח לקבל טיפ מה לעשות? איך לחזור למסלול האמיתי שלי?
תשובה: לך! בחופש הכל כך קצר שלנו אני בטוח שכל יום בתשובה הוא קריטי ולכן אני רוצה לפתוח ולבקש סליחה על העיכוב עם התשובה. אני ממש מבין את מה שאתה אומר. יש כל כך הרבה ציפיות ומרץ לקראת משהו ואז פתאום המציאות נותנת כאפה מצלצלת לפרצוף וחווים כמה וכמה נפילות. לפני שאתן הטיפ, אני רוצה לשתף אותך בתחושות שלי כשקראתי את השאלה שלך. המילה הראשונה שעברה לי בראש זה  וואו!. אני לא יודע אם תחשוב שזה מגיע מזלזול או לא, לכן אני רוצה להגיד שזה מגיע מהמקום הכי חיובי וטוב. איזה כוחות יש בך! אתה מבין מה זה אומר שיש בך את כל השאיפות הללו? מה זה אומר שאתה רוצה להתעלות ולהתמודד עם הקושי שעכשיו אתה אומר? אני פשוט נפעם מהכוחות שמבצבצים ככה בין השורות, וכשאני אומר שזה מבצבץ זה אומר שאני בטוח שיש עוד בפנים. ומה בקשר לעצה? שלבים. פשוט לעבוד בשלבים. הרבה פעמים אנחנו רוצים ליצור שינויים (לפעמים גם דרסטיים) ברגע אחד, או לקחת חיים ממסגרת אחת למסגרת שניה מבלי להתחשב בתנאי המסגרת השוני. כן, זה נשמע אולי כמו פרסומת של בנק, אז נדגים. לא פעם במהלך השנה אנחנו מגיעים לסוג של  היי  כזה. גובה אדיר מבחינה רוחנית כשאנחנו שאופים את האוויר הצח שבפסגה הזאת אנחנו מיד רוצים להוריד את זה למציאות, גם כשאנחנו לא באותו  היי, ורוצים את זה מיד. הענין הוא שאנחנו כבר לא עם אותם מבערים חזקים והשינוי הזה לא מגיע בין רגע, אלא כמו מסע שיש בו יעדי משנה ונקודות עצירה למנוחה עד שמגיעים לסוף המסלול. יש גם מקרים שנמצאים במקום של מסגרת שבנויה סביב עוגנים מסויימים, כמו תפילה. העוגן הזה מתממש ויהי מה (כמו גם אוכל). ישרף העולם וזה יתקיים. לפעמים זה טוב לנו ולפעמים אנחנו מרגישים שאולי קצת פחות. מנגד כשמגיעים למסגרת אחרת, וכבר אין לנו את גלגלי העזר האלו שמזכירים לנו להתפלל ולאכול, כשהאחריות היא עלינו, זה הופך להיות הרבה יותר קשה (מזכיר קצת את הקיץ, לא?). אז שוב, מה עצה פה? בשבלים. תעשה לעצמך יעדי משנה במסע הזה שלפחות בסוף הקיץ, אם יום או כמה ימים אתה תחליט, תעמוד בזה. זה לא סותר את השאיפה לעשות את הכל. לדוגמא, מחר המטרה שלך לקבוע אם אתה מצליח לעמוד ביעדי המשנה לסוף המסלול זה להניח תפילין. בעוד כמה ימים זה יהיה להתפלל וכו. עמדת בזה - הצלחת! עשית יותר - בהצטיינות. ומה מקבל מי שמצליח ו או מצטיין? הוא מצ פר את עצמו ונותן לעצמו חיזוקים חיוביים. ברור שיש עוד מה להרחיב בשיטה הזאת ועוד כמה עצות. נשמח לשמוע אם הטיפ עוזר. וכמובן, אם יש עוד שאלות אתה תמיד מוזמן לפנות אלינו - לשאול, לברר ולהעמיק. הרבה הצלחה בהתעלות וביטוי כל הכוחות האדירים שבך. בהערכה, נתנאל netanelweil gmail.com
שאלה: עצם שבורה בעוף: האם עצם שבורה ברגל העוף לקראת הקצה התחתון בעוף קפוא של ברב מחפוד מטריפה את העוף או שאוכל לבשל אותו?
תשובה: בשו"ע חלק יור"ד כתוב סימן נג: דין שבר או מכה בבהמה ובעוף סעיף א נשמטו ידי הבהמה מעיקרם, או שנשתברו או נחתכו לגמרי, או שיש לה ג  ידים, כשרה. אבל העצם (הנשבר) עצמו (עם מעט למעלה מן השבירה) אסור כשנשבר, אם אין עור ובשר חופין את רובו. הגה: ויש מטריפין גם הבהמה אם נשמט (ש"ד והג"מ וע"פ) או נשבר סמוך לגוף (הג"א פ  המקשה) ורואין שנצרר הדם מעבר לצלעות, שרואין שעברה המכה תוך הגוף (כן משמע מאיסור והיתר הארוך כלל נ  דין ו ) והכי נהוג. אבל אין לחוש לזה כל זמן שאין רואין שנצרר הדם, ואין צריך בדיקה (נלמד מעוף דסעיף ב ). סעיף ב וכן בעוף, אם נחתכו או נשברו אגפיו, כשרה אפילו נשברו סמוך לחיבורו לגוף, והוא ששבר העצם החיצון לא יהא בו עוקץ, שאם היה בו עוקץ תבדק הריאה. הגה: ויש אוסרין אם נשבר סמוך לגוף, ואומרים דדינו כשמוט (הגהות מיימוני) והמנהג הפשוט שנהגו לשער כרוחב אגודל, אפי  בצמצום, כשר (אגור ואגודה וכ"כ בש"ג שכן נוהגין) אם לא שרואה שנצרר הדם מעבר לצלעות, אבל אין חוששין לזה ומכשירין מסתמא (מהרי"ק ות"ה סימן ק"צ) ואין חלוק אם עוקץ בשבירה או לא, מאחר שרחוק מן הגוף. אבל אם אין רוחב אגודל בין מקום השבירה לגוף אז הוא טריפה בכל ענין ולא מהני בדיקת הריאה, דאין אנו בקיאין בבדיקה (ש"ד וארוך כלל נ  ד"ז ומהרי"ל ואגור) בכל מקום דאיכא ריעותא, והכי נהוג. סעיף ג נשמטו אגפיו, אפילו אחד מהם, מעיקרו, חוששין שמא ניקבה הריאה, וצריך לנפחה לבדקה אם היא שלימה, כשרה, ואם לאו, טריפה. ולכן לפי המציאות שאת מתארת אין שום בעיה
שאלה: חינוך ילדים: לכבוד הרב! ב"ה יש לנו שלושה ילדים מתוקים הגדול בין 3 האמצעי בן 1.5 והקטנה בת 3 חודשים (כן ירבו בע"ה). רצינו לשאול לגבי בננו הבכור, מאז שהיה קטן יותר ועד עכשיו הילד אינו מסוגל לשמוע שאומרים לו לא, הוא בוכה ומשתולל לפעמים אף נותן מכה, גם במעון הגננות מספרות שהוא יכול סתם לתת לילדים דחיפה או מכה (לשאלתנו הם אמרו שזו תופעה שאין אצל שאר הילדים), לאחרונה בנוסף לזה הוא קם כמה פעמים בלילה מגיע לחדר של ההורים וכל זמן שלא נשארים אתו עד שהוא נרדם הוא יחזור שוב ושוב תוך בכיות. נסינו להתנהג אתו בכל מיני דרכים פעם יד קשה עם עונשים, פעם ניסינו לתת לו מתנה עם הוא ימלא דף עם מספר מדבקות (כמות לא גדולה), לפעמים הבטחנו סוכריה על מקל (כמובן כאשר הבטחנו והוא עמד "במשימה" הוא קיבל את ההבטחה) ולפעמים באהבה רבה- לקחת את הילד לשיר לו שירים לחבק אותו לנשק אותו עד שהוא נרגע, אלא שגם בפעמים שאנו מצליחים זה מחזיק למקסימום יום אחד. רצינו לדעת אם ישנם עוד דרכים בהם ניתן לנהוג עם בננו הבכור ואם לא מה הדרך הנכונה ממה שעשינו עד היום או פשוט אולי מצבנו הוא טבעי ונורמלי וצריך להתאזר בסבלנות ולהרבות בתפילות (למרות שאנו שואלים אחרים נראה שכך זה לא אצל רוב הילדים). חשוב לציין עם בננו הקטן יותר ובתינו הקטנה אין ולא הייתה את התופעה הזאת ואצל הגדול היא הייתה כבר בגילם, כבר מגיל חודש הוא בכה המון. עוד חשוב שלא ישמע שמדובר באיזה ילד קיצוני מידי מדובר בילד שמח ומתוק ואנו בטוחים שעם הדרכה נכונה נוכל לתת לו כלים להיות אדם גדול מלא טוב. לכבוד הרב!
תשובה: חינוך הוא מקצוע. וכהורים, אתם חייבים "לרכוש את המקצוע", של "להיות הורים טובים". לשם כך, אני ממליץ ללכת לשיעורים בחינוך ילדים, או לחלופין להאזין לדיסקים עם שיעורים כאלה. הנושא שלכם עם הבכור הוא: ילד כח או ילד תשומת לב. השאלה שיש לשאול כדי לאבחן היא: מה אתם מרגישים כלפיו. האם אתם מרגישים כעס, תסכול, אין אונים וכד. או שאתם מרגישים רחמנות, חמלה, כמה מסכן הוא וכד. יש קו מחשבה שלכם ביחס לילד כח (מה אתם חושבים עליו) ויש קו מחשבה שלכם ביחס לילד תשומת לב. כל קו מחשבה, גורר תגובה תואמת. אם הבן פועל כילד תשומת לב, ואתם חושבים עליו כילד כח, וכך מגיבים, התגובה נדונה לכישלון, והמצב רק מחריף. כנ"ל להפך, אם הוא ילד כח ואתם מגיבים כאילו הוא תשומת לב, הכל רק גובר וגואה. אם תאזינו לשיעורים, דיסקים וכד, תוכלו להגיע לאיבחון הנכון, וכיצד לפרש את התנהגותו. ומתוך כך לתגובות הנכונות. אם לאחר שתאזינו ותלמדו יהיו לכם עוד שאלות, אפשר לשלוח שוב מייל. אני מתנצל שאיני נותן פתרון, פשוט הנתונים שנתתם הם מועטים, ואין בהם די. האזינו לשיעורים, בידקו את הרגשתכם כלפיו, ומשם אפשר יהיה להתקדם. ברכה והצלחה! הרב אליקים לבנון www.yelm.co.il לשיעורים של הרב אליקים לבנון בחינוך ילדים:
שאלה: מסירת מידע חסוי וחיוני: לרב יובל, תלמיד חשף בפני יועצו החינוכי בישיבה תיכונית את עובדת משיכתו (הבלעדית) לבנים. לאחר שנים מועטות פונים ליועץ לקבל המלצה על התלמיד עבור שידוך. האם יש חובה רשות למסור מידע חיוני זה? בהנחה ידיעה שהמצב לא השתנה. מלבד האמון שניתן בו, על היועץ יש חובת חסיון מידע מתוקף תפקידו. (גילוי נאות- השאלה היא בעקבות לימוד סוגיה אתית בנידון ולא עומדת לעת עתה למעשה.) ב על זמנך היקר ובברכת האמת וה אהבו.
תשובה: השאלה שאתה עוסק בה היא מהשאלות הקשות ביותר בתחום הטיפול הנפשי והייעוץ. רק לאחרונה היא עלתה בצורה משמעותית בסיפור המטוס הגרמני וריסוקו: אולם היא עולה בכל עת ובכל זמן. מה שהופך את הסוגיה לסבוכה מאוד היא העובדה שהיא נוגעת באין ספור מרככיבים: דמויות רבות נמצאות בה, שאלות מערכתיות ולא רק פרטיות, שאלת הבעלות על מידע סודי, ועוד הרבה מאוד מרכיבים. לאור דבריך בסוף, אני מניח כי השיקולים השונים מוכרים לכם, ועל כן השאלה מבקשת בסופו של דבר את השורה התחתונה, שהיא כמובן קשה מאוד להגדרה. על הרקע אפשר לקרוא במאמרי הארוך "אתיקה של מטפל דתי", ועל השיקולים השונים הנמצאים שם, כמו כן ציטוט תשובות רבות בהלכה. התשובה המעשית לשאלות אלה אינה בינארית, לאמור חובה מותר אסור לספר, אלא היא מאופינת בצורתה של תשובה מורכבת, לאמור: מחד גיסא, המידע שנמצא ביד היועץ אינו שייך לו, והופקד על ידי התלמיד, ועל כן   אין היתר גורף להשתמש במידע הזה. לא זו בלבד, אלא שאלה גם הכללים שהקהילה קיבלה על עצמה, והדבר מקבל אפוא תוקף הדומה לחרם הקהל (אם כי לא באותה רמה). בשל כך, ובשל נימוקים מערכתיים נוספים נקודת המוצא היא שליועץ אסור לספר דבר. הדבר הנכון מצד היועץ לומר הוא שבתוקף תפקידו הוא מנוע למסור כל דבר   מטוב ועד רע   ועל כן אין הוא אומר דבר. ברם, כמעט כל פוסקי ההלכה שעסקו בנושא כתבו תשובות חדות לכיוון ההפוך, ואמרו שלצורך הצלת נישואין חובה על היועץ לספר. במאמרי הנ"ל אני מביא חלק מהתשובות, וניתן לראות עוד שיקולים כאן: מה אני עושה בפועל? אני אומר למשפחה בעדינות כי בהיותו נער היו שיחות שונות איתי על מצוקות שיש לו, אולם אני מנוע לספר להם דבר וחצי דבר. האמירה עצמה היא הנעה למשפחה לברר במקומות אחרים ובהקשרים אחרים, ובד בבד אני לא מועל בתפקידי. בד בבד, אני פונה אל הבחור ואומר לו כי לטובת הצדדים כולם   הוא עצמו צריך לדבר על כך עם הבחורה. בשום אופן אסור לו להינשא למישהי שלא יודעת על נטיותיו, כי הדבר מביא לאסון גדול   גם לה, גם לו, וגם לכל הכרוכים בסיפור זה. אני מבקש להדגיש כי עמדתי היא שאסור להתחתן בלי לספר, ושזה גם לא מועיל. הדיון נוגע רק למעמד היועץ או הרב בסיפור מורכב ומסובך כזה.
שאלה: רכילות: לרב! 1.האם מותר להגיד דברים טובים על אדם כשאין חשש שיגידו עליו דברים רעים? 2. האם מותר לספר מידע שהוא לא רע ולא טוב על אדם?לדוגמא להגיד לשמעון שראובן קנה מכונית חדשה? 3. האם מותר להצטלם ליד כנסייה ולא להיכנס? שבת וצום קל!
תשובה: 1. מותר, אבל לא להגזים בשבחו כי זה גורם לאנשים להגיב ולהעלות דברים שליליים. 2. בדוגמא שלך, מותר אך צריך זהירות, כי תלוי למי מספרים, יש אנשים עם יד קלה על ההדק, ומיד יש להם מה לומר. בדרך כלל מידע שהוא לא טוב ולא רע - יכול להזיק, למשל ראובן קבל העלאה במשכורת, כולם הולכים למעסיק ושואלים למה לנו לא? ואז מוריד לראובן את ההעלאה. 3.נראה לי שאסור. דני ארגמן
שאלה: הר הבית: אני עולה בקביעות להר הבית.וכעת נפצעתי באצבע אחת ויש לי תפרים וחבישה על האצבע.מה עלי לעשות בנוגע לטבילה שלפני העליה?
תשובה: ב"ה, הרבנות הראשית אסרה לעלות להר הבית. לא אוכל לענות לשאלתך. דני ארגמן
שאלה: טבעת: הבן זוג שלי הציע לי נישואין ביום שישי האחרון יש לציין שלא חגגנו את העיניין מאחר ולא הספיק לקנות טבעת כמו שרצה רכש טבעת פשוטה וענד לי,היום הוא הלך ליהלומן ורכש יהלום ולקח אותו עימו(טוען שחברו המאמין שהולך כל יום לבית כנסת אמר לו שאפשר לרכוש ולא לענוד) אציין שבעת הרכישה בן זוגי היה עם חבר שהיה גבאי בבית הכנסת והוא גם אינו אמר משהו על הקנייה במקביל בן זוגי הזמין את הטבעת עצמה מחנות תכשיטים הטבעת אמורה להיות מוכנה בעוד מס ימים השאלה שלי האם בן זוגי נהג נכון? האם אפשרלרכוש ולשלם על היהלום ולא אענוד אותו עד לסיום תשעה באב? ואת הטבעת נקח מהחנות לאחר תשעה באב? ואם אסור היה גם לקנות את היהלום מה עלינו לעשות? להחזיר את היהלום כביכול לקבל את הכסף ולקנות שוב??אנא עזרתך בן זוגי עשה זאת לא ביודעין מאוד מודאגת מכך שזה יהיה על היד שלי אם נקנה באיסור
תשובה: לכתחילה אכן היה צריך להמתין עד אחרי תשעה באב. אך זה לא איסור אלא מנהג שלא קונים מה שלא קריטי. אין צורך להחזיר את היהלום מה שהיה היה. מעתה תזכרו לתמיד בטוח.
שאלה: ט באב: אני 3 חדשים לאחר ניתוח קיצור קיבה. חוששת מאד מהצום מחר בערב. בגלל שאני אמורה לשתות הרבה ולאכול כל 3 שעות. מה עמדתך?
תשובה: לשאול את הרופא. אם אומר שאסור לצום אז לא לצום. אם אומר שאפשר לצום - לצום. לא לשחק בבריאות. דעת הרופא היא דעת ההלכה במקרה זה.
שאלה: צום ט באב: האם מישהו שמרגיש חולשה וסחרחורת בצום ט באב מותר להקל ולשתות מדי פעם
תשובה: חולשה וסחרחורת רגילים הם ביטוי טבעי של הצום ולכן אסור. חולה פטור מהצום. ולהלן הרחבה ומקורות מספר ניני הלכה מאת הרב אליעזר מלמד שליט"א ועיינו בספר באתר ישיבת הר ברכה אייל משה ככלל, מי שכאביו או חולשתו אינם מאפשרים לו להמשיך בשגרת חייו והוא נאלץ לשכב על מיטתו   נחשב חולה. לדוגמה, החולים בשפעת, אנגינה, ומי שחומו גבוה   פטורים מהצום. ואמנם כמעט כל אדם סובל בצום מכאב ראש וחולשה, ולהרבה אנשים קל יותר בצום לשכב במיטה מאשר להמשיך לתפקד, ולעיתים הרגשת המעונה קשה מהרגשת אדם שחולה בשפעת. אולם תחושה זו אינה נחשבת כמחלה אלא כתחושה טבעית של צום, שתחלוף תוך שעות ספורות אחר הצום. ולכן דווקא חולה שנאלץ לשכב על מיטתו מחמת מחלתו פטור מהצום, אבל מי שסובל מהצום עצמו, ואפילו אם חולשתו מהצום גורמת לו להעדיף לשכב על מיטתו, אינו נפטר מהתענית. ורק מי שנחלש כל כך מחמת הצום, עד שיצא מגדר מעונה המצטער מחמת התענית והתחיל להיות חולה   פטור מן הצום. וכן כל אדם שיודע שאם יצום עלול לחלות   פטור מהצום. למשל, הסובל מאולקוס פעיל או מיגרנה חזקה   פטור מהצום, מפני שהצום עלול לעורר את מחלתו. וכן אדם חלש שיודע שיש סבירות גבוהה שהצום יגרום לו לחלות   פטור מהצום
שאלה: התקנת רכיבי מחשב בתשע באב: קניתי כמה חלקים למחשב, והכל שולם כבר כולל התקנה. עד עכשיו לא הייתה הזדמנות להתקין אותם במחשב מסיבות שונות (לא היה טכנאי בחנות, לא היה לי זמן וכו ). אני חייל קרבי, וביום ראשון הקרוב, שזה תשעה באב, אני בחופש. האם אפשרי רק להגיע לחנות על מנת שיתקינו לי את הרכיבים? אין לי זמן אחר בגלל הצבא, והכל כבר שולם כולל התקנה. בנוסף זה לא ט באב עצמו אלא נדחה.
תשובה: עדיף שתשאיר בחנות ותיקח ביום שישי. האם זה אפשרי?
שאלה: חילונית מאמינה.: קוראים לי סתיו ואני חילונית מאמינה אני לומדת בבית ספר חילוני אבל בשכונה די דתייה כזאת. אני רוצה לנסות להתחזק להיות דתייה לאומית כזאת אבל אני לא יודעת איך לעשות ומה צריך לעשות. אבל אני ממש מפחדת שהמשפחה שלי לא תקבל את זה. מה אני יכולה לעשות?
תשובה: מציע לך ללכת לפעילות של תנועת הנוער הדתית בשכונתך. אני מניח שיש שם בני עקיבא או עזרא.
שאלה: חלומות:, שמי רעות, וחלמתי על מלא מלא מודעות אבל ורשום שם של אחד השכנים שלי, הייתי שמחה לדעת מה החלום הזה אומר, זה נורא מלחיץ אותי. לך, והמשך יום נפלא.
תשובה: חלומות שוא ידברו. זה לא אומר כלום.
שאלה: דיני טהרה ב ט באב: שכתי לעשות הפסק ביום שישי שעבר ולכן הייתי צריכה לחכות יום נוסף שזה שבת. ועכשיו בגלל שצום ט באב נאלצתי לחקות יום נוסף לטבילה. שזה יום ראשון. השאלה שלי היא מתי אוכל להתחיל להתארגן למקווה? יש לי ילדה קטנה שדורשת המון צומת לב וגם אני וגם בעלי צמים ונורא חלשים ביום הצום. כך שבזמן האירגון לא בטוח שהוא יוכל להיות איתה (הוא גם עובד חצי יום מחר) ולכן לא אוכל להקדיש זמן לאירגון. ויש בעיה נוספת שבצאת הצום יש לנו משו משפחתי ככה שאין לי זמן גם בצאת הצום להתחיל להתארגן. אוכל להתחיל היום כשיש כוחות והיא ישנה?
תשובה: את יכולה להתארגן מאוחר ובלבד שתהיה התארגנות בנחת ולא בחיפזון. רק תוודאי שיש בלנית במקוה.
שאלה: הפרשת חלה בט  באב: האם מותר לעשות הפרשת חלה בט באב? לאחר חצות היום?האם מותר לנקות את הבית?
שאלה: גיל חינוך: מאיזה גיל נקרא ילד קטן שהגיע לחינוך?
תשובה: קטנים בתשעה באב מצווה לחנך את הקטנים למצוות הקשורות בתשעה באב והאבלות על החורבן, אלא שמפני חולשת הקטנים, אי אפשר לחנכם לצום. ורק מגיל תשע ומעלה נוהגים לחנכם לצום מספר שעות ביום כפי כוחם, אבל לא יתענו כל היום (רמ"ע מפאנו קיא). כשמאכילים קטנים, נותנים להם מאכלים פשוטים בלבד, כדי לחנכם להתאבל עם הציבור (מ"ב תקנ, ה). רבים נוהגים להדר לחנך את הקטנים שהגיעו לחינוך, היינו לגיל שש, שלא לאכול ולשתות בליל התענית. החל מגיל חינוך, שהוא בערך בגיל שש, מחנכים את הקטנים שלא לנעול סנדלים או נעליים מעור ושלא לסוך ושלא לרחוץ לשם תענוג מתוך הרב אליעזר מלמד
שאלה: ברכה אחרונה: אדם שאוכל גלידה קרה או שותה תה או קפה חמים האם הוא צריך לברך ברכה אחרונה?
תשובה: שאלתך נמצאת במחלוקת ידועה, אודות חובת הברכה בדברים ששותים לאט. למעשה ראוי להשאיר כמות גדולה שתצטנן מעט ולשתות ממנה במהירות או להכין לצד הקפה, כוס משקה קר. כך גם לאכול חלק מהגלידה בזריזות או לשתות משקה אחר - מים צוננים, סודה ולהתחייב לכל הדעות. עיין לקט תשובות מפורטות בנושא
שאלה: ברוך שחלק מחכמתו ליראיו: יהודי שרואה את אחד מגדולי וחכמי ישראל דרך מסך בשידור חי האם חייב לברך ברוך שחלק מחכמתו ליראיו?
תשובה: עיין בתשובה
שאלה: אכילת בשר אחרי תשעה באב: בס ד האם לדעת הספרדים מותר לאכול בערב בשר?
תשובה: מותר בציפיה לבנין בית המקדש דוד לוי 098987548
שאלה: תשעה באב: האם מותר לאכול בשר במוצאי צום תשעה באב שהוא נדמה כמו השנה
תשובה: אכן בגלל שהצום נדחה אפשר הכל מלבד אכילת בשר ושתיית יין - בזה יש שהחמירו להשלים את היום באיסור והתירו אכילת בשר ויין רק מיום שני בבקר. בגלל שזו מחלוקת אז מקלים רק בהבדלה ודווקא במיץ ענבים.
שאלה: קושי בשמירת נגיעה: הרב, אני וחבר שלי נתקלים בקושי לשמור נגיעה. לשנינו מאוד חשוב לשמור ולהצליח, אבל מאז שנפלנו הדרך חזרה קשה ומייגעת. כל פגישה אנחנו אומרים שננסה מחדש, ננסה ונמעיט אך קשה לנו כל כך. אשמח לקבל עצה כיצד לנהוג על מנת להצליח!! זה כל כך חשוב לי וקשה לי באותה המידה, אני רוצה להרגיש טהורה לפני הקב"ה אך לא מצליחה. אשמח לעזרה.
תשובה: לפעמים נדמה לנו במצבים כאלה שאין בכלל בחירה חופשית. אי אפשר לעמוד בפיתוי. התשובה היא שיש בחירה חופשית מלאה. אפשר לעמוד ביצר - אבל לשם כך צריך לעשות וויתור. לכל דבר יש מחיר - ומי שמוכן לקחת את האחריות - מצליח ומנצח. התורה יודעת כמה קשה שמירת נגיעה בינו לבינה. קשה יותר כאשר נמצאים בקרבה רגשית. התורה יודעת כמה חשוב לישראל להיות טהורים לפני ד. לכן קבעה התורה את הלכות ייחוד - זהו פתרון מלא ושלם, אין פתרון אחר. אם תשמרו הלכות ייחוד, תהיו שניכם זכים וטהורים לפני ד  ותגיעו בעזרת ד  לחתונה כשני צדיקים שיש להם זכויות רבות. אם לא תשמרו הלכות ייחוד, לא תצליחו לשלוט ביצר והוא ישלוט בכם. זו בחירה קשה - כולה בידיים שלכם! זכרי: לפום צערא אגרא - לפי הצער השכר.
שאלה: מוצאי ט  באב שנדחה ל י : האם מותר ללכת לריקןדי עם בצאת הצום הערב - מוצאי י אב
תשובה: שאלתך הגיע אליי אחרי המועד המדובר. לעצם השאלה (לשנה הבאה אם עדיין לא ייבנה בית המקדש), ראוי להחמיר כשם שמחמירים על בשר ויין עד יום שני.
שאלה: הקמת משפחה: אני סטודנט בן 24 יוצא עם מישהי כבר 4 חודשים. אותה הגברת רוצה משפחה גדולה עם 14 ילדים (לפחות זו השאיפה), ואני רוצה משפחה בגודל "סטנדרטי" - 6 ילדים גג. המספר לא משנה כ"כ, העיקר הכיוון שלה - היא רוצה משפחה גדולה מאוד, ואני לא. כאן כבר התחלתי בעצם לחשוב, מדוע צריך ילדים (לפי זה אדע בין השאר איזה גודל משפחה רצוי)? מה המטרה כאן? אני יודע שכך העולם בנוי וזו הדרך התקינה, אבל אני רוצה להבין למה, כדי שגם ברגעים קשים של כעס ואי נחת גדולה מהילדים אצליח להסתכל על המציאות במבט כולל יותר, להבין שיש כאן מטרה יותר גדולה מהרגעים הקטנים והמעצבנים עכשיו. אשמח אם הרב ירחיב לי בעניין או שייתן לי מקורות ספרים לעיון בנושא.
תשובה: הדיון בנושא כזה לפני החתונה הוא מאוד תאורטי. צריך לבדוק כל מקרה לגופו ולהתקדם מילד לילד. לבחון מה יכולת הטיפול שלנו והתמיכה הרגשית בכל ילד. לאחר מכן ממשיכים הלאה. אני מצטט לך דברים של הרב אליעזר מלמד בנושא: לעיתים קורה שמשפחה רוצה להרבות מאוד בילדים, אבל כיוון שאינם יודעים לחנכם כראוי, ילדיהם אינם ממשיכים ללכת בדרכם, ונמצא שיצא שכרם בהפסדם. וההפסד הוא לא רק מפני רמת החינוך הירודה שלה זכו ילדיהם, אלא אפילו מבחינה מספרית, משפחתם לא תגדל כפי שציפו, מפני שבעקבות המתחים והבעיות שהיו בבית, רבים מהילדים יחליטו להקים משפחות קטנות, וחלקם אף לא יתחתנו. עוד כדאי לדעת, כי לפעמים אשה שרוצה להקים משפחה גדולה, יולדת בתחילה בצפיפות רבה ארבעה ילדים, עד שתש כוחה, והיא מתמוטטת, ונצרכת לעשות הפסקה של שנים ארוכות, או להפסיק לגמרי ללדת. לפיכך, גם מי שרוצה ללדת הרבה ילדים, צריכה לערוך שיקול ארוך טווח, כיצד תוכל ללדת לאורך זמן ילדים רבים. כמו רץ מרתון שצריך להעריך את כוחותיו ולחלקם בשווה לאורך כל המרוץ. כמובן שמניעת הריון צריכה להיעשות על פי ההלכה. ונכון לשאול בזה שאלת חכם. ויהי רצון שתתקיים בנו הברכה האלוקית, ונרבה כחול וככוכבי השמים לרוב. עיין בתשובה שלו כולה ובתשובה של הרב אבינר
שאלה: בדיקת עלי גפן: אני רוצה לבשל עלי גפן, כיצד עלי לנקותם? כשאני בודקת אותם על מה עלי לשים לב? אשמח לקבל תשובתכם בהקדם מרב
תשובה: עיין בלינק זה