שאלה: לימוד קבלה, גמרא עיון ובקיאות ועוד.: 1) רציתי לדעת בצורה כנה ואמיתית האם אסור ללמוד בכלל קבלה? אני יודע שהמרח"ו אומר זאת עד שלא תמלא בטנך בש"ס ופוסקים גם הגה"צ בן ציון אבא שאול הביא זאת בספרו אור לציון. אני רציתי לדעת ובצורה הכי כנה את דעתך היות ואינך מכיר אותי מה היית עושה אם רצונך היה גם בלימוד "קבלה" חוץ מהגמרא, כי אני לומד גמרא ומשתדל ללמוד דף מלא עם רש"י ותוספות? 2) בעזהי"ת אני נכנס בקרוב לישיבה, רציתי לדעת מה זה נקרא לימוד בעיון ומה זה לימוד בבקיאות. הכוונה אם עיון זה לזכור בע"פ את כל הקושיות והתירוצים? 3) עלה לי קושיא על עניין אמירתו של צדיק יסוד עולם הרבי חיים קנייבסקי באומרו אומר שעולם כל שניה ושניה חייב בלימוד תורה ולא העולם יחזור לתוהו ובוהו שנאמר: "הגית בו יומם ולילה". אם כן איך הגיוני שבזמן שריפת בית המקדש הראשון כשכבלו את כל בני ישראל בלולאות ושלשלאות לידיהם ורק ירמיהו ואנשיו היו מחוץ לפורענות. ועוד כשבאו לעם ישראל ודיברו עמהם.מי באותו זמן למד תורה? 4) אני משתדל ומנסה להבין את ההגיון בחיילי בר כוכבא, איך אפשר להזיז עץ ארז כשהם רוכבים בסוסים? כאילו זה ממש לא נראה לי וקשה לקבל את זה. ועוד היה איזה גיבור שהיה יכול לזנק למרחק של עד קילומטר. האם זה באמת נכון לגביהם או שמא הפשט שבמילים מטעה, כי היום 3 מטר בקושי בן אדם יכול לקפוץ ושם היה אחד שיכול לקפוץ קילומטר?
תשובה: 1. לפני שנגשים ללמוד קבלה ראוי לעסוק הרבה בנגלה. ובנוסף ללימוד הגמרא צריך להרבות בלימוד הלכה וכן בלימוד אמונה. וראוי להתחיל מהקדמות הרמב"ם למשנה ושמונה פרקים לרמב"ם ואחר כך את ספר הכוזרי (לפחות מאמר ראשון) ואת הספר "מסילת ישרים". אחריהם ראוי להמשיך לשאר ספרי המחשבה והאמונה כמו ספר העיקרים וחובת הלבבות, וכן בספרי המהר"ל, ובהמשך להגיע גם לספרי מרן הרב קוק. צריך לדעת שבדרך כלל מה שנדמה כצורך ללמוד קבלה, הוא בעצם צורך ללמוד אמונה ומחשבה ולהתמלאות במה שמרן הרב קוק מכנה "נשמת התורה", דהיינו לימוד הצד האידאלי הרוחני של התורה. וכדי למלאות צימאון זה, להבין את האמונה ואת דרכיה, אין צורך לרוץ אל הקבלה, צריך קודם להתעמק בספרי האמונה של רבותינו הגדולים, ומהם לשאוב מים חיים אל הנשמה הצמאה. ולכן רצוי מאוד שבנוסף ללימוד הגמרא תקדיש חלק מזמן הלימוד ללימוד אמונה, ולבירור הסוגיות המחשבתיות של היהדות. ומכיון שהיום הוא ג' באלול - יום פטירת מרן הרב קוק זצוק"ל - אצטט לך חלק מדברים שכתב באיגרת פט, העוסקת בחובת לימוד האמונה: "על כן כל ישעי וחפצי שיתרגלו צעירים בעלי הכשרון ללמוד, בגרסה תחילה ואחר כך בעיון, את החלק המוסרי והמדעי שבתורה, שהוא כלל תורת הלבבות, שכללם החסיד בחובת הלבבות בכללים קצרים וכוללים בספרו. הלימוד הולך ומתרחב והולך בהדרגה, בקביעות עת, שעה או שעתיים בכל יום, עד כדי רכישת השקפה הגונה ורגש פנימי על החלק המוסרי והעיוני שבתורה". 2. לימוד בקיאות הוא לימוד הגמרא עם שיטות הראשונים הבסיסיות בלבד. יש שלומדים עם רש"י בלבד ויש שלומדים גפ"ת דהיינו, גמרא עם פירוש רש"י ותוספות. מטרת הלימוד היא לקבל היקף גדול בש"ס ולרכוש את המושגים הבסיסים לכל לומד גמרא. לימוד בעיון הוא כבר מתרחב אל שיטות הראשונים והאחרונים ולבירורים עמוקים בהגדרת המושגים והסברות ופסיקת ההלכה. מובן שלימוד זה איטי יותר וההספק הוא נמוך יותר, אך עמוק יותר. 3. את העקרון שהעולם תלוי בלימוד תורה כבר אמרו חכמינו, ובישיבת וולוזי'ן היו נוהגים ללמוד בסבבים, כדי שתמיד יהיה לפחות יהודי אחד שלומד תורה. אכן גדולי ישראל היו מקדישים ללימוד תורה את אותם זמנים בהם אחרים אינם לומדים, כמו במוצאי צום כאשר כולם הולכים לאכול, וכד'. מכל מקום, בחורבן הבית לא כל היהודים היו כלואים. אלו שהיו בירושלים נתפסו, אלו שבשאר העולם לא. וברוך ה' תמיד היו ויהיו יהודים שאוחזים בתורה ומכוחם העולם ימשיך לתקיים. 4. את המדרשים על בר כוכבא אין להבין כפשוטם. הם לא באו לתאר מציאות ממשית אלא לתאר את גבורתם של לוחמי בר כוכבא, שהיו בעלי רוח גבורה יוצא מגדר הרגיל. בהצלחה רבה בלימודיך בישיבה, בגמרא ובאמונה.