LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: שותפות בע"מ בשבת: הציעו לי שותפות בע"מ, דהיינו - יהיו לי מניות בעסק, ואני אקבל משכורת קבועה. באיזה תנאים מותר לי, אם בכלל, להיכנס לעסק? כמובן, העסק יהיה פתוח בשבת.
תשובה: באופן המתואר בשאלה, אין כל היתר להכנס לשותפות כזאת, למרות שהיא בע"מ והאחריות להפסדים חלה על הממון המשותף בלבד. זאת מכמה סיבות: א. אם יעבדו יהודים בשבת - הרי השותף מסייע לעוברי עבירה וזה אסור. ב. הנאה מרווחי חילול השבת, שנעשה ע"י יהודים (הנאה ממעשה שבת). ג. הואיל ועסק בבעלות יהודית יש חשד ומראית עין. אולם, אם בעלי המניות היהודים, יפקידו בידי נוכרים את הניהול המעשי של העסק במשך כל השבוע, לא יהיו נוכחים שם בקביעות ולא תהיה להם זכות מיוחדת להתערב בעניינים הנעשים בעבודה השוטפת של העסק, על כל מרכיביו (כך ייכתב בחוזה העבודה), אז יש להתיר את השותפות הזאת, בתנאי, שלנוכרים לא ייאמר שהם חייבים לעבוד גם בשבת. ומותר, אפילו באופן שהגויים מקבלים משכורת קבועה, שאיננה תלויה בגובה הרווחים. אמנם נכון שהנוכרים הם פועלים של היהודים, אבל הם לא "עבדים" שדעתם בטילה, אלא להם בעצמם הסמכות לקבוע את כל מרכיבי העבודה במאפייה, ועליהם מוטלת האחריות לכך שהעסק יכניס כמה שיותר רווחים, הגם שהרווחים הולכים לבעלי המניות, והגויים מקבלים משכורת קבועה שאיננה קשורה בהכנסות העסק. עם זאת יש להדגיש באופן הברור ביותר, שאם דרך זו איננה בת ביצוע בעסק המדובר, ומדובר על ניהול יהודי של המאפייה, אין שום אפשרות להיתר, ואסור לפתוח את המאפייה בשבת, או להשתתף בניהולה אם היא פתוחה בשבת. רבני כולל "ארץ חמדה".
שאלה: בישולי נכרים במסעדה: האם צריך לחשוש לבישולי נוכרים במסעדה שעובדים בה גויים המבשלים את האוכל?
תשובה: במאכלים אשר מתבשלים במסעדה ואינם נאכלים כשהם חיים (כגון: חומוס, תפוחי אדמה, חצילים, בשרים וכד'), יש בעיית בישולי עכו"ם. הפיתרון המוצע לכך הוא הדלקת האש על ידי יהודי מערב שבת. אם לא נעשה הדבר: לכתחילה יש להגעיל את הכלים, ובדיעבד מספיק להשהותם עשרים וארבע שעות ללא שימוש, ואם בישלו בו בתוך כ"ד שעות התבשיל לא נאסר. רבני כולל "ארץ חמדה".
שאלה: יום טוב שני ליוצאים לחו"ל: מה דינם של היוצאים לזמן קצוב לחוץ לארץ, לגבי יום טוב שני של גלויות
תשובה: שליחי מוסדות שנמצאים בחו"ל לתקופה קצובה, או שיצאו לחו"ל בחוזה אישי לתקופה קצובה ובדעתם לחזור, אע"פ שיצאו עם משפחותיהם, דינם כבני א"י. אמנם, אסור להם לעשות מלאכה ביו"ט שני, בין בפרהסיה ובין בצנעא, כחומרי מקום שהלך לשם. לעניין תפילה, עליהם להתפלל תפילת שמונה עשרה של חול בלחש, ביו"ט שני. וכן, להניח תפילין בצנעא, אבל, צריכים ללבוש מלבושי יו"ט, מפני שהוא דבר של פרהסיה. כל זה דווקא בחוזה, שלא נמשך יותר משלוש שנים. אך אם החוזה הוא ליותר משלוש שנים, או שדעת השליח ברורה (או אפילו מסופקת), שזמן שהותו יארך יותר משלוש שנים, נראה, שצריכים לנהוג כבני חו"ל. מי שיצא לחו"ל אך ורק לתקופת החגים, ומיד לאחריהם הוא שב לא"י, דינו כבן א"י. ורק לעניין מלאכה, ולעניין דברים שבפרהסיה מתנהג כבן חו"ל. אין האיש הזה חייב לקיים סדר שני, אלא אם כן ירגישו אנשים שלא מקיים, ואם ירגישו - ישב אתם ויקרא את ההגדה ויעשה הכל, אלא, שיבקש מבן חו"ל, להוציא אותו בברכות המיוחדות וכד'. רבני כולל "ארץ חמדה".
שאלה: קביעת תענית על השואה: תענית אסתר היא צום לזכר אסון אשר לא התרחש. למה אין ימי צום לזכר אסונות אשר התרחשו בפועל כגון פוגרומים או השואה? למה היהדות הפסיקה לקבוע מועדים וימי זכרון?
תשובה: ראשית, יש לציין שתענית אסתר איננה זיכרון ל"אסון שלא קרה", אלא, כפי שכותב החפץ חיים במשנה ברורה: "מתענין בתענית אסתר, כי בימי מרדכי ואסתר, נקהלו ביום י"ג באדר, להלחם ולעמוד על נפשם והיו צריכים לבקש רחמים ותחנונים, שיעזרם ד' להנקם מאויביהם. מצאנו, כשהיו ביום מלחמה שהיו מתענין. ולכן נהגו כל ישראל להתענות בי"ג אדר". ומדוע לא קבעו ג' ימי תענית, זכר לשלושת ימי הצום שגזרה אסתר? עונה ה"בית יוסף" במקום "משום שאין גוזרין גזירה על הציבור שקשה לעמוד בה". ואם כן, גם בדבר שאלתך. קשה לקבוע תעניות ממש, באיסור אכילה ושתיה, ולגזור על הציבור תקנות שלא יוכלו לעמוד בהן, שהרי לצרותינו בגלות לא יספיקו כל ימות השנה בבכי ובמספד. בעיה נוספת, מתעוררת בקביעות תעניות על אסונות שפקדונו בגלות. מובא בתלמוד (ברכות נ"ח, ב'): עולא ורב חסדא הלכו יחדיו וראו בית צדיקים שנחרב. נאנח רב חסדא. ניסה עולא לנחמו, וכשראה שלא נתנחם אמר: "דיו לעבד שיהא כרבו". מפרש רש"י, שהרי בית המקדש חרב שהוא ביתו של הקב"ה. הלא מבינים אנו שכל צרותינו באו לנו בחטאינו שנחרב בית חיינו וגלינו מעל אדמתנו. אם נבוא כעת לקבוע תענית על השואה למשל, יש חשש שלא נשיג את המטרה של "תשובת אמת" על חורבן הבית, שלשם כך נקבעו התעניות והוא הגורם לכל הצרות. לכן יש לזכור ולבכות, על אשר ארע לעמנו מיום עוזבם את ארץ אבותם, בימים ובתעניות שמלכתחילה הוגדרו כימי "בכיה לדורות". רבני כולל "ארץ חמדה".
שאלה: דיני הפרשת חלה: האם ניתן להפריש חלה מעיסה שחסרים בה חומרים אחדים (ביצים, שומן)? האם ניתן להפריש חלה מן הפת האפויה כבר כשלא ניתן (מסיבות טכניות) להפריש מן העיסה?
תשובה: החיוב להפריש חלה חל משעת נתינת המים לקמח, וזאת בתנאי שלא נשאר קמח בשיעור עומר, שלא נתערב במים. רצוי להפריש כשכל העיסה נעשית גוף אחד, דהיינו כשכל הקמח התערב במים אע"פ שלא הוסיף את שאר החומרים (כגון ביצים ושמן שאינם חייבים בחלה). אם לא הפריש מהעיסה, יכול להפריש מהפת האפויה. וכן אם ישנן בעיות טכניות להפריש מהבצק, יפריש לאחר האפייה מהפת. רבני כולל "ארץ חמדה". שיעור הפרשת חלה כתוב בידי הרב רואי מרגלית והרב דב ליאור. האם ניתן להפריש למפרע חלה? כיצד לכפר על אכילת פת שלא הורמה חלתה?
שאלה: הסעות חולים גברים לאישה: אני מתנדבת בסיוע להסעת חולים מבתי חולים לביתם ולהפך. האם עלי לבקש שבמידת האפשר אסיע נשים בלבד, כשזה מתאפשר? אם אני מסיעה גבר, האם יש להימנע מלפתח שיחה מיוזמתי או שראוי בכל זאת לשוחח קצת כדי לתת הרגשה טובה?
תשובה: אין מניעה לסייע לחולים גברים כל עוד הטיפול כולו לשם גמילות חסד ואין מתלווים אליו שום הירהורים ומחשבות אחרות. ואם יש צורך לעודד את החולה ולשוחח איתו יש בזה מצווה בדברים האלה צריך לנהוג ביראת שמים ובשכל ישר. לפעמים זה תלוי מי החולה ומה מצבו.
שאלה: לימוד בתפילה ובחזרת הש"ץ: האם מותר ללמוד בתפילה? האם מותר ללמוד בחזרת הש"ץ?
תשובה: אין ללמוד בחזרת הש"ץ, וכפי שכתב בשו"ע או"ח קכד, ד, ש"כל אדם יעשה עצמו כאילו אין תשעה זולתו ויכוון לברכת החזן". וגם מצד עצם מצוות שמיעת חזרת הש"ץ ועניית אמן. אמנם יש שמקילים ואפשר ללמד עליהם זכות שהם כל כך משתוקקים ללמוד, עד שאינם יכולים להתאפק גם בחזרת הש"ץ. אבל להלכה יש להקשיב לחזרת הש"ץ. בשאר חלקי התפילה, מי שסיים את חלקו והציבור עדיין לא הגיע לאותו מקום, רשאי ללמוד.
שאלה: הכנת צ יקו - תחליף קפה בשבת: צ קו הנראה כקפה ומשתמשים בו כקפה על ידי עירוי מים חמים בדומה לקפה נמס. צ קו עשוי מצקוריה או בעברית עולש שהוא ירק דומה לחסה. איני יודעת כיצד מכינים את תחליף הקפה. האם אפשר לברר את אופן הכנתו ובעיקר האם אפשר להכין אותו בשבת כמו קפה נמס?
תשובה: הצ'קו קלוי כמו הקפה, והאשכנזים נהגו להחמיר שיש בישול אחר קליה ולכן אפשר למזוג מקומקום (כלי ראשון) לכוס (כלי שני) ואז לשים את הצ'קו. ומי שרוצה להחמיר כל עוד היד סולדת או לחומרא של צובע, שיצוק מהכוס (כלי שני) על הצ'קו שיהיה מונח בכוס נוספת (כלי שלישי). הרב רואי מרגלית.
שאלה: ג ל לבנים - לא ילבש?: האם מותר לבנים לשים ג ל בשיער? האם יש בזה משום "לא ילבש"? האם ניתן להתיר כיון שהיום כבר מקובל שגם בנים עושים זאת?
תשובה: הבעיה לא של "לא ילבש" אלא היגררות אחרי אופנת הרחוב. טבעם של נערים בגילכם שהם רוצים לבטא את עצמאותם וייחודם. אם כן, שמרו על ייחודכם ועצמאותכם בכך שלא תיגררו אחר אופנות זרות. הבליטו את חוט שדרתכם העצמי! על כך אנו מברכים שנהיה לראש (נקי מג'ל!) ולא לזנב.
שאלה: צחצוח שיניים בצום: האם מותר לצחצח שיניים בצום? באילו צומות מותר? האם יש מקום להחמיר בכך גם אם זה גורם לחוסר נעימות?
תשובה: לצחצח שינים במברשת יבשה מותר. לשטוף את הפה עם מי פה שלא ראוים לשתיה לכתחילה נוהגים להמנע אבל בשעה שזה גורם קושי גדול יש מקילים, אך בתנאי שישימו המים כמות גדולה של חומר המחטא כך שהמים לא יהיו ראויים לשתיה כלל. כל אמור בשאר צומות אבל ביום הכיפורים הכל אסור - אך מותר לשפשף את השינים במברשת יבשה בתנאי שיודעים שלא יוצא דם.
שאלה: נטילת ידיים בשירותים: בסמוך לחדר שינה שלנו יש שירותים קטנים עם מקלחת, כיור ואסלה. האם מותר ליטול את הידיים בכיור, לנגב אותם בחוץ ולברך מחוץ לשירותים?
תשובה: יש בזה דעות חלוקות. ואם מכסים את השרותים אפשר ליטול ידים בפנים ולברך בחוץ. לתשובת הרב דב ליאור. לתשובת הרב יעקב אריאל.
שאלה: העסקת פועלים ערבים: האם מותר להעסיק פועלים ערבים, כאשר אנו יודעים שאם לא נעסיקם בפרוייקט מסויים הוא עלול להיתקע? האם יש הבדל בדין אם הערבי הוא תושב ישראלי או פלסטיני?
תשובה: ברור שאנו צריכים לעשות הכל כדי להעסיק פועלים יהודים. אך במקרה שהפרוייקט עלול להיעצר אפשר להעסיק פועלים ערבים שיגמרו את הפרויקט (ולא יותר). במקרה כזה אין הבדל בין ערביי ארץ ישראל לבין פלסטינאים. עוד בנושא זה מאת הרב.
שאלה: שבעה על אבא חורג: האם יש עניין לשבת שבעה על אבא חורג ומה המנהג לגבי אבא מאמץ?
תשובה: על אב חורג או מאמץ אין חובה לשבת שבעה אולם מן הראוי לכבד אדם שגידלו ע"י קבלת מנהגי אבלות ולהשתתף עם המשפחה בשבעה.
שאלה: חתן בצום גדליה: בתפילת שחרית של צום גדליה היה חתן בר מצווה בבת הכנסת. שאלתי היא האם צריך לבטל את כל התוספות שמוסיפים בתפילה בימי צום?
תשובה: הגר"ע יוסף כותב שפשט המנהג בארץ ישראל כשיש חתן בר מצוה בו ביום, לא לומר תחנון. אך את התוספות שנוהגים לומר מחמת הצום מעבר לתחנון הרגיל יאמרו, כי זהו מענין היום. הרב רואי מרגלית.
שאלה: לא נהגו כבוד - אז מה?: המנהג לא להתגלח בספירת העומר 30 יום, מדוע? אם תלמידי ר עקיבא לא נהגו בכבוד זה לזה מדוע אנחנו צריכים לנהוג כבוד בהם?
תשובה: איני מבין את שאלתך. 24 אלף איש מתו במגפה האם זה לא אסון שצריך להתאבל עליו? לשם המחשה, האם אינך מצטער על יהודי מחלל שבת שנהרג? בפרט מספר כה גדול של תלמידי חכמים גדולים! שאלתך היא כנראה אחרת היו עוד אסונות בעם ישראל ולא קבעו עליהם אבלות כה ארוכה. מדוע אם כן, זכו תלמידי ר' עקיבא למה שלא זכו אחרים? אכן מנהגנו להתאבל בימים אלו אינו רק על תלמידי ר' עקיבא אלא גם על הקדושים שנהרגו במסעי הצלב שאף הם ארעו בתקופה זו של השנה. כראה שבתקופה זו של השנה מידת הדין מתוחה יותר.
שאלה: לקבל מההורים: בעבר מצבנו הכלכלי היה עגום (שלי ושל בעלי), וכאשר היינו עושים שבתות אצל ההורים היינו חוזרים עם אוכל, מוצרי נקיון וכד. כמובן שאת הכל הם נתנו מדעתם ואנו לא ביקשנו כלום. כרגע מצבנו הכלכלי סביר אך ההורים עדיין ממשיכים לתת, וסירוב מצידנו לפעמים גורם להם לעלבון. מצבנו הכלכלי טוב משלהם, כך שבכלל לא נעים לקחת. איך לנהוג?
תשובה: אם להורים יש הנאה כאשר הם נותנים לכם מתנות הרי כאשר אתם מקבלים מהם אתם מקיימים מצות כבוד הורים. אם מצבכם הכלכלי טוב יותר אתם יכולים להביא להם כנגד זה דברים אחרים שישמחו את לבבם וכך תכבדו אותם בכפליים.
שאלה: שהחיינו על בננה: האם מברכים שהחיינו על בננה והאם יש חילוק בין אשכנזים לספרדים?
תשובה: כתב בספר וזאת הברכה שלדעת כולם לא מברכים שהחיינו על בננה כיון שנמצא כל השנה בשוק ואינו מתחדש משנה לשנה. הרב רואי מרגלית.
שאלה: פצע כואב בשן בשבת: יש לי פצע בשן שמדי פעם נפתח, ואם איני מחטא אותו אז, הוא גורם לדלקת המלווה בכאבים, ומצריך טיפול אנטיביוטי ממושך. אם פצע זה נפתח בשבת או ביום טוב, האם מותר לי להכין מי מלח ולשטוף בהם את הפה.
תשובה: השמירת שבת כהלכתה בפרק לה כותב שמותר לשטוף את הפצע במי חמצן והוא הדין למי מלח. הרב רואי מרגלית.
שאלה: התנענעות בתפילה: בזמן שמונה-עשרה אני נוהג לעשות תנועות ולהתנענע. הבנתי שיש בעייה עם זה. האם מותר או אסור או שיש דיעות לכאן ולכאן? (אני לא מפריע לאחרים בתפילה)
תשובה: בפניני הלכה תפילה יז, ה, מבואר: "רבים נוהגים להתנענע בתפילה, וכתב הרמ"א (או"ח מח, מ"ב צה, ז) שכך ראוי לנהוג לכתחילה, כדי לבטא את ההתרגשות והרעדה שצריכה לאחוז במתפלל, וכדי לשתף את כל הגוף בעבודת התפילה, כדברי הפסוק (תהלים לה, י): "כל עצמותי תאמרנה ה' מי כמוך". לעומת זאת השל"ה כתב, שאין להתנדנד בתפילה, ולהפך, דווקא העמידה בלא תנועה מגבירה את הכוונה. ועוד, שאין דרך כבוד לעמוד ולהתנועע, ואם יבוא אדם לפני מלך בשר ודם ויתחיל להתנדנד בכל גופו, הרי המלך יגרשנו מיד מעל פניו, ואם כן ודאי שאין לנהוג כך בתפילה. ומה שאמרו שטוב להתנועע, הוא דווקא בעת שלומדים תורה או בעת שאומרים שירות ותשבחות, אבל בתפילת עמידה שבה אנו עומדים לפני המלך, והיא עמוקה ופנימית, אין ראוי להתנועע כלל, רק שפתיו נעות (של"ה מסכת תמיד נר מצווה). וכיוון שלכל מנהג יש על מה לסמוך, ינהג כל אדם כפי שיוכל לכוון יותר. ובמיוחד שמי שהתרגל להתנועע כמקובל, יקשה עליו לכוון בלא שיתנועע (מ"א, מ"ב מח, ה  וע' כה"ח מח, ז-ט)". אמנם גם לסוברים שטוב להתנועע בתפילה, אין לעשות תנועות משונות שמעוררות גיחוך אצל הסובבים.
שאלה: גזרות ח שפג טעמן: מדוע בימינו אין סמכות הלכתית לחכמים לבטל גזרות ח אשר פג טעמן, למשל יו"ט שני של ר"ה (הרי בימינו לא נעשה קידוש החודש ע"י ראיה אלא ע"פ הלוח)? האם ישנם דברים שכן יכולים להשתנות עם השנויים המחשבתיים והטכנולוגיים בדורות האחרונים?
תשובה: כשיחזור ביה"ד הגדול למקומו יחזרו לקדש עפ"י הראיה ושוב עלול להיווצר מצב בו ינהגו שני ימים. אם ביה"ד הגדול לכשיקום ישתכנע שאין יותר מקום לחוש לתקלה בסמכותו לבטל את היום השני. פתחי כל ספר הלכה ותראי עד כמה הפוסקים מודעים לשינויים הטכנולוגייים וכיצד הם מיישמים את עקרונות ההלכה בתנאים המתחדשים. אין כמעט תשובה שאינה מתמודדת עם נושא זה. עקרונות ההלכה הם מוחלטים, המציאות היא זו שמשתנית. "הלכה" כשמה כן היא - היא הולכת כל הזמן עם המציאות המשתנית ומתיישמת בה.
שאלה: דבש - מזון מלכות: האם כמו שמותר לאכול דבש מותר לאכול מזון מלכות?
תשובה: תחילה אקדים כי מזון מלכות הוא חומר נוזלי למחצה, שטעמו מר במקצת, וממנו ניזונת מלכת הדבורים. על ידי אכילת אותו המזון מתפתח זחל רגיל להיות מלכת הדבורים במקום דבורה רגילה. תכונתה של מלכת הדבורים הוא שממנה נמשך הדור הבא, המלכה מסוגלת להטיל עד אלפיים ביצים ביום, משקלה כפול ממשקל שאר הדבורים ותוחלת חייה פי ארבעים משאר הדבורים. כיוון שמזון מלכות מסוגל לחולל שינויים מופלגים בדבורה, מרפאים רבים סוברים שיש במזון מלכות סגולות רפואיות חשובות. לגבי כשרותן נחלקו הפוסקים. יש אומרים שאסור לאוכלו, מפני שכל היוצא מטמא טמא, וכיוון שהדבורים אסורות באכילה אף מזון המלכות שהן מפיקות מבלוטות שבראשן אסור באכילה. ואין דינו כדבש, מפני שהדבש הוא בעצם צוף שהדבורים מלקטות מפרחים וצמחים ואוגרות בזפק הנמצא בין פיהן לקיבתן, ואח"כ הן מוציאות אותו בכוורת, ושם הצוף מתייבש מעט ונעשה דבש. וכיוון שמדובר בצוף מעובד הדבש כשר באכילה. אבל מזון המלכות נוצר מתוך גופן של הדבורים, ולכן אסור באכילה. ואף אם נאמר שיש לימוד מן הפסוק שדבש דבורים כשר, כוונת התורה להתיר רק את הדבש הידוע בטעמו, אבל לא את שאר החומרים המופרשים מן הדבורים. ולכן דבש מלכות אסור באכילה (ע' בשו"ת עמא דבר ע' קטו, שסיכם הסוגיה, והרחיב גם בתיאור החומרים הללו והרכבם ומעלותיהם, והביא דעת הגרש"ז אוירבאך שאסרם). אמנם, יש אומרים כי מזון מלכות כשר לאכילה, ודינו כדין דבש, שכל מה שהדבורים מפיקות מגופן מבוסס על צוף ומיני צומח שונים שהדבורים מלקטות. ואף הדבש עצמו מתגבש בצורתו על ידי תוספת אינזימים שמופרשים מבלוטות שבגוף הדבורה, וכמו שהדבש כשר, כך שאר החומרים היוצאים מגוף הדבורה כשרים, שעיקרם מבוסס על מה שהן מלקטות. ואם נאמר שיסוד ההיתר של הדבש הוא ממה שנלמד מן הפסוק, אזי כשם שלמדנו שהדבש כשר, כך אפשר ללמוד שכל החומרים המופרשים מן הדבורים כשרים (הרב אונטרמן בשבט יהודה שער ה' ע' שמ"ד. וכן בציץ אליעזר יא, נט  יב, נד, הרחיב בבאור ונוטה להחשיב מזון מלכות בכלל דבש המותר, ומסיק להתיר לחולה או לצורך רפואי. וכ"כ בילקוט יוסף על יו"ד פא, מ). למעשה, אף שראוי לחוש לדעת המחמירים, מכל מקום לצורך רפואי נוהגים להקל לאכול מזון מלכות, מפני שרגילים לערב את מזון המלכות בדבש שכמותו פי ארבעים ממזון המלכות, וכיוון שטעמו אינו מורגש, איסורו בטל ומותר לאוכלו. וכן אם יכינוהו בצורה של גלולות שאין בהן טעם מותר לאוכלו. והמקל לאכול מזון מלכות כפי שהוא, אין למחות בידו, שיש לו על מי לסמוך. לתשובת רבני מכון התורה והארץ לחץ כאן וכאן.
שאלה: שירה בקדיש: האם מותר לשיר יחד עם החזן קטעים בקדיש?
תשובה: את הקדיש החזן אומר לבדו חוץ מאמן יהא שמיה רבה. אולם כשהחזן מנגן את הקדיש יש המצטרפים אליו. וראוי שיצטרפו רק למנגינה ולא למילים.
שאלה: הנהגות הקהילה היהודית בנירובי קניה: בנירובי בירת קניה מצויה קהילה יהודית מראשית המאה וכן בית כנסת מפואר שנבנה על ידי ראשוני הקהילה שהגיעו לקניה מאירופה. כיום הקהילה מונה כשלוש מאות איש (ישראלים ויהודים תושבי המקום) שמתכנסים אחת לשבוע בערב שבת ובבוקר יום השבת לתפילות וכן בחגים, אין אפשרות להגיע בשבת למקום ברגל, הן מסיבות ביטחון והן מסיבות של ריחוק פיסי, לפיכך אנשי הקהילה ובהם יהודים דתיים מישראל סומכים על היתר שניתן להם בשעתו ומגיעים לבית הכנסת ברכב עם נהג גוי אחרת הדבק הקהילתי בבית הכנסת עלול להימס, האם יש תקדים לנושא בקהילות אחרות בעולם?
תשובה: אמירה לגוי אסורה מה גם שבנסיעה ברכב יתכן שהישראל יעבור בעצמו על מלאכות כגון פתיחת הדלת ונעילתה הדלקה וכיבוי אורות (ויש חוששים לכך שעצם הימצאותו של ישראל ברכב גורמת להגברת הזרמתו של הדלק והבערתו, אם כי יש חולקים ואינם חוששים לכך). ברוב תפוצות הגולה יהודים נמנעים מלהשתמש אפילו בתחוברה ציבורית למרות ששם אין אמירה לגוי אלא הרכבת עוצרת ממילא בכל תחנה ותחנה. עם זאת שמעתי שבמקומות נידחים שאין אפשרות אחרת משתמשים בתחבורה ציבורית אך איני יודע אם הדבר נעשה על דעת פוסקים מוסמכים. משאלתך משמע שאותם יהודים נוהגים כן מקדמת דנא ואינם שואלים מה ההלכה לכתחילה. אין אפוא חובה למחות בידם אך מי ששואל לכתחילה כיצד לנהוג כגון תייר מן הראוי להורות לו שימצא מקום אכסנה בטווח הליכה לביהכנ"ס.
שאלה: יד על הראש במקום כיפה: כשמברכים על מזון כלשהו האם מותר לשים את היד על הראש במקום כיפה?
תשובה: יד האדם לא תופס לגבי כסוי ראש ולכן לא יכול להניח את כף ידו, אבל אם לובש חולצה ארוכה יכול להניח את זרועו על הראש והשרוול יכסה את ראשו. הרב רואי מרגלית.
שאלה: מה פירוש 'באישור הרבנות'?: יש לי שוקולד תוצרת פיאסטן, גרמניה, שעליו מודבקת מדבקה בה רשום "כשר חלבי באישור הרבנות הראשית לישראל". לא מצויין הכשר של רב או רבנות מסויימים. האם הרבנות הראשית היא גוף מפקח או רק גוף מאשר? מי משגיח של השוקולד שברשותי?
תשובה: לאחר בדיקה עם מח' היבוא נמצא כי היבואן "שוקוטרייד" מייבא ארצה שוקולד (קופסאות, טבליות, סוכריות) המיוצר בחברת פיאסטן גרמניה. ההשגחה במקום נעשתה ע"י הרב הוכוולד ובאישור שלנו. מוצרים אלו חלביים לאוכלי אבקת עכו"ם בלבד. תוקף התעודה עד ל 30 11 03 ניתן לקבל אינפורמציה לגבי מוצרי יבוא ישירות עם המחלקה 02-5313137 8
שאלה: שידוכים דרך האינטרנט: האם ראוי להיכנס לאתרי שידוכים באינטרנט כמו דוסידייט וכדו למטרת מציאת בת זוג?
תשובה: איני מכיר את טבעם של אתרים אלו. אך אפשר לנסות בזהירות כי שמעתי על אדם אחד שמצא זיווג טוב על ידי אתר.
שאלה: מוצא השבטים: מדוע הקב"ה עשה שחלק משבטי ישראל יצאו מן השפחות? מדוע הן לא כלולות באימהות שלנו, שהרי הן אימותנו, ומדוע צריך בכלל את הקטע של המעמדות בכל המהלך של התהוות עם ישראל?
תשובה: אין אנו יודעים מדוע הקב"ה עשה כל דבר, ועל זה אומר הפסוק "כי גבהו דרכי מדרכיכם ומחשבותי ממחשבותיכם". אין לנו לעסוק בהנהגתו של ה' כי לעולם לא נבי אותה ועלולים אנו לכפור חס וחלילה על ידי הקטנת כוונותיו. גם אם נעשה זאת בשגגה זה עדיין חמור ואסור. זהו החלק החינוכי בתשובה. על קצה המזלג ממה שכתבו ח ניתן ללמוד שהקב"ה רצה בכוונתו לברוא את עם ישראל משניים עשר שבטים, לכלול בתוכנו את כל הכוחות והתכונות האפשריים כדי שבמשפחה הגדולה הזאת הנקראת עם ישראל יהיה כלול הכל, שהרי לבסוף הם יהוו את תמצית האנושות ואור העולם וכדי להיות כאלה צריכים הם להיות כלולים בכל. משל למה הדבר דומה? לתמונה בת צבע אחד או בת שנים עשר צבעים, ודאי שהיחודיות של השניה עולה לעין ערוך על הראשונה. אם תרצי פרוט נוסף אשמח, אך לא במסגרת זו. הרב משה אליה.
שאלה: קשה לי עם ברכת המזון: יש לי בעייה עם ברכת המזון. אמירה כמו "מכין מזון לכל בריותיו אשר ברא", הנה אמירה לא מציאותית של אנשים שבעים, ומתעלמת מהרעב שקיים במקומות רבים בעולם. יתרה מזו, האמירה "לא ראיתי צדיק נעזב וזרעו מבקש לחם" מהווה הטלת דופי בכל היהודים אשר סבלו, לכל אורך הדורות בכלל, ובתקופת השואה בפרט, מחרפת רעב עד מוות. כיצד ניתן לבוא ולהטיל ספק בצדיקותם של כל אותם יהודים, וגם של אבותיהם ואבות אבותיהם?
תשובה: א. אנשים לא אומרים את הנוסח מעצמם, זהו נוסח שתוקן על ידי ח עם חכמה ורוח הקודש. על כן ההתיחסות לנוסח צריכה להיות בהתאם. דבר נוסף - אנשים לא אומרים את הברכה, אנשים מברכים את לשון חכמים הטומנת בתוכה המון כוונה ועומק. ב. הנוסח בא להבליט את המוחלט, את דאגתו של הקב"ה לעולמו, שחס וחלילה לא עזב ה' את הארץ. ניתן לראות בספרי המדע את הפלאות העצומים איך כל דבר בעולמו של ה' מכוון. אחד נברא לשמש אוכל לשני, אחר מפרנס מישהו נוסף, גם בתוך מדרגת בריאה אחת וגם בתוך כל מדרגות הבריאה. על כן הפלאות שבבריאה מביעות את העובדה שהקב"ה "מכין מזון לכל בריותיו" אין אנו יודעים את הסיבה למה פלוני הוא עני ואין לו אוכל וגם לא נדע לעולם מדוע דור מסויים סבל מחרפת רעב. אבל נדע גם נדע שבסך הכל הקב"ה מכוון בהנהגותיו כחוט השערה והוא מכין מזון ואם בפרטים או בתקופות מסוימות יש חוסר אין זה פגע בכלל. וגם לגבי "ולא ראיתי צדיק נעזב" צדיק אינו נמדד באוכל, יש פעמים שצדיקים הרבה לא מקבלים אוכל וזהו לטובתם שהקב"ה מכינם לקראת עולם שכולו טוב, והכוונה במשפט "ולא ראיתי צדיק." שסך הכל ההנהגה איתו הייתה לא הוגנת חס ו כי צדיק הוא ה' ומכין מזון לכל בריותיו אשר ברא. בתפילה שתצליח להתקדם תמיד, הרב משה אליה.
שאלה: כשרות משקאות חריפים: רציתי לברר את כשרותם של המשקאות הבאים: Malinu, PinaColada, drambuie, original irish cream, kahlua. מצאתי באתר התייחסות חלקית לחלק מהמשקאות, אך לאחרים אין כל התייחסות באינטרנט. אנא עזרוני.
תשובה: אמר החבר למלך כוזר: "מצאת מקום חרפתי". לאחרונה נשאלנו מס' פעמים לגבי משקאות חריפים המיובאים מחו"ל ללא ציון כשרות האם הם ללא חשש ואפשר לשתותם וכו'. המציאות היום היא עגומה ביותר. אנו רואים מעשים שבכל יום אדמורי"ם ורבנים עושים שימוש בכל מיני משקאות שונים ומשונים למרות שאינם נושאים ציוני כשרות וכל זאת על סמך מסורת, שמועות ותקוות כי המשקאות ללא חשש כשרותי. הסיבה היא שהציבור הרחב (לא כולו) אשר חי בחו"ל התרגל עד לפני עשרות שנים מועטות לצרוך חלק מהמוצרים ללא ציון כשרות מהסיבה הפשוטה שכמות נותני ההכשר למפעלים היתה מזערית, אך ודאי שהקפידו לצרוך מוצרים לאחר שבדקו כי אין הם מכילים מאכלות אסורות לפי הבנתם וידיעתם. מציאות זו נבעה מחוסר ברירה כמובן. בחלק מהקהילות קיימות חוברות אשר בהם מצויינים מוצרים ללא רכיבים אסורים אך עדיין ללא נותן הכשר. יש לציין כי חלק לא מבוטל מהציבור בחו"ל מיקל בבישול עכו"ם, חלב עכו"ם, פת עכו"ם, איסור חדש כך שלמעשה עיקר הבדיקה היתה שאין במוצר רכיבים מן החי (טרף) או יין נסך. בתחום המשקאות החריפים היתה הקפדה כמובן שלא יכילו יין נסך אלא על בסיס דגנים ודומיהם שאז הבעיה פחותה (ללא הקפדה בד"כ על איסור חדש) כדוגמת הויסקי, וודקה וכו'. המצב כיום שונה לחלוטין. היום, בעידן בו הציבור דורש על מים מיובאים שיהיו כשרים למהדרין וכמובן גם כשרים לפסח לא תעלה על הדעת הקלות בה אנשים מעיזים לשתות משקאות על סמך שמועות וכו'. מצב התעשיה השתנה בעולם והרבה מוצרים ומשקאות מכילים חומרים רבים שעשויים להיות אסורים: יין גויים, חומרי טעם וצבע אסורים, חומרי הדללה מן החי, חלב ניגר עכו"ם וכו'. היו מספר נסיונות של יבואנים אשר ניסו לייבא חלק מהמשקאות תחת כשרות אך המפעלים בחו"ל סרבו להכניס גורם השגחה למפעל בגלל הכמות המועטה אותה ביקשו היבואנים לייבא. מאידך, הציבור הרחב שותק ושותה כך שלא היתה ליבואנים כל סיבה או הכרח להתאמץ ולייבא משקאות עם הכשר. לכן נראה לי כי כיום, לאחר שיש מערכת כשרות עניפה בארץ ובעולם, ישנה חשיבות לכך שהציבור יפסיק לקנות משקאות מיובאים מחו"ל ללא כשרות וכך היבואנים יחלו סוף סוף לייבא ארצה משקאות עם כשרות. אין לנו כל אחריות לגבי משקאות המיוצרים בחו"ל אלא אם כן קבלו את אישורינו. כיום ישנם מס' משקאות שקיבלו הכשר מטעמינו לרבות פינה קולדה ומומלץ לפנות ישירות למח' היבוא הארצית כדי לברר זאת. טל': 02-5313137 8. לתשובת הרב יוסף דהאן. לרשימת המשקאות החריפים שקיבלו את אישור הרבנות הראשית לחץ כאן
שאלה: מעשר כספים בריבית דריבית בבנק: מי שמפריש מעשר כספים על ריבית שהוא מקבל בבנק על פקדונות, כיצד עליו לחשב את הריבית דריבית? אדגים את שאלתי: אדם שבבעלותו פיקדון שבועי מתחדש והוא נוהג פעם בשנה לחשב את סך הריבית שצבר ולתת ממנה מעשר, האם אין כאן פגיעה במעשר? שהרי הוא התחייב במעשר על הריבית של השבוע הראשון ולכאורה כל הריבית שהתקבלה במשך השנה על אותו מעשר של תקופת הריבית הראשונה שייך במלואו לצדקה ובנוסף לזה הוא מתחייב במעשר על הריבית אשר יפיק מיתרת הכסף בתקופת הפיקדון השנייה וחוזר חלילה. כך יוצא לכאורה שב"עישורייתא דרבי" על בעל הפיקדון לשלם יותר מ10 מסכום השקלים שצבר במשך שנה בכדי לקיים מעשר כספים. האם צריך לחשוש לאותה ריבית דריבית במעשר כספים?
תשובה: הנחתך היא שחיוב מעשר חל מיד בחודש הראשון. אך מלשון הפוסקים משמע שחיוב מעשר חל רק בסוף השנה כאשר הוא עורך את המאזן השנתי.
שאלה: השאלת ס"ת לשימוש חד פעמי: במקום העבודה שלי קיים בית כנסת פעיל יום יום לתפילות מנחה, מאחר שאנו עובדים גם בצומות רציתי לשאול האם קיימת בעיה הלכתית בהשאלת ספר תורה בכל צום מביכנ"ס כלשהו?
תשובה: את ספר התורה יש להביא למקום לפחות יום לפני כן ולהחזירו לפחות יום אחרי כן. את הספר יש להניח מכוסה במקום מכובד.
שאלה: צילייתה מרובה מחמתה: יש בביתי פרגולה שמהלך כל השנה מחוברת אליה ציליה. הציליה עשויה מבמבוק ומחוברת בברגים לפרגולה. יודע אני שהבמבוק אינו כשר כסכך עקב החיבור בברגים (ברזל) אך שאלתי היא אם יכול אני להניח על גב הבמבוק לייסטים (מוטות עץ) ועל זה סכך כשר מענפי דקל. שמעתי שזה מותר מפי מישהו אך רציתי להתיעץ בסמכות הלכתית.
תשובה: אם צילתה של הציליה מרובה מחמתה אינך יכול לסכך עליה סכך כשר כי הסוכה מסוככת בסכך פסול. אולם אם חמתה של הציליה מרובה מצילתה אין כאן סכך פסול ואתה יוכל להניח מוטות עץ ולסכך על גבם בסכך כשר.
שאלה: נוסח וידוי בסליחות ויוה"כ : תלמיד שאלני, מדוע בנוסח וידוי בסליחות (ספרדים ), כתוב: "ציערנו אב ואם, הורים ומורים". מה ההבדל בין אב ואם להורים? אולי אב ואם זה כותרת להורים ומורים (בבחינת כל המלמד בן חבירו תורה כאלו ילדו)
תשובה: יכול להיות שאב ואם זו כותרת (כמו שאתה בעצם אומר), או שאפשר לומר שגם אב ואם חורגים שאינם ההורים הביולוגים, כגון היא אמו האמיתית ובעלה הוא אביו החורג, גם חייבים בכבודם. (לא מצאתי בכתובים זו השערתי). הרב רואי מרגלית.
שאלה: תולעים בירקות: האם בירקות הבאים יש צורך בבדיקה מיוחדת מחשש תולעים: חצילים, קישואים, אפונה ותירס קפואים, מלפפונים, עגבניות?
תשובה: לגבי חצילים, קישואים, אפונה, מלפפונים ועגבניות - אין חשש של חרקים ולכן מותר לאכול ללא בדיקה. לגבי תירס גם אם הם קפואים - אם מדובר בקלחים שלמים יש בהם חשש של חרקים ולכן אין לאוכלם ללא בדיקה. אם מדובר בתירס ננסי או בגרגירים - אין חשש של חרקים ומותר לאכולם. בברכת התורה והארץ, הרב יואל פרידמן.
שאלה: כסף עבור שיעורים: יש תופעה של רבנים הלומדים במשך היום בכולל. ובערבים נוסעים להעביר שיעורים או הרצאות תורניות ומקבלים על כך סכומי כסף נכבדים 1000-1500 ש"ח. האם מותר הדבר? הלא אסור להפוך את התורה קרדום לחפור בו? מובן לי שמי שבא מרחוק להעביר הרצאה, שיש לכסות לו את הוצאות הנסיעה, אולם לא בכך מדובר כאן אלא בעסק לכל דבר.
תשובה: כמדומני שאתה מפריז בסכומים. מעודי לא שמעתי על מחירים כאלה. לגוף שאלתך, אכן אין ללמד תורה תמורת שכר "מה אני בחינם אף אתם בחינם" אלא רק שכר בטלה. אך מי שמשרתו ללמד תורה באופן קבוע רשאי לקבל שכר כעמיתו הנושא משרה דומה.