LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: צרעת הבגד בימינו?: בהקשר לצרעת הבגד יש לי כמה שאלות: 1 האם הצבעים שמוזכרים בתורה אכן כמו היום? 2 מה עושה יהודי שיש לו כתם על הגופייה שברור שזה לא מאוכל שנשפך? 3 האם יש צורך בבית מקדש כדי לקיים מצווה זו, ואם לא מה התנאים?
תשובה: 1. בפשטות צריך בירור שלא השתנו הצבעים, ולזה צריך מסורת, דבר שלא קיים היום שלא נוהג צרעת כבר הרבה דורות. 2-3. לשון הרמב"ן בויקרא פרק יג פסוק מז: "והבגד כי יהיה בו נגע צרעת זה איננו בטבע כלל ולא הווה בעולם, וכן נגעי הבתים, אבל בהיות ישראל שלמים לה' יהיה רוח השם עליהם תמיד להעמיד גופם ובגדיהם ובתיהם במראה טוב, וכאשר יקרה באחד מהם חטא ועון יתהוה כיעור בבשרו או בבגדו או בביתו, להראות כי השם סר מעליו ולכך אמר הכתוב (להלן יד לד) ונתתי נגע צרעת בבית ארץ אחוזתכם, כי היא מכת השם בבית ההוא והנה איננו נוהג אלא בארץ שהיא נחלת ה', כמו שאמר (שם) כי תבאו אל ארץ כנען אשר אני נותן לכם לאחוזה, ואין הדבר מפני היותו חובת קרקע, אבל מפני שלא יבא הענין ההוא אלא בארץ הנבחרת אשר השם הנכבד שוכן בתוכה". ובתורת כהנים (מצורע פרשה ה ג) דרשו עוד, שאין הבית מטמא אלא אחר כבוש וחלוק, ושיהא כל אחד ואחד מכיר את שלו והטעם, כי אז נתישבה דעתם עליהם לדעת את ה' ותשרה שכינה בתוכם וכן אני חושב בנגעי הבגדים שלא ינהגו אלא בארץ, ולא הוצרך למעט מהן חוצה לארץ כי לא יארעו שם לעולם ומפני זה עוד אינם נוהגים אלא בבגדים לבנים לא בצבועים, כי אולי הצבע הוציא הכיעור ההוא במקום ההוא כטבעו ולא אצבע אלהים היא, ולפיכך הצבועים בידי שמים מטמאין כדברי רבי שמעון (נגעים פי"א מ"ג). ועל דרך הפשט, מפני זה יחזירו הכתוב בכל פסוק ופסוק "הבגד או העור או השתי והערב", כי הדבר נס ולרבותינו בהם מדרשים וכולם בתורת כהנים". יוצא שדין צרעת אינו נוהג היום. הרב אברהם פרל.
שאלה: תכשיט חדש בבין המצרים: קבלתי מתנה (בבין המצרים אך טרם תשעת הימים) שרשרת מכסף (שוויה כ-150 ש"ח) וענדתי אותה בר"ח אב למספר שעות כדי שאוכל לענוד אותה כבר בשבת חזון אך לא ברכתי "שהחיינו": 1. האם היה מותר לי בכלל לחדש אותה בר"ח אב? (שהרי אכילת בשר נאסרה כבר מר"ח אז אולי גם חידוש השרשרת היה אסור). 2. האם יותר לי לענוד אותה בשבת (שבת חזון), שהרי מצד אחד כבר ענדתי ואתה אך מצד שני לא ברכתי עליה "שהחינו"? 3. מכיוון שלא ברכתי "שהחיינו" אם יותר לי לברך, או שמא מכיוון שכבר ענדתי אותה פעם אחת איני יכול לברך כלל? בהמשך לשאלה זו, האם שאחותי תברך על השרשרת שהיא קבלה (לאחר תשעה באב) ותתכוון להוציא אף אותי יכולה להבא פתרון לזה שלא ברכתי או שאין טעם שתתכוון להוציא אותי כיוון שכבר ענדתי את השרשרת ואיני יכולה לברך? וכן האם מותר לי לספר את הפוני מאחר והגיע לאורך שמקשה על הראייה ומציק לי (אין לי בזה שום שמחה, בסך הכל זה בכדי שאוכל לראות יותר טוב)?
תשובה: 1)לכתחילה אין לחדש תכשיט בר"ח אב כי אפילו להשיג אותו בקניה יש להמנע וק"ו שלא לחדש אותו בימים אלה. 2) לא רצוי לענוד גם בשבת חזון ויש להמתין עד אחרי תשעה באב. "בהמשך לשאלה" אם את מסופקת בשמחתך אם היא עדיין חזקה תשמעי מאחותך ותצאי ידי חובה, אבל אם ברור שאת לא חייבת אין ברכת אחותך מועילה לך. לענין השיער. מותר לספר שיער שמפריע לראיה גם בין המיצרים.
שאלה: כשרות תוצרת עלי קטיף: פורסם באתר של ערוץ 7 כי הרבנות הסירה את ההשגחה ממפעל בנתיבות של "תנובות קטיף מהדרין". הכוונה לירקות העלים של "עלי קטיף" שמוכרים לכלנו, זה ענין של מפעל מסוים, או שבאמת אין לקנות יותר מוצרים של החברה? בנוסף הייתי מאד רוצה להבין איך ייתכן המצב המתואר. עיקר פרנסתה של החברה הוא בזכות ההכשר שלה, ואני מתקשה מאד להאמין שהחברה באופן פתאומי החליטה שלא לעמוד יותר בסטנדרטים?
תשובה: הרבנות הסירה כשרות ממפעל מסוים "תנובות קטיף מהדרין" אין לכך השפעה על מוצרי חסלט ועלי קטיף, אותם אפשר וצריך לצרוך כהלכה שהם מקפידים בכשרות. לעניין שאלתך כיצד קרה המקרה, נא לברר ברבנות הראשית שהיא הסירה את הכשרות, אין בידי את כל הנתונים ואינני רוצה להכשל בהאשמות שוא. אני בטוח שאם הרבנות נהגה כן היא יודעת מדוע. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: התאמה בתחילת דרך התשובה: אני בתחילת דרכי בתשובה והתחלתי להיפגש עם בחור שבתהליך תשובה כבר כמה שנים. נכנס חזק לדרך תורה ומצוות למשך שנה, וחזר שוב לבחון את העניין יותר בעדינות בכדי לברר את מקומו מול זה, הוא לא לוקח לעצמו את הכל ולא משויך לזרם כלשהו. כך, גם אני, מבררת את מקומי, מתקרבת לאט לאט ולא יודעת לאן אגיע עם זה. ברור לי כי רוצה להקים בית כשר ששוכנת בו יראת שמיים ועבודת מידות חזקה. שאלותי: א. זהו מפגש ראשון שבו אני בוחנת בחור מנקודת מבט כזו, ומרגישה את הקושי בשינוי עמדה מחילוניות (על היבטיה בתחום זה) לעמדה חדשה זו, האם זה הזמן שלי כשאינני בטוחה עדיין מהו מקומי מול הדת, ובמחשבה שזה אולי זיווג משמיים אמיתי, האם ראוי לותר עליו משיקולים אלו? ב. אם אני ממשיכה, כיצד עלי לברר כהלכה מול מי אני עומדת בהנחה שיש משיכה חיצונית, אינטלקטואלית ורגשית? ג. אינני רוצה לבזבז את זמני וכוחותי, עד כמה מפגשים לבדוק את זה?
תשובה: יש מקום להכרות ובמידה שתמצאו ענין זה בזה תתקדמו ביחד בדרך התשובה.עליך לבחון האם הבחור בעל מידות האם הוא יציב, האם המטרות משותפות לבנות חיי משפחה ערכיים בעלי תוכן יהודי. הבדיקה צריכה להמשך עד שתשתכנעי שתוכלי יחד איתו לבנות את החיים שאת שואפת אליהם. אי אפשר להגביל את הזמן. לפעמים משתכנעים מהר יותר ולפעמים זה לוקח יותר זמן. על כל פנים לא נכון להחפז אלא להחליט רק לאחר הכרות רצינית.
שאלה: שטיפת סירים בשבת: הרב כתב שאין שוטפים סירים בשבת, והרי בזמננו שנוהגים לאחסן אוכלים בסירים זה מוגדר ככלי שמלאכתו לאיסור ולהיתר (שש"כ פ כ הערה לז ) ומדוע יהיה אסור לנקות את הסיר למי שמקפיד על נקיון ביתו?
תשובה: מכיון שאין מבשלים בשבת, אין צורך בסירים לאחר גמר שימושם, ושטיפתם אינה צורך שבת.
שאלה: הזמנת טיול מאורגן: אני מתכנן לצאת לטיול מאורגן אחרי תשעה באב. האם מותר להרשם במהלך תשעת הימים?
תשובה: מותר.
שאלה: איך מתמודדים עם העצבות?: לפעמים נוחתת עלי עצבות ואין לי מושג למה, איך אפשר גם כשזה קורה להיות שמח?
תשובה: זוית מעניינת בעניין השמחה אנו מוצאים ב"מעשה בשבעת הקבצנים". שם מספר רבי נחמן אודות מלך אחד, שהיה לו בן יחיד ואהוב, ועוד בחיי המלך עשה משתה גדול לבנו, למסור לו את המלוכה. ובתוך שמחת המשתה אמר המלך לבנו: "היות שאני חוזה בכוכבים, ואני רואה שאתה עתיד לירד מן המלוכה, בכן תראה שלא יהיה לך עצבות כשתרד מן המלוכה, רק תהיה בשמחה". המלך, הוא הקדוש ברוך הוא, מלכו של עולם, רוצה למסור לנו, בניו האהובים, את המלוכה בעולמו (כאן כדאי להעיר שמלוכה אין פרושה שלטון מדכא המצטייר, מן הסתם, בדעתנו. כי אם, כהגדרת רבי נחמן, "להאיר בלב חברו השגות אלוקות". שלטון אמיתי על הזולת פרושו השפעת טוב, סיוע בתקונו, מבלי להשתמש בזולת לצרכיו האנוכיים של השליט). באותו טקס הכתרה, שנעשה, מן הסתם, בעולם העליון, אומר המלך לבנו שהוא חוזה בכוכבים את ירידתו מן המלכות. על פי טבע העולם, וטבע הסכנות הרוחניות המצויות בו, מן הנמנע הוא שהאדם לא ישגה וימעד, ולו במעט, ממדרגתו הרוחנית, מדרגת בן המלך. ועל כן, מודיע המלך לבנו על העתיד להתרחש עימו, אולם בנוסף להודעה זו הוא נותן לו עצה: "בכן תראה שלא יהיה לך עצבות כשתרד מן המלוכה, רק תהיה בשמחה". עצה מוזרה, כמעט בלתי אפשרית. תארו לעצמכם בן מלך שהורגל בנימוסי המלכות, בפאר וביופי של הארמון, בכל מעדני עולם, והוא מושלך אל הרחוב עירום וחסר כל, אובד דרך, רחוק מגדולתו. היתכן לייעץ לו להיות בשמחה? כאן מלמד רבי נחמן את האדם אמת גדולה על עצמו, ועצה עמוקה לתיקון נפשו. בן המלך המושלך מן הארמון, איננו חדל בשל כך להיות בן מלך. את שייכותו הטבעית לאביו לא יוכל שום כח שבעולם להכחיש. הוא עלול להיקלע למצבים, אבל השפלות לא תהיה לעולם מהותו! מצב מול מהות. אלו הן מילות המפתח בגישה זו. היודע להבדיל בין שתיהן, ידע גם לשמוח, ולו במצב הירוד ביותר. "בנים אתם להשם אלוקיכם", כותב הקדוש ברוך הוא בתורתו. מצד המהות, לנצח קשורים הננו לבוראנו, כבן אל אביו. מה שאנו בעצם, דהיינו נשמותינו, אינו אחר מאשר חלק אלוק ממעל, ניצוץ מאור אין סוף, וכמו שתיקנו ח בברכות השחר, שכל יהודי יאמר: "אלוקי, נשמה שנתת בי, טהורה היא"! אמנם מטבע הסתבכותנו ברשת החומריות עלולים אנו לרדת ממדרגתנו, לשכוח את מעלתנו ואף להכשל חלילה בחטא. אולם גם אז, רק מצבנו שפל. מהותנו לעולם מהות בן מלך. וזו היא עצת המלך, "ובכן תראה שלא תהייה לך עצבות כשתרד מהמלוכה. רק תהייה בשמחה." שמחה, כי ירידתך היא רק מצב שנקלעת לתוכו, מצב אפשר לשנות. ואילו מהותך, הנצחית, הרוחנית, כבן אל אביו, לעולם לא תוכל להשתנות.
שאלה: לעשן סיגריה בצום: האם מותר לעשן בצום?
תשובה: מותר.
שאלה: יחס הוריי חתן וכלה: האם ישנה חובה על הורי הכלה לעזור לה מבחינה כספית לאחר החתונה? הוריו של בעלי הם אנשים אמידים שתומכים בנו כספית, שואלים אם חסר משהו, אם יש צורך בעזרה, ואומרים שלא נתבייש לבקש כשחסר. ואילו הוריי אינם אמידים כהורי בעלי. אמנם אינם עניים, אך אינם מבוססים, לא יכולים להרשות לעצמם להוציא יותר מדיי כסף. הדבר גורם לכך שבעלי כל הזמן משווה בין ההורים, ומתעצבן ע"כ שהוריי כביכול מתקמצנים בעוד שהוריו לא חוסכים מאיתנו. אני בכלל לא אוהבת לדבר על הנושא הזה ומאוד נעלבת כשהוא עולה. משתדלת לא להשוות בין 2 הצדדים, כי כ"א מהם נמצא במקום אחר. גם כשיש מקום לחשוב על צורה שבה היו יכולים להתחשב ולעזור לנו יותר, אני מנסה לא לחשוב עליהם דברים רעים, לדון אותם לכף זכות. "הגדיל לעשות" בעלי, והפציר בי לחשוב שהוריי לא מתנהגים כשורה(!!) ביקשתי ממנו שיתאפק ולא ידבר על זה איתי, כי זה מאוד פוגע ומעליב אותי, כמו שכתבתי קודם, אני משתדלת לא לחשוב על כך ולדון אותם לכף זכות. וגם אם באמת נעשה משהו שאינו כשורה, להתעלם ולהעביר. אך בעלי מתעקש, הוא טוען שעליי להכיר בכך שהוריי לא ר. מה הרב אומר, מה עליי לעשות ולחשוב, מה בעלי צריך לעשות?
תשובה: הבעל צריך להתייחס להוריך כמו להוריו, לכבדם וללמד עליהם זכות ולא לבקר אותם. אמנם זה טבעי בשנות הנשואין הראשונות שכל צד מבין את הוריו ומשווה בין ההורים. אך כעבור שנים אחדות הקשר ההדדי מתחזק וכל צד מבין גם את ההורים של השני. ואולם אנשים בעלי מדות טובות אנשים אציליים מיד מסתכלים על הורי הצד השני בכבוד ולא מבקרים אותם, גם במה שאפשר לבקר. כי על הורים יש להביט בעין טובה. לדעתי זה לא הוגן שהבעל יבקש ממך להכיר בכך שהורייך לא ר, גם אם זה נכון. וכל שכן כאשר אפשר להבין אותם לפי מצבם. אני מניח שבעלך בחור טוב, וזה יעבור עם הזמן.
שאלה: הרהור בדברי תורה באמבטיה: האם מותר במקלחת להרהר בדברי תורה, וכן לשמוע ברקע שיעור תורה?
תשובה: אסור להרהר באמבטיה בדברי תורה אפילו באמבטיה שאין בה בית הכסא, כיון שנמצאים שם גם ערומים לכן אסור.
שאלה: צלצול שמח בפלאפון בשלושת השבועות: האם בשלושת השבועות צריך להחליף בפלאפון צליל ניגון שמח?
תשובה: אם אפשר בקלות להחליף מדוע לא? אך מעיקר הדין אין צורך. הצלצול לא נועד להשמעת מוסיקה אלא להודעה על התקשרות בלבד.
שאלה: פסוק שלם בתלוש משכורת צבאי: בתלוש משכורת הצבאי, הנשלח מטעם אכ"א - ישנו פסוק שלם מישעיהו (יג,יב) - "אוקיר אנוש מפז ואדם מכתם אופיר". האם ישנה בעייתיות לזרוק את התלוש לפח אשפה, האם צריך להעיר לאחראים על עיצוב התלוש שלא לצטט פסוק שלם, או אולי זה דווקא קידוש ה שמופיע ציטוט מהתנ"ך על תלוש המשכורות של צה"ל?
תשובה: אפשר לקדש את ה' בדרכים רבות ולאו דווקא בנושא בעיייתי מבחינה הלכתית. פנה לאחראים.
שאלה: בכל יום יהיו בעיניך כחדשים?!: מה הכוונה "בכל יום יהיו בעיניך כחדשים", הרי בכל יום יש את אותה מצוות תפילין, ואת אותן מילות התפילה, הכל אותו דבר, אותן מילים ואותן פעולות?
תשובה: כתב השולחן ערוך אורח חיים סימן סא :"אשר אנכי מצוך היום היינו לומר בכל יום יהיו בעיניך כחדשים ולא כמי שכבר שמע אותו הרבה פעמים שאינו חביב אצלו". ונראה שזה על ידי התבוננות כל פעם בעניין וחשיבותו, וכל פעם מקבל מחדש משמעות, משל קטן: אדם עובד כל יום בשביל להרויח כסף, למרות שעבד אתמול ויעבוד מחר, כי מבין שגם עכשיו צריך לעבוד, ולא אומר האדם נמאס לי לעבוד. מה שאין כן בעשייה שגרתית בלי התבוננות, לא נחשב אצלו כלום. וכעין זה גם בספר השל"ה הקדוש - ספר במדבר דברים - פרשת כי תבא דרך חיים: "וכלל גדול הוא זה לקיום התורה והמצות שיעשם בזריזות כאלו היום נצטוה, וגם יחשוב כאלו היום היה כריתת הברית השם יתברך עמנו, ואז נקיים המצות בזריזות ובשמחה גדולה לא מצות אנשים מלומדה. אשר על זה פירש האר"י הפסוק (דברים כח, מז), אשר לא עבדת את ה' אלהיך בשמחה ובטוב לבב מרב כל, כלומר שצריך האדם לשמוח בעשיית המצוה וקיומה יותר מרב כל שמזמין לו השם יתברך והוא שמח בו, ביותר מזה צריך לשמוח במצוה הבאה לידו שיקיימנה. ואמר הפסוק, אף שעבדת את ה' בקיום המצות, אבל לא עבדת בשמחה ובטוב לבב, על כן היתה זאת לך". הרי שאם האדם תופס המצוה בהתחדשות, ולא כמה שעשיתי אתמול אעשה גם היום, יהיה שמח בעשיית המצוה אשריו שזכה לזה, ויעשנה בחשק ובשמחה. הרב אברהם פרל.
שאלה: דיון בבי"ד רבני בחודש אב : האם מותר להתדיין בדיונים סופיים, לקבלת גט בפעול בימים כמו תשעת הימים הראשונים של אב או לדחות זאת לאחר כך?
תשובה: מכיון ששני הצדדים יהודים, אין שום מניעה מלהדיין בימים אלו.
שאלה: בדיקת בורגול לפני בישול: מה צריכה להיות דרך הבדיקה ברירה של הבורגול לפני הבישול, והאם אי בדיקה מעכבת אכילה?
תשובה: יש לבדוק באופן כללי אם יש קורים וכדו', דבר המעיד על חרקים.
שאלה: זוגיות בין דתייה לחילוני?: הייתה לי חברה 5 שנים, דיברנו על נישואים, הכל היה טוב והזוגיות הייתה מושלמת, עד שלפני חצי שנה היא התחילה להתחזק ולחזור בתשובה. כיבדתי את זה ואמרתי לה שלא אכפת לי ואין בכוונתי להפריע לה, אך עם הזמן היא התחילה להפציר בי, כי אם לא אשתנה ואתחיל לחזור בתשובה זה סוף הקשר שלנו. היא לא השאירה לי ברירה ונפרדנו, וגם עכשיו היא עדיין טוענת שהיא אוהבת אותי, אך ממשיכה לעמוד על שלה איך אני יכול לגרום לה להבין שקשר כזה אפשרי?
תשובה: קשה מאד לחיות חיי נשואין כאשר האשה דתית ושומרת מצוות והבעל אינו שומר מצוות. על כן אני מבין את החברה שאינה רוצה בהתמודדות מתמדת. וגם לך זה לא יהיה קל, למרות האהבה ביניכם. אביא כמה דוגמאות איך תנהגו בשבת אתה תרצה לצאת לבלות ולא להשאר בבית כל השבת. והיא תרצה להשאר בבית ללכת לתפילות לבית הכנסת. לסעוד סעודות שבת. מי יעשה קידוש, אם אתה אינך שומר מצות.גם אכילת כשרות תהוה בעיה לא תכלו לאכול בכל מקום ועליך זה יכביד מאד. וגם שמירת טהרת המשפחה יכולה להיות אבן נגף שגורמת למריבות. ומה יהיה חינוך הילדים אם לכל אחד דרך שונה? אך כל אלו הם קשיים חצונייים אף שהם מכבידים ביותר הם אינם העיקר. אי אפשר לבנות משפחה כאשר לכל אחד מבני הזוג יש כוון רוחני אחר. חיי משפחה בריאים הם כאשר לשני בני הזוג יש מטרה משותפת ואידיאלים משותפים ויחד הם בונים את ביתם ויוצקים בו את התוכן האידיאלי. ואז האהבה ביניהם יציבה ונמשכת לאורך ימים. ואם החיבור בין בני הזוג הוא רק חיבור של אהבה בלבד ללא מגמה משותפת הסיכוי שזה יחזיק מעמד לאורך ימים קלוש. אם חברתך שאתה קשור אליה כל כך והייתם קרובים זה לזה כמה שנים הגיעה למסקנה שהיא רוצה לשוב בתשובה. והתשובה כה יקרה לה עד שהיא מוכנה לוותר על הקשר ביניכם. האם זה לא מעורר אצלך מחשבה שיש בדרך התשובה משהו גדול שיש לבחון אותו. אולי תבחן את דרך התשובה, אולי גם אתה תתרשם מהדרך ותרצה לקבל אותה. ואז תוכלו להקים משפחה ערכית מאושרת ואוהבת.
שאלה: האם נחשב נדר?: אמרתי בשפתיים שאני נודרת נדר שלא אצחק, לאחר שניות בסמוך לזה אמרתי בלי נדר, מבוטל, האם זה נחשב לנדר, האם צריך לעשות התרת נדרים?
תשובה: עליך לפנות לרב פוסק שיבדוק איתך היטב מה בדיוק אמרת ויחליט אם הנדר חל. אם כן, בקשי ממנו שירכיב בי"ד שיתיר לך את הנדר. הימנעי להבא מנדרים והתרגלי להקדים "בלי נדר" לפני (!) כל התחייבות. לא אחריה.
שאלה: שינוי שם מאלעד לראובן: בברית קראו לי אלעד, השם אלעד הוא מקסים לעצמו ומשמעות יפה, אבל יש לו קונוטציות לא טובות וגם מזלו היה רע מבתנ"ך, לכן השם לא כל כך מומלץ. וכתוב על זה בספר קוראי שמו לא לקרוא בשם זה, וגם העמקות שבשם יכולה לסבך את האדם, ולהביא לדין, ואני מרגיש את זה עליי. היה ברצוני לשנות את שמי, הייתי מספיק זמן עם השם הקודם וצריך להתחדש, וגם בספר קוראי שמו כתוב שיש עם השם הזה בעיות ויש רבנים שמציעים לא לקרוא בו, ואכן גם לי היו שנים רבות של דיכאון וכו, לאחר התייעצות עם רבנים ופתיחה באגרות קודש יצא לי "לקרוא על שם "יוסף יצחק", וגם כשאני לבד פתחתי במחשב אגרת קודש אקראית יצא הסבר לשם "יוסף יצחק", שאלתי ילד קטן פעם שהייתי בישיבה איך לקרוא לעצמי למרות שלא ידע כלום, הוא לא חבדני"ק ולא לומד תורה, הוא אמר לי כך "תקרא לעצמך "יוסף יצחק". אז החלטתי לקרוא לשמי ראובן יוסף יצחק, האם הרב ממליץ לי על כך או יוכל לעשות את שינוי השם בדרך שלו, או בישיבה שלו, או בכל מקום במניין?
תשובה: השם אלעד שם יפה ואיני מוצא סיבה לשנות אותו. וככל שמעשיך יהיו יותר שלמים כך השם יקבל משמעות יותר חיובית.
שאלה: ברכות השחר וברכות התורה: 1. מותר לי להגיד את כל ברכות השחר כמה שעות לאחר שהתעוררתי? 2. אם אמרתי בבוקר ברכות השחר, והלכתי לישון צהריים אני צריך להגיד עוד פעם ברכות השחר, ואם כן, מותר לי להגיד אותם אם התעוררתי בשוגג אחרי השקיעה?
תשובה: 1. ברכות השחר- לכתחילה יש לומר עד שעה רביעית זמנית  נכון ליום ו אב זה בערך 10:28 בבוקר  בדיעבד- אפשר עד חצות היום  12:45. במקרה שממש פספסו בלי כוונה ועבר חצות היום, אפשר עד שהולכים לישון בלילה. 2. מי שאמר בבוקר ברכות השחר וישן שינת צהרים, לא אומר ברכות השחר בקימתו משינת הצהרים. הרב שלמה רקובסקי.
שאלה: יש הכנה לחיי משפחה?: למה לא מכינים נערות באולפנות לחיי משפחה אמיתיים, למה לא מלמדים אותנו לבשל, או ניהול כלכלי נכון של בית, תזונה נכונה, עזרה ראשונה, למה לא מלמדים אותנו שחייבים להיות עם כוח לפני שיולדים ילד, ויצירת ילד צריכה לבוא מתוך שימחה והשתוקקות ולא מתוך גוף שבור וראש מלא אידיאלים על משפחה גדולה, למה הייתי צריכה את כל הבגרויות, כשאני מגלה שאת הדברים החשובים של החיים לא ממש לימדו אותי?
תשובה: אחד מן הקשיים שיש לנו בעת החדשה זה ענין החינוך. בימים עברו היה מצב שבת היתה גודלת בבית אמא. שם היתה מתחנכת ולומדת הכל. הלימוד לא היה דווקא מספרים. עיקר הלימוד היה ממפגש בלתי אמצעי עם משפחה בריאה ועם בית הוריה. העידן החדש הוציא את הנשים מביתן. העידן החדש שלח את בנות ישראל מבתי חינוך לבתי ספר. אין בכך רק דברים שליליים. אולם יש בכך גם דברים שליליים. אחד מהם הוא חוסר בהירות בנוגע לחלוקה שצריכה להישמר בין מה שמקבלים מבית ספר ומה ממשיכים לקבל מהבית האישי. החלוקה צריכה לבוא לידי ביטוי לא רק בחלוקת הנושאים אלא בחלוקת זמן. צריך שגם בגיל הנערות לא ילמדו שישה ימים בשבוע אלא לא יותר מחמשה ימים. ביום השישי הבת צריכה להישאר בבית המשפחה. ביום זה היא צריכה ללמוד מאמא את כל מה שמתאים שילמד במסגרת המשפחה. הקושי ליישם זאת הוא משום שאמהות רבות לא נמצאות בביתם ולא פנויות להיות עם בנותיהם. בכל אופן הפתרון יבוא לא מתוך זלזול בלימוד לצורך בגרות. בעידן שלנו שבנות לא מתחתנות בגיל צעיר יש מספיק זמן גם לעשות בגרות וגם ללמוד את נושאי החיים השונים שודאי שאינם פחות חשובים מבגרויות. יתכן שניתן לתקן חלק מהעניין מבחינה מערכתית. אולם בכל מקרה התיקון לא יהיה שלם. תמיד יפלו דברים "בין הכסאות". החלוקה הלא טבעית בין מה שנלמד בבית ובין מה שנלמד בחוץ היא גורמת לבעיות. מבחינתך את תנצרי את הלקח שלך לזמן שיהיו לך בנות בוגרות. את תקחי אחריות ותהיי מודעות לגבי בנותייך הגדולות. בהצלחה.
שאלה: מנגינת ההפטרה שבת חזון: בחלק מעדות המרוקאים נוהגים לקרוא החל משבת שאחרי יז בתמוז בהפטרה של שבת במנגינה של תשעה באב. את המנהג הזה הביאו מאבות אבותינו זצ"ל ואם הם עשו זאת יש להם ביסוס לזה. כידוע אסור לנהוג מנהגי אבלות בשבת ואפילו צריך לשמוח. האם לקרוא את ההפטרה במנגינת תשעה באב זו איננו אבלות בשבת?
תשובה: תנהג כמנהג אבותיך, כיון שלכל מנהג יש ביסוס הלכתי.
שאלה: כתיבת שם ה  במלואו: אני עושה סיפורונים כאלה כדי שכשאני הולך יהיה לי קל לקרוא בתורה במקום לסחוב את כל התיקון קוראים. לכן, אני כותב בדיוק כמו שכתוב בתיקון. האם מותר לי לכתוב את שם הוי"ה, ולא ה, כי אם אני אכתוב ה ולא הוי"ה כל הדבר הזה כבר לא שווה, כי זה לא כתוב כמו בתיקון קוראים, יש לציין שאני שומר מאוד על קדושתם של הסיפרונים הנ"ל?
תשובה: אם הדבר נכתב בקדושה ועל מנת ללמוד ולקרוא בתורה מותר, רק שתקפיד כפי שכתבת לשמור על קדושתם.
שאלה: מראית עין במנהגים: האם אין במנהגים מסויימים מראית עין? לדוגמה: לספרדים מותר לאכול בר"ח אב בשר, ואנשים שיראו אותם יחשבו שלהם גם מותר. האם אין בזה מראית עין?
תשובה: אין בזה מראית עין, מפני שידוע שיש בזה מנהגים שונים.
שאלה: יחס לחידון התנ"ך: האם הרב בעד לימוד לחידון התנ"ך, או שלדעת הרב יש להתמקד בדברים אחרים?
תשובה: אם אתה חושב שהשתתפות בחידון תגרום שתלמד הרבה תנ"ך ותרכוש בקיאות בתנ"ך ותעשה זאת כאמצעי מדרבן ללימוד תורה, אם כן כדאי לך להשתתף בחידון התנ"ך. אם בלאו הכי אתה לומד היטב וההשתתפות לא תוסיף זירוז אין סיבה להשתתף.
שאלה: מדוע נושא גיורת כבר לא כהן: כהן שנושא גיורת, מדוע הוא כבר לא כהן?
תשובה: כהן שנשא גיורת, עבר עבירה, שהרי כהן אסור בגיורת. אומנם הוא כהן, כמבואר בשולחן ערוך אבן העזר סימן ז שאינו מתחלל, אבל בגלל שאסור לשאת גיורת, יש קנס מדרבנן לא לנהוג בו את דיני קדושת כהן, כגון לעלות לדוכן, ולעלות לתורה ראשון, כמבואר בבכורות דף מה עמוד ב, ונפסק בשולחן ערוך ומשנה ברורה בסימן קכח באורח חיים. הרב אברהם פרל.
שאלה: שימוש בפלאפון חדש בתשעת הימים: קניתי פלאפון בתשעת הימים, במבצע שיכול היה להגמר, אני רוצה לשאול אם מותר לי להשתמש בו עכשיו?
תשובה: אם הדבר משמח אותך, המתן עד אחרי ת"ב.
שאלה: אלימות במשחקי מחשב: האם מותר לשחק מחשקי מחשב שבהם ניתן לפגוע ולהרוג שחקנים אחרים (רובים, טילים, ושאר כלי נשק) האם יש בכך משום אכזריות, ולא טוב למוסריות?
תשובה: אכן יש להימנע ממשחקי אלימות ובכללם במחשב.
שאלה: הפנינג בי  באב: אנחנו רוצים לפתוח סניף בישוב חילוני. בשביל שיכירו אותנו, אנחנו רוצים לעשות יום כיף בישוב הזה. האם מותר לעשות מין הפנינג (תחנות הפעלה) בי באב?
תשובה: עד צהרי י' באב נוהגים להימנע מהבעת שמחה.
שאלה: קינות על גוש קטיף: האם צריך להוסיף בתשעה באב קינות על גוש קטיף, האם יש נוסח מסוים, אם כן מהו?
תשובה: ראוי להוסיף קינה מתאימה על גוש קטיף, כשם שמצינו תוספת קינות על אירועים אחרים, אם כי קשים יותר כגון מסעי הצלב, שרפת התלמוד, השואה ובמחזורי תימן יש קינות על המשבר הרוחני שעבר על העדה בארץ.
שאלה: הדרדרות בצבא: אני חייל. עכשיו סיימתי טירונות, לפני הצבא למדתי שנה וחצי שבהם "קרעתי את עצמי" בלימוד, השקעתי הגעתי לשיא מבחינתי בקירבה לאבא שבשמיים. עכשיו התגייסתי ועם הזמן דעך ודעך הקשר עם הבורא והתורה. אין זמן ללמוד, תפילה זה לא תפילה, כל היום שומע קללות, כל היום צעקות, עבודה מתישה וגסה וזהו. אני מרגיש ריק חסר תוכן, לא אני האמיתי. אני לא מסוגל ככה, אני משתוקק לתורה, לתפילה ולהתקשרות עם ה, אבל אין לי את זה. לא עוזר לי 5 דקות ביום ללמוד איזה משהו ב"לכו לחמו בלחמי" זה לא מספק אותי. הנפש שלי צמאה. כמובן שזה משפיע על התפקוד שלי בצוות, אני יותר עצבני ויותר גס, זה לא אני. מה לעשות?
תשובה: זה טוב שאתה כל כך משתוקק לקרבת ד'. ועצם ההשתוקקות היא מצווה גדולה והיא מקרבת. ומה שאתה לא יכול לעשות כעת אתה לא מחוייב, אלא רק מה שאתה יכול ואלו הזמנים של התפלה הברכות והלימוד המצומצם. ואל תזלזל במעט הזה, כי אם אתה עושה אותו, על זה נאמר אחד המרבה ואחד הממעיט ובלבד שיכוון לבו לשמים. אם מפני שאתה לא יכול לעשות כל מה שאתה רוצה אתה לא עושה גם את המעט שאתה יכול זה לא טוב. אל תהיה עצבני אל תפול ברוחך חזק ואמץ. ואם אתה משפיע בדוגמא אישית על אחרים והם אפילו יתקרבו רק מעט לתורה כבר עשית דבר גדול מאד.
שאלה: גבינה בולגרית בשבת: ישנם גבינות מלוחות שבתוך הקופסא שלהם יש מים, רשת ובתוך הרשת הגבינה. כאשר רוצים להוציא את הגבינה מרימים את הרשת, וכל המים נשפכים חזרה לתוך הקופסא (מצוי בגבינה בולגרית של פיראוס). האם יש בשבת בעיה להוציא את הרשת עם הגבינה, כי אני בורר אותה מהמים?
תשובה: יש להוציא את הגבינה במזלג או בכף, ולא להוציא אותה עם הרשת, שזהו כלי המיוחד לברירה.
שאלה: סרטים על הגירוש בתשעת הימים: האם מותר בתשעת הימים ובשבוע שחל בו תשעה באב, לראות סרטים העוסקים בנושא הגירוש מגוש קטיף המלווים בחלקם במוזיקה?
תשובה: אם התיאורים עצובים והמוסיקה בהתאם - מותר.
שאלה: הלכות י  באב: האם בי באב מותר לאכול בשר אחרי חצות לספרדים, וממתי מותר כבר לשמוע מוזיקה ולהתגלח ולהסתפר?
תשובה: מנהגינו לא לאכול בשר גם ביום י' באב (לילו ויומו). ולגבי מוזיקה טוב להחמיר שלא לשמוע מוזיקה גם ביום י' באב כנ"ל, והטעם כיון שרוב בית מקדשינו נשרף בעוונותינו ביום זה.
שאלה: הליכה ספורטיבית בשבת: לאמי יש בעיות ברכיים ב-2 רגליה. על מנת להתמודד עם הבעיה המליצו לה הרופאים ללכת הרבה. לא הליכה איטית אלא הליכה נמרצת וספורטיבית (אך לא ריצה). האם מותר לה לעשות הליכה כזו בשבת, וזאת בהנחה שחשוב שכל יום היא תעשה את ההליכה ובהנחה שאין לה הרבה זמן פנוי במהלך השבוע?
תשובה: איני מבין, אם חשוב שתעשה זאת כל יום, איך אין לה זמן פנוי במהלך השבוע?, לא ייתכן שדבר חשוב כל כך יוזנח כל השבוע ורק בשבת ייעשה.
שאלה: קביעת מזוזה בתשעת הימים: האם מותר לקבוע מזוזה בתשעת הימים, (המעבר לדירה היתה לפני תשעת הימים.)?
תשובה: חובה עליכם לקבוע מזוזה מיד. כל רגע שאין לכם מזוזה אתם מבטלים מצות עשה מהתורה!
שאלה: בן בכור שנולד בניתוח קיסרי - פגום?: בני שיחיה עומד לפני בר המצווה שלו. לפני 13 שנה כשנולד לא עשינו לו פדיון, וזאת בגלל שלידתו הסתימה בניתוח קיסרי על אף שהתחילה בלידה רגילה. לאחר ברורים עם רב והרופא המילד החליטו שאין לעשות פדיון, אבל אם אנו רוצים אפשר לעשות ללא ברכה, זאת בגלל שהלידה התחילה כרגילה אבל ראשו של בני נתקע, ולכן הובהלנו לחדר הניתוח. מה הטעם לכך, חוץ מהפסוק המפורש "פטר רחם", שהרי מצאתי שטעם לפידיון הוא להזכיר להורים שלא יתגאו יתר על המידה בבנם הבכור, ולכן עושים פדיון בכורות.אם כך מה בנוגע לבכור שנולד בניתוח, האם משהו נפגם בקדושתו?
תשובה: אם רב אמר לכם לא לעשות פידיון, אין שום צורך בפידיון. כל הטעמים הם אחרי הפסוק, אבל הפסוק אמר פטר רחם, והוא לא פטר רחם, ולכן לא פודים, בלי קשר לטעמים. האם משהו נפגם בקדושתו, אינני יודע בכל אופן ודאי יש לו מעלת יהודי כשר, וזה דבר גדול. הרב אברהם פרל.
שאלה: מלחמה על א"י או על כבוד ה?: אתמול אחד הבוגרים בסניפינו העביר שיעור על מה בעצם אנו נאבקים במאבק של א"י, על מה היה מאבק עמונה, על מה היה מאבק גוש קטיף ועל מה כל המאבק יהיה נגד תכנית "התכנסות" (שתחרב בע"ה), ואמר כי עצם המאבק, הוא על כבוד שמיים, לצאת נגד כך שמחרפים שם שמיים, אנו יוצאים נגד חילול ה שנגרם בכל המאבקים. אז נכון שא"י חשובה, ונכון שאנו יוצאים בשם תורת ה - וגם זה חשוב מאד, אבל מדוע אין אנו יוצאים בהכרזה של ממש, שאנו יוצאים להגן על כבודו של ה יתברך, מדוע אנו שמים כ"כ דגש על א"י ולא על כבוד ה שמתחלל כ"כ? אשמח לקבל תשובה- מדוע אין במודע של רוב הציבור הדתי שהוא יוצא להלחם בשם ה ולהגן על כבוד שמיים, אבל יש במודע דברים אחרים כמו א"י וכו? ( וח"ו שלא ישתמע מדבריי שא"י לא חשובה.)
תשובה: בכל הדור האחרון השלב הראשון של הציונות היה ללא קריאה בשם ה'. על כך היה ויכוח חריף בין גדולי התורה האם כלל יש ערך להתיישבות בארץ ללא הדגשה שהכל נעשה בשם ה'. ההכרעה של הרב קוק היה שיש ערך לכל כוח חיובי שמתגלה באומה גם אם הוא נאמר בשם ה'. עתה לדעתי אנו בשלב חדש שבו אנו חייבים להדגיש שכל הטעם בכל התיישבותנו הוא נובע מהקשר שלנו לה'. לאט לאט אנו משנים את השפה שלנו ואנו יותר קוראים בשם ה'. אולם גם זאת צריך לדעת כיצד לעשות. הקריאה בשם ה' צריכה להיות ב"לישנא דאינשי" כלומר בשפה שהיא מבוארת לאנשים. כשמדובר על דיבור בתוך הציבור שמאמין בה' ובתורתו זה יותר פשוט כיצד לקרוא בשם ה'. הקושי הגדול כיצד לקרוא בשם ה' באזני כל בית ישראל קריאה שהיא תעשה איזה רושם אם לא עתה אזי בעתיד. זה קשה יותר. בכל אופן דעתי שגם בקשר להסברה לציבור הרחב יש להדגיש את הערך לכל מה שאנו עושים. הערך אינו אנושי. עם ישראל הוא לעם כשאר העמים וארץ ישראל אינה ארץ כשאר ארצות. אנו לא נלחמים על המולדת שלנו אנו נלחמים על הסגולה המיוחדת שיש במקום הזה ארץ שהיא ארץ הנבואה והמוסר.