LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: ספק בנושא ת כניסה: הלכתי עם בני בן ה-5.5 ובתי בת ה-3.5 לבריכה. פגשתי את המציל לפני הקופאי ולדבריו הת הוא מגיל 3 ומעלה. עם זאת הקופאי גבה ממני עבור שני כרטיסי כניסה בלבד. אולי הוא העריך שבתי עדין לא בת 3. לא יידעתי אותו בדבר גילה. האם עלי לחזור ולשלם אף עבור בתי (על פי דין ואולי לפנים משורת הדין)?
תשובה: מצד עיקר הדין ודאי שחובה לשלם אם כך הם תנאי הכניסה. אומנם ישנם מספר מקומות שאינם מקפידים על הגיל במדויק, ומסמיכים את הקופאי להחליט ע"פ אומד דעתו. ולכן במקום שיש קושי גדול לברר מהם הנהלים הברורים של הקופאי ניתן לתלות שהקופאי עשה בהיתר, כיון ש"אין אדם חוטא ולא לו". בשם הרב כלאב.
שאלה: הורדת שירים מהאינטרנט: ראיתי את היתרי הרב להורדת שירים. הרב לא התייחס לנושא של "ועשית הישר והטוב" וכן לנושא של הנזק הכלכלי המצטבר שנגרם ליוצרים, אודה על התייחסות הרב לנושאים הללו?
תשובה: כבר כתבתי על זה כמה פעמים, ואענה בקיצור. אין שליטה על מה שמשודר באינטרנט, ודינו כהפקר. לא אמרתי שמידת חסידות להשתמש בזה, אבל אי אפשר לומר שהאדם שמוריד גזלן.
שאלה: תשובה על זלזול בת"ח: ברגע של קלות ראש, זלזלתי בכבודו של תלמיד חכם. עכשיו, אני רוצה מאד לחזור בתשובה, אבל אני לא יודעת איך, אני יודעת שהרב שמחל על כבודו, כבודו אינו מחול. אך אני מתחרטת מאד ומצטערת מאד על רגעי הטפשות, ומקבלת על עצמי בלי נדר להיזהר יותר בכבוד תלמידי חכמים. האם יש לי דרך לחזור בתשובה?
תשובה: אם את מתחרטת על מעשיך ומקבלת עליך להבא לא לחטוא. עליך לבקש את מחילתו של התלמיד חכם כי הוא יכול למחול על כבודו. אך אם הפניה אליו עצמה עלולה לגרום לו אי נעימות מוטב לא לפנות אליו ולקוות שהוא מוחל לכל מי שפגע בו ואחר כל התחרט.
שאלה: הנאה ללא רשות הדיירים: בבניין בו אני גרה, פשט הקבלן את הרגל ונוצרו בעיות רבות. שכן בבניין, החליט לשלם, לפני 20 שנה, חוב של דייר בבניין, לחברת המעליות, כדי שהחברה תכניס את מנוע המעלית. לאחר פשיטת הרגל. 12 שנה מאוחר יותר סיכם אותו שכן עם הקבלן, כי מחסן הבניין, יוצמד לדירתו וזאת, ללא קבלת היתר מדיירי הבניין. שכן זה טוען, כי מגיע לו שהמחסן הוצמד לדירתו, היות ולפני שנים הוא שילם, את חלקו של דייר אחר, עבור חברת המעליות. האם מדובר בגזל?
תשובה: כאשר קבלן בונה בנין הבניין שייך לו, הוא מוכר חלקים שהוא מעוניין בתנאים שהוא רוצה. מסיבה זו לא ניתן לענות על השאלה כיון שיש לבדוק את חוזי כל השכנים האם המחסן המשותף אכן נמכר להם והוא רכושם או שהקבלן שמר אותו לעצמו ונתן בינתיים להשתמש בו, וכן את חוזה הקניה הראשוני של השכן שקיבל את המחסן האם הוא קיבלו בתמורה למה ששילם. כמו"כ חסר מידע על העסקה של השכן עם חברת המעליות. אומנם ברור שאם השכנים רכשו מחסן זה, ודאי שלא יוכל א' השכנים לקחתו לעצמו. הרב ישראל גנץ.
שאלה: למה גם הנשמה נענשת?: הנשמה (החלק הלא גשמי לצורך הענין) הורדה מקרבתה לה ונכנסה בגוף גשמי במטרה להעלותו לקדושה ולהעלות את כל המציאות אתו. לנשמה עצמה יש רק תשוקה אחת, לעשות את רצון ה ולהתקרב אליו. כיון שכך הרי שהנשמה סובלת בכל רגע שאינו מנוצל לקדושה או ח"ו להפך. אם כך מדוע החלק הרוחני שבאדם מקבל עונש על כך שלא הצליח להתגבר על החלק הגשמי? הרי אם זה היה תלוי בנשמה אז כל רגע היה מנוצל לקדושה! כשאני בוחר לא לעשות מעשה, איזה חלק במבנה הנפש עושה את הבחירה? ומי ישא בתוצאות המעשה בסופו של דבר (בעה"ז, בגן-עדן גיהנום, ובעה"ב)
תשובה: ברגע שהנשמה יורדת לגוף נהפכים שניהם לחטיבה אחת שמשפיעים ומושפעים זה על זה וזה מזה. ברגע שקבלו ביחד החלטה טובה שניהם מתעלים ולהיפך להיפך. אין טענה שהשני השפיע לרעה, כשם שהאדם שקיבל השפעה מחוה אשתו ונכשל בעץ הדעת טען שהיא אשמה, אבל טענתו לא התקבלה כי לא היה צריך לשמוע בקולה. אם הנשמה היתה עומדת בהחלטה לא לעשות רע לא היה הגוף לבדו יכול לבצע את רעתו. מבחן האדם בהיותו מחובר מנשמה אלוקית ומגוף גשמי ובאמצא נמצאת הנפש שבידה כוח הרצון למי לשמוע ולהכריע ביניהם אם ילך בדרך הטוב או לא. המלה נפש היא בעלת משמעות של רצון כמו שנזכר בדברי אברהם אע"ה "אם יש את נפשכם".
שאלה: למה נפש החיים לפני התניא?: הרב השיב כי הרב צבי יהודה זצ"ל היה ממליץ ללמוד תניא ובתנאי שיש ללמוד לפני כן את נפש החיים. מדוע, יש להקדים את נפש החיים לתניא, התניא הוא זה הספר הראשון שאני לומד ברצינות ובחשק יש סיבה מסוימת לא ללמוד אותו?
תשובה: אין הכוונה לאסור את לימוד התניא, אבל בספר התניא ישנם מונחים וסגנון מחשבה שהם זקוקים להבהרה יסודית קודמת שתברר את הקומה הראשונה לפני שעולים לקומה השניה. עליה גבוהה ללא בסיס חזק מדי עלולה לגרום לנפילה או חוסר הבנה נכונה ועמוקה.
שאלה: התחזקות בחודש אלול: איך אפשר להתחזק יותר ובעיקר עכשיו בחודש אלול, אשמח אם הרב ייתן עצות או טיפים?
תשובה: תלמד את ספר שערי תשובה לרבינו יונה היטב ותתחזק מאד.
שאלה: הליכה לבית עלמין בחודש אלול: האם מותר ללכת לבית עלמין בחודש אלול ואם לא מדוע?
תשובה: אין שום איסור ללכת לבית העלמין בחודש אלל, ובודאי במקום שיש צורך בדבר.
שאלה: ודאות הכהונה ונישואי גרושה: האם הכהונה בימינו היא ודאית, ואם לא, האם ניתן על סמך זה ניתן לאפשר נישואי כהן וגרושה במקרים מסוימים?
תשובה: ודאי שהכהונה בימינו ודאית. ומן הסתם כבר היית בפדיון הבן, והכהן קבל דמי הפדיון, ואבי הבן ברך ברכת הפדיון, ודי בזה. (כמובן שמדובר במשפחות שמוחזקות בכהונה). בכל מקרה, היתרי נישואין במקרים מיוחדים הנוגעים לבירור כהונה וגירושין ניתנים רק על ידי בתי הדין הרבניים. הרב אחיה ליפשיץ.
שאלה: כשרות האב בלידה מחוץ לנישואין: השיבו לי שמי שאימו נולדה מחוץ לנישואין (לאיש ואשה רווקים), על מנת לברר שאין פסול מבחינת יוחסין (לבן) יש לדעת שהאב (של האם) כשר. אם שמו של האב ידוע, והוא אדם מבוגר ונשוי - האם יש לחשוש לכך שהוא אינו כשר (או שמן הסתם הוא כשר), ואם כן - כיצד אפשר למעשה לבדוק את כשרותו של האיש?
תשובה: אם האב של האם (הסבא), או האם המדוברת, התחתנו אחר כך בחופה וקידושין אורטודוקסיים כשרים ( ע"י רב מוסמך), מן הסתם יש להניח שהתבררו דברים אלו (היינו שבדקו שאבי האם אינו מפסולי קהל), ואין לחשוש לפסול יוחסין. אם עדיין הדברים נראים לך מסופקים, ניתן לגשת לבית הדין הרבני האזורי (ורק אליו!) על מנת לעשות בירור בדבר. שנה טובה וגמר חתימה טובה הרב יהודה אודסר.
שאלה: אמי רוצה ללכת ל"מקובל": אימי שתחיה בת 67, אישה שסובלת מבעיות רבות (אסטמה, ברכיים - מתקשה בהליכה, כתף - קרע בגיד, ועוד.) היא ביקשה ממני (בהמלצת אחיה) לתווך בינה לבין "מקובל" שאני מפקפקת בו, על מנת שיתן לה ברכה או קמיע, שכן אחיה סיפר לה שהוא עזר לו. הסברתי לאמי: "אין צורך שתפני אליו, שהרי הקב"ה לא צריך שליחים, הוא נותן לך אפשרות לפנות אליו ישירות כל בוקר חצי שעה (תפילת שחרית) תבקשי ממנו כל שתירצי, רק תפילה!!!", אמי נפגעה מאמירה זו כאילו אני מפקפקת באמונתה וענתה: קשה לי לעמוד להתפלל, כלומר, היא לא אהבה את התשובה שלי, כאילו איני מעוניינת לדאוג לה. מה עושים במצב כזה, לתווך בינה לבין ה"מקובל", לחפש מקובלים אמיתיים אחרים, או יש לרב עצה אחרת?
תשובה: הכי טוב שאימך תלך לקבל ברכה מהרב אליהו שהוא מקובל גדול.
שאלה: לשים מראה בתוך כיס התפילין: קראתי שאין לשים דברים אחרים לתוך כיס התפילין מאחר שהוא תשמיש קדושה. האם מותר לשים בפנים מראה קטנה שמשמשת אך ורק לצורך בדיקת מיקומו הנכון של התפילין וגם טוש עם צבע שחור לתפילין?
תשובה: לגבי מראה מסתבר שכן, שהרי משמשת את התפילין בכל יום ושווה לכל נפש. אך את הטוש אינני בטוח שכדאי לשים.
שאלה: קדושה שלישית בימינו: האם אנו פוסקים שיש קדושה שלישית (כציץ אליעזר חלק י )?
תשובה: הדבר הוא ספק שהרי נראה שלצורך קדושה שלישית צריך פעולת קידוש כמבואר ברדב"ז תרומות פ"א, ועל כן אין להכריע שיש קדושה שלישית בזה"ז. ועיין עוד בדברי הגר"ש ישראלי זצ"ל (חוות בנימין). בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: בולים עם דמויות נוצריות: ברשותי בולים עם דמויות מהעולם הנוצרי, חלקם עם צלבים. מה עלי לעשות איתם, להשאירם, לשרוף אותם או לסלקם לאשפה, אציין כי יש גם בולים של "דואר ישראל" ובהם מקומות הקשורים לפולחן הנוצרי, מה לעשות איתם?
תשובה: זה לא ממש עבודה זרה, זה לא דבר שאסור בהנאה. כמו שאם אדם ימצא היום צלב עשוי מזהב (כמו שלובשים הנזירים) וירצה להתיך אותו ולעשות ממנו טבעת, מצד הדין זה מותר. כיון שזה לא ממש עבודה זרה שמשתחווים לפרט הזה.
שאלה: זימון שני בחתונה: מה הדין של בחורי ישיבה שישבו בשולחן בחתונה וענו לזימון בעשרה, כי האורחים שישבו איתם היו צריכים לנסוע מוקדם. האם כשהם נשארים לזימון הגדול של השבע ברכות - מה יצטרכו לענות? יש לציין שהם לא אכלו כלום מאז שזימנו בפעם הראשונה.
תשובה: אם לא אכלו כלום לאחר שזימנו אינם מצטרפים עוד לזימון.
שאלה: "הדו שיח" בין הקב"ה לשטן: כיצד יש להבין את ה"דו שיח", כביכול, בין הקב"ה לשטן בספר איוב, הרי לכאורה ניתן להבין שיש שתי רשויות, ח"ו. וגם מה המשמעות שדנו ביניהם - האם זה משל?
תשובה: השטן הוא מלאך אחד בין מלאכי ד' וכפוף לרצונו. אף על פי כן הקב"ה מאפשר לו קצת חופש בתפקידו כדי לברר מה עושה האדם בבחירתו החפשית. ברור ופשוט שאין השטן משפיע על רצון ד' אלא מברר לנו את רצון ד' ללמד את האדם כי העיקר בחיים ותכליתם איננו קשור בהצלחת חיי הגוף והחברה בעולם הזה, אלא ביושר הלב ושלמות האמונה שתכלית הצלחתה תיראה בעולם הבא.
שאלה: אישה בוגדת אסורה לבעל?: האם זה נכון שאישה בוגדת אסורה לבעלה ואם כן מה המשמעות ובמידה והבעל סולח לה ולשני בני הזוג ילדים, רוצים בית ויש בינהם אהבה חזקה, מה יש לעשות למען תהיה ברכה בזוגיותם?
תשובה: אשה נשואה שזינתה תחת בעלה נאסרת לבעל ולבועל, והוא חייב לגרש אותה, ואין לה כתובה וכו'. לא שייך מושג של מחילת הבעל, עם כל הצער על הילדים. התיקון לזוגיות שלהם הוא בגירושין! אמנם, הבירור ההלכתי אם אכן האשה זינתה תלוי בפרטים רבים, ונעשה אך ורק בבית הדין הרבני האזורי, ויש לפנות אליו מייד. הרב אחיה ליפשיץ.
שאלה: מעלת סיום מסכת: השנה אלמד בישיבה מסכת מכות ואני מעוניין לסיים עם קבוצה מסויימת את המסכת. מה החשיבות והמעלה בסיום מסכת, מדוע תקנו על זה ברכה מיוחדת, או שאין בכך מעלה?
תשובה: יש מעלה בסיום מסכת כי היא מעידה על שאדם עשה את מלאכתו בשלימות ולא לחצאין. ומי שזכה לסיים מסכת יש בידו חלק שלם וחשוב מהתורה הקדושה שהיא נשמת החיים של האומה ובזה הוא גם שותף בבנין הרוחני של העם בשלימות שתביאו בהצלחה בכל חיי מעשה.
שאלה: סוכה במרפסת רחוקה מקיר: בביתי מרפסת גדולה, לא מקורה, סגורה מכל ארבעת הצדדים, פרט לשתי דלתות וחלון משני צדדים (כלומר שני צדדים סגורים לגמרי ושניים סגורים בקירות עם דלתות). באמצע המרפסת אנו מקימים סוכה עם דפנות מבד. המרחק המרבי מהסוכה לקיר הינו 120 סנטימטר. האם חייבים לחזק את הבד או האם ניתן להסתפק בקירות של המרפסת. לי נראה, שגם בלי הבד, הסוכה היתה כשרה?
תשובה: אי אפשר להשתשמש בקירות המרפסת כדפנות הסוכה, אלא אם אם כן הסכך מגיע עד הקירות. אסור שיהיה הפסק בין הקירות לסכך. אמנם במקרה שיש סכך אלא שהוא גבוה מהקירות, אם הקיר גבוה מ-10 טפחים, אנו משתמשים במושג ההלכתי "גוד אסיק" והסוכה כשרה, אך אם המרחק בין הסכך לדופן הוא בצד, אי אפשר להשתמש בקירות כדפנות. ובמקרה כזה, כשמשתמשים ביריעות כדופן, הן צריכות להיות מחוזקות מאוד כדי שהרוח לא תנדנד אותן.
שאלה: נשפטים שוב על החטאים?: אם ה סולח ומוחל לנו על החטאים, אז למה בעולם הבא שופטים אותנו עליהם, הרי הוא כבר סלח וזה נשכח?
תשובה: ריבונו של עולם הוא טוב ומטיב, וכחלק מהטובה אותה הוא משפיע עלינו זו האפשרות לתקן בעולם הזה את חטאינו וטעויותינו. איך מתקנים - לצורך זה כדאי ללמוד את הלכות תשובה לרמב"ם. במידה ואכן האדם זוכה לתקן את חטאיו אזי הוא אינו נענש עליהם. אך אם הוא מתקן רק למחצה לשליש ולרביע יענש בהתאם למה שטרם תיקן. כמו כן ישנו הבדל האם תיקן וחזר בתשובה מאהבה כלומר מתוך אהבת ה' וצער על כך שציער את אביו שבשמים או מתוך יראה מהעונש שאז התיקון פחות שלם. הרב שמואל הולשטיין.
שאלה: פדיון הבן לפג: בני פג והוא בבית החולים לפני הברית. כיצד נוהגים לעניין פדיון הבן כשמגיע לגיל חודש, עושים את הפדיון בלי התינוק, או בפגיה, או לא עושים בכלל?
תשובה: הפדיון נעשה ביום השלושים, ואין צורך שהתינוק יהיה נוכח.
שאלה: צמח עבודה זרה ותמונות צדיקים: 1)האם צמח המיני במבוק שמגיע מהמזרח הרחוק ונפוץ עכשיו נחשב כעבודה זרה, ומתי צמח יחשב כעבודה זרה? 2)אשתי רוצה שאני יעצב לה בפוטו שופ תמונה גדולה עם כל תמונות הצדיקים. האם מותר להגדיל או להקטין או לייפות באמצעות תוכנת מחשב תמונות של צדיקים?
תשובה: 1) צמח לא נחשב לעבודה זרה אלא אם כן השתחוו לו. גם אם מגדלים את זה שם, וחלק הולך לעבודה זרה, השאר שנמכר לא נחשב כעבודה זרה (מדוע שנחשוב שהשתחוו לו). 2) אין בזה שום פסול, כמו שאפשר לצייר ולצלם, אפשר להשתמש במיכשור הקיים כדי לעצב.
שאלה: ברכת גלידה בגביע טעים: מדוע הרב פסק לברך על טילון "קורנטו" שהכל בלבד? הרי נפסק בשו"ע שכאשר הקמח בא לתת טעם, (ולא רק לדבק לריח וכדו ) - אזי מברכים מזונות מדין "כל שיש בו". כי הרי הגביע של הטילון הוא בעל טעם מיוחד, ולא כמו מה שמוכרים קופסת גביעים, שם באמת הטעם כמעט לא מורגש ואז ניתן לומר שזה בא רק להחזיק את הגלידה?
תשובה: הדין שהבאת נכון, אך כאן השאלה למה משמש הגביע. קונים גלידה בגביע כיון שאי אפשר להחזיק אותה ביד, ויש גביעים שגם אוכלים אותם. מוזכר בהלכה שאם יש דגן, כגון עוגה, עם שכבת בצק ויש מילוי של פירות, שמבחינה כמותית ונפחית הפירות מרובים, מברכים "מזונות". במקרה זה הבצק הוא אחד המרכיבים של העוגה, ואז הולכים ע"פ העיקר בגלל חשיבותו ומברכים "מזונות" ופוטרים "בורא פרי העץ". בגלידה, כשאדם קונה גלידה (אף בגביע שאתה מתאר) הגביע משמש משהו אחר (להחזיק את הגלידה), ולכן לא שייך ללכת על פי חשיבות הדגן, כיון שכאן איו לו חשיבות מצד עצמו, אלא משרת משהו אחר. ולכן כשמכינים עוגת גבינה, אם יש שכבה די עבה של בצק, למרות שהגבינה גדולה בכמות, מברכים על הבצק. אבל אם יש שכבה דקה, רק כדי לאפשר את אחיזת הגבינה, מברכים שהכל.
שאלה: רב שאין לו זמן: שאלתי רב שאלה מסוימת והוא השיב כי "אין לי זמן לברר את ההלכה", כיצד להתייחס אליו בעקבות כך, מה מעמדו או דינו? יש לצין כי מדובר ברב ישוב קטן.
תשובה: כנראה שהשאלה מורכבת ודורשת זמן רב, ולרב יש כרגע נושאים דחופים יותר וממילא לא נותר לו זמן לדבר המסובך.
שאלה: חדר ייחוד פסול?: הייתי בחתונה של חברה שלי, שניהם ממוצא ספרדי החתונה הייתה חתונה חרדית לכל דבר, הפרדה מוחלטת, החתן בחור ישיבה וכו. אך הם עשו "חדר ייחוד פסול" יצאו משם אחרי זמן קצר והיא לא כיסתה את ראשה. רציתי לדעת האם קיים דבר כזה? הבנתי מהכלה שהם עשו חדר ייחוד כדי לאכול, לנוח ולהיות קצת ביחד ולא מתוך כוונה של חדר ייחוד. אני עומדת להנשא בקרוב בשעה טובה ומוצלחת וגם אני וחתני ממוצא ספרדי והיינו רוצים חדר ייחוד כדי להיות קצת בשקט ולהנות, אך אני רוצה לדעת את העניין הזה של חדר ייחוד פסול או חדר ייחוד בכלל לדעת הספרדים?
תשובה: ראשית נבאר שבחתונה על פי ההלכה ישנם שני שלבים, שלב א'- קידושין והם נתינת הטבעת, ובשלב זה האישה נאסרת על בעלה ועל כל העולם. (עד שלב זה לא הייתה אסורה כאשת איש). שלב ב'- כניסה לחופה ובזה ניתרת לבעלה וזה נוסח בירכת האירוסין "ואסר לנו את הארוסות והתיר לנו את הנשואות לנו" נחלקו הפוסקים מה היא חופה. השולחן ערוך כתב (אבן העזר סימן נה סעיף א): "שיביא אותה לתוך ביתו ויתייחד עמה ויפרישנה לו, ויחוד זה הוא נקרא כניסה לחופה, והוא הנקרא נשואין בכל מקום", הרמ"א (שם) כתב "י"א דחופה אינה יחוד, אלא כל שהביאה החתן לביתו לשם נשואין, וי"א שהחופה היא שפורסין סודר על ראשם בשעת הברכה, וי"א דחופת בתולה משיצאה בהינומא  ואלמנה, משנתייחדו, והמנהג פשוט עכשיו לקרות חופה מקום שמכניסים שם יריעה פרוסה על גבי כלונסות, ומכניסים תחתיה החתן והכלה ברבים, ומקדשה שם ומברכין שם ברכת ארוסין ונשואין, ואח"כ מוליכים אותם לבית ואוכלים ביחד במקום צנוע, וזהו החופה הנוהגת עכשיו". בילקוט יוסף כתב למעשה: "מנהג הספרדים שאין החתן והכלה מתייחדים אחר החופה אלא רק אחר סיום הסעודה בביתם ואין לבן תורה ספרדי לשנות ממנהג אבותיו". לעניין כיסוי ראש נחלקו האחרונים אם חייבת לכסות ראשה לאחר קידושין או רק לאחר חופה להלכה נהגו בנות ישראל לכסות ראשם רק לאחר חופה ולכן הספרדיות יכסו ראשם רק לאחר שיקחנה לביתו. (נחלקו האחרונים לעניין עדות אשכנז האם לכסות ראשם לאחר חדר הייחוד ואין כאן מקום להאריך בזה.) הרב אברהם זרביב.
שאלה: טעם קיום שנת שמיטה: אני רוצה לדעת בדיוק מה הטעם לשנת שמיטה, ומה המקור לזה. למה כל שבע שנים יש שנת שמיטה? אציין כי אני בעבודה בין חילונים ושואלים אותי ואין לי תשובה מספקת בשבילם. אני רוצה תשובה שתספק אותם עם הרבה היגיון ותוכן.
תשובה: על טעמי המצוה נכתבו ספרים רבים. ובמיוחד טעמא דשביעית. הנני מביא בפניך שני אתרים: יש עוד הרבה הסברים באינטרנט, כך שלא אוכל לפרט. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: נטילת תרופה ביום כיפור : יש לי לחץ דם ואני חייב לקחת פעמים ביום תרופה להורדת לחץ הדם. איך אני צריך לנהוג ביום כיפור?
תשובה: אם אפשר לקחת את התרופה בלי מים, אין בעיה. אם צריך לקחת עם מים, תפגום את המים (שיהיו מרים או מלוחים) שלא יהיה איסור דאורייתא, ואז תשתה עם התרופה.
שאלה: הכשרת כלים חדשים?: ברצוני לשאול כיצד להכשיר מיקרוגל, טוסטר-אובן, תנור וטוסטר חדשים לפני השימוש הראשון בהם, והאם יש להגעילם ברותחין?
תשובה: לא צריך להכשיר אותם אם הם חדשים אבל אם הם נוצרו במפעל שבעליו אינם יהודים יש להטביל את החלקים הנוגעים באוכל (בתנור את התבניות והרשת ולא את כל התנור ובמקרו גל את הצלחת). אם חלקי הטוסטר לא מתפרקים צריך להטביל אותו (ולחכות יום-יומיים שיתייבש לפני הפעלתו) או לתת אותו לבעל מלאכה יהודי שיפרק אותו פירוק רציני וירכיבהו שוב.
שאלה: נערה מאורסה נאמנת?: נערה המאורסה שנאנסה בשדה ואין עדים, מנין לבית הדין שהיה הדבר באונס ולא ברצון, האם הנערה נאמנת להעיד על עצמה, היכן הדבר כתוב?
תשובה: בדיני נפשות תמיד הולכים להקל אפ' כשיש ספק, לכן בנערה שנאנסה בשדה אין אנו צריכים לעדותה כלל, אלא אנו תולין שהיה הדבר באונס, כיון שגם הייתה צועקת לעזרה קולה לא היה נשמע.
שאלה: ברכת הודאת גשמים: מפשטות שו"ע ורוב רובם של האחרונים יוצא שצריך לברך ברכת הודאת גשמים לאחר עצירת גשמים בארץ ישראל. ראיתי כבר הרב השיב שללא עצירת גשמים ראוי לברך בלא שם ומלכות ברכה על ירידת הגשמים בתחילת השנה. האם זה אומר שלאחר עצירת גשמים נברך ברכה זו בשם ומלכות?
תשובה: יש כללים בזה, כמה זמן היתה עצירת גשמים בחורף (בתחילת החורף 40 יום). העיקרון הוא שאם היתה עצירת גשמים ודאי צריך להודות. הנוסח מופיע בסידורים. אומרים חלק מ"נשמת כל חי" ואומרים "ברוך אל רוב ההודאות", יש ברכה מיוחדת לזה. כבר יצא כמה פעמים שאמרנו את זה בארץ. יש באמת מחלוקת בין ה"פרי מגדים" ל"משנה ברורה", האם בארץ אומרים תמיד על הגשמים ברכת ההודאה, ואנו פוסקים שרק כשיש עצירת גשמים מברכים בשם ומלכות.
שאלה: חזרה בתשובה לפני חתונה: מה עושה בחורה אשר חזרה בתשובה לאחר שכבר "הכירה" בחור בעבר והיום עומדת לפני חתונה? עם הבחור איתו היא מתחתנת שמרה על איסור נגיעה.
תשובה: לא ברורה לי השאלה. מה שהיה היה. החזרה בתשובה יש בכוחה לנקות את כל הציורים והטומאה שקשורים לחטאים שהיו בעבר עתה אם היא במצב של טהרה ויראת שמים זהו העיקר. יהיה סיעתא דשמיא לקשר שהוא עתה בטהרה לשם שמים.
שאלה: כלאי גפן ופסיפלורה: יש לי גפן בודד ופסיפלורה, שניהם גדלים על אותה גדר, המרחק בין הגזעים 3.5 מטר. הענפים גדלים אחד לתוך השני: 1. האם יש בעית כלאיים? 2. האם עלי למנוע את התערבבות הענפים? 3. אם אין בעית כלאיים בענפים, מה בדבר ענפי הגפן שעלולים להגיע מעל לגזע הפסיפלורה?(הרי אסור לזרוע ירקות מתחת לענפי גפן)
תשובה: לסוברים שפסיפלורה הוא ירק הרי שיש כאן בעיית כלאי הכרם. ואין להתיר ערבוב עם ענפי הגפן. לדעה זו אסור להניח פסיפלורה תחת הגפן בכל צורה, והיא תוקד-אש. לדעות שפסיפלורה היא אילן אין כל שאלה בנידון זה. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: שמחה מול מתח רוחני: אין לי ספק בכך ששכלנו המוגבל לא יכול אפילו להתחיל להבין את הנהגתו של ה בעולם, אך חשבתי שאולי יש בתפיסתי משהו שגוי בבסיסו שאשמח לבררו. אני יודעת שה, הטוב, ברא את העולם. ושהוא אינו צריך לו שכן הוא אינו חסר. ובנוסף, שדרכו של הטוב להיטיב. אך הרי חייו של היהודי מלאי מאבקים חיצוניים ובעיקר פנימיים עם יצר הרע, התאוות, המחשבות, הרצונות שכ"כ חזקים אך אינם יוצאים לפועל, כל היום וכל יום מתח רוחני. עבודת ה היא עמל גדול. ומאידך, אנחנו מבקשים מה כל הזמן שנרגיש את קרבתו, שנזכה לעבוד אותו מתוך אהבה ושמחה, שנראה את אורו וטובו, ובאמת מאמינים שיש טוב, ושה טוב, והעמל אינו לחינם, ובסוף החושך המאיים מחכה אור גדול ועצום. אני לא יודעת למה אבל איכשהו שני הדברים לא מסתדרים לי, ההתמודדויות מול השמחה והטוב. אולי מלכתחילה ההנחה הבסיסית שאמור להיות לי טוב ושמח פה בעולם זו תפיסה שגויה ולכן כל קושי בשבילי מזעזע אותי נפשית, אבל ה כן רוצה שיהיה לנו טוב, לא, או שאולי לא, ח"ו, לעיתים אני חשה שלכאורה מישהו מלמעלה משחק בי. נכון שבתוכי אני מאמינה חזק שאכן בכל ירידה כזאת יש כוחות עצומים להתעלות, אך כיצד גם בתוך התהום הכי עמוקה, אפשר להרגיש שה איתי ושהוא אכן אוהב אותי ושמח בי ורוצה רק בטוב? אבל חייבת להיות איפשהו שלווה ושמחה פנימית שאינה ניתנת לערעור בשום מצב, איפה מוצאים אותה?
תשובה: ההרגשות שלך נוגעות בנקודות אמת. הרצון שלך להיות שמחה ולהרגיש את הטוב האלוקי הינם הרגשות נכונות. הנחת היסוד שלך שהטוב קשור לכך שנעים וקל לאדם היא מבלבלת אותך. יתכן שלפעמים לא נעים לחמשת החושים שלך. אולם אין זה אומר שרע לך. לפעמים דווקא המצב שחמשת החושים שלך מעונים זה מאפשר לך להרגיש יותר את הכוחות הפנימיים יותר שלך. למשל ביום הכיפורים יש עינוי לגוף. אבל זה מאפשר לנו לגעת יותר בנשמה. ודאי שיש הרגשה של חיסרון מסויים ביום הכיפורים. אולם הרווח של הטהרה הפנימית והנקיון הנפשי שנעשה ביום זה הוא עולה על הרגשת החיסרון. לאחר יום הכיפורים אנו מגיעים לסוכות זמן שבו אנו יכולים לבטא גם בצדדים החיצונייים את השמחה שלנו. אם כן זהו טבעו של העולם הזה שלא כל הזמן הוא יום. יש יום ויש לילה. הלילה הינו זמן של הכנה ורק לפעמים מגיע היום שזהו הזמן של קטיפת פירות. יש צד בחיים בעולם הזה שהוא בעיקרו זמן של עבודה. רק העולם הבא הינו זמן של קטיפת פירות. העבודה היא גורעת מתחושת התענוג. אולם החכמה היא גם את העבודה להמתיק. העבודה למשל בבית המקדש היתה נעשית מתוך שירה ושמחה. העבודה בבית המקדש היתה מעוררת לשירה משום שעצם הזכות לעבוד ולשמש את מלך מלכי המלכים זה דבר משמח. אדם צריך להשתדל שגם בחלקים של העולם הזה שנדרשת ממנו עבודה קשה בכל אופן להצליח לשיר. השירה היא בעיקר בגלל התודעה שהעבודה מביאה לנו לשלמות גדולה. מעבר לכל מה שאמרנו נראה שהפתרון לכל הדילמא הזו שבין עבודה וטוב ותענוג מידת הענווה היא המידה הנפשית שיכולה להכיל גם יכולת לעבוד מחד וגם להיות שמח וטוב לב במה שאנו זוכים להשיג.
שאלה: שבע ברכות משותף: האם ניתן לערוך שמחת שבע ברכות משותפת לשתי זוגות, אם התשובה חיובית, כיצד, מבחינת הברכות וכו?
תשובה: עקרונית אין בעיא הלכתית בעריכת שבע ברכות משותף לשני זוגות, וכשעושין כן יש לברך שבע ברכות פעם אחת בלבד ועולה לשניהם. אלא שלענ"ד לא טוב לעשות כן מחמת עין הרע. וגם שראוי כל בית שנבנה בישראל לשמחה בפני עצמו.
שאלה: שחיקת סממנים בדאודורנט בשבת: האם מי שמתיז על ידיו בושם או דאודורנט ואחר כך משפשף את ידיו זו בזו (בשבת) עובר משום שחיקת סממנים?
תשובה: מותר לתת בושם או כדל דבר אחר ע"ג בשר כגון ידים ופנים, ואין בזה שום איסור לא משום מוליד ריחא (שאסור רק בבגדים ולא בבשר), ובודאי שאין בזה איסור משום שחיקת סממנים ששייך רק לגבי תרופות וכדו' לאדם חולה. אולם יש לציין כי מרן הבן איש חי בשו"ת רב פעלים ח"ב (סי' נ"א) החמיר בזה ופסק כדעת הט"ז והמ"א (סי' תקי"א).
שאלה: יתרונות וחסרונות לימודים אקדמאיים: אני בן 23 רווק, ואני מעוניין ב"ה השנה להתחיל ללמוד. אני מענויין ללמוד במקום שיש בו אוכלוסיה דתית. אני מתלבט בין שני מקומות, מכללת אריאל וקריית אונו. ההתלבטות שלי היא כזו: יתרונות קריית אונו הם כיתה נפרדת לאוכלוסיה דתית. הפרדה בכיתה (בנים בנות). לעומת זאת החסרונות הם שכר לימוד גבוה - עלות שנתית 27,000 ש"ח. אין מעונות לכן מצריך נסיעה כשעה. לימודי ערב (16:00-22:00 שלוש פעמים בשבוע) ואין לימודי קודש. אריאל יתרונות: אוכלוסיה דתית (רוב) עלות שכר לימוד שנתית 10,000 ש"ח. יש מעונות וגרעין תורני. אך החסרונות הם לימודים בכיתה מעורבת, נשים בלבוש לא צנוע. ומעונות עם שותף לא שומר מצוות. אשמח אם הרב ייעץ לי במה לבחור?
תשובה: אני יכול להציע לפניך את הקווים המנחים שעל פיהם נכון להחליט. המטרה שאתה צריך להציב לעצמך היא לא רק לשמור על הרמה התורנית שלך, אלא, להמשיך להתקדם בתורה ובעבודת ד'. לאמר, יחד עם הלימודים האקדמאיים לקבוע עיתים לתורה. ולהיות קשור לחברה תורנית. ולפי המטרות האלו לקבוע את מקום לימודך האקדמי.
שאלה: טיפות אף בשבת: האם מותר להשתמש בטיפות אף בשבת כדי שאוכל לנשום יותר טוב או שזה נחשב כתרופה ואסור?
תשובה: היום מקילים בזה, כיון שלא יכול לנשום אין להחמיר.
שאלה: בקשה לזיווג מסויים: ראיתי כי הרב השיב שמותר להתפלל לזיווג מסויים. האם יש תפילה מסויימת שתעזור לי בבקשתי? בנוסף, קראתי ש"מי שקשה לו למצוא זיווגו יאמר בכוונה שירת הים" ו"מי שקשה לו למצוא זיווגו ירגיל עצמו לקרות בקרבנות הנשיאים" - מה היא "שירת הים" ומה הם "קורבנות הנשיאים". האם זה נכון לקבוע תאריך "יעד" להחזרת הזיווג אליו אני מתפללת, שכן התפילה לזיווג מסוים אינו מבטיח כי תפילתי תענה אך מצד שני אני יכולה לחכות ולחכות?
תשובה: אני לא מבין בסגולות. על אמירת שירת הים נראה לי שעיקר הענין הוא להגביר את האמונה בהשגחה פרטית. בנוגע לשאלה כמה לחכות לזווג מסוים, אין בכך הכרעה. את יכולה להכריע בכך לפי התחושה שלך. אם אין לך תחושה פנימית אז כדאי שתשלבי עם התפלה השתדלות אנושית. אם את יכולה לברר האם מי שאת מתפללת לזכות בזיווגו מעוניין בכך. אם הוא בנתיים לא מעוניין הייתי מציע שתפני בינתים להצעות אחרות.
שאלה: מפגש גרוש עם גרושתו: אדם תורני גרוש עם ילד שמבקר קבוע את ילדו כל שבוע האם מותר לגרושתו לבא עם הילד מחוץ לבית כמובן (וברשות הרבים) כך שהאבא רואה אותה ולפעמים מחליף מספר מילים עם האם בדרך כלל סביב הילד וחינוכו, או שמא יש בזה תוקף האיסור של חכמים בנידוי כמופיע ברמב"ם בדברים שמנדים עליהם, אציין כי כפי הידוע לי כך נוהגים רוב הגרושים. ואם אסור מה יש לעשות אם האשה רוצה לבא עם הילד למרות האיסור, או אם הגרוש שאל רב ואסר לו (מקרה אמיתי) אך האשה אינה מקבלת זאת מה יעשה? וכן מה הדין בדיבור בטלפון בעיקר סביב הילד וזמני הביקורים, רצוני להוסיף שלמיטב הבנתי מחלוקות חריפות בין הורים גורמים נזק רב לילד וכן מדובר במצב שברור שלולא הילד לא היה נשמר כל קשר עם האשה.
תשובה: אין איסור לגרוש לראות את גרושתו במקרה, אסור להם רק לדור בשכונה אחת.
שאלה: עבודה שלא מתוגמלת כראוי: אני גרה בבניין, בו השכנים לא מרוצים מעבודת המנקה ומוכנים אף לשלחו לדרכו. כבר שנים שלא העלנו למנקה, את שכר עבודתו, מתוך תקווה שיעזוב, אך זה לא קורה. אני כבר שנים, מקדישה 3 פעמים בשבוע זמן ממושך בבוקר, בטרם לכתי לעבודה ועומדת צמוד למנקה, כדי לוודא שהוא ינקה. שכנים פונים אלי ואומרים לי איפה יש להקפיד לנקות. לפני שנים, אמרו שכדאי לי שאצמד למנקה והם יראו כיצד לתגמל אותי, אך לא עשו זאת. האם זה ר כי השכנים נהנים, תודות לי, מנקיון טוב יותר, כאשר שכר עבודתו של המנקה לא עולה כבר שנים, האם הם לא אמורים לתגמל אותי על הזמן הרב, שאני מקדישה לנקיון?
תשובה: לפי שאלתך אמרו לך לעבוד ושיתגמלו אותך. מצב זה אינו גרוע משכירת פועל, שההתחייבות נעשית בדיבור, ואחר העבודה המעסיק חייב לשלם כפי שסוכם בדיבור מראש. ולכן, אם האומר היה מוועד הבית המוסמך לשכור מנכים לחדר המדרגות, אמירתו מחייבת וחייבים לתגמל מקופת וועד הבית. כיוון שלא סוכם מראש גובה הת יש צורך להגיע להסכמה בזה. גם אם עבר זמן רב מאז שהתחלת במלאכתך, אין זה מוכיח שמחלת על שכרך (מעין זה ברא"ש ב"ק פרק ג' סימן טו-טז). אלא שאם את יודעת בעצמך שעבדת שלא על מנת לקבל שכר, אין הם חייבים לשלם לך. וכן אם אכן מחלת בליבך על הת אין את יכולה לדרוש את כספך (במחילה בלב יש מחלוקת בין האחרונים, והמוציא מחברו עליו הראיה, ויש לעיין אם את יכולה לתפוס מהדמים שאת אמורה לשלם לוועד הבית). הרב אברהם זרביב.