שאלה: ביקור "מהנה" אצל סבתא: אשמח מאוד מאוד אם השאלה לא תופיע באתר מפני שמדובר בפרטים אישיים ואני לא מעוניין שהשאלה תתפרסם מדי חופש גדול אימי וכל אחי (כולל אני) באים אל סבתי לשבוע (לא כולל שבת). יש לציין שאימי וסבתי אינן דתיות. בגלל שהותי שם אני אוכל מהאוכל שסבתי מכינה, ועכשיו "נפל לי האסימון" שאסור לי לאכול אצלה! היא מבשלת בשבת, ועם אותם כלים היא מבשלת בכל יום! ובכלים שלה אין הפרדה בין בשר לחלב! ואני כל הזמן אכלתי אצלה שניצלים! מה אני אמור לעשות? להפסיק לאכול? איך אני אעשה את זה - אמא שלי תתחיל לשאול שאלות ולמרות שהיא תכבד את הרצון שהיא היא תתעצבן. אחי הגדול הוא אחי היחידי שמעל גיל בר מצווה, ואני יודע שאני צריך להזהיר אותו. אבל בוא נאמר שאחי הוא "חפיפניק" וגם ממש לא מחבב הלכות, ואם אגיד לו הוא יאכל במזיד וגם יספר לאמא שלי והם יעשו מזה "עניין גדול" (אני מכיר אותם מספיק זמן כדי לדעת שזה מה שיקרה). אז מה עושים? איך מסתדרים? אני לא רוצה להגיד לאבא שלי על כל זה כי אז הוא ממש ירתח מכעס ויצעק על אמא שלי שהיא נותנת לנו לאכול אוכל לא כשר ואני ממש לא רוצה שהם יריבו (אני בספק אם אבא שלי יודע בכלל שכל הפעמים שאמא שלי הביאה אותי לשבת לסבתא הייתי מחלל שבת בקביעות. הייתי קטן אז אבל כשגדלנו אחי הגדול ואני הפסקנו ללכת, אבל הקטנים ממשיכים לבוא אתה בכל שלושה שבועות ומחללים שבת בקביעות ואוכלים אוכל שמבושל בשבת). וזה רק עניין אחד בעייתי. העניין השני הוא ים מעורב. בכל פעם שאנחנו באים לסבתא בחופש אנחנו הולכים לפחות פעמיים לים. כשהייתי קטן ובאתי אתה לסבתא כל שלושה שבועות הייתי הולך אתה בקביעות לים המעורב. אבל הייתי קטן. בחופש האחרון היא הכריחה אותי לבוא לשם. פעם אחת הצלחתי להשתחרר מזה ולא לבוא, וכשהמשפחה שלי חזרה (חוץ מאבי, כמובן, שלא נוכח) הם כל הזמן החדירו לי לראש "כמה היה כיף" וכו וכו. יום אחרי זה אני שוב סירבתי לבוא, אז היא התחילה לאיים עליי שלא תביא לי זה ולא תעשה לי זה ו"תוריד משקפיים שם" אז לא הייתה לי ברירה ונאלצתי לבוא. השתדלתי מאוד לא להסתכל על מראות אסורים אבל היה קשה כי היו בכל פינה. אני ממש לא רוצה לעצבן אותה ולגרום לה צער, אבל מורה בבית הספר שלי שדיבר על החופש אמר שמי שהולך לים מעורב אין לו חלק לעולם הבא ואני ממש מפחד. ושוב - עניין האח. אני אצטט שוב: "אחי הגדול הוא אחי היחידי שמעל גיל בר מצווה, ואני יודע שאני צריך להזהיר אותו. אבל בוא נאמר שאחי הוא "חפיפניק" וגם ממש לא מחבב הלכות.וגם יספר לאמא שלי והם יעשו מזה "עניין גדול" ". מה אני עושה? איך אני ניצל וגם מציל את אח שלי? איזה מקומות יש להקל ואיפה צריך להחמיר? מה צריך להגיד למי והכל בגבולות ההלכה תוך שמירה על הבית עם משפחה דתית ואמא חילונית? אם אני לא אבוא בכלל אני אצער את אמא שלי וגם את סבתא שלי, ואולי גם אמא שלי תאיים עליי שאם אני לא אבוא אז היא תעשה כך וכך, אבל אני מרגיש שאני חייב לבוא גם מפני שחייב להיות שם מישהו שבאמת אכפת לו מהלכה ויכול לשמור שם על הגבולות. אני בדילמה ממש גדולה ואני צריך שמישהו ינחה אותי. אשמח מאוד מאוד מאוד מאוד לעזרה כי זה כבר נהיה ממש חמור ואין לי למי לפנות בכלל.
תשובה: וברכת ד  ראיתי את דבריך והם מאד נוגעים ללב, ומעוררים להרבה חשיבה, איזה עוצמות אתה צריך כדי לפלס את דרכך, דרך התורה. אשרייך שאתה עומד בנסיונות אלו, וכבר אמרו ח שהקב"ה מנסה רק אנשים שהוא יודע שהם יעמדו בכך. לא אכנס כאן בפרטי השאלות, כיוון שכל שאלה היא נושא בפנ"ע. אבל אולי איעץ לך לפנות לאדם שאמך מכבדת ומעריכה (יכול להיות מבני המשפחה, יכול להיות חברים ידידים, בית כנסת, קהילה וכו ) שהוא ידבר עם אמך על כל הדברים הללו. אתה לעולם תהיה בעמדה נחותה כלפי אמך, ובייחוד שגם יש מצוות כבוד אב ואם. אמנם על פי ההלכה אם אחד ההורים אומר לאדם חלל שבת אין לשמוע לו, כיוון שכולנו חייבים לשמוע בקול בורא עולם, אבל גם מריבות וסכסוכים אינם פתרון. על כן תשתדל למצוא אדם (איש או אישה) שמבין אותך ויכול לדבר עם אמך על כל המערכת. לאחר מכן אני מקווה הדברים יסתדרו לטובה. חזק ואמץ בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי