LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: זמן תפילת שחרית: ממתי אפשר להתפלל תפילת שחרית בבוקר?
תשובה: אני מצרף לך קישור לזמני היום המופיעים באתר: בירושלים הנץ היום הוא בשעה 6:38. בברכת התורה, WWW.Yeshiva.org.il
שאלה: היכר בסעודה בזמן איסור: מהו השיעור סעודה הנצרך כדי לחייב לעשות היכר בשולחן כשבני זוג בימי הנידה סועדים ביחד, האם רק בקביעות סעודה מזונות או אף כשיושבים לשתות תה ביחד מסביב לשולחן?
תשובה: זה לא נראה לי שנחשב סעודה באופן עראי כזה, אלא דווקא כשיושבים לארוחת צהרים או ערב וכדומה אבל לא כשיושבים לשתות קצת תה.
שאלה: קריאת שמע שעל המיטה: מה החשיבות בקריאת שמע שעל המיטה אחרי חצות או לפני חצות, לדוגמא: אני מתכנן לישון לפני 12, מתפלל קריאת שמע ומסיים. לאחר כמה דקות מתקשר חבר ואומר בוא נלך לשתות משהו בחוץ. מה קורה עם הברכה האם היא התבטלה או שאין לה חשיבות כי דיברתי ולא הלכתי לישון? אבל אם אני אגיד אחרי 12 אומרים ללא ברכה. אז מה עדיף, לפני או אחרי? ברור שלפני אבל מה קורא עם אני אגיד אחרי, האם זה אותה חשיבות? אני מקוה שלא בילבלתי אותך. אני אשמח לקבל את התשובה במהרה,
תשובה: קריאת שמע שעל המיטה צריכה להאמר על פי הספרדים בזמן חצות הלילה. אם לאחר מכן יצאת וכד', אין בזה בעיה. לפני השינה יש לברך ברכת המפיל ולהגיד את שאר הנוסח. לאשכנזים נהגו לקרוא לפני השינה ללא קשר לחצות הלילה. אולם אם יש סיכוי סביר כי לאחר קריאת שמע אתה עשוי לדבר, אין לברך המפיל בשם ומלכות. ובמידה ובסוף לא הלכת לישון אחרי קריאת שמע, יש לקרוא שוב לפני השינה.
שאלה: חשש ריבית למנהל גמ"ח: זכיתי לנהל גמ"ח ביחד עם אחי. פונים אלי אנשים שונים ולעיתים גם אנשים איתם אני בקשרי עסקים כאלה ואחרים. האם מותר לי להלוות להם מהגמ"ח לבקשתם, יתכן מאוד שהלוואתי להם תחשב על ידיהם כטובה שתוחזר לי (ע"י הרגשת המחויבות שלהם כלפי) בהמשך עסקינו יחד? שאלתי היא כיוון שאני מנהל גמ"ח שאינו כספי הפרטי (חלקו אומנם הוא מכספי המעשר שהפרשתי), אין בכך ריבית כיוון שדומה לשמעון הנותן דינר לראובן שישכנע את לוי שילווה לו דמותר? אם התשובה היא שהוי ריבית. האם מותר לי לבקש מאחי שילווה להם?
תשובה: אם זו רק מחשבה בעלמא אבל לא מזכירים זאת בעת ההלואה או בפרעונה, אין בכך איסור.
שאלה: לקיחת שוקולד ללא רשות מהמפעל: במהלך טיול במפעל של עלית, לאחר סיור במפעל, נלקחו כל האנשים שהיו בסיור לתוך חדר והורשו לאכול מהמוצרים שבפנים מכל הבא ביד, וכמה שרוצים. אך נאמר בפירוש שלא לקחת לכיסים מכיון שביציאה אנחנו מקבלים שי מהמפעל. (חשוב לציין שמדובר בזמן שבו אכלתי חלב נוכרי וכיום אני משתדל לא לאכול מחלב זה, וכל המוצרים שם (כמעט רובם) היו מחלב נוכרי). במהלך השהות בחדר דחפו לכיסים שלי מהמוצרים וגם אני לקחתי כמה, ולאחר היציאה מהחדר לקחו מספר אנשים מהדברים וחלק נישאר אצלי. אני יודע שהדבר אינו מוסרי ואף על פי שנאמר לנו שאפשר לאכול כמה שרוצים אבל לא לקחת כלום, בכל זאת נלקח. אני בעצמי משוכנע שהאחראים על הדבר יודעים שאנשים לוקחים ממתקים, שכן אין שם אף אחד בפנים ואין מצלמות שרואים מה אתה עושה, אבל בכל זאת נאמר שלא לקחת. ניסיתי לשלוח מייל לחברת שטראוס-עלית ולהגיד להם ולבקש סליחה אבל אין קול ואין עונה מהם. איך ניתן לכפר על המעשה הזה? האם זהו גזל גמור? האם קניית מוצרים של החברה יכפרו על זה? ומה הדין אם אני קונה מהמוצרים והם חלב נוכרי? גם ככה אני לא יאכל את זה. אשמח לתשובה שיכולה לעזור לי בלכסות על העוון הזה.
תשובה: אשריך שזכית לחזור ממעשיך ולחפש תקנה וכפרה. אכן לקיחת המוצרים מבית החרושת הינה גזל, וקניית מוצרים של החברה אינה נחשבת השבת גזל. עליך להשיב את הכסף לחברה, כגון, ע"י שליחת צ'ק אלא אם ימחלו לך. יתכן שפניות בדוא"ל אינן נענות תמיד, ולכן ניתן לשלוח מכתב או ליצור קשר טלפוני עם שירות הלקוחות של החברה, ולברר עימם מהי הכתובת למשלוח הצ'ק או לחילופין אם הם מוחלים על כך. הרחבה: יש לדון בשאלה, האם מספיק שהגוזל יודיע לנגזל שהגזילה בידו או שעל הגוזל מוטלת החובה לטרוח ולדאוג להשבתו. השו"ע (חו"מ סימן שסז סע' א) פסק שאין הגזלן חייב לרדוף אחר הבעלים להחזיר להם, אלא יהא בידו עד שיבואו, והוסיף הרמ"א שמכל מקום עליו ליידע אותם שגזל מהם. ובטעם הדבר נחלקו האחרונים. לדעת הסמ"ע (סק"ב) והנתיבות (סימן עו סק"י) מעיקר הדין היה חייב אלא שחכמים פטרו משום תקנת השבים, ולפיכך סובר הנתיבות שמכל מקום כדי לצאת ידי שמיים יש לשלם, ואילו לדעת הש"ך (סק"א-ב) פטור מעיקר הדין ואפילו לצאת ידי שמיים פטור. נמצא, שלדעת הש"ך פטור לגמרי ולדעת הנתיבות לצאת ידי שמיים חייב. אמנם עדיין יש לברר אם הפטור הוא דוקא כשגזלו כאן והנגזל הלך למקום אחר או אפילו כשהנגזל נשאר באותו מקום והגזלן הלך למקום אחר, כפי שאירע במקרה שלנו. והנה הש"ך (סי' שפו,סק"ח) כתב שמכיוון שמחוייב הגזלן בהשבה אינו יוצא עד שמחזירה למקום שנטלה משם, ולכאורה דבריו סותרים לדברי השו"ע שראינו. ערוך השולחן (שסז,א) מיישב שדוקא כשגזלו כאן והנגזל הלך למקום אחר פטור אבל אם גזלו במקום האחר שהנגזל גם עתה שם מחוייב להוליך לו למקום שגזלו (וכך חילק גם בפתחי חושן הל' גניבה פרק ד הערה יא). לעומת זאת, הנתיבות (סימן רלב,סק"י) סובר שמשום תקנת השבים פטרו אפילו בהוליכו הגזלן למקום אחר. נמצא, שלדעת הש"ך במקרה שלנו יש חובה להשיב את המוצרים או הכסף למפעל, משום שמשם נלקחו והמפעל עדיין שם, ואילו לדעת הנתיבות פטור משום תקנת השבים, אך גם לדעתו כדי לצאת ידי שמיים חייב. מכיוון שזהו ספק דאורייתא בקיום מצוות השבת גזילה, צריך לנהוג כדברי הש"ך ועל הגוזל מוטלת החובה לטרוח ולהשיב למפעל, ובפרט שברצונך לכפר על מעשיך, וגם לדעת הנתיבות חייב על כל פנים כדי לצאת ידי שמיים. שנזכה כולנו להתחזק בנקיות כפינו ולהיות נקיים מה' ומאדם. הרב יאיר וסרטיל
שאלה: התנגדות הורים לשידוך בין עדתי: אני בחורה אשכנזיה בסביבות גיל ה-20. הציעו לי בחור שנשמע ממש מתאים, אך הוא ספרדי. אני מבחינתי אין לי בעיה עם זה כל עוד המנטליות אשכנזית. התייעצתי עם אימי והיא ממש נגד. אני לא רוצה להיכנס לקשר שמלכתחליה אימי נגדו (למה להיכנס למיטה חולה) למרות שהבחור נשמע טוב, האם זה נכון? בנוסף, מה כדאי להגיד לזה שהציע לי אותו. אני בעד להגיד את האמת, האם זה נכון?
תשובה: אם יש לך הצעות אחרות, שגם אימך תהיה שמחה, עדיף. אולם אם זו ההצעה היחידה שנראית טובה, ניתן ללכת על ההצעה הזו. לא צריך לומר תמיד את כל האמת. תגידי שיש לך הצעה אחרת טובה יותר לעת עתה. כך גם תשאירי פתח בעתיד להצעה זו או הצעות אחרות שיבואו מאנשים טובים שרק הענין של העדה דורש התגברות.
שאלה: כתיבת סת"ם בקולמוס מזהב: 1. האם מותר לכתוב סת"ם עם קולמוס זהב? 2. האם מותר לכתוב שמות קדש עם קולמוס זהב?
תשובה: 1. החת"ם סופר כותב שתיאורטית מותר לסופר לכתוב אפילו בעט ברזל אלא שהסופרים נוהגים ע"פ החכמה הפנימית עם קולמוס או נוצה, אבל תיאורטית אין בזה בעיה. 2. מותר כנ"ל, אבל יש עניין ע"פ החכמה הפנימית הנוצה או קולמוס אבל מצד הדין אם יותר נוח למישהו וכדומה אי אפשר לומר שאסור.
שאלה: עליה לדוכן כשהכהן לא עם הציבור: אם כהן נמצא בפסוקי דזמרה והצבור בחזרת הש"ץ, האם צריך לעלות לכהנים? האם יש דין שונה אם יש כהנים אחרים זולתו או שאין כלל כהנים או שיש עוד כהן אחד? מה הדין אם הוא בקריאת שמע?
תשובה: כשכהן נמצא בפסוקי דזמרא הוא צריך לעלות לברכת כהנים, כיוון שמותר להפסיק שם, אך יש עניין לכתחילה לגמור את הפרק (כגון: הללויה) ואז לעלות. זה לא משנה אם יש שם עוד כהנים כי אתה עושה את זה בשבילך ולא בשביל אנשים אחרים, וזו מצווה דאורייתא שעוברת. בקריאת שמע מותר רק בין הפרקים, וזה יותר מסובך. לכן עדיף לצאת מבית הכנסת, כדי שכשיקרא שליח הציבור "כהנים" זה לא יחול עליו.
שאלה: הדלקת נרות שבת במבואה של מלון : בבתי מלון בזמננו מקובל שנשים מדליקות נרות במבואה לחדר האוכל, האם ראוי לעשות כן או צריך להשתדל להדליק דווקא בחדר אוכל, והאם מותר לברך במקום כזה שהוא רק מסדרון שלעיתים כלל לא עוברים בו אח"כ?
תשובה: אכן המקום המתאים הוא חדר האוכל עצמו, וכשמזמינים מקום במלון צריך לדרוש זאת.
שאלה: שירותים אוטומטיים בשבת: שבת אחת נכנסתי לשירותים ציבוריים באולם מסוים ולפתע הוברר לי שמדובר בשירותים לגברים שיש שם מנגנון אלקטרוני המופעל אוטומטית כאשר העומד זז משם וגורם להורדת המים, כיצד יש לנהוג במקרה זה כאשר אני כבר עומד שם?
תשובה: אין לך בררה, ומשום כבוד הבריות עליך לסיים ולפרוש.
שאלה: שעה זמנית במקומות בהם יש יום 24 שעות: ישנם מקומות בעולם אשר בהן יש שעות אור במשך 24 שעות רגילות, וכן 24 שעות של חושך(למשל בקוטב), היאך נעשה החישוב במקומות אלו לסוף זמן קריאת שמע וכן לתפילת שמונה עשרה, וכן לגבי כל השאר?
תשובה: זו שאלה מפורסמת וישנה, שנמצאת באחרונים. יש פסיקתא של רב כהנא ובה כתוב על הפסוק, מ"ברכי נפשי", "עשה ירח למועדים שמש ידע מבואו" - כל מקום שיש "שמש ידע מבואו", זריחה ושקיעה, יש דיני מועדים וזמנים אבל במקומות שהיום והלילה אינם בזריחה ושקיעה כמקובל בעולם אין את כל הדינים התלויים בזה. לדוגמא, מי שטס לירח אין לו חיוב שבת. לכן האחרונים אומרים שמדאורייתא הוא פטור משבת וכל הדינים התלויים בימים ולילות (כמו דיני ספירת ימי נידה, ספירת העומר, קריאת שמע, תפילין וכו'), אבל נוהגים ללכת לפי האופק של ארץ ישראל או של המקום שיצא ממנו. במקום שלא נשלמו התנאים לקיום המצווה אין חיוב מהתורה לקיימה וזה לא סותר שום יסוד. כמו שאדם עם בגד של ארבע כנפות חייב בציצית אבל אם יש לו רק בגד של 3 כנפות או עגול הוא פטור כי לא נשלמו התנאים למצווה. וכן מצינו שאפשר להכניס פירות מהשדה לא דרך דלת ושער אלא דרך גגות וקרפיפות ולפוטרם מהמעשר כי לא נשלמו התנאים למצווה והוא פטור. וכן בבנית בית בלי דלת, הרמב"ם אומר שפטור ממזוזה כי לא נשלמו התנאים כנ"ל. וכן לענייננו. אומנם יש מנהג לעשות מדרבנן לפי אופק ארץ ישראל שהיא עיקר המקום לקיום התורה.
שאלה: ת על נזק ברכב שכור: במסגרת עבודתי נהגתי ברכב שכור וגרמתי נזק לצמיג הרכב כך שצריך היה להחליפו. מקום עבודתי החליף את הצמיג (וכמובן שאני שלמתי ע"כ), אבל לדעתי בצמיג משומש יותר ובאיכות פחות טובה. הרכב הוחזר ע"י מקום עבודתי לחברת ההשכרה ללא יידועם בהחלפת הצמיג. האם אני צריך לפנות לחברת ההשכרה ולשלם את ההפרש בין הצמיג הקודם לצמיג הנוכחי? (נסיתי לברר בטלפון עם חברת ההשכרה מה הנוהל אצלם במקרים מעין אלה וקבלתי מספר תשובות שונות - יש שאמרו שאין צורך שאשלם ויש שרצו לדעת את מספר חוזה ההשכרה בכדי לבדוק את הרכב - יש לציין שהמקרה התרחש לפני כשנה).
תשובה: אין עליך חיוב לשלם דמי צמיג חדש אלא שוויו של הצמיג בשעה שהתקלקל, שהוא יותר זול מחדש שהרי הוא כבר משומש. ואם כן, בלאו הכי חוייבת ביותר ממה שהיית חייב, כי הצמיג חדש (גם אם הוא באיכות פחות טובה) יותר יקר מהצמיג הקודם, ואינך מחויב לנהוג פה במידת חסידות.
שאלה: קריעת פתיל תכלת על יד המוכר: הייתה לי ציצית תכלת שהבגד התבלה ורציתי להעביר את הציציות לבגד חדש. הבאתי לחנות ושילמתי על בגד חדש ועל הורדת הציציות ועל הקשירה. כשחזרתי אל החנות הסתבר שפתיל התכלת נקרע למוכר תוך כדי הקשירה. האם האחריות לפתיל היא עלי או עליו (כידוע הפתיל יקר)? נתון נוסף הוא, שמי שהיה בחנות זה הבן של המוכר והוא טען באזני שבאמת אביו לא יודע לקשור קשירה כזו (אבל יודע קשירות אחרות) ושטוב שנקרע וילמד לקח לא לקחת עבודות שלא יודע לעשות.
תשובה: השולחן ערוך (בחושן משפט סימן ש"ו) פוסק: המוליך חטים לטחון, ולא לתתן, ועשאן סובין או מורסן  נתן קמח לנחתום ועשאו פת נפולין  בהמה לטבח, וניבלה  בשכר, חייבים לשלם דמיהם. ואם שחט בחנם, אם היה טבח מומחה, פטור  ואם אינו מומחה, חייב. א"כ, בנידון שבפנינו שבעל החנות מקבל ת עבור הקשירה, חייב לשלם. אומנם יתכן והחוטים היו כבר בלויים באופן שלא היו יכולים לעמוד בקשירה נוספת, או אז יהיה הדין שהקושר אנוס ופטור. יש להוסיף, שגם אם הקשירה היתה בחינם, עליו להוכיח שהוא מומחה לתחום בכדי שיהיה פטור, וכדברי השולחן ערוך בהמשך: טבח שעושה בחינם וניבל, וכן שולחני שאמר: יפה, ונמצא רע, וכן כל כיוצא בזה, עליהם להביא ראיה שהם מומחים, ואם לא הביאו ראיה, משלמין. הרב חננאל פאטשינו
שאלה: תבליני שום שעבר עליהם לילה: האם מותר להשתמש בתבלין "שום גבישי", והרי ודאי עברו עליו לילות מרגע יצורו ועד לשימוש בו? וכנ"ל לגבי "אבקת שום".
תשובה: כיון שכל החשש שנזכר בגמרא הוא רק לגבי שום טבעי, אפשר להקל בשום גבישי ובאבקת שום שצורת השום השתנתה ודי במה שנהגו להחמיר ואין להוסיף עוד חומרות.
שאלה: תפילה לגשמי ברכה: הרב הראשי לישראל שלמה עמאר קבע את יום חמישי הקרוב כתענית ציבור, יום צום ותפילה לגשמי ברכה. אני חיפשתי איפה אני יכול להוציא את התפילה הזאת כדי לאומרה ביום חמישי, אבל אני לא מוצא. האם יש אפשרות לפרסם את התפילה זאת?
תשובה: התפילה מפורסמת באתר שלנו: בברכת התורה, WWW.Yeshiva.org.il
שאלה: גיל טהרה במקווה: מאיזה גיל חייבת אישה ילדה נערה ללכת למקווה לאחר סיום הנידה או שמחויבת בכך רק אישה נשואה?
תשובה: כיום, שאין לנו בית מקדש, רק אישה נשואה הולכת למקווה.
שאלה: רצח העם בדרפור: האם יש עניין לארגן הפגנה נגד אדישות העולם והמדינה כלפי רצח העם בדרפור כדי שיתחילו לעשות משהו?
תשובה: קודם כל נפתור את הבעיות שלנו, ויש לעשות קודם הפגנות על כך שהישובים בדרום מאויימים כל יום מירי טילים לפי החשק של המחבלים, ואנשים רבים שם נמצאים במתח כל הזמן, ועל כך שמרחפת סכנת על הישובים ביהודה ושומרון שרוצים להרוס ולהשמיד את הכל. לגבי שליחת משלחות סיוע למקומות בעולם שנפגעו מאסונות טבע וכדומה: אמנם יש עניין בזה קצת, מפני דרכי אבל קודם כל צריך לדאוג לפליטים שלנו. יש פליטים שגורשו מגוש קטיף שעוד לא מצאו את מקומות וצריך קודם לעזור להם, ו"עניי עירך קודמים לעניי עיר אחרת".
שאלה: בגדר מלאכה שאינה צריכה לגופה: למדתי שההגדרה של מלאכה שאינה צריכה לגופה היא: מתכוון למלאכה אך לא למטרה ששימשה במשכן. רציתי לשאול, האם ייתכן לחבר בין מושג זה לבין דין של אינו מתכוון, שלכאורה במציאות אין כל כוונה למלאכה. ואולי לצורך צירוף להיתר אפשר לעשות זאת אע"פ שאין מציאות אחת כזו?
תשובה: לא, יש הבדל בין דבר שאינו מתכוון, שאינו מתכוון כלל לעשות פעולת איסור אלא רק פעולת היתר, ובין מלאכה שאינה צריכה לגופה, שמתכוון לעשות את אותה מלאכת איסור שעושה רק שאינו מתכוון לתכלית שהייתה במשכן.
שאלה: נגיעה באמצעות חציצה: אבקש תשובה לגבי איסור נגיעה בבת באמצעות חציצה, האם אסור מדרבן או דאורייתא?
תשובה: בין פנויים צריך להחמיר. אני חושב שזה לא דאורייתא אם יש חציצה, אבל ודאי שאסור מדרבנן וצריך לשמור מרחק בין המינים.
שאלה: ערסל התלוי על חבל שקשור לעץ זית: האם מותר להשתמש בערסל התלוי על חבל שקשור לעץ זית, מצד העניין שישנה בעייתיות בהרס וכריתת עץ פרי, והשימוש בערסל "מרעיד" את העץ מעט?
תשובה: אין בזה איסור, כי לא נראה שיהרוס את העץ ובכל אופן זה לצורך האדם ומותר.
שאלה: "יהיו לרצון" הראשון: האם "יהיו לרצון" הראשון שייך לברכת "שים " או ל"אלוקי נצור"? (כדי לדעת אם מותר לענות כשאני נמצא בו את הדברים שמותר לענות ב"אלוקי נצור", כמו: חצי קדיש, קדושה, ברכו וכו )
תשובה: אכן יש מנהג לומר תיכף אחרי שמונה עשרה "יהיו לרצון" כדי שיוכלו לענות לקדושה ועוד דברים. מי שאמר "יהיו לרצון" יכול לענות הכל למרות שעוד לא עקר רגליו. אבל אם לא אמר "יהיו לרצון", זה נחשב שעוד לא סיים את התפילה למרות שכבר סיים את ברכת שים
שאלה: אינטרנט אלחוטי שלא פוגע בשכנים: ראיתי כי תשובת הרב לגבי חיבור לאינטרנט של "השכנים" תלויה בהאטת קצב האינטרנט בצורה משמעותית ולכן הרב אסר. האם כשידוע לי שתוכנה מסוית לא מאטה בצורה משמעותי את קצב ההורדה, האם אז יהיה מותר? לדוגמא לשכן רוחב פס 1.5 מגה ביט לשניה והנני משתמש ברגע נתון בקצב של 1K ביט לשניה.
תשובה: אם זה לא משמעותי, אין בעיה.
שאלה: בר מצווה בתענית אסתר: ראיתי את התשובה לשאלה בר מצווה ביום כיפור ואני חושבת שהיא זהה לשאלתי. בני נולד ב-ט באדר, יום ג השנה, ועליה לתורה ביום ה, בתענית אסתר - כלומר - עליה לתורה ללא כיבוד לאורחים שיגיעו בגלל יום תענית אסתר, ולפי מיטב הבנתי אסור להקדים ליום ב. נא אשרו את שאלתי והבנתי בנדון.
תשובה: אכן, לא ניתן להקדים ליום שני. ואם יעלה ביום חמישי לא ניתן להביא כיבוד. אפשר שיעלה ביום חמישי במנחה, ואם אתם "ישראל" אף יקרא את ההפטרה  תלוי בציבור ובמנהג המקום לגבי עליית צעירים להפטרת תענית ציבור. לאחר מנחה תישאר כחצי שעה עד לסוף הצום ואז תתנו כיבוד.
שאלה: שהה בתפילה בכדי לגמור את כולה: רציתי לדעת לגבי הדין של "שהה בתפילה בכדי לגמור את כולה" (כששהה ללא דיבור-אלא כגון שחיכה בסוף ברכות ק"ש לחזרת הש"ץ זמן ארוך וכדומה). א) מה ההלכה בעניין זה באדם שהפסיק בק"ש או בברכותיה? ב) האם יש הבדל בין ספרדים לאשכנזים? ג) האם ההבדל שבין אנוס למזיד הוא להלכה?
תשובה: ניכר מהשאלה ידיעת הנושא, וכידוע "שאלת חכם - חצי תשובה". יש בזה מחלוקת ראשונים: לשיטת בעלי התוספות והרא"ש, וכמותם פסק הרמ"א, שבכל דבר בתפילה, כמו קריאת שמע, הלל, מגילה וכדומה, אם שהה בתפילה מחמת אונס, אם יכול לגמור את כולה, כל אחד לפי הזמן שלוקח לו, ולא משנה איפה נעצר כי לא נתנו דבריהם לשיעורים, צריך לחזור לראש. אבל אם יכל להמשיך, שהמקום היה נקי, זה נחשב הפסקה בכל אופן. שיטת הרי"ף והרמב"ם מבחינה בין תפילה לשאר דברים כקריאת שמע והלל ומגילה, שהדין של אם שהה כדי לגמור את כולה חוזר לראש מיוחד רק לתפילה. ולמרות שקריאת שמע היא דאורייתא ותפילה היא דרבנן, מכיוון שתפילה נחשב כעומד ומדבר לפני המלך ולכן בתפילה החמירו חכמים שאם שהה כדי לגמור את כולה ולא משנה אם זה מחמת אונס או לא - חייב לחזור לראש. לכן לסיכום: לפי שיטת חכמי ספרד, רק מי ששהה בתפילה כדי לחזור לראש חוזר לראש, ולפי שיטת חכמי אשכנז חוזרים לראש גם אם שהה בקריאת שמע ושאר דברים בגלל אונס.
שאלה: התרת שבועה שלא לבנות סוכה: בחג סוכות האחרון, לאחר שכעסתי על משהו, נשבעתי שיותר לא אבנה סוכה אף פעם. אני מצטער שנשבעתי ומתחרט ואני כן רוצה לבנות בעתיד, בעזרת ה, סוכה. מה עלי לעשות?
תשובה: שבועה נגד התורה היא שבועת שווא שלא חלה. אבל יש פה עבירה חמורה על "לא תשא את שם ה' אלוקיך לשווא", שעליה נאמר "כי לא ינקה ה' לאשר ישא את שמו לשוא", וצריך לעשות על זה תשובה, להתחרט ולהתוודות "חטאתי עוויתי ופשעתי ונשבעתי כך וכך לשוא".
שאלה: לימוד הלכה כבסיס לכל היהדות: האם נכונה טענת אנשי הציבור החרדי כי לימוד ההלכה הוא הבסיס לכל היהדות. כי מי שאינו למדן אינו יכול לגשת לאף סוגיה לא באגדה, תנ"ך, מחשבה, חסידות וכו. ואם כן, האם נכונה טענתם כי בתחום זה של יכולת עיון אמיתית וכו, קיימת עדיפות לאנשי הציבור החרדי?
תשובה: יש הרבה חלקים והרבה סגנונות בלימוד תורה. נכון שהמאמץ השכלי בלימוד התלמוד בבלי הוא אחד מן הלימודים הקשים ביותר והדורשים עמל מיוחד אולם יש עוד תחומים שדורשים עמל גדול. נכון שיכולת ההעמקה קשור ליכולת ללמוד גמ' בעיון. נכון שלפעמים אי בשלות ואי הבנה של צורתה דשמעתא יכולה לגרום לכך שיהיה מבט שיטחי גם בשאר תחומי הלימוד. אולם מהי בדיוק למדנות ומה דרכי הניתוח הראויות יש בכך גישות שונות. יש גם לזכור שלפעמים ההיקף והמבט שנובע מריבוי לימוד והתמדה יכול לפקוח את הלב ואת השכל. תורת ה' תמימה מחכימת פתי. אולם לצערנו אנו גם יכולים לראות תופעה של אנשים למדנים שבתחומים אחרים אין להם יד ורגל והם לא התרגלו להעמיק מבט בתחומים אחרים של התורה. כך שאין לקבוע מסמרות בענין. היכולת להבין בעומק דברי תורה לא תלוי רק בלמדנות הוא תלוי גם בצידקות, בתפלה, בשקידה, בסיעתא דשמיא, ביכולת ריכוז וכד'. אני לא מעוניין כלל להתייחס להמשך השאלה בנוגע לעדיפות הציבור החרדי. חלק זה של השאלה ודאי לא נובע מהעמקה וגישה ענינית. ב"ה אנו שמחים על ריבוי תורה כשאנו שמחים גם על כך שהתורה גדולה מני ים ויש לכולם עוד מה ללמוד ולהעמיק בתורה.
שאלה: מעשר כספים בהוראת קבע: האם בידיעה שאני חייב סכום כסף גדול לכספי מעשר, מותר לי לפרוס את הסכום לצדקה בהוראת קבע בידיעה שכעבור כמה שנים כל הסכום יכנס לצדקה במלואו?
תשובה: מותר לך לשלם לצדקה בפריסת תשלומים.
שאלה: איני רוצה קשר לאמא: אני מתביישת לדבר על זה עם חברות לכן אני פונה. אימי היא אשה נפלאה אך כעת איני רוצה כל קשר איתה! די, היא נתנה מה שנתנה, היה מה שהיה, עכשיו אני רוצה לחיות "לבד" בחיים שאני אבחר בלעדיה. אני לא רוצה שתדע עליי הכל ותהיה חברה של כל החברות שלי. אני שונאת את זה ונמאס לי מזה!! נורא מפריע לי הכניסה הזאת שלה לחיי!! קצת רקע: אימי עברה דברים קשים מאד בחייה, היתה ילדה מוכה ואח"כ משפחת מוצאה נידו אותה (הם באמת הפסידו!). אימי התגרשה פעמיים וכעת לבד. למרות כל זאת (ועוד), אימי מתפתחת כ"כ יפה וב"ה משתבחת עם השנים! מבחינה חברתית ועסקים והרמוניית החיים. הקשר שלי איתה היה די שטחי. די גידלתי את עצמי. לא התפתחתי יפה כמוה מבחינה נשמתית ונפשית. אני ודאי רוצה, רק שהקצב שלי הוא בערך אחוז מהקצב והאנרגיות שיש לה!!. עתה היא מבקשת ממני קשר כזה עמוק כי היא פנויה לזה, אך לצערי אני ממש לא (אני נשואה עם 2ילדים ב"ה). אני כועסת עליה בליבי שהיא חושבת שאם פתאום הופיעה (בתהליך עשתה הרבה קורסים רוחניים ותורניים ונבנתה מאד ויכולה להכיל ולתרום, ב"ה) זה אומר שפתאום גם אני צריכה להיפתח ולשתף אותה בחיי הפרטיים? זה נורא מעצבן אותי. אני כל הזמן מרגישה לידה שהיא מודדת אותי בכלים פסיכולוגיים ורואה באיזה מצב (הרמה שלי בחיים -מביש ומביך כי אני עצלנית בראש ולא מעיזה להתפתח), ומכיוון שאנו גרים קרוב זה יותר קשה. אני רוצה לעבור דירה בגללה, על אף שה לנו כאן. סליחה על האורך אשמח מאד להכוונה!!
תשובה: רצוי וטוב שתלכי לפי הצופן הפנימי שלך. אם את מרגישה ששיחה עם אמא, שתנסה להבהיר את ציפיותיך, לא תעזור, אזי מעבר למקום רחוק יותר זה דרך נבונה. אולם אם ברור אמיתי וכן עם אמא יוכל לשנות את היחסים ואת רק מתבישת מאמך, אז כדאי שתתגברי על הבושה. זה גם לטובתך וגם לטובת אמך. עדיף שיחה אחת שיש בה חלקים לא נעימים לעומת חיים לא נעימים במרחק מאמא. אני מניח שההרגשה שאת נמצאת בה עתה יכולה להשתנות בעתיד אולם אי אפשר לבנות על כך ואת צריכה לפעול לפי מה שמתאים לך לתקופה זו.
שאלה: פרנסה ממקצועות קודש: מדוע הגמרא בפסחים אומרת שסופרי סת"ם לא רואים לעולם סימן ברכה במעשה ידיהם? מה שונה מקצוע זה, שאין ברכה למי שרוצה להתפרנס ממנו, ממקצועות קודש אחרים, כגון: משגיח כשרות ושוחט למשל? אני דווקא מכיר אנשים שזה עיסוקם והוא להם עיקר פרנסתם. למשל, אדם שמנהל מכון סת"ם והסופרים שעובדים שם רוב שעות היום או חצי יום. האם אדם שעובד כאמור בתור שוחט או משגיח, למשל, כן יכול לעסוק ולהתפרנס ממקצועות אלו כעיקר פרנסתו? אני חשבתי אולי להתחיל ללמוד קורס סת"ם בקרוב, ועכשיו אני לא בטוח. רציתי גם לשאול, האם יש עניין שסופר יהיה דווקא אדם נשוי?
תשובה: כנראה שבדורות הקודמים היו הסופרים מייקרים ועושקים את הציבור אבל אם אתה אדם ישר לא צריך לחשוש. לגבי להיות נשוי: כמו שמוזכר לגבי ראש השנה ויום כיפור, שהחזן צריך להיות נשוי ובן שלושים, אבל אם אין אדם כזה ויש רווק בן תורה לעומת עם הארץ נשוי, ברור שבן תורה אמיתי קודם, והוא הדין לענייננו שיש מעלה בזה שיהיה הסופר נשוי אבל זה לא לעיכובא.
שאלה: ת צדקה ממעשר כספים: לפני כשנה חתמתי על 2 הוראות קבע לצדקה - למשך שנה מראש! מדובר על מסלולי תרומה לשנה שלימה, דבר שידעתי ובחרתי בכך עם כוונה ורצון לעמוד בהתחייבויות הנ"ל. לפני מס חודשים נקלעתי למצב בו לא יכולתי בשום אופן להמשיך לשלם את התשלומים הללו, לכן עצרתי את 2-3 התשלומים האחרונים שנשארו לי (מההתחייבות לשנה - בכל אחד מ-2 מוסדות הצדקה. סה"כ כ-500 ש"ח), בידיעת והסכמת המוסדות הנ"ל, עד שיהיה לי כסף לשלם את יתרת ההתחייבות שלי אליהם. כעת ב"ה חזרתי למסלול התעסוקה ויש לי משכורת, ממנה אני מעוניין להמשיך ולעשר כמו שנהגתי בכל השנים האחרונות. השאלה היא, האם אני יכול לכסות את יתרת התשלומים הנ"ל למוסדות הצדקה מכספי המעשר, למרות שכשהתחייבתי אליהם, התכוונתי לתת תשלומים אלו כצדקה מעבר לכספי המעשר?
תשובה: ברגע שלא יכולת לתרום פקעה התחייבותך. אלא שאתה התחייבת לשלם לכשתוכל, זו התחייבות חדשה, ואם התנית שהתחיבות זו תהיה ממעשר כספים תוכל לממן אותה מכספי המעשר.
שאלה: לסמוך בדיעבד על שקיעת ר"ת בשבת: הנחתי מאכלי שבת על הפלטה. לאחר התפילה התברר לי שהפלטה נכבתה והמאכלים כבר לא היו יד סולדת. יש בינהם גם מאכלים לחים אבל כולם כבר היו מבושלים כמב"ד, השעה הייתה כחצי שעה לפני שקעת החמה של שיטת ר"ת, האם יכולתי לסמוך ולרמוז לגוי שיחבר לי את החשמל או אולי רק על המאכלים היבשים?
תשובה: יש מחמירים כשיטת ר"ת, אך אין מקילים כשיטתו.
שאלה: מכות ברד וארבה: משה לא ביצע את מכות דם וכינים בגלל שהיאור הציל אותו, אז למה הוא ביצע את מכות ברד וארבה, שגרמו להשחתת הצומח, והרי תיבתו של משה הייתה עשויה מצומח, מגומא?
תשובה: נראה שהמניעה היתה שמשה לא יכה בעצמו את היאור והעפר שהצילוהו, אולם מכות ברד וארבה ניתנו ע"י ה' ולא ישירות ע"י משה (כך הסביר אחי נתנאל שי', והדברים נאים). הרב יאיר וסרטיל
שאלה: להחזיר גזל לקופת צדקה: בצעירותי לא נזהרתי באיסור גזל. מתי שהיה חסר לי כסף הייתי לוקח ולא משנה מהיכן, אפילו מארגוני צדקה. בעבר הלא רחוק נתתי סכום לארגון צדקה שיכסה על כל חובותי, בתקווה שיבואו אותם נגזלים ויהנו מזה. לאחר מכן, שוב נכשלתי ולקחתי מצדקה מסויימת בהוראת היתר שאני זקוק ופשוט מתבייש לבקש. שאלתי היא, איך אפשר לעשות על כך תשובה אמיתית? יש לציין שאין לי כסף להחזיר לצדקה ואני רוצה דרך תשובה לא קשה.
תשובה: גניבה מן הצדקה היא חמורה ביותר, שהרי יש בזה מניעת החסד מן האנשים הנזקקים, זאת מעבר לאיסור "לא תגזול." דרך התשובה הנכונה היא, שתפריש כל חודש מן הכסף שיש לך ותשאיר למחייתך. (כדברי הגמ' שמסדירין לבעל חוב, דהיינו שמשאירים לו מחייתו.) אך יש קושי בדרך זו שכן אינך יכול להשאיר לבני ביתך אלא רק לך, ואף יש בזה פרטים נוספים מורכבים. לכן הטוב ביותר הוא שתגיע עם הגבאי להסדר כמה תשלם כל חודש, והוא בהחלט מוסמך לכך. ו הרב חננאל פאטשינו
שאלה: מעשר כספים ממכירת דירה: האם צריך להפריש מעשר כספים ממכירת דירה?
תשובה: מהריווח הנקי, לאחר ניכוי מסים והוצאות אחרות, יש להפריש מעשר.
שאלה: היתר לקיחת משכנתא לקניית בית: האם מותר לקחת משכנתא מהבנק לקניית דירה בשביל להתגורר בה? א. יש מחלוקת לעניין ההיתר עסקא. ב. גם אם זה מועיל, הרי זו היא הלוואה לא לשם עסק!
תשובה: רכישת נדל"ן נחשבת לעסקא רווחית.
שאלה: דתי לייט כשליח ציבור: 1. חבר שלי רצה לעלות שליח ציבור במנחה. החבר ידוע כאחד שהוא דתיי לייט כזה ולא מקפיד כ"כ, לא שומר נגיעה והולך למועדונים וכו. האם להוריד אותו מהתיבה או שמא נאמר שיש בזה המלבין פני חברו ועדיף שישאר כבר ולא לבייש אותו? 2. מול מגרש כדורגל שאנו משחקים בו יש בתי מגורים, האם נכון לומר שזכותינו לשחק כמו שכתוב בחוק עד שעה 11 למרות שזה מפריע למי שממול או שמא אם זה מפריע אז אפילו בשעה 6 בערב אסור יהיה לשחק? יש לציין שע"פ החוק מותר לי לעשות רעש עד 11.
תשובה: 1. לכתחילה לא ראוי שהגבאים ישלחו אחד כזה להיות שליח ציבור. אבל אם כבר עלה, מכיוון שכיום בדרך כלל כולם יודעים להתפלל ושליח הציבור לא מוציא אותם ידי חובה אין להלבין את פניו ולהוריד אותו אלא בפעם הבאה לכתחילה לא יעלו אותו. 2. אם מדובר באנשים חולים או זקנים יש להתחשב בהם גם לפני השעה 11 בלילה, כי רעש שנכנס לדירתם ומזיק להם נקרא "גיריה דיליה" וחמור. בסתם דיירים, ראוי להתחשב בהם אבל אין חיוב מצד הדין מפני שאותם דיירים ידעו שכך הם סדרי המקום באותו מקום כשבאו לגור שם. המעשים שבגינם אין להעלות אדם לחזן.
שאלה: קריאת התורה בתענית של הרבנות: מה קוראים בשחרית בצום שהרבנות הראשית קבעה (בספר תורה) "ויחל משה" או את הפרשה רגיל?
תשובה: אם קבעו צום - ביום שיש קריאת התורה יקראו את הקריאה הרגילה, וביום שאין קריאה בתורה יקראו "ויחל".
שאלה: החזרת גרושה: אנו זוג גרוש כמעט שנתיים וחזרנו לחיות יחד לפני שלשה חדשים. אנו משתדלים לשמור מצוות. יש לנו שתי בנות. העובדה כי אנו חיים כך מציקה לנו. אפשר לקבל ייעוץ אבל שנינו חוששים מאד להתחתן שוב. האם ישנו פתרון מלבד נישואין?
תשובה: מצווה גדולה להחזיר גרושתו. אין דרך הלכתית מסורתית לחיות ביחד ללא קידושין כדת משה לישראל אולם ניתן לעשות הסכם קדם קידושין שבו יש הסכמה של שניכם לדרך לפטור בעיות וסיכסוכים למקרה שבעתיד שוב יתגלו קשיים. ניתן גם ללכת לרב ולהתקדש כדת משה ולתקוע את תהליך הרישום בתעודת זהות ובמועצה דתית. דרך זו אינה רצויה. יש תקנות של הרבנות הראשית כנגד זה.