LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: שיפוץ בית בזמן אבל: ידיד באמצע שיפוץ ביתו, ואמו נפטרה. האם צריך להפסיק את העבודות? ואם כן ממתי? מעת שנודע, או רק בתקופת האבל? האם יש שוני בין השבעה, השלושים והשנה?
תשובה: לשואלים, תנוחמו מן השמיים! אסור לעשות מלאכה עבור האבל משעת הפטירה ובכל ימי השבעה, ובפרט במלאכת בניין ובביתו, נאסרה אפילו מלאכה שהוזמנה בקבלנות (איסור המלאכה - יו"ד סי' שפ סעיפים יח-יט. האיסור משעת הפטירה - רמ"א יו"ד שמא ס"ה, ובשולחן ערוך משמע להיתר, אך כבר נהגו בארץ ישראל להחמיר בזה, פרט לבני תימן, שמקילים עד הקבורה - 'מעולם ועד עולם' פרק ו סעיף יד). ברם, אם הפסקת השיפוץ תגרום נזק כספי, כגון שהקבלן ידרוש פיצוי על העיכוב או שהאבל משלם משכורת מיותרת על ימים אלו, הרי זה "דבר האבד" שמותר לעשותו עבור האבל (סי' שפ ס"ה), אפילו בביתו ואפילו בדבר שיש בו פרהסיא (עיין שו"ת חתם סופר ח"ד סי' קעג, ערוך השולחן יו"ד סי' שפ סעיפים כז-כח). מן הראוי להודיע לבאי הבית והשכנים על הסיבות להמשך השיפוץ. מאחרי השבעה ועד סוף שנת האבל, ברור שמותר להמשיך בשיפוץ בית בכל אופן. התחלת שיפוץ תלויה במטרתו: אם הוא לאסתטיקה בלבד - אין לעשותו, ואם לצרכים ממשיים, כגון התקנת מזגן - מותר.
שאלה: האם הלכות או מצוות ניתנו בהר סיני: כתבתם :"ש לומר שמשה קיבל מסיני את כל ההלכות שעומדות להאמר". זכור לי שנאמר: "ואתנה לך את לוחות האבן והתורה והמצוה אשר כתבתי להורותם". "לוחות" אלו עשרת הדברות."תורה" אלו חמשת חומשי תורה."המצוה" זו המשנה. "אשר כתבתי" אלו נביאים וכתובים."להורותם" זו הגמרא. אזי אולי נכון יותר לומר מצוות ולא הלכות? חוץ מזה איך אחרת להסביר עובדה שיש הבדלים בהלכה בין עדות שונות אם כולן ניתנו למשה? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "מה ניתן למשה בהר סיני"
תשובה: : כך מובא בגמ' בגיטין: (102-103) תלמוד בבלי מסכת גיטין דף ו ב דכתיב ותזנה עליו פילגשו רבי אביתר אמר זבוב מצא לה רבי יונתן אמר נימא מצא לה ואשכחיה רבי אביתר לאליהו אמר ליה מאי קא עביד הקדוש ברוך הוא אמר ליה עסיק בפילגש בגבעה ומאי קאמר אמר ליה אביתר בני כך הוא אומר יונתן בני כך הוא אומר אמר ליה חס ו ומי איכא ספיקא קמי שמיא אמר ליה אלו ואלו דברי אלהים חיים הן זבוב מצא ולא הקפיד נימא מצא והקפיד אמר רב יהודה זבוב בקערה ונימא באותו מקום זבוב מאיסותא ונימא סכנתא איכא דאמרי אידי ואידי בקערה זבוב אונסא ונימא פשיעותא מהגמ' עולה שכשיש מחלוקת בין שני תלמידי חכמים המשמעות היא ששני הדעות הינם חלק מתורת ה' דאלו ואלו דברי אלוקים חיים. ובשמים מצליחים לפשר בין הדעות השונות. זה גם מה שניתן למשה מסיני.
שאלה: שימוש בטעות במטבע מזויף: קיבלתי מטבע של 10 ש"ח היום. כשבאתי לשלם בו באוטובוס, הנהג דחה אותו בטענה שהוא מזויף. שמתי אותו בכיס מתוך כוונה שלא להשתמש בו, אולם בטעות נתתי אותו לנהג אחר, במקום להשתמש במטבע טוב שהיה אצלי. איך עליי לתקן את זה? הרי הוא עלול להינתן למישהו שייפגע מכך, וגם גרמתי בטעות נזק לחברת האוטובוסים. כיצד מתקנים דבר כזה?
תשובה: יש בסיפור שני ספיקות שמחמתם אינך צריך להשיב את הממון לחברה: ראשית לא ברור שהמטבע אכן מזוייף, ושנית לא מבורר שהחברה הפסידה כסף בגלל המטבע המזויף, אלא יתכן שהיא תמסור את הכסף הלאה ואדם אחר שאיננו יודעים מיהו יפסיד. הרב מרדכי גרוס.
שאלה: זה הדבר הראשון שניסיתי: אבל הם לא מסכימים לכך בשום אופן, לשיטתם זו חומרא- עובדה שעד היום לא נהגנו בכך, אע"פ שפתחתי בפניהם פניני הלכה של הרב מלמד ללא הועיל. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "כיבוד הורים ומעשה שבת"
תשובה: תקנה להם ליפא כשרה ובכך סיימת את תפקידך.
שאלה: לימוד תורה לשמה: הרב! שמעתי רבות בטובת הלימוד תורה לשמה. בפרקי אבות נאמר שכול העוסק בתורה לשמה זוכה לדברים הרבה. ואם תלמד בשביל לזכות בדברים הרבה - אז זה לא לשמה! ואם תלמד לשכר תעבוד עצמך. איך אפשר ללמוד תורה לשמה?
תשובה: שאלת איך ניתן ללמוד תורה לשמה כשיש על הלימוד לשמה שכר גבוה כל כך. קודם כל צריך להבין שהמשנה אינה מדברת אל מי שלומד תורה לשמה. היא אמנם מדברת עליו אך היא מופנית אל כלל ישראל, אל כל מי שעוד לא השיג בלימוד התורה את מדרגת ה"לשמה". והנה השאלה: כיצד יתכן שאדם יצליח ללמוד תורה לשמה כשיודע שיש על כך שכר כל כך גבוה?! ישנן מדרגות מדרגות בלימוד ה"לשמה", וכל אחד זוכה לטעום חלק מהן. ברמה הפשוטה, אדם שמגיע למדרגה המזוככת ביותר של ה"לשמה" (יש כאלה בכל דור), דבק בקב"ה ובלימוד התורה ברמה כל כך גבוהה, שהשכר הוא אינו המניע שלו כלל. משל למה הדבר דומה? נסה לחשוב על הדבר הגשמי החשוב לך מכל, דבר שכיף לך ביותר או דבר שאתה רוצה בו ביותר (תחשוב באמת). זה יכול להיות ללכת למסיבה, לאכול דבר טעים, לאהוב מישהו, לטייל, לראות סרט או כל דבר אחר. אם יאמרו לך שאותו דבר בריא לך, זהה בכלל ישפיע עליך? אף אדם לא ילך לחתונה של אחיו רק כדי להבטיח שבעתיד אחיו יבוא לחתונה שלו. הדבר ברור כשמש שאדם הולך לחתונה של אחיו משום שהוא שמח ומתרגש להשתתף עמו בשמחתו. אדם שמכור לקפה אינו שותה את הקפה בגלל ששמע על כך שיש מחקר שאומר שקפה הוא בריא. אדם שאוהב מישהו, אינו אוהב אותו בגלל שאומרים שאהבה זה דבר בריא (לגוף). נער ש"שרוף" על טיולים, אינו מטייל בגלל שלטייל זה ספורט. מי שמכור לראות סרטים, לא עושה זאת בגלל שזה מפתח לו את הדמיון ומשפר לו את האנגלית. כך גם התורה. מי שדבק בתורה באמת, מי שלומד את התורה לשמה, "מתמכר" אליה, הוא כל כך רוצה ללמוד עוד ועוד ולשמח את ה' שהשכר כלל אינו תופס מקום בעיניו. הדבר ידוע גם בעולם הספורט. אדם שעושה ספורט יום יום בשביל הבריאות, מתישהו מתמכר לכך. הספורט הופך אצלו לערך עצמי (ולא כאמצעי לבריאות), ואם יום אחד הוא לא יעשה ספורט הוא ירגיש פחות טוב. כל כך יהיה חשוב לו לעשות ספורט, שגם אם יאמרו לו שהוא עושה יותר מידי וזה מזיק לבריאות שלו, יהיה לו קשה להפסיק. כך גם בתורה. בהתחלה אדם לומד בשביל שכר, וככל שעובר הזמן והוא לומד יותר, השכר פחות חשוב לו. הדבר מודגש ביתר אצל ילדים קטנים. בהתחלה צריך לתת להם ממתק כדי שיסכימו ללמוד, עד שהם כבר רגילים בתורה ולומדים אותה גם אם לא יקבלו ממתק (ודברי הגמרא ידועים ש"לעולם יעסוק אדם בתורה ובמצות אף על פי שלא לשמה, שמתוך שלא לשמה - בא לשמה". והגר"א אומר על כך שבכל מקום שכתוב "לעולם" הכוונה שזו הדרך היחידה, וכך בלימוד תורה אין אפשרות להגיע ללימוד לשמה בלי ללמוד לפני כן שלא לשמה). הרובד הנוסף והעמוק יותר, הוא שאדם שלומד תורה לשמה אינו צריך את השכר בשביל עצמו. הוא צריך את השכר כדי לעשות נחת רוח לפני ה'. ה' ברא את העולם כדי להיטיב עם הבריות (רמח"ל). כשמגיעים לרמה גבוהה של לימוד לשמה, רצון ה' ורצון האדם מתאחדים, ואז האדם לומד גם בשביל לעשות נחת רוח לה', בכך שה' יכול להיטיב עימו ולתת לו שכר על לימוד התורה. חשוב לשים לב שהשכר שכתוב במשנה (אבות ו,א, אך יש מקורות בהן מופיע שכר אחר) הוא רוחני ביותר, וגוי למשל, לא יראה בו כשכר גדול. שתזכה לגדול בתורה וללומדה לשמה, יחד עם כל אם ישראל. ר' יאיר שטרן
שאלה: על איזה צד לישון: 1.על איזה צד צריך לישון? 2.האם טוב לשתות יין בסעודות שאדם אוכל לבד ביום יום?
תשובה: 1. צד ימין. 2. עדיף לא לשתות יין כלל לא ביום יום ולא בשבת. ושומר נפשו ירחק.
שאלה: מצאתי כרטיס של הרכבת הקלה: ברכבת קלה יש שעה וחצי נסיעה ולפני שקניתי אחד מהעובדים שברכבת הקלה מצא כרטיס (זרוק ברחוב כנראה) והביא לי כי הוא אמר שנשאר שם עוד שעה אז השתמשתי בו, השאלה אם אני כן חייבת לשלם או שלא?
תשובה: לפי הידוע לי הכרטיס אינו כרטיס אישי ולכן אינך צריכה לשלם. הכרטיס שמצאת נחשב כמציאה שזכית בה.
שאלה: ביעור צבע שביעית: ב"ה האם צריך לבער בגד - שנצבע בצבע שנעשה מפירות שביעית?
תשובה: וברכת ד' כן. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: ספק גיורת לכהן: האם אין מקום לומר ספק ספיקא במקרה של גיורת מברית המועצות אשר ישנו ספק אם הייתה יהודיה לכן עברה גיור. כמו כן, הכהנים היום הם בחזקת כהנים ולא בודאות אז האם אין מקום לומר ספק ספיקא במקרה כזה?
תשובה: לכהונה לא מתייחסים כספק במקום איסור תורה, ואסור לכל הדעות.
שאלה: צעידה לאחר שים : רציתי לשאול האם יש מנהגים שונים בחזרה קדימה לאחר הצעדים לאחור בשים של תפילת היחיד של שמונה עשרה. הבנתי שיש הממתינים קמעה ואח"כ חוזרים ויש הממתינים עד לאחר סיום ברכת מחיה המתים של חזרת הש"ץ ואז חוזרים קדימה. האם יש נפקא מינה? האם יש ענין באופן הצעידה קדימה שהרי הצעידה לאחור מתחילה ברגל שמאל האם קדימה דווקא ברגל ימין? ישר כח ושבת
תשובה: 1. יחזור רק לפני קדושה ולפחות עד תחילת חזרת הש"ץ (שו"ע קכג ב) 2.הפסיעה בשמאל להראות כאילו כבד עליו ליפטר מן המקום. וחזרה למקומו בימין.
שאלה: מעשרות בעציץ נקוב: שאלוני -זורעים זרעים בעציץ לא נקוב שבתוך הבית,האם מכיוון שיש כאן תלת דרבנן זרעים עציץ לא נקוב בתוך הבית יהיה אפשר לפטור מתרו"מ?
תשובה: וברכת ד' כמעט כל ירק בחממה יש בו 4-5 דרבנן. ירקות, מנותק, בית, לקוח, עולי מצרים, אבל אין מקילים בספקות בתרו"מ. אלא שיש מקום לפטור מברכה בגלל הבית שלדעת הרמב"ם פטור לגמרי. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: פגיעת רכב: לכבוד הרב שליט"א לפני זמן מה נסעתי כמורה מלווה עם תלמידים לירושלים ובקשתי מהנהג להוריד את התלמידים במקום קרוב יותר לאירוע שלשם הייתה תכלית נסיעתנו. אמנם הנהג נתבקש בתחילה להוריד במקום הראשון, אך נענע לבקשתי. את הנסיעה הדריך ה"waze "- מורה דרך אלקטרוני, שהיה ברשות אחד המדריכים. והוא הביאנו לרחוב צר בו אוטובוס מתקשה לתמרן (ומכך הנהג חשש). למעשה, על מנת לצאת מרחוב זה היה על הנהג לצלוח חניית רכבים שהקשתה מאוד על הנהג אין צורך לומר שהנהג כעס עלינו מאוד, בקשתי ממנו לרדת על מנת לכוונו והוא נענה מתוך כעסו, אך ניכר שלא עלי הוא בנה את יציאתו משם. בנסיעתו אחור שמתי לב כי נכנס הוא באחורי אחד הרכבים וצעקתי לו שיעצור מספר פעמים, אך ללא הועיל ואכן הוא מחץ את הרכב, אמנם קלות, אך תיקון שיצריך פחחות. כאשר התאפשר לו להמשיך, עליתי לאוטובוס לא לפני שלקחתי את מספר הרכב הנפגע הבעלים לא נכח בארוע. רק בנסיעתנו חזור כשחמת הנהג שככה, סיפרתי לו את הנזק שנעשה ובידי מספר הרכב. טען הנהג שהוא התייחס רק למראות שיכוונו את נסיעתו ולא אלי ועל דבר הנזק אמר שלא קרה נזק גדול לבעל הרכב וזה לא נורא ולא בקש ממני את המספר. שאלתי היא: מהי מדת אחריותי לנזק? מהי מדת הדין והאם נזקק כאן לפנים משורת הדין? כיצד עלי לנהוג? ומקווה בכלל שניתן להשיג את בעל הרכב על פי סוג הרכב ומספר זיהוי בכבוד רב וישר כח
תשובה: מצד הדין, וכן לפנים משורת הדין, אינך חייב. אולם יש מצוות השבת אבידה. על פני הדברים, הנהג חייב על הנזק. יש לך מצווה להודיע לבעל הרכב אם אתה חושב שיש סיכוי שהחברה תפצה אותו על הנזק.
שאלה: כרטיסי הנחה לזמן ממושך: לרב שליט"א, האם הוצאת כרטיסים בהנחה לנופש, חנויות, ארוחות וכדומה בתקופת חופשת לידה של האשה כהטבה מעבודתה על מנת שתשתמש בזה בתקופת החל"ת תקופה בה לא יכולה להוציא בפועל את הכרטיסים, אך תוקף הכרטיס לשימוש הוא עד סוף שנה מותרת? בכבוד וברכה
תשובה: בעניינים כאלו הדברים תלויים באומדן דעת המעביד. כיוון שיש לכרטיס תוקף למשך מספר חודשים, נראה שדעת המעביד לאפשר לעובד להשתמש בהטבה גם לאחר שעוזב את מקום עבודתו. אם ידוע שמקום העבודה מקפיד שעובד לא ישתמש בכרטיס במצבים אלו, יש לפעול עפ"י זה. הרב דניאל לונצר
שאלה: זריעת בקיא עם שבולת שועל: חקלאי שאלני אם הוא יכול לזרוע בקיא עם שבולת שועל? הרב ישראלי, ארץ חמדה, ב, יב התיר ע"י מכירה. למרות שהרב חרל"פ השיגו הוא נשאר בשלו. וכן הרב הרצוג הסכים. האם למעשה נוהגים כרב ישראלי והרב הרצוג?
תשובה: וברכת ד' על תשובה זו עיכב מו"ר הגר"ש ישראלי זצ"ל את הופעת הספר ארץ חמדה ח"ב. ואמנם במהדורה החדשה הושמטה תשובה זו, בגלל שהרב ישראלי זצ"ל התלבט בכך ולא רצה לצאת כנגד מורו. כמו כן אמר מו"ר שהתנאים אז הזקיקו להקל, אבל בימינו אין צורך להכנס לדחוקים הלכתיים כאלו. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: חילול מטבע שווה פרוטה : האם גם ספרדים שמחללים מטבע שווה פרוטה צריכים להשאיר שווה פרוטה? האם לכבודו ידוע דעת מרן הרב אליהו זצ"ל?
תשובה: וברכת ד' השאלה לא מובנת. אין חובה להשאיר פרוטה, רק מי שחושש לפרוטה חמורה ורוצה שלא לאבדה. פרוטה חמורה קשה מאד היום להגיע למצב כזה, זה נדיר מאד. על כן הגרמ"א זצ"ל אמר שלא צריך להשתדל בכך יותר מדי, אבל בודאי שיש דין פרוטה חמורה באופן עקרוני. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: השבת אבידה: מצאתי בבריכה ציבורית כרטיס זיכרון נפוץ מאוד להרבה סוגי פלאפונים. על הכרטיס עצמו אין סימן מיוחד,אבל בתוכו שמורות 2 תמונות של פלאפון שנראות כאילו נוקיה צילמה אותם (אולי אפשר להניח שכל מי שמקבל כרטיס כשהוא רוכש פלאפון זה מגיע איתם). מה לדעת הרב צריך לעשות?
תשובה: אין בכך סימן וניתן לקחת. יש להעיר שהדין כן רק אם לפי מקום הימצאו נראה שנפל, אך אם נראה שהונח שם במתכוון (ושכחו לקחת) יש סימן מקום וצריך להכריז.
שאלה: כיצד ניתן לדעת: כיצד ניתן לדעת עם הבגדים שלו בארון לא נצבעו כך? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "ביעור צבע שביעית"
תשובה: וברכת ד' כמעט אין היום צביעה בצבע הנעשה מגדולים רגילים, אלא לעיתים רחוקות, ובודאי לא ייצור הארץ. על כן אין צריך לחוש. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: ברכה ותפילה בלי קול: ושבת האם מותר לברך ולהתפלל בלב מבלי להוציא קול?
תשובה: לא יוצאים ידי חובה ע"י ברכה ותפילה בלב. בלשון ח נקרא הדבר "הרהור". חובה להוציא המילים בשפתיים ולכתחילה יש גם להשמיע לאוזניים את המילים היוצאות מהפה.
שאלה: שינה עם אחות בחדר: האם במקרה של צורך אני יכול לישון עם אחותי הגדולה לבד באותו חדר?
תשובה: במקום הצורך מותר, אולם אין לנהוג כך באופן קבוע. אם יש גם בעיה של ייחוד אסור לנהוג כך בקביעות.
שאלה: מלאכת פוצע בימינו: מהם התולדות של מלאכה זאת ואיך מקיימים אותה כיום איך עושים אתה כיום?
תשובה: מלאכה זו מטרתה לעזור בתיקון האריגה (ישנם כמה פירושים למלאכה זו), ולכן תולדותיה יהיו כל מה שמסייע להשלים אריגת הבגד. בימינו, מי שאורג או סורג בגדים או סוודרים או צעיפים וכדומה, צריך להיזהר בשבת שלא להסיר חלק מחוטי האריגה על מנת שיוכל לתקן באריגה או כאשר נגמר החוט ורוצה לחבר לו חוט נוסף אסור ללפף את החוטים על מנת לקושרם. הרב אוריאל מועטי
שאלה: רמת המשגיחים ברבנות: כשאני נתקל במוצר עם כשרות מקומית, ואיני מכיר את הרב המקומי, איני יודע כיצד לנהוג. השאלות הבאות יעזרו לי להכריע. 1 ראיתי ציטוט מדוח מבקר המדינה 2008 "בשלוש מועצות דתיות שנבדקו אין אישורים המעידים על עמידת המשגיחים במבחני ההסמכה של הרבנות הראשית". מה המצב כיום בתחום זה? 2 ברוב הרבנויות כיום שכר המשגיח הוא מבית העסק או מהמועצה הדתית? אם מבית העסק - למה? 3 האם מחלקת הכשרות של הרבנות הראשית בודקת את רמת הכשרות של הרבנויות המקומיות? באיזו צורה? 4 כשרב חתום על ההכשר, המשמעות היא שהוא אחראי ומעיד שזה כשר ומותר באכילה? לדוגמא : הרב מצגר חתום על התעודות בירושלים - קשה לי להאמין שיש לו זמן לבדוק את כל מערך הכשרות נוסף לעבודתו כרב ראשי, או שמא אני טועה והוא כן עושה זאת?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה, א) הגוף הכשרותי היחיד שדורש כיום תעודות הסמכה למשגיחים הוא הרבנות. הרבנים הראשיים לישראל הרה"ג יונה מצגר שליט"א והרה"ג שלמה משה עמאר שליט"א חידשו את החיוב שהמשגיחים יעברו קורס בכשרות על ידי מכונים מורשים ומאושרים ויקבלו תעודת הסמכה מהרבנות הראשית. בעת קליטת משגיחים חדשים הרבנויות המקומיות אמורות לוודא שיש להם תעודה שכזו, אך אי אפשר בתקופה קצרה לשנות את המצב של כל המשגיחים הוותיקים. עם זאת, יותר ויותר משגיחים עוברים הכשרה זו במקביל לעיסוקם כמשגיחים בקורסי ערב וכד'. ב) הרצון של הרבנות הראשית שהת של המשגיח יינתן ע"י חברת כוח אדם חיצונית או ע"י המועצה הדתית כדי שלא תהיה תלות בין המשגיח למושגח אולם אין משרד הדתות משתתף בת למשגיחים והעלות של חברת כוח האדם היא כ30  ובעלי העסקים הרבה פעמים לא מוכנים לספוג את העלות הנ"ל. לכן, חלק מהמשגיחים מקבלים שכר באופן ישיר מהבעלים. עד היום לא הצליחו למצוא את הנוסחה המתאימה להעסקתם באופן רציף למרות הוועדות הרבות הן מצד המדינה והן מצד גופים וולנטרים אשר התעסקו בנושא. ג) רבני אגף הכשרות עושים מעת לעת ביקורות ברבנויות המקומיות וכותבים לרבנויות המקומיות סיכום על הביקורות. וכן מפרסמים עדכוני כשרות שיכולים לקבלם בדואר אלקטרוני וכן לקרוא אותם באתר של הרבנות הראשית ועוד אתרים כגון: אתר ישיבת בית א-ל. כמו"כ מוטלים קנסות מינהליים על בתי עסק אשר נמצאו מפרים חוק ונהלים כאשר המקרה הוא חמור. ד) כשם שרמטכ"ל לא מכיר כל שומר בכל בסיס כך גם לא מצופה מרב החתום על תעודת כשרות להיות בכל יום בבית העסק. נותן ההכשר מפעיל מערך מסודר ע"י עובדי מועצה דתית כראש מחלקת הכשרות ומפקחיו תוך הכוונה וייעוץ: ברב הפוסק שלה, מנהלה ומפקחיה. הרב אמנם גם מבקר מעת לעת במקומות שהוא רואה צורך לבקר שם. ה) למרות שיש תעודת כשרות לבית אוכל, אפילו כשרות מהדרין, טוב לבדוק עם המשגיח של בית האוכל אם רמת הכשרות מתאימה לדרישות ההידור של האוכל ובכך הדבר מחזק את מעמדו בעיני בעל העסק, כמו חיזוק כל מערך הכשרות הממלכתי. הרב חגי בר גיורא
שאלה: סיום סדר משניות בהפרשי זמן: אדם שלמד סדר שלם למעט שתי משניות, וכשנתיים לאחר מכן הוא לומד את שתי המשניות החסרות- האם יכול לעשות סיום סדר?
תשובה: סיום מסכת  סדר משניות נועד להודות לקב"ה על התורה שנתן לנו וחיי עולם מטע בתוכנו. ולהבטיח על הדבקות בלימוד ותפילה על הדורות הבאים. ולכן אפשר לעשות סיום גם שנלמד בהפרשי זמן.
שאלה: צלילה על פי ההלכה: האם מותר להירשם לקורס צלילה לפי ההלכה או שהדבר אסור?
תשובה: אם הוא בנפרד ונשמרים כללי הצניעות בקפדנות. והקורס מונחה ע"י אנשים מנוסים שאתה מקיים ונשמרתם מאוד לנפשותיכם - מותר. ה' יצליח דרכך.
שאלה: קומקום ששפכו ממנו מים חמים לתבשיל בשרי: ראיתי בתשובה הקודמת שהקומקום לא נהפך לבשרי. רציתי לשאול מה ההבדל בין זה והרמ"א ביורה דעה סימן ק"ה סעיף ג שמביא שאסור לשפוך שמן מכלי לנר שיש בו חלב והש"ך אומר שיש בעיה של הבל ולכאורה גם פה שיהיה אסור לעשות את זה לכתחילה עקב ההבל העולה שהופך אותו לבשרי? אמנם בדיעבד אפשר להקל על המקילים שמה אבל האם גם לכתחילה מותר? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "כשרות קומקום ומיחם מים"
תשובה: יש לציין שהשאלה שנשאלה היתה לענין בדיעבד ולא לכתחילה ולכן אין קושיא מהרמ"א שדיבר על לכתחילה. הרמ"א (יו"ד קה,ג) כתב, שאין לערות שומן היתר לתוך נר של חלב משום ניצוק. ומסביר הש"ך (ס"ק יא), משום ההבל העולה מהנר. ומ"מ מסיים הרמ"א שבדיעבד אין לחוש. מקור הדין הוא במסכת מכשירין (פ"ה, ט-י), שם כתוב שאין דין ניצוק אלא בסוגים מסויימים שהרכבם סמיך מאד. במה דברים אמורים? בחם לחם, בצונן לצונן ובחם לצונן. אך בצונן לחם יש ניצוק אף בשאר משקין, ר"ש אומר שאף בחם לחם יש דין ניצוק אך להלכה נפסק כת"ק ומסביר הרמב"ם בפירוש המשנה: "ואין הלכה כר' שמעון, לפי שאם היו שניהם חמין אף על פי שהתחתון חם יותר אין השפעתו נכרת במשקה שהוא יוצק ממנו". הדרכי משה הביא את המרדכי, שכתב שהוא הדין באיסור והיתר, אך הביא דעת 'האיסור והיתר הארוך' שבדיעבד אין לחוש. אמנם, בפסקי מהרא"י דחה דעת המרדכי וסובר שדין ניצוק שייך רק בדיני טומאה ויין נסך שם הבעיה היא בנגיעה אך לא באיסור והיתר שעניינו העברת טעם. וממילא אין דין ניצוק כלל באיסור והיתר. יוצא מהנ"ל, שכל דין ניצוק באיסור והיתר הוא מחלוקת ראשונים ונקט הרמ"א לכתחילה לחומרא (עיין ביאור הגר"א במקום). כגון: אדם הרוצה להוסיף חומר בעירה לנר שיש בו חלב לא ישפוך מכלי שומן כשר שרוצה להשתמש בו עוד אח"כ בשל בעיית ניצוק. בכל מקרה מכריע הרמ"א שאף אם נעשה כן השומן לא נאסר. עוד דוגמא, אם בטעות שפך חלב לסיר בשרי חם התבשיל והסיר יתכן ויאסרו אם אין שישים כנגד החלב שנשפך אך החלב הנותר בשקית לא יאסר. ולשאלתך - הקומקום הוא הרי פרווה, וכל החומרא היא רק ביציקת היתר לאיסור, ואף שם מותר בדיעבד, א"כ ודאי שבפרווה שהוא היתר להיתר, ואף אם ישפך לא יהפך לבשרי ע"י ניצוק, אין מקום לאסור אף לכתחילה. ונק' נוספת (עפ"י הפרי מגדים וכך מבואר שהש"ך והט"ז מסכימים) שכל הדין של ניצוק שייך רק אם ההבל עולה מלמטה ואז תתאה גבר ויושפע העליון בניצוק אך אם התחתון (האיסור) צונן אין שום הבל אסור שעולה וודאי לא שייך ניצוק במקרה כזה. כלומר החומרא של הרמ"א היא רק בצונן לחם אז עולה ההבל דרך העמוד הניצוק אך בחם לצונן ההבל העולה הוא של היתר ולא של איסור ולכן אין בזה ניצוק כלל. ולכן אם מדובר בקומקום מים חמים שנשפך למרק קר אף לכתחילה אין שום בעית ניצוק. לסיכום: א. השאלה היתה על מצב דיעבד. ב. חומרת הרמ"א לכתחילה היא רק בהיתר לאיסור אך לא בהיתר להיתר (פרווה לבשרי או חלבי). ג. חומרת הרמ"א היא רק בצונן לחם ולא בחם לצונן ואף לא בחם לחם. הרב אלישיב קפקה
שאלה: המתנה בין עוף וחלב: לפי ההלכה כמה זמן יש להמתין בין עוף לחלב השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "המתנה בין עוף לחלב"
תשובה: לשון מרן השולחן ערוך (יו"ד סימן פ"ט, ס"א): "אכל בשר של חיה ועוף לא יאכל אחריו גבינה עד שישהה שש שעות". הטעם שהרב אריאל שליט"א היקל בתשובה הקודמת מאחר ומדובר בעניין בית וכל הדין הוא מדרבנן (כמ"ש הש"ך שם סק"א) ומכיוון שיש מנהגים שונים בעדות בין שעות ההמתנה. לכן להלכה למעשה לפי מנהגך, צריך לחכות שש שעות גם לבשר, גם לעוף וגם לבשר חיה (וכן פסק הבן איש חי פרשת שלח לך שנה ב' ה"ט שהיה לפי מנהגי עירק). הרב אוריאל מועטי
שאלה: להניח ספרי קודש על כסא: האם מותר להניח ספרי קודש באופן קבוע על כסא? ומה המקור לכך?
תשובה: מותר להניח ספרי קודש על כסא או על ספסל. ואפילו ספר תורה! וכמובן בזמן שהספר מונח על הספסל אין לשבת שם. כן כתב בספר בני יונה  בעל מחבר שו"ת מעיל צדקה, חי לפני כשלוש מאות שנה בפראג  סימן רפ"ב אות ז  ובמהדורות החדשות אות יב. הובאו דבריו בספר גנזי הקודש.
שאלה: זמן הנחת תפילין בחו"ל: מזה קרוב ל 10 שנים אני מניח תפילין בוקר בוקר לאל. בחודש הבא אני טס לחו"ל וכמובן שהתפילין איתי. השאלה: על פי איזה שעון אני מניח את התפילין, לפי הבוקר של הארץ או לפי הבוקר של חו"ל? לפי איזה שעון אני מניח את התפילין??? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "הנחת תפילין בחו"ל"
תשובה: יישר כח על ההתמדה במצווה יקרה וחביבה זו, עליה נאמר "וראו כל עמי הארץ כי שם ה' נקרא עליך ויראו ממך". זמני היום נקבעים עפ"י המקום שבו האדם נמצא באותו זמן לכל העניינים ההלכתיים, לתפילין, לק"ש ותפילה, לשבת ולכל שאר המצוות. גם בזמן הטיסה יש לחשב את הזמן עפ"י המיקום בו המטוס נמצא. כמו כן, יש לשים לב שכיוון התפילה בחוץ לארץ צריך להיות לכיוון ארץ ישראל. הרב יוחאי פרלמן
שאלה: המשך בנוגע לשים : ישר כח עצום לכבודו ושבוע טוב ומבורך, בהמשך לשאלתי רציתי לשאול: 1. אם אין חזרת הש"ץ כגון בתפילת ערבית. - עד מתי צריך להמתין? 2. אם מסיימים את תפילה שמונה עשרה טרם תחילת חזרת הש"ץ האם מותר לומר במקום בשקט פרקי תהילים? ישר כח ושיזכה כבודו להגדיל תורה ולהאדירה השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "צעידה לאחר שים "
תשובה: 1.להמתין כדי הילוך 4 אמות (שתי מטר). 2.מותר
שאלה: ברכות השחר ותפילה : יישר כוח על פעולתכם. אני קמה בבוקר. האם אפשר ללכת לשירותים ואז לברך אשר יצר ואחרי זה לנטול נטילת של בוקר? והאם אפשר לבת ספרדיה להתפלל שחרית כל השבוע ובשבת להתפלל מנחה או שצריך לשמור על קביעות? ב
תשובה: 1. ליטול ידיים לאחר השירותים. 2. מותר
שאלה: מים שאובים בתקנת עזרא: לכבוד הרב, כידוע שמובא בספרי האחרונים שלעניין טבילת גברים שמקורה בתקנת עזרא אין בעיה לטבול במים שאובים כלל. עזרא חייב מים לפי דין דאורייתא וכידוע ששאובים פסולים מדרבנן ולכן גבר שרוצה לטבול יכול לטבול גם בבריכה רגילה בלי בור גשמים משיק לו. ואדרבא אולי יש לחשוש שאם אכן יהיה ניסיון ליצור מקווה פרטי בבית בצורה דומה למקווה כשר, באחד הימים תהיה מישהי שבשעת הדחק תרצה לטבול שם כי שמעה שיש בור טבילה כשר כמו במקווה ומזה החשש לטעות גדולה מאוד ולכן אולי כדאי שכלל לא יחברו את הבריכה לבור מי גשמים וידעו כולם שזו בריכה רגילה שמועילה לגברים ולא לנשים. והרוצה להחמיר יותר מתקנת עזרא יוכל ללכת למקווה גברים רגיל. אשמח לשמוע את דעת הרב. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "מקווה לגבר "
תשובה: יש בכך סברה. אולם צריך להזהר מלגזור גזרות חדשות שלא נגזרו על ידי ח.
שאלה: גיור של עמוני: לכבוד הרב שליט"א שבוע טוב עמוני שנשא מצרית הולכים אחר הפגום, אם נתגיירו בנם עמוני איסורו איסור עולם לבא בקהל, אבל התגייר למה אסור לו לבא בקהל?
תשובה: התורה שללה מחלק מהעמים את האפשרות להתגייר.
שאלה: בקשה להבהרה גם מצד מידת הנקיות: עד כמה שהבנתי התשובה ניתנה מצד שורת הדין ואילו השאלה נשאלה מצד מידת הנקיות- כלומר: האם אין חיסרון בכך שאדם מתרגל לחשוב ולומר דבר שאיננו מתכוון אליו? האם בדרך כזו אפשר עדיין לקנות את מידת הנקיות ולהתקדם לשלב הבא? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "מידת הנקיות במשא ומתן מסחרי"
תשובה: שאלת אודות התשובה שנתנה על השאלה הבאה: במסגרת לימוד מסילת ישרים - מידת הנקיות, התלבטנו כיצד היה ראוי לנהוג במספר שאלות פרקטיות. נודה על קבלת הכוונה בעניין ההנהגה הראויה - אליבא דמסילת ישרים. א. אדם גומר בדעתו להשכיר דירה ב 3000 ש"ח. מגיע שוכר שמתלהב מהדירה ומציע 4000. האם חובה לומר לו שרצינו להשכיר ב 3000 או לקבל את מה שמציע ולשתוק.? ב. עו"ד עומד מול לקוח. מעריך את עבודתו בעיני עצמו ב 5000 ש"ח. יודע שהלקוח לא ישלם 5000. האם יכול לומר - המחיר 5000, מתוך ידיעה ברורה שבסוף הוא בכל מקרה יוריד את המחיר כדי להיפגש עם הלקוח במחיר נמוך יותר? ג. עצמאי מכיר את הלקוח שמולו - יודע שהוא תמיד מתמקח. הוא מעריך את עבודתו ב 3000 ש"ח, האם יכול לומר ללקוח יעלה לך 5000 כדי שלאחר המיקוח יחזור למחיר המקורי אותו התכוון לדרוש בלאו הכי? נודה לכם על קבלת תשובה כללית לשלושת המקרים במידת האפשר, וכן תשובה פרטנית לכל מקרה. תשובת כולל דיינות פסגות: נראה לי שבכל המקרים אין בעיה ומותר. במקרה הראשון, דברים שבלב אינם דברים וכל עוד לא הוצאת בפיך אין בעיה לשנות דעה. (למעט מחשבה לתת צדקה שבזה יש דעה שאף מחשבה יוצרת חיוב, שו"ע חו"מ ריב,ח). במקרה השני והשלישי מדובר בענייני עסקים וידוע שיש משא ומתן ובסוף מתפשרים, ואין כל כפיה לקבל את ההצעה, ולכן מותר להציע מחיר גבוה כדי להגיע למחיר הרצוי בסוף המו"מ וזו דרך העולם. הרב ניר אביב" התשובה שנתנה לשאלה זו היא גם לרוצים לקנות מידת הנקיות. אומנם במקרה א' שבו האדם היה מעוניין במחיר מסויים והוצע לו מחיר גבוה יותר יש מקום לעיין, שכן המסילת ישרים בפרק יא' מזכיר את מעשה דרב ספרא שמוזכר במכות דף כד. רש"י מביא משאילתות דרב אחאי שרב ספרא קרא ק"ש ובא אדם לקנות את חמורו ובגלל שרב ספרא לא ענה לו הוא העלה את הצעת המחיר, כאשר רב ספרא סיים את תפילתו הוא אמר שהוא מעוניין בהצעת המחיר הראשונית. א"כ האם במקרה שהציעו לאדם מחיר גבוה יותר ממה שרצה יש מידת חסידות לבקש את המחיר שבו היה מעוניין? מתוך עיון בדברי השאילתות מבואר שבמקרה של רב ספרא היה מידת חסידות בגלל שרב ספרא גמר בדעתו למכור לאותו קונה לכן לא רצה את הצעת המחיר שבאה אח"כ "אמר ליה מן כד אמרת בזמן קדמאה גמרי בלבי לזבוני לך" אולם במקום שאדם היה מעוניין במחיר מסויים והציעו לו מחיר גבוה יותר אין מניעה מצד מידת הנקיות לקבל את המחיר הגבוה. במקרה של רב ספרא גם הקונה הוטעה שכן חשב שרב ספרא אינו מעונין למכור במחיר הנמוך. במקרה שתיארת הקונה גם לא הוטעה אלא מיוזמתו הציע מחיר גבוה. הרב דניאל לונצר
שאלה: מדוע בכורי הלווים לא עובדים בבית המקדש: לכבוד כבוד הרה"ג הרב דוב ליאור שליט"א, למדתי עם בני אברהם נ"י פרשת שבוע, בהעלותך, והוא שאל אותי שאלה, ולא ידעתי מה לענות לו, אודה לכבוד הרב אם יתן לי תשובה. להלן השאלה: לאחר חטא העגל, הכהנים החליפו את הבכורים בעבודת המשכן (המקדש), ומכיוון שידוע כי שבט לוי לא חטא בחטא העגל, למה בכורי שבט לוי לא עובדים ככהנים במשכן (מקדש)? ב
תשובה: שורש נשמתו של אהרון היא שראויה לעבודה בבית המקדש, לא כל אחד מתאים. כמו שהכהנים מברכים בברכת כהנים - "אשר קדשנו בקדושתו של אהרון". כמו ששרש נשמתו של כלל ישראל שונה במהותו מיתר העמים, כך בתוך עם ישראל לכהנים יש מעמד של קדושה מיוחדת ורק הם ראוים לעבוד ולא הבכורים.