שאלה: איך לישם מסרים ששמעתי בחיים שלי?: לא יודעת בדיוק איך להסביר. הרבה פעמים קורה לי בשיחות ופעולות שאני ממש אוהבת את המסר ורוצה לחיות ככה את החיים שלי ואז זה בראש שלי יומיים ואני לא מצליחה באמת "לשמור" את זה.
תשובה: לך צדיקה! וואו! נדהם מכל רגע ממה שכתבת, יישר כוח גדול! שאלת שאלה מעולה וחשובה לחיינו: אם אנחנו רוצים להתעלות   איך אנחנו יכולים לשמור את מה שאנחנו לומדים? מקווה שהקב"ה יהיה בעזרנו לענות יחד על השאלה. אבל תהיי מוכנה   זה לא יהיה קצר כל כך. רק נקודה קטנה: במקום המילה "מסרים" נכתוב "אידיאלים" או "ערכים", כי המסרים בעצם נובעים מתוך אידיאלים וערכים. אהבה רבה שנמשכת לעולם אנו מתפללים להתפלל כל בוקר בברכת אהבה רבה: "אבינו האב (י"ג אב) הרחמן. המרחם. רחם עלינו. ותן בלבנו בינה להבין ולהשכיל. לשמע. ללמד וללמד. לשמר ולעשות ולקים את כל דברי תלמוד תורתך באהבה". השלבים הם בכלליות תפילה להבנה ולהצלחה כשאנו לומדים ובקיום מה שנלמד. לשמוע ( להאזין) למי שאנו לומדים ממנו או למי שאנו לומדים איתו. להבין דברים לעומק ולהסיק דבר מתוך דבר. להצליח ללמד אחרים בדיוק את מה שלמדנו. לשמור בראש שלנו את מה שאנו לומדים ולעשות אותו. וכשאנו עושים   לעשות זאת באהבה! (שזאת מעלה גבוהה, מתחילים מיראה ואחרי השקעה מגיעים לאהבה). קל לדבר   קשה מאוד לעשות! אבל לא נראה שיזיק אם ננסה לעבור על כמה נקודות. דבר ראשון - חשוב לזכור, זה לא כמו מתכון להכנת עוגה! אם ניכשל ונמעד כמה פעמים זה לא מה שחשוב   העיקר זה הרצון, המאמץ, הקימה מהנפילה וההתמדה. בדוגרי?! עוד לפני שמתחילים להכניס ערכים לחדר הענק שנקרא הנשמה   חשוב למצוא מנעול, מה המנעול? ההפנמה שאנחנו לא משקרים לעצמנו! לפימים אנחנו מרגישים שאנחנו משחקים אותה "צדיקים", "נו באמת. אל מי אנחנו עובדים? זה לא באמת אנחנו". איך נתקדם משלב שמצד אחד אנחנו רוצים להתקדם, אבל מצד שני אנחנו חוששים ובצדק להיות משו שלא מתאים לנשמה שלנו? משחקי הנשמה כדי להמשיך, ברשותך, נניחי כמה הנחות. א. אנחנו חיים במשחק החיים, וכמו בכל משחק   יש גם חוקי משחק. ב. אנחנו מאמינים שהקב"ה ברא את המשחק הגדול ביותר בעולם   העולם עצמו. ג. אנחנו מאמינים שהקב"ה נתן חוקים למשחק   דרך לחיות בעולם בצורה הנכונה, וזה על ידי התורה המצוות והערכים שאנחנו לומדים. אז אם אנחנו רוצים להכניס את הערכים, ופתאום מרגישים שאנחנו משקרים לעצמנו - מאיפה זה מגיע? לא סביר שמיצר הטוב. הרי יצר הטוב לא יגיד להפסיק להתקדם, נכון? את אחל ה חסודה! בחברה של היום, לעשות חשבון נפש ופתאום לשנות את מי שאנחנו (לא משנה במה זה מתבטא) זה מאוד קשה. בדרך כלל סטיגמה עלינו היא סטיגמה ולא יעזור כלום, זה אותה הסטיגמה. זה לא משנה כלל וכלל אם השתנינו גם מבחינה של דברים אישיים או לא. דוגמה, אם היינו ביחס טוב עם חברים, פתאום יכולים לאמר לנו שהפכנו לחסידים (ואפילו שהצמחנו כנפיים.). צריך ממש להתגבר ולאחוז בכל כוחות הנפש שלנו ולא להתייאש! וזה קשה מאוד, כיון שאנחנו מדברים פה על שינוי של 180 מעלות. זה מצריך עבודה קשה וארוכה   עבודה על הנשמה הפנימית שלנו. זה כמו לקדוח ולקדוח באדמה מובטחת לאוצרו   לא כדאי להתייאש ולהיכנע, כי בסוף מצליחים! וההצלחה שווה את כל המאמץ. לפ-רו-פיייל!!! בימינו יש מנהג נפוץ שנקרא "צילום סלפי" (גם אני בין אלה.). פעם כשמישהו הלך ברחוב הוא היה מצלם: "תראו, איזה עץ יפה! איזה בניין עתיק!" היום זה "תראו אותי על רקע העץ   בניין   פרח". אבל מדי פעם זה דווקא כן רעיון טוב לחשוב על עצמנו: אנו נמצאים כעת בתקופת ספירת העומר, תקופה שמיועדת לעידון האישיות שלנו. תקופה בה מומלץ לתקן את התכונות השליליות צעד אחר צעד, ולשפר את הטובות. או במילים אחרות   תקופה בה עושים סלפי לאישיות, לאופי ולנשמה שלנו. וזה ר גמור לשתף אחרים במסע. אולי, כשיראו שאנחנו באמת רציניים ולא עושים פוזות ירצו להצטרף, ואז יהיה יותר נחמד. היו היה פעם. בסרט הישן של "סינדרלה" של דיסני יש שיר נחמד, וברשותך אביא קטע מתוכו: "אם נתחיל מיד בקצב לעבוד, לתפור במרץ - אז תהיה לה עד הערב שמלת פאר לנשף. נוסיף סרטים ליופי וחרוזים בלי דופי, והיא תבלוט שם בין כולם כשהיא תרקוד בראש מורם. כי אין מי שישווה לסינדרלה.". בשביל להגיע לשלימות של חיבור האידאל עם המעשה, צריך מאוד להשקיע בלימוד אמונה. וככל שיותר מכוונים בכל מעשה - יותר חיים בתוכנו את האידיאל, או ליתר דיוק את נותן האידיאל - את הקב"ה! שכתוב: "ועשו לי מקדש ( נשמה קדושה) ושכנתי בתוכם" (שמות, פרק כ"ה פסוק ח ). יש לפחות 2 דרכים ללימוד אמונה: לימוד הסביבה ולימוד תורה. לימוד הסביבה צריך ללמוד להסתכל על המציאות בעיניים קצת יותר גבוהות מהעיניים של היום. להסתכל שכל מה שנעשה פה בעולם ולא משנה מה זה, יש לו תכלית, יש לו יעוד, הוא מכוון לכיוון מסוים ויש סיבה למה זה קרה. אם נפגשנו אם אותו דבר מסוים   לחשוב איך זה יכול לתעל את עבודת ה  שלנו. כל דבר שקורה לנו אישית בחיים זה יכול להיות חלק מעבודת ה  שלנו, כדי למצוא - צריך להעמיק בכל נקודה ונקודה בחיים. (שוב, קל לדבר   קשה לעשות). דוגמה: איזו קדושה יש בבנאדם שאוכל בשביל הגוף שלו? אם מברכים על האוכל לפני ואחרי וגם מנסים לנצל את הכוח שיהיה בעקבות האוכל לדברים טובים   האוכל מתקדש! וכמובן שאם משתדלים לעשות דברים כאלה ממש בכוונה, הם מאוד מחזקים את אהבת ה  ואת זכירת ה  בכל מרחבי החיים. לימוד תורה בשביל להגיע לשלימות של חיבור האידאל עם המעשה צריך מאוד להשקיע בלימוד אמונה, כי על ידי זה אתה יותר מכוונים בכל מעשה שאנחנו עושים, יותר יודעים למה אנחנו עושים, וככל שלומדים ומבצעים יותר זוכרים! ועל ידי זה בעצם יותר חיים את הקב"ה בתוכנו. כדאי ללמוד ספרי אמונה ויש המון ספרים! הנה המלצות לדוגמא: "מצוה ולב" של הרב בר שאול, "דרך אמונה" ו"אמונות" של הרב הס ו"חובת התלמידים" של האדמו"ר מפיאסצנא. עוזר מאוד ללכת לשיעורי אמונה של רבנים שמתחברים אליהם או לחפש באינטרנט. והכי כיף   ללמוד עם חברים! לא משנה מה, איפה או איך לומדים - העיקרים בכל אלה הם הקביעות וההתמדה! ואחרי שנלמד ונפנים את האידיאלים סיכום המסרים באים מתוך אידיאלים שהם באים מתוך האמונה   אמונה בריבונו על עולם. הקב"ה נתן לנו דרך לזכירת המסרים   לימוד תורה, לימוד אמונה בדרכים שונות וקיום מה שאנחנו לומדים. כל דבר שקורה לנו אישית בחיים יכול להיות חלק מעבודת ה  שלנו, כדי למצוא דרך - צריך להעמיק בכל נקודה ונקודה בחיים. כדי להצליח להפנים צריך לזכור שאנחנו לא משקרים לעצמנו, ושאם ניכשל נעמוד שוב ונחזור לעבודה כי העיקר הרצון, המאמץ, הקימה מהנפילה וההתמדה. ככל שיותר מכוונים בכל מעשה - יותר חיים בתוכנו את האידיאל, או ליתר דיוק את נותן האידיאל - את הקב"ה! אני מקווה שזה עזר ואשמח להמשיך לעזור במה שאוכל במייל שלי. ב"הצלחה רבה בכול!!! דורון dozkih gmail.com