LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: בישול מאכל חריף: האם נכון שכאשר מבשלים מאכלים חריפים בכלים שאינם בני יומם ממין מסוים, רוב הפוסקים הספרדיים הקלו להתיר לאכלם עם המין השני, בדיעבד? והאם הבדל זה בין אשכנזים לספרדיים הוא רק לעניין בישול מאכל חריף או גם חיתוך מאכל חריף?
תשובה: נראה לי שגם לפוסקים הספרדים יש לאסור במאכל חריף. ומה שהקלו הוא דווקא במאכלים חמוצים, שבזה החמירו הפוסקים האשכנזים. והוא הדין גם במה שנוגע לחיתוך בסכין.
שאלה: חיוב על נזק כתוצאה ממשחק: באחד הערבים, תוך כדי שישבנו כמה חברים, אחד נתן לשני איזו מכה בצחוק והשני החזיר לו, והכל בצחוק. לאחר מכן התברר שבעקבות המכה שהשני קיבל נזק משמעותי, שזה אומר טיפולים ארוכים וכד. האם ניתן לחייב את השני? יש לציין שהכל היה בתוך משחק, זאת לא הייתה מכה רצינית (מכה שטוחה, ללחי ולכל האזור), וכמובן - זה היה בעקבות מכה שהראשון נתן.
תשובה: הרמב"ם בהלכות חובל ומזיק כותב - המכה את חבירו "דרך נציון", דהיינו דרך מריבה. אבל אם זה היה צחוק מראש אז האדם נכנס אדעתא דהכי שאפילו אם הוא יינזק - הוא יספוג את זה, יש פה מחילה. כמו כן, הרמ"א מביא בהלכות פורים שנערים שהזיקו אחד את השני דרך צחוק פטורים מלשלם.
שאלה: צמח מגינה משותפת: לחברה בה אני עובד יש גינה, וגנן שמטפל בצמחים שבה. מספר עובדים שתלו (איני יודע אם ברשות או לא) שתיל של צמחי תבלין בגינה. יש לציין שהגינה אינה מגודרת וכל אדם יכול להכנס אליה. א. האם מותר לכתחילה לעובד לשתול שם צמחים ללא רשות מפורשת? ב. אם נשתלו צמחים - האם צריך לבקש רשות מהשותלים כדי להשתמש בצמחים אלו?
תשובה: א. לא. ב. לא.
שאלה: כהן שהשתחוה לתמונה: בבית הכנסת שלנו מגיע כהן חסיד ברסלב עם תמונה של סבא ישראל. הוא הניח את התמונה על השולחן בזמן התפילה. הפכתי לו את התמונה בכדי שלא נשתחוה ואח"כ בקשתי ממנו שלא יעשה זאת שוב. התגובה שלו היתה שפרס את התמונה והשתחווה לה. א. האם מה שעשיתי נכון? ב. האם מותר לתת לו לברך ברכת הכוהנים?
תשובה: א. לא נראה לי שצורת מצוות תוכחה בימנו היא בדרך זו. מצוות תוכחה היא בתוספת הסברה ותובנה למי שמוכיחים אותו. לפעמים מעשה חריף וקיצוני הוא במקום הסבר אולם במקרה זה מהתגובה של אותו פלוני אנו רואים שלא התאימה צורת ההוכחה והתוכחה הזו. אני מניח כשעשית זאת לא ציפת שכך תהיה התגובה. בכל אופן, לגבי העתיד נראה שאין זו הדרך להוכיח. ב. מותר לו לברך ברכת כהנים.
שאלה: היחס לג ודו ביהדות: מה דעת תורה לגבי לימוד ג ודו? האם ישנו פסול בעניין שמות התרגילים בלעז? האם ישנה בעיה עם ה"קידה" בסוף כל תרגיל?
תשובה: אם זה טוב לבריאות, אפשר ללמוד. אם השמות אינם קשורים לע"ז או דבר איסור, אין בזה פסול אם היא מסמלת סיום התרגיל, אין בזה בעיה. אם היא קשורה באיזו אמונה, יש להמנע ממנה.
שאלה: מעלת תפילה בנץ החמה: מה הם מעלות התפילה בנץ? מאוד קשה לי לקום אז הייתי רוצה קצת חיזוק.
תשובה: נזכר בגמרא עפ"י הפסוק "ייראוך עם שמש", כי ראוי לעבוד את ד' בהתאמה למה שסידר בטבע את השמש המכינה את עבודת העולם הזה. וכן נאמר כי הזהיר בתפילה עם הנץ החמה מובטח בהגנה מכל נזק כל היום.
שאלה: "אם אשכח ירושלים": התחתנתי לפני כשבוע וקצת. בחתונה, הרב אמר את 7 הברכות ועוד איזה ברכה ואז שברתי את הכוס. כשבאתי אליו (בפליאה) שלא אמרתי: "אם אשכחך ירושלים", הוא אמר לי שאמר כבר במקומי. אתם יכולים להסביר לי מה זה התפילה שאמר במקום?
תשובה: המנהג בדרך כלל שהחתן אומר פסוקים כזכרון לירושלים וכמו שכתוב "אם לא אעלה את ירושלים על ראש שמחתי". אולם גם אם מישהו אחר הזכיר את ירושלים בשמחה זה ר מצד זכרון ירושלים. כנראה שהרב חשב שאתה מעדיף שהוא יזכיר את ירושלים במקומך. אם אתה חושב שההנהגה של הרב היתה לא נכונה אתה יכול להתלונן במועצה דתית שבה נרשמת לנישואין.
שאלה: התחייבות לקנות דירה בחתונה: שני הצדדים התחייבו לחתונה סך שלשים אלף דולר כדי לקנות דירה לבני. בני טוען: אני לא רוצה לקנות דירה, המשכנתא מרובה, אני מעדיף לגור בשכירות וכו, כל מיני טענות. א. האם אני יכול להשתמש בכסף לילדים אחרים, כיון שכל ההתחייבות היתה כדי לקנות דירה והוא לא מעוניין, או שאני חייב לתת לו כיון שהכסף שלו? ב. אם הוא מסכים לתת לי את הכסף במתנה, האם אני יכול לקחתו או צריך לשאול את הצד של הכלה מה הם אומרים בנידון? ג. אם נניח שהוא יכול לתת לי, מה יקרא אם עוד כמה שנים הוא יאמר אני רוצה לקנות עכשיו דירה, תנו לי את הכסף הרי התחייבתם לתת וכו. מה הדין במקרה הזה?
תשובה: א. ההתחייבות אינה "הקדש". הבן לא זכה בכסף וכיוון שאינו מעוניין לקנות דירה אינך חייב להעביר לו את הכסף. כשם שאדם רוצה לתת מתנה לפלוני ואותו פלוני לא מעוניין לקבל. גם אם אתה חוזר בך מההתחייבות והבן כן מעוניין לקבל את הכסף, הבן אינו יכול לחייב אותך לשלם לו. ג. אינך חייב לתת לו.
שאלה: העולם הזה והעולם הבא: מדוע אנחנו כאן בעולם? -אני יודעת שזו שאלה כללית מדי לכן אני אנסה למקד: א. אני יודעת שאם כבר באנו לעולם צריך לחפש משמעות בחיים שלנו,לפעול לתיקון העולם וכו. אבל למה בכלל הגענו לכאן מראש?? אני בטוחה שלנשמה הרבה יותר טוב בעולם הבא ושם הוא מקומה. ב.מצד אחד אומרים שהעולם הזה, כמה שיש לנו בו תפקיד וכו, הוא רק פרוזדור והמקום האמיתי של הנשמה הוא בעולם הבא. אבל מצד שני שאדם חולה מתפללים עליו לא רק שלא יכאב לו שזה הגיוני. אלה גם שלא ימות,וכך גם אדם שנפטר, הרי לאותו אדם בוודאי הרבה יותר טוב שם למעלה,שהוא במקומו האמיתי.קרוב לה. מקווה שהצלחת להבין את השאלות שלי. רבה
תשובה: הקב"ה חפץ בטובתנו. כדי שיהיה לנו טוב אנו צרכים להיות בשתי תחנות שהם ממש שונות אחת מהשניה. התחנה העיקרית היא העולם הבא, ששם הנשמות מתענגות בקרבת ה'. אולם כדי שהעולם הבא יהיה שלם וגדול ויהיה עולם עם כוח התעלות והתפתחות צריך שאדם יזכה בעולם הבא לא במתנה שהיא מוגבלת אלא בדרך של קנין שהוא השתדל ויצר את העולם הבא שלו. הדבר דומה לאבא שרוצה להעניק לילד שלו טוב. לילד קטן הוא דואג כל הזמן לטובתו ונותן לו מתנות. אולם המתנה הכי גדולה זה אם האבא מעביר מהחכמה שלו ומהתכונות שלו לבן שלו עד כדי כך שגם הילד יהיה דומה לאבא שלו ויוכל בסוף להיות אבא. אם היה רק עולם הבא היינו נשארים כל הזמן כמו ילד תינוק. רק על ידי העצמאות והמרחק שאנו מתרחקים מהקב"ה בעולם הזה ואז אנו בכוחות עצמנו שבים אליו ורוכשים בבחירה החופשית שלנו את המעלה האלוקית אנו נהפכיים להיות לא רק מלאכיים אלא גם אלוקיים.לכן אנו גם אוהבים את התחנה שנקראת העולם הזה משום שהיא מאפשרת לנו לרכוש את מעלתינו האלוקית. אדם שמסתלק מן העולם זה משום שהקב"ה החליט שהוא מיצה את תפקידו בעולם הזה וראוי שיעבור לעולם הבא. הצער הוא על כך שאנו מתרחקים מהטוב שהיה לנו ולעולם הזה כולו בנוכחות של הנשמה היפה והטובה שהיתה כאן איתנו. הצער הוא על מה שאנו חסרים. יש גם צער על כך שהסילוק של האדם מהעולם הזה לעולם הבא לא עובר חלק וצריך לעבור דרך היסורים של הפטירה והמיתה. חבל שלא כולנו כמו אליהו הנביא שעלה בסערה השמימה ואז כל הצער שהיה לאלישע רק על סילוק הקירבה לאליהו הנביא. אנו מצטערים על הנפילה של העולם כתוצאה מחטאי האדם נפילה שמייסרת אותנו תוך כדי פטירה.
שאלה: למה השם קיים: האם יש תשובה לשאלה "למה השם קיים?" האלטרנטיבה היא כמובן שלא יהיה כלום. אז בעצם למה השם קיים במקום שלא יהיה כלום?
תשובה: לא כל כך ברורה השאלה. המקור לכל החיות שיש בעולם זהו המקור העליון, שלו אנו קוראים השם. המקור של כל החיים זה המקור האין סופי שהתלבש אחר כך בכל מיני לבושים. כל מה שיש במציאות זה הדברים שנוצרו ויונקים את חיותם מהמקור האלוקי האין סופי.
שאלה: הגדרה הלכתית של שואל: מה מגדיר אדם בתור שואל מבחינה הלכתית?
תשובה: שואל הוא אדם המקבל מחבירו חפץ להשתמש בו בחינם. חיוביו כלפי הבעלים גדול מחיובי שאר השומרים ואפילו אם החפץ ניזוק באונס הוא חייב אא"כ הוא התקלקל מחמת המלאכה שלשמה הושאל. בשו"ע מובאות שתי דעות באיזה אופן מתחייב השומר באחריות החפץ, יש אומרים שדי בכך שאומר לבעל החפץ "הנח לפני" כלומר מקבל עליו שמירה בדיבור בלבד, ויש אומרים שאין השומר מתחייב עד שיעשה קנין בחפץ. הרב מיכאל יומטוביאן
שאלה: ברכת המזון למקוצר קיבה: מה דין ברכת המזון למקוצר קיבה? האוכל בכלל אינו יורד לקיבה לכן אין על מה לברך מכיוון שמקיאים אותו, אין כאן עניין של שובע.
תשובה: אם אדם יודע מראש שהוא יקיא את האוכל, אינו מברך ברכה אחרונה.
שאלה: לשלם מחיר מופרז: הבאתי לשען את שעוני שיחליף לי סוללה והוא גבה 20 ש"ח. לאחר כמה חודשים הבאתי לו כדי שיחליף לי מנורה (האור לא עבד). חזרתי אליו והוא אמר לי שהוא לא הצליח אבל הוא החליף לי סוללה ואמר לי לחזור לאחר שבוע כי הוא יבדוק לי עוד משהו. לאחר שבוע הוא אומר שהוא לא הצליח והוא רצה לגבות ממני 50 ש"ח רק על זה שהוא החליף סוללה! (והוא אמר בפירוש בגלל הסוללה) הוא היה בטוח שהוא קיבל את הכסף אז לא ביקש ת האם אני צריך להחזיר 20 או 50 ש"ח? (זה ברור לי שהוא ניסה לעבוד עליי)
תשובה: הדרך הפשוטה ביותר לברר אם הוא מרמה אותך, היא לשלוח אדם אחר שישאל אותו מהי העלות של החלפת סוללה. אם יאמר 20, הרי שבודאי מרמה אותך. גם אם לא מרמה והמחיר מופרז לעומת בעלי מלאכה אחרים, נראה שאינך חייב לשלם. שהרי מצד מחיר הסוללה המופרז הרי זו אונאה ואסור לו להונתך, ומצד בקשת שכר מופרז על המלאכה, גם נראה שאינך חייב שאין אדם מתחייב לפועל מחיר מופרז ללא קניין.(עיין קצות החושן סוף סימן קכ"ט) הרב חננאל פאטשינו
שאלה: להחליף את המצבה: האם מותר להוסיף, לשנות או להחליף מצבה בשנת האבל או בכלל אפילו אחרי השנה?
תשובה: מותר להוסיף, לשנות או להחליף.
שאלה: לעמוד בזמן קריאה בתורה: האם יש עניין לעמוד בקריאת בתורה?
תשובה: יש בזה הידור. המהר"ם היה עומד בקריאת התורה מכיוון שהתורה ניתנה בעמידה. כמובן שאין בזה חיוב.
שאלה: הערכת שווי של נזק: מישהו הזיק חפץ ששייך לי. ערכו של החפץ ירד מאוד מאז שקניתי אותו (לא עקב פגיעה בחפץ אלא עקב השתנות מחירי השוק). האם השווי לת הוא: מחיר החפץ בקניה, מחיר החפץ כיום(-הוא כבר לא קיים בחנויות.), מחיר חפץ זהה באיכותו ותפקוד, מחירו של התחליף שאאלץ לרכוש (יתכן שהוא יהיה יעיל ויקר מהקודם) או מחיר אחר?
תשובה: השווי לת הוא המחיר שהיה שווה החפץ בזמן שהזיקו אותו, אלא אם כן מדובר בשואל שלא מדעת או גזלן, שאז צריך לשלם לפי השווי בשעה בה גזל את החפץ ולא לפי השווי בשעה בה הזיק את החפץ.
שאלה: קריאת דואר אלקטרוני של אדם אחר: האם מותר לפתוח ולקרא דואר אלקטרוני של אדם אחר שהלך לעולמו, ר"ל, למטרות שונות, כגון: להוציא לאור את דברי תורתו, להוציא לאור ספר על קורות חייו, ולשם כך צריכים לפתוח ולקרא את המייל שלו או לכל מטרה חיובית אחרת? האם הדבר מותר, ואם אסור - איזו בעיות הלכתיות יכולות להיות כתוצאה ממעשה שכזה?
תשובה: אם עושים זאת לכבודו, לא נראה לי שיש בזה בעיה.
שאלה: תפילת מנחה שלא בזמנה: התפללתי מנחה בלי לשים לב שעבר זמנה וזה כבר זמן ערבית. מה עליי לעשות, האם בגלל שמנחה מורכבת מפרק תהילים ושמונה עשרה מותר להשלים רק את שמע וברכותיה?
תשובה: המשנה ברורה אומר שלכתחילה אין להתפלל מנחה אחרי השקיעה. אולם בדיעבד אם אדם עבר והתפלל, יכול לסמוך על השיטות שכל עוד לא יצאו הכוכבים זה עדיין יום לעניין תפילת מנחה. אם אדם איחר והגיע לבית הכנסת כאשר הציבור מתחילים תפילת שמונה עשרה הוא יכול להתפלל איתם שמונה עשרה ואחרי זה יקרא קריאת שמע וברכותיה.
שאלה: החזר כספים מהארנונה : לפני כשנתיים וחצי שכרתי דירה, כאשר גיסתי היא שכנה של בעל הדירה. נפגשנו והתאמנו להם כזוג חרדי צעיר ועל סמך זה נסגר חוזה בע"פ שאנחנו משכירים את הדירה ללא חוזה שכירות רגיל. הקשר התפתח יפה, ובעל הדירה ואישתו היו לעזר. בשנה האחרונה בעלי עבר תאונת עבודה קשה ולא לחצו על זמן השכירות והיו מקסימים. כרגע אנו נאלצים לפנות את הדירה עקב בעיה כלכלית - אין לי אפשרות בכלל לשלם שכר דירה עקב ניתוח נוסף שבעלי צריך לעבור ואצלי התגלה שחמת כבד, ואנו חוזרים להתגורר אצל הורי. עקב התאונה בעלי הוגדר כנכה 100 אחוז זמני ויכולנו לקבל הנחה בארנונה בסך 80 אחוז. ניסינו לקבל את ההנחה ואז התברר שאנחנו צריכים להעביר את הדירה בעיריה על שמנו, אבל הדירה היא עם שם ההורים שנפטרו של בעל הדירה ועקב סיכסוך משפחתי אצלהם הוא לא יכול לרשום את הדירה על שמו ואני לא יכולה לזכות בהנחה שמסתכמת בהחזר כספי של קרוב לאלף ש"ח. בעל הדירה אמר שנתקזז על ההחזר ועכשיו הוא חזר בו ואומר לנו שהיות וככה שכרנו את הדירה ללא חוזה והחלפת שם הוא לא מתכוון להחזיר לי כסף שהעיריה יכולה להחזיר לי אם נפעל על פי ההוראות. יותר מכך, אין לו כסף להחזיר לי ועוד מבקש שלא נשאיר חובות על הדירה ולא נפרסם את הנושא בין המשפחות. אני לא מתכוונת לגרום לבעיות אבל רצוני לדעת האם יש כאן עבירה של גזל? לא ידענו דבר על הבעיה שיש במשפחה וכנראה שהיתה גם קפידה עלינו ואני לא רוצה להוסיף על מה שיש לנו. וסליחה על אריכות הדברים.
תשובה: מאחר והיה ברור מתחילת השכירות שהשכירות שלכם הינה ללא חוזה ואתם הסכמתם לכך, אינכם יכולים לחייב את המשכיר להמציא לכם חוזה לצורך ההנחה בארנונה. בנוגע לחשש גזל כלפי בני המשפחה האחרים, כל עוד אין תביעה מצידם לא מתעורר עניין של גזל. בהצלחה בכל אשר תעשו, רפואה שלמה ובשורות טובות. הרב ניר אביב
שאלה: טוב מתוך אידיאל ומחויבות: עליך רבי. כבר שנים רבות שיש נושא שמאוד מפריע לי,והקדשתי לו מחשבה רבה מאוד,ו"שרפתי" זמן רב בישיבה בנסיון לפתור בעיה זו. כעת אני משרת ביח מובחרת כך שגם כך קשה להקפיד על קיום קלה כחמורה,והשאלה הזו מקשה עלי עוד יותר בעבודת ה. אני יודע שהקב"ה רצה להטיב,כי הוא מקור הטוב,ולכן שם אותנו בזה העולם,ואם האדם ילך בדרך הישר ויעשה טוב,ממילא יהיה קשור לטוב הזה,ואם אני מבין נכון זהו השכר של האדם שהוא כולו טוב,וזה גם השכר לעוה"ב,שנהיה מחוברים לאין סוף הזה,וממילא-לטוב. עד כאן זה הצד של הקב"ה(לפחות לפי הבנתנו.) אך מהצד שלנו,אני לא רואה סיבה אידיאלית אמיתית למה לקיים תורה ומצוות,כי לפי הנאמר לעיל,אנחנו נקיים תורה ומצוות ובזכות זה נהפוך לאנשים טובים ונקבל טוב,א"כ,אין כאן שום מחויבות לבורא,אלא בחירה שלנו אם אנו רוצים לקבל את הטובה או לא. אפשר להמשיל זאת לאדם שיכול לבחור אם לחיות בריא,לאכול בריא לשמור על כושר וכדו וע"י זה ישיג בריאות וחייו יהיו טובים יותר ואם לא ירצה יאכל דברים מזיקים ויפגע בעצמו,אך לא ניתן לומר שלאדם ששומר על בריאותו יש איזשהו אידיאל אלא רוצה לשמור על בריאותו. משל זה מציק לי במיוחד,כי כמו שאני שומר על הבריאות שלי,אך עדיין אני שותה קולה לדוג,כך גם אני מרגיש לגבי קיום המצוות,אם מה שתלוי על כף המאזניים זה מידת הטובות שאני אקבל(וגם אם נאמר שזה טוב רוחני,קרבה לקב"ה,חיבור לאינסוף וכדו ) אז אני מרגיש הרבה פחות מחויבות לדבוק בו ולעשות אותו בצורה מושלמת(כמו שאני מתפשר ושותה קולה). אני מקווה שנקודתי הובנה,חשוב לי שהשאלה תובן כי זו שאלה שחשבתי עליה שנים רבות עד שהיא הגיעה לנוסח הנוכחי.
תשובה: המשל בנוגע לשמירת הגוף אינו מדויק בנוגע לעולם הרוחני. אנו לפעמים לא מקפידים על שמירת הגוף משום שאנו מכירים בערכים אחרים, למשל בערך של התענוג והרגשת המתיקות שהיא שוות ערך ויותר מהנזק הזעיר שיש לגוף שלנו בחריגה מהדייקנות בשמירה עליו. אולם ככל שמדובר על דברים רוחניים אדם לא יכול לעגל פינות. אדם שלא מוציא דבר שקר מפיו, האם הוא יוכל אפילו פעם אחת להוציא מפיו דבר שקר. אדם ששמח בחלקו, האם יכול אפילו פעם אחת לראות את העולם במבט אחר במבט ביקורתי. מעבר לכך השאלה שלך נוגעת ליחס בין שמירת המצוות מצד מה שהם מועילות לשימור ופיתוח העצמיות של האדם שמקיים את המצוות לבין שמירת המצוות מצד מה שיש בנו רצון להופיע טוב בעולם. הופעת הטוב נעשית מתוך שליחות ואמת ולא מצד חשיבה על העצמיות שלנו. וכך כותב הרב בספר אורות (אורות ישראל פרק א' סעיף ה'). אנו, כלומר כנסת ישראל, רוצה לחיות דוקא מפני התכלית המוסרית שיש בההויה בכללה. ומתוך שאנו מכירים בקרבנו, שההתרכזות של החיים היא לנו המגמה המוסרית הכללית, מתוך כך אנו בטוחים שבחיינו נהיה מסייעים להשלמתה. אם בפעם אחת היתה אבודה ממנו כליל המגמה המוסרית של ההוויה, אז היינו אובדים לגמרי את שאיפת החיים וממילא היו החיים הכלליים בטלים וכלים בלי תקנה. אבל לא תאבד כליל ממנו המגמה המוסרית בכללותה, וגם זיק אחד, שנשאר ממנו בעומק הנשמה בהסתרה גמורה, ישיב את הכל לתחיה. הננו אוהבים את המגמה המוסרית העליונה שבהוויה כשם שהננו אוהבים את עצמנו ויותר ממה שהננו אוהבים את עצמנו, כי בתוכיותנו הננו מרגישים רק ניצוץ אחד מהמגמה הכללית המקפת כל, וה"כל" שבמגמה האהובה אהבת חיים יקר הוא לנו הרבה יותר מהניצוץ העצמי שבנו. המגמה המוסרית הנקיה שבהויה מתבלטת בשמות הקדושים, שהשם העליון הנכתב ובלתי נקרא הוא מרכזם. ועל כן מונח בו צרור החיים לנו ולכל, "ואתם הדבקים בד' אלהיכם חיים כולכם היום".
שאלה: נולד עם טבע למידת הקפדנות: קראתי בספר מסויים שאדם שמקפיד על הסובבים אותו - גם משמים יקפידו איתו וינהגו עימו במידת הדין. א) האם אכן כך הדבר? ב) מה יעשה אדם שמטבעו הוא קפדן, וגם לעצמו הוא לא מוותר, ויש לו דרישות גבוהות ממנו? ג) האם עליו לוותר על מידת הקפדנות אלה הוא נוטה מגיל קטן?
תשובה: א. כך ח אומרים. ב. אדם יתפתח במידותיו וכלפי אחרים יטה לצד חסד. גם כלפי עצמו ילמד לנטות לצד החסד. אין זאת אומרת שהוא יוותר ולא יהיה לו שאיפות גדולות. מידת הדין נוגעת בעיקר בהתעסקות בעולם הפרטי בעולם המעשי. אדם צריך להחשף לעולם הרוחני יותר, לעולם המופשט יותר, לעולם שבו המציאות מתוקנת יותר, למקום שיש המתקת הדינים. אדם ששייך לעולם רוחני ופנימי לא יהיה במידת הדין התקיף. האור של העולם הרוחני המתוק יקרין גם על המציאות שלו בעולם המעשי והפרטני שלנו.
שאלה: תפילה מתוך שמחה: השו"ע בסימן צ"ג פוסק על פי הגמרא בברכות דף לא -שאין עומדים להתפלל אלא מתוך שמחה - האם דין זה של עמידה בתפילה רק ע"י שמחה אכן מעכבת? האם ניתן לקבל גם מקורות להרחבה בנושא?
תשובה: הלכה זו היא הדרכה כיצד להתכונן לתפלה אולם אין הלכה זו מעכבת את התפלה. גם אם אדם לא נמצא בשמחה של מצווה יכול וחייב להתפלל. התנאי שמעכב את התפלה האם מיושבת דעתו של האדם. אדם שבא מן הדרך, שאין דעתו מיושבת, לא יתפלל. גם הלכה זו בימינו, שאין מצליחים להתכוון, יתכן שרק במקרים נדירים יש ליישמה. רק במקום שאדם ממש נמצא במצב שכלל אין לו יכולת לעמוד ולהתפלל. המקורות להרחבה זה הם הפרשנים על הגמ'. וכך דברי הרב קוק על הגמ' (עין איה, ברכות א, פרק חמישי-אין עומדין, י. ברכות לא א): "ולא מתוך שחוק, ולא מתוך שיחה, ולא מתוך קלות ראש ולא מתוך דברים בטלים. לשלימות התפילה צריך שיקדימו ארבעה ציורים. ציור המשכת יראת ד' והוא היפוך השחוק, כי השחוק ממעט היראה אפילו יראת הכבוד של השוחק עצמו, כמאמר החכמי מי שרב שחקו מתמעטת יראתו. הב', צריך שיצייר עיקר שלימות הנפש רק באשרה הפנימי, בהכרת כבודה ושלימותה בהיותה מתענגת על ד' ומאירה באור הדעת ויראת ד'. ע"כ צריך שירחיק ממנו לעת התפילה מצב המורה על קניית השלימות דוקא מחוץ לנפש, שזהו יסוד השימה, למצא האושר אצל אחרים ולא אצל עצמו, כי אושר הנפש הפנימי יבא בהגיונה עם עצמה. הג', צריך שיסכים כי ראוי שיהיו הנהגותיו כפי השכל והציור השלם המושלם ביראת ד', שזהו תכלית התפילה. ולזה צריך שימנע מקלות ראש, שיסוד קלות ראש הוא שיתנהג בהנהגה אפילו היפך מושכליו עצמו. הד', צריך שיצייר יקרת ערך הדיבור, ובזה תצטייר בנפשו ערך התפילה שנעשית בכח היתרון של האדם על יתר בע"ח, ולזה צריך שיתרחק מדברים בטלים שהם מורים זילזול על כח הדיבור, שראוי לשמרו ולכבדו לבלי להשתמש בו כ"א לדברים מכובדים וקדושים. אלא מתוך שמחה של מצוה. המצוה היא יוצאת ג"כ לפועל לחוץ לנפש העושה, אמנם השמחה היא השלימות הפנימית שנפש הישר מרגשת בהיותה משגת שהיא הולכת בדרך ישרה וטובה, וההשלמה הפנימית היא תכלית לתפילה.
שאלה: כסף שיועד לצדקה: הנני עובדת בעבודה שניה זמנית ובתחילת עבודתי החלטתי שאני רוצה לא להשתמש בכסף אלא לתת לצדקה. עכשיו המציאות שאני צריכה כסף זה. האם אני צריכה לעשות התרת נדרים על כך?
תשובה: תעשי התרת נדרים.
שאלה: שבת: ברוב המטבחים של הישיבות, ישנו ארון חימום המשמש לחימום האוכל לפני הארוחות. בארון הזה, גוף החימום מכוסה, ואפי בחום הגבוה ביותר של התנור, לא מבשלים, כיוון שהחום לא מספיק גבוה לבישול. האם מותר להכניס בשבת אוכל מבושל קר לארון כזה כרגיל בימות החול, ואם לא מה הפתרון?
תשובה: אם הארון לא עשוי לבישול - מותר בשבת להכניס לתנור אוכל גושי מבושל, לא מרק.
שאלה: דוד שמש בדירה שכורה: בבית שהתקלקל הדוד שמש מי צריך לשלם אותו בעל הבית או השוכר?
תשובה: בעל הבית אחראי מכיוון שזה שייך לרכוש של הבית ועל פי התקנות של המדינה בעל הבית אחראי על זה. תקנות אלו מחייבות גם על פי דין תורה.
שאלה: מכסה פרווה שהונח על החצובות: סיר פרווה היה על האש והנחתי את המכסה כשהוא רותח ומלא אדים על החצובות של הכיריים ליד הסיר, מה דין המכסה?
תשובה: אין שום בעיה.
שאלה: החזר סכום הלוואה לא מדוייק: הלוותי לחבר סכום לא זניח של כסף והוא רוצה להחזיר. הבעיה ששנינו לא זוכרים מה היה הסכום המדויק של ההלואה. אם נניח ויחזיר קצת יותר, האם זה נחשב לריבית? מה קורה עם סכום אי הוודאות הוא גם כן סכום לא זניח?
תשובה: שיחזיר את הסכום ששניכם בטוחים שהוא כן לווה ועל שאר הסכום שאולי הוא חייב לך עליך למחול לו. להבא תקפידו לרשום דברים כאלו.
שאלה: כשרות תל אביב מהדרין: האם כשרות רבנות תל אביב מהדרין היא אכן מהודרת ואפשר לסמוך על זה גם מי שרגיל לאכול רק כשרויות מהודרות?
תשובה: נא להתקשר לרבנות המקומית בתל אביב או למשגיח במקום המסויים ולשאול אותם האם המשגיח נמצא כל הזמן? איזה ירק משתמשים? מה עם בשולי עכו"ם, האם זה טוב גם לספרדים או רק לאשכנזים? וכן אם יש חלב או אבקת חלב עכו"ם? לאחר בדיקה עם המשגיח אפשר להחליט על רמת הכשרות. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: התחייבות בחירות: לצערנו ישנה בעיה בפוליטיקה הלאומית, כי ישנם מקרים רבים בהם פוליטיקאים אינם עומדים בהבטחתם ואינם ממלאים את ההתחייביות שנתנו. האם גם בפוליטיקה ה"פנימית" - כגון בבחירות למזכירות ישובים וכדומה - יש להקפיד על אמירת אמת ועמידה מאחרי התחייבויות? שאלה ספציפית יותר - אני חבר מזכירות ישוב והתחייבתי מספר פעמים כי לא אתמודד שוב לבחירות למזכירות היישוב. האם ניתן להפר התחייבות זו? (במיוחד כשאני חושב שהנסיבות השתנו ושיש חשיבות בכך שאתמודד - כיוון שאין הרבה מתמודדים ראויים, ולדעתי אני תורם להתפתחות הישוב) באם ניתן להפר התחייבות זו - מה ההבדל בין הפרה זו להפרה של פוליטקאים ברמה הלאומית שטוענים שהם מפרים התחייבויות כי הנסיבות השתנו ושזה נובע מתוך אחריות ו"דברים שרואים מכאן לא רואים משם" וכו?
תשובה: באופן כללי, וודאי שיש להקפיד על עמידה מאחורי ההתחייבויות. בפרשת מטות כתוב "זה הדבר אשר ציווה ה' לאמר - איש כי ידור נדר". מה שייך הנושא של ראשי המטות לנדרים? ראיתי פעם הסבר בדרך דרשה לעניין זה. בחושן משפט מוזכר שנבחר ציבור שמבטיח משהו אינו צריך לתת לזה תוקף של חתימה או קנין כמו כשאדם פרטי מבטיח. בציבור הבטחה היא הבטחה. יש ביטוי בתלמוד "אי אמר מלכותא עקרנא טורי, עקר טורי ולא הדר ביה" - כלומר, אם השלטון אומר שהוא עוקר את ההר הזה, הוא עומד מאחורי דיבורו ועוקר אותו. לצערנו הרב, כל הנושא של עמידה בהבטחות לציבור התרופף וודאי שזה לא ר. נבחרי ציבור צריכים לעמוד מאחורי הדיבורים שלהם וזה כולל גם חברי מזכירות ביישוב. אולם לגבי השאלה הספציפית שלך, גם כאשר אדם נודר נדר, אם הוא מוצא פתח לנדרו הוא עושה התרת נדרים. כך גם בעניינך אם אתה רואה שהציבור מעוניין בך או שאין מישהו אחר שייעשה, זה לא נקרא שאתה חוזר בך אלא שהנסיבות השתנו. לגבי הפוליטיקאים זה משהו אחר, זה לא שהדברים השתנו אלא שהם לא עומדים בלחץ. הם לא רוצים להתאמץ לקיים את מה שהם התחייבו.
שאלה: ברכת כהנים עם נעליים בצבא: האם יש היתר בצבא לעלות לדוכן עם נעליים צבאיות מסיבות של התעכבות בחליצת הנעל ובנעילתה או שזה מעכב ואם הברירה היא לא לעלות או לעלות עם נעליים צבאיות אז עדיף שלא לעלות?
תשובה: עדיף שהחייל יצא החוצא מאשר יעלה לדוכן עם נעליים.
שאלה: שמן לא נקי לנר חנוכה: בקבוק שמן זית איכותי למאכל נשבר על רצפת המטבח. אספנו את השמן לכלי באמצעות יעה (המשמש לטאטוא הבית) ומגב. האם ניתן להשתמש בשמן, לאחר סינון, להדלקת נרות חנוכה או שדינו כמוזכר בהלכה לגבי שמן שנפל לתוכו עכבר, שאם הוא מאוס לאכילה הוא פסול לנר חנוכה? ויישר כח.
תשובה: אינני חושב שזה מאוס, כמו במקרה שנפל לתוכו עכבר, ולכן מותר להשתמש.
שאלה: חילול שבת על ידי חשמל: עלה ויכוח ביני לבין חבר על שאלה כזו: האם לחלל שבת בחשמל זה שקול כמו לחלל שבת באש. ואם אפשר הסבר למה?
תשובה: הפעלת מכשיר חשמלי בשבת אינה אסורה מדאורייתא אלא מדרבנן. כאשר יש חוט שמתלהט כמו בנורת להט אז אנו מתייחסים לזה כאל מבעיר אש כיוון שחוט הלהט בוער.
שאלה: הזכרת חנוכה בברכת "על המחיה" "מעין שלוש": למה לא מזכירים את חנוכה בברכת "על המחיה" "מעין שלוש"?
תשובה: גם על חגים אחרים יש ספק אם מזכירים. התוס' במסכת ברכות (דף מד) דנים בזה. הסיבה היא שאין בזה חשיבות של סעודה באותו יום.
שאלה: ניתוח בלחי עם סכין: אני צריך לעבור ניתוח בלחי ורציתי לדעת אם מותר לבצע ניתוח בלחי, שכמובן מתבצע עם סכין ניתוחים, והרי יש איסור להעביר תער באזור?
תשובה: למטרה רפואית מותר.
שאלה: מי חשוב יותר אבא או אמא: הרב ענה בתשובה שבמקרה של מחלוקת בין אבא ואמא יש לשמוע לאבא, כי האמא מחוייבת גם בכבודו. אני שואל - איך זה יכול להיות שאמא מחוייבת בכבוד האב והאב לא מחוייב בכבודה? ציטוט מגמרא קידושין. מפה - זה ברור שהאבא יותר חשוב מהאמא, ואם כן - זה חמור מאוד. וחוץ מזה - למה תמיד דעת האבא קודמת לדעת האמא? בגלל שזה כתוב בגמרא? זה הרי לא פייר. למה לא חצי חצי?
תשובה: האיש חייב בכבוד אשתו, אבל כאשר יש התנגשות - האשה צריכה לכבד את בעלה. בכל משפחה צריך להיות מבנה עם היררכיה, האבא צריך להיות ראש המשפחה וכל שאר המשפחה שומעים לו. אחרת יהיה כמו שח אמרו "דבר אחד לדור ואין שני דברים לדור" צריך להיות ראש ממשלה אחד ולא 2.
שאלה: ברכת "ועננו בורא עולם": מה המקור לתפילת ועננו בורא עולם? זה רק מתעניות, איפה בהלכה מוזכר שאומרים את זה? והאם תפילה זו הינה לכאורה נחשבת כברכת ברך עלינו פעמיים, הרי צריך לכוון בברך עלינו עוד יותר אם רוצים גשם?
תשובה: תפילה זו תוקנה לפני כמה דורות בארץ ישראל לאחר שכבר נכתב השולחן ערוך. ברכת השנים היא ברכה שוטפת אבל פה, בארץ ישראל, בגלל שיש עצירת גשמים קבעו ברכה מיוחדת בשומע תפילה שיתפללו על הגשם.
שאלה: סבתא חולת סרטן: סבתי האהובה אובחנה כחולת סרטן. היא אינה מודעת למחלה וסובלת באופן יומיומי מכאבים עזים שלא עוברים עם שום תרופה. לפני כשנה נפלה בחלקי הזכות להעניק לה את הנין הראשון והיחיד. ליבי מלא תפילה שהיא תזכה לראותו מגיע לגיל מצוות. מה אני יכולה לעשות מבחינת ההלכה על מנת לבקש שתרפא מן הסרטן ושהכאבים העזים יפסקו?
תשובה: להוסיף בתפלה, להוסיף בצדקה.
שאלה: סדר הדלקת נרות חנוכה במוצאי שבת: מהו הסדר הנכון במוצא שבת, הן בבית כנסת והן בבית, כי הבנתי שזה שונה?
תשובה: יש בזה שתי שיטות. יש שאומרים שתדיר ואינו תדיר - תדיר קודם, ולכן יש לעשות קודם הבדלה. ויש שאומרים שפרסומי ניסא עדיף. אצלנו נוהגים שיש להבחין בין בית כנסת לבין יחיד. בציבור קודם מדליקים נרות שזה פרסומי ניסא בציבור ואח"כ יעשו הבדלה. אבל בבית קודם כל יש להבדיל ואחרי זה להדליק נרות. כך אני נוהג.
שאלה: רוח רעה של נטילת ידיים: לכבוד מרן הרב דוב ליאור, 1) האם המים שאיתם נטלתי ידיים בשחרית ואח"כ כיסיתי אותם, מעבירים רוח רעה בחדר, והאם מותר לברך כנגדם? 2) האם לדעת כבוד הרב יש איסור ממחק (ממרח) בסבון נוזלי בשבת?
תשובה: 1. כתוב לא להשתמש איתם אבל לא צריך להקפיד עד כדי כך. 2. לא.
שאלה: בשר קר שנשפך עליו חלב: האם ניתן להכשיר בשר קר שנשפך עליו חלב על ידי הדחה?
תשובה: כן.