LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: ברכת המזון ומעין שלוש: 1. מותר לשים את הסידור על הברכיים? 2. אם בירכתי מזונות ואכלתי אח"כ ובירכתי המוציא גם על משהו אחר ולא בירכתי מעין שלוש על המזונות, האם ברכת המזון פוטרת את המזונות או שצריך עדיין לברך אח"כ מעין שלוש? 3. למה שמעתי שלא לאכול הרבה עוגיות שמברכים עליהם מזונות כי יכול להיות שתתחייב בברכת המזון, זה נכון?, ואם כן, אם למשל אני אוכל פיצה שהיא מזונות וכמובן שאני יאכל הרבה אז יכול להיות שאני יצטרך לברך ברכת המזון?, ואם כן, אז כמה השיעור כדי להתחייב בברכת המזון?
תשובה: 1. מותר להניח סידור על הברכיים ובלבד שלא יניח את מרפקיו על הסידור.  יו"ד רמ"א רפב ז  2. אם כבר ברכת ברכת המזון אין לברך שוב ברכה מעין שלוש. אם עדיין לא ברכת ברכת המזון הדין הוא מעט מורכב, והעיקרון הוא שאם המזונות שאכלת לפני הסעודה אינם מוגדרים כפת הבאה בכסנין לפי שלושת התנאים  ממולא, טעם מתוק, פריך  אין לברך מעין שלוש, ואם יש את כל התנאים הנ"ל לא יסמוך על ברכת המזון ויברך מעין שלוש אפילו באמצע הסעודה, אולם אם מתכוון לאכול מהם גם בתוך הסעודה לא יברך מעין שלוש. במציאות שלנו כמעט כל מיני המזונות אין בהם את שלושת התנאים של פת הבאה בכסנין ולכן אין לברך עליהם ברכת מעין שלוש ויסמוך על ברכת המזון. יתכן שוופלים דקים נחשבים כפריכים מתוקים וממולאים ולפי זה יש לברך עליהם מעין שלוש, אולם צריך לאכול כמות של ופלים כשיעור המחייב ברכה אחרונה.  עפ"י שו"ע ומשנה ברורה תחילת סימן קעו  3. אם אוכלים מזונות בכמות של ארוחה משביעה יש ליטול ידים ולברך המוציא וברכת המזון כאילו אוכלים לחם. דין זה נאמר במאפים הדומים קצת ללחם כמו פיצה בורקס וכד' ולא נאמר בתבשילים כמו איטריות קוסקוס וכד' אף שמברכים עליהם מזונות. לכתחילה אין לאכול מזונות בשיעור של 4 ביצים כדי לא להיכנס לספק ברכות כיון שבשיעור זה יש המחייבים נטילת ידים וברכת המזון. אני מצרף קישור לפרק מתוך הספר פניני הלכה ברכות לרב אליעזר מלמד המבאר דין זה.
שאלה: מרווה ונענע - ממתי קדושים קדושת שביעית? - המשך: על התשובה. לגבי המרווה - חייבת בתרו"מ? אם כן - עד מתי? האם הפתרון הבא יהיה מתאים: לקטוף הכל, להפריש תרו"מ בלי ברכה, לשים בדלי עם מים ולהוציא מהחצר, שיקח מי שירצה? באופן זה אני יודע בודאות שכל מה שיצמח לאחר מכן הוא קדוש בקדו"ש ופטור מתרו"מ. מצד שני - חלק מהמרווה עשויה להתקלקל כשלא יקחו אותה מהדלי השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "מרווה ונענע - ממתי קדושים קדושת שביעית?"
תשובה: וברכת ד' א. במרווה אין חיוב תרו"מ, בגלל שזה רק תבלין שאיננו נאכל אלא נותן טעם (אמנם דעת הגר"מ אליהו זצ"ל שיש חיוב - אבל רוב הפוסקים מקילים לעניין תרו"מ) אבל בספק האם יש בו קדוש"ש נראה שאין צורך להחמיר שהרי בוודאי החיוב במרווה (אם חל חיוב) הוא רק מדרבנן. 2. על פי הנאמר בסעיף א' אין צורך לנאמר בסעיף ב'. וחבל להפסיד את המרווה. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום שבי דרום
שאלה: השקיה בשמיטה: לכבוד הרב, הבנתי שבשמיטה משקים את הצמחים בצורה המינימלית שלא ינזקו. מה אני אעשה אם אני לא יודע מה המידה המינימלית להשקיה? תמיד השקתי כל יום פעם אחת עד שהתחילו לצאת מים מהעציץ ( זה עציצים נקובים במרפסת תחת כיפת השמים), אז גם אם אני אשרה פחות אולי זה עדיין יותר מהמינימלי.
תשובה: וברכת ד' אם יצאו מים מהעציץ סימן שהקרקע רוויה. אבל כיוון שאין מידה מדויקת, נראה שתיתני פחות מהשנה, ותראי שאין הצמח מתייבש, אם יראה סימני צמא תוסיפי מעט מים, אי אפשר לדקדק בכך. ובייחוד שלדעת הגר"ש ישראלי זצ"ל אין צורך לדקדק. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום שבי דרום
שאלה: אכילת כבד שנצלה ע"י ספרדי: האם אשכנזי המתארח אצל בן עדות המזרח יכול לאכול כבד שניצלה ללא מליחה כדעת הספרדים? האם יהיה מותר לאשכנזי לאכול במסעדה שבה נוהגים כך? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "איך צולים כבד?"
תשובה: כן, אפשר לאכול. ולגבי מסעדה זה לא הידור מצווה כי אינך חייב לאכול שם לעומת אירוח שזה יגרום עגמת נפש, ואין צריך להחמיר.
שאלה: הורוסקופ ודת : אני רוצה לדעת עם כל הדבר הזה הורוסקופ (כל המזלות, קלפי טרואות) - האם זה נוגד את הדת?
תשובה: ב"ה נאמר בתורה, תמים תהיה עם ה' אלוקיך, ובכך יש הדרכה בסיסית מאוד בחיים שלנו. אנו צריכים לבנות את החיים שלנו בתמימות, לעבוד את ה', להתקדם ולבנות את החיים הרוחניים שלנו בדרך ישרה על פי הדרכתה של התורה, ולא לחפש אחר עתידות. אם ה' יתברך היה רוצה שאנו נדע את העתיד הוא יתברך היה מגלה לנו, ואם לא, דבר זה מלמד אותנו שאין זה רצון ה'. לכן מי שתשמש בכלים אלו, בעצם כאילו גונב דעת ה'. אך מעבר לכך, כל הדברים האלו הם לא נכונים, הם ממש שטויות, וכיום לא מבינים בהרוסקופ אמיתי, וכל הקלפים האלו הם שטויות גמורות. פעם נסעתי באוטובוס ושמעתי ברדיו (בלא שליטתי) תכנית עם מישהו שעונה על פי קלפי טרואות וראיתי איך שהיא טעתה על ימין ועל שמאל, וממש לא ידעה כלום. ממש ריחמתי עליה, כמה היא ביישה את עצמה. אלא שהשקר כל כך חזק שהוא ממשיך למרות הכל. לכן, לא נכון ללכת לכל הכיוונים האלו, שהם ממש הורסים את האדם, מכוונים אותו לדברים לא טובים בחיים, וממש משבשים את הדרך שלו. מעבר לכך, חשוב לדעת שכל הניחושים האלו של העתידות הם אסורים מהתורה באיסורים מפורשים, ולכן ודאי שאין זה רצון ה'. לכן, אל תלכו בדרכים האלו, אלא בדרך התורה שהיא מאירה את החיים, מרוממת אותם ומובילה את האדם להיות יותר טוב, יותר שלם ויותר קרוב לאבינו שבשמים. ויהי רצון שה' ישלח חכמה לאותם אנשים שעוסקים בהבלים האלו והם יזכו לחזור בתשובה ולהידבק בה' באמת ובתמים. הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: תיקון ספר של בית המדרש: אם אני מוצא טעות (וודאית) בספר ששיך לבית המדרש. האם אני יכול לתקן את הטעות?
תשובה: כן. אך לא ע"י מחיקה אלא ע"י הערה בצד, אולם רק כאשר אתה בטוח בודאות שמדובר בטעות - יש להתייעץ עם תלמיד חכם.
שאלה: העברת אש מהנר של יו"ט: אם אשתי הדליקה נר ביו"ט (שלא מספיק ל24 שעות) וברכה עליו, האם מותר בתוך החג להדליק נר נוסף, ע"י העברת אש מהנר הראשון, אך ורק לצורך כך שישמש נר גיבוי (במידה ויתעורר צורך לעשות בו שימוש)?
תשובה: אין שום בעיה, האיסור הוא ליצור אש.
שאלה: הבדלה בבית הכנסת: רציתי לשאול האם אדם יוצא ידי חובתו בהבדלה שעושים בבית הכנסת במוצ"ש לאחר ערבית. וכגון שאינו צורך להוציא אף אחד אחר ורק את עצמו (רווק למשל). והאם יש הידור לחזור ולעשות הבדלה בביתו במקרה דנן או עדיף שילך לביתו קודם ההבדלה בבית הכנסת ולא ישמע אותה? ישר כח ותזכו למצוות
תשובה: אמנם הפוסקים כותבים שרק מי שצריך להוציא את בני ביתו, שלא יצא ידי חובה בהבדלה שבבית הכנסת. אך למעשה נכון שכל אדם יבדיל בעצמו בביתו, משום דברי הגמרא שהמבדיל על היין זוכה לבנים מורי הוראה (שבועות יח:) ובני עולם הבא (פסחים קיג). ניתן לשמוע את ההבדלה בבית הכנסת ולכוון שלא לצאת ידי חובה בה, ואין צורך לצאת מבית הכנסת קודם לה (שולחן ערוך סימן רצו סעיף ז). הרב עודד מילר
שאלה: אימוץ מנהג מסוים של עדה מסוימת: המקור שלי (סבא ע"ה) הוא חסידי, ואף התפילין שלי כתובת בנוסח האר"י. רציתי לשאול האם מותר לאמץ מנהג חב"ד - (למשל שלא לישון בסוכה)? הדגש הוא רק מנהג אחד (למרות שמנהגים רבים משותפים) והאם יש נפק"מ האם המנהג הוא לקולא או לחומרה. ואם כן האם אני צריך במקרה דנן התרת נדרים? יש רק להדגיש שאין זאת במטרה להקל כאן אלא מתוך הבנה עמוקה וחקר של סיבת המנהג. ישר כח ותזכו למצוות
תשובה: אין לאמץ את מנהג חב"ד שלא לישון כלל בסוכה. די לנו שהנוהגים בכל מנהגי חב"ד נוהגים גם במנהג זה, אולם לבחור לנהוג רק במנהג זה ולהפסיד מצווה יקרה של שינה בסוכה?? זה נראה תמוה לענ"ד. חורף טוב
שאלה: מה זה תפילת שווא?: איני מבין עד הסוף את הנושא של תפילת שווא. לדוגמא - אם עשיתי מבחן אמריקאי, האם יש עניין להתפלל שאצליח במבחן לאחר שסיימתי אותו או שמדובר בתפילת שווא? האם יש הבדל בין המקרה הזה לבין הכתוב במסכת ברכות בנוגע למין העובר לאחר שכבר נקבע, שתפילה זו נקראת תפילת שווא?
תשובה: כתבת שאינך מבין עד הסוף את הנושא, והדבר הטוב ביותר כשחשים כך הוא לנסות להבהיר לעצמך מה בדיוק אינך מבין. ביחס לתפילה על מבחן, כל בקשה שמילוייה כרוך בשינוי של העבר, הריהי תפילת שוא. לכן הדוגמא שהבאת היא אכן דוגמא מצויינת לתפילת שוא.
שאלה: אפיית תערובת המכילה בצל בתנור: לכבוד הרב, בצל שנחתך בסכין בשרי (שאינו בן יומו מבחינת זה שלא חתך בשר חם 24 שעות), ולאחר מכן הוסף לתערובת של תפוחי אדמה שהוכנסה לתנור חלבי (גם לא בן יומו). מה דין התבשיל ומה דין התנור? ושבוע טוב.
תשובה: לספרדים: המאכל והתנור מותרים. לאשכנזים: אין לאכול את המאכל עם מאכלי חלב, ויש להכשיר את התנור על ידי הסקתו למשך 10-15 דקות בעוצמת החום המקסימלית. הרחבה: התנור החלבי לא מהווה בעייה באכילת המאכל, כיוון שמן הסתם היה נקי, וגם אם נשארו בו מעט לכלוכים חלביים - הם נשרפו בתנור לפני שהמאכל נכנס. אלא הבעיה היא מצד הסכין הבשרי. לגבי סכין שאינו בן יומו שחתך דבר חריף נחלקו הפוסקים: השו"ע בתחילת סימן צ"ו סתם כרוב הראשונים שהסכין שאינו בן יומו לא אוסר, אך הרמ"א חושש לדעת בעל התרומה בזה. על כן לפי הספרדים אין בעיה הן במאכל והן בתנור, אך לאשכנזים יש להחמיר ולא לאכול את המאכל עם מאכלי חלב, וכן להכשיר את התנור. הרב עודד מילר.
שאלה: תבשיל שבישלו בו אורז שבישל גוי: הרב. רציתי לשאול מה דין תבשיל (עוף תפו"א וכו ) שהוסיפו לו בזמן הבישול אורז מבושל בתוך שקית קוקי. כשמי שבישל את האורז את הבישול הראשון הוא גוי? אשמח לדעת גם מה הטעם לאסור להתיר.
תשובה: אם לא התערבב אין להחמיר.
שאלה: הדפסת שם על מגבת רחצה: האם מותר להדפיס שם באותיות עבריות על מגבת רחצה?
תשובה: עדיף באותיות לא מרובעות
שאלה: קדושת שביעית ביבול היתר מכירה: מה דעת הרב קוק לגבי קדושת שביעית בפירות נכרי בשביעית ובפירות היתר מכירה. האם נכון לומר שבפירות נכרי ממש חשש לחרם ופסק לא לחוש לקדושת שביעית (אגרת רפט) ובפירות היתר מכירה פסק שיש מקום להחמיר על הצד שהמכירה לא חלה? אם לא זו דעתו, כיצד לבאר את המקורות השונים והסותרים בדבריו בענין זה?
תשובה: וברכת ד' לדעת הרב קוק זצ"ל לא צריך לנהוג קדושת שביעית בפירות נכרים כדעת הב"י וכן הכריע בשבת הארץ פ"ד הכ"ט אות ו. אמנם במשפט כהן סי' עה כתב שיאותו הכורמים להפקיר את הגפנים ולנהוג בהם קדושת שביעית, אבל זה נראה רק על מנת לשווק את הפירות בירושלים כאוצר בית דין (המכותב הרב פניס, וכן הרב בנציון ידלר) דאגו לירושלים ופירותיה, ועל כן נקט שיעשו גם קדושת שביעית ובלבד שהמשק היהודי לא יפסיד מקדושת שביעית זו. אבל לא רצה לעשות חומרא שיכולה להביא לידי הפסד ממוני. דהיינו שפסק גם בהיתר מכירה שאין צורך בקדושת שביעית ולא חשש שמא ההיתר לא תפס, אלא שאם רוצים לעשות הידורים ולנהוג קדושת שביעית אפשר, למרות שאין בכך תועלת מכיוון שנמכר לעכו"ם. גם הגראי"ה הרצוג זצ"ל הבין כן שאין לנהוג קדושת שביעית בפירות נכרים או בפירות היתר מכירה. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום שבי דרום
שאלה: כוונה במצוות: לכבוד הרב, רציתי לברר, בעשיית מצוות מה צריכה להיות הכוונה? לקבל שכר בעוה"ב או לעשות רצון הבורא? המסילת ישרים כותב שחובת האדם בעולמו היא להתענג על ה בעוה"ב, כלומר מטרת האדם היא "להתענג", ולעומת זאת על הגר"א תמיד מסופר שהיה שמח לעשות מצוות ללא שכר, רק לקיים רצון ה,(וכך כמדומני כותב המסילת ישרים במקום אחר), וזה לכאורה גם הפשט במשנה "אל תהיו כעבדים המשמשין את הרב על מנת לקבל פרס"!
תשובה: ב"ה לך. שמחתי מאוד לקבל את שאלתך, שאלת חכם. אכן בתחילת ספר מסילת ישרים כתב שחובת האדם בעולם היא להתענג על ה', לעומת זאת בהמשך הספר ובעוד מקורות רבים כתוב שהמעלה הגדולה היא לעבוד את ה' לשמה, שלא לשם הנאה, אלא כדי לעשות רצון ה' בלבד. איך הדברים מסתדרים? התשובה היא פשוטה. בעבודת ה' ישנן דרגות, הדרגה הבסיסית היא לכל אחד, עוד לפני שזוכים להתעלות בנפש לרמות אחרות היא לעבוד על מנת לקבל פרס, לעבוד את ה' מתוך תחושה של רווח ושל תועלת. ואם האדם יגיע במצב זה לחשוב אחרת, הוא מפסיד את העיקר. ילד קטן, פעמים רבות זקוק לפרסים. קשה לו לגייס את כוחות הנפש שלו למען מטרה אם אין לו פרסים מעשיים על כך. אבל זה זמני, זה מתאים להתחלה, ולעומת זאת רב גדול ודאי לא צריך פרסים כדי לקבל מהם כח ללמוד תורה. הוא עושה זאת באופן טבעי, כי זה כבר הטבע שהוא רכש לעצמו במשך השנים. לכן, לא להיבהל מכך שיש דרך של פרסים, גם אצל ה' יתברך, אך חשוב לשאוף שהרצון להצליח ולעלות מעלה מעלה שלא נהיה זקוקים לדרך זו, ואף אם נשתמש בה זה יהיה ממש בקצרה הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: החזקת ספר תורה לשמאלי: ידוע שראוי להחזיק ס"ת ביד ימין, מה הדין בשמאלי? (אשכנזי שנוהג כשיטת הרמ"א בהחזקת חפץ המצווה,כלולב וכדו, בשמאל).
תשובה: לשואל, בהלכות בית הכנסת והנהגת שליח הציבור יש לנהוג על פי הוראות רב המקום. אני עונה להרחבת הידע או למקום שאין בו רב. גם שמאלי צריך לאחוז את ספר התורה ביד ימין (משנה ברורה סי' רפב סק"א  ובפרי מגדים בסי' קלד וקמא התלבט בזה). הסיבה לכך היא שמעבר לעניין הכללי של החזקת חפצי מצווה בימין, שבזה דעת הרמ"א ללכת אחרי ה"ימין שלו" (וכן גם בשולחן ערוך לגבי כוס של ברכה, עיין סי' קפג ס"ה ובמגן אברהם סק"ט), יש בהחזקת הספר עניין מיוחד בימין מחמת הפסוק "מימינו אש דת למו", ובעניין זה מסתבר ללכת אחרי הימין הכללית (שער הציון סי' רפב סק"ב). אם הספר כבד ויש חשש שהחזקה ביד החלשה עלולה להביא לנפילת הספר ח"ו ברור שעדיף להחזיק ביד החזקה (שערי אפרים שער י ס"ב).
שאלה: עצירת רכב בשבת: הרב! האם יש עניין להימנע מלגרום לעצירת רכב שנוסע בשבת, כלומר לפני שאני עומדת במעבר חצייה בשבת האם יש איסור לגרום לרכב לעצור או שהאיסור הוא כבר בעת התנעת הרכב? שאלה נוספת- אני רוצה ללמוד הלכות שבת איזה ספר הרב ממליץ (לנשים)?
תשובה: עצם העמידה ליד מעבר חציה גורמת בדרך כלל לעצירת הרכב, א"א להימנע מכך. בעצירה עצמה יש פחות מלאכות מאשר בהמשך הנסיעה, כי כל לחיצה על דוושת הדלק מבעירה הבערה חדשה בעוד שבעצירה ההבערה מפסיקה ורק נדלקים אורות בלימה, הדלקה זו קלה יותר מההבערה. אלא שהמשך הנסיעה יש בה הבערה ואיננו חוסכים אותה. אני מציע להתנהג רגיל האחריות היא על הנהג ולא עליך. הספר המומלץ הוא שמירת שבת כהלכתה.
שאלה: עקירת נר לילה מגינה בשנת השמיטה: לפני כשנה וחצי שתלתי בגינה פרח בשם נר הלילה. לאחר כחצי שנה (אולי יותר) התברר לי שפרח זה ראוי לשתול רק באדניות ולא בגינה עצמה מפני שהוא שולח שורשים לכל מקום ואם משאירים אותו הוא עשוי להשתלט על כל הגינה. מאז עקרתי את עיקר הפרח אבל כל הזמן צצים פרחים חדשים בכל חלקי הגינה ואני מושכת אותם עם חתיכה של שורש. לפני שמיטה הצלחתי להוציא את כל מה שהופיע בגינה וכבר בחודש האחרון אני רואה הרבה מקומות שהוא חזר. שאלתי - האם מותר לי להמשיך לעקור אותו עם השורש בכל מקום שאראה אותו בגינה? שמעתי דעות שאפשר לחתוך אותו קרוב לאדמה אבל זה רק גורם לו לצמוח יותר חזק ולפתח שורשים חזקים יותר. גם לא ניתן לרסס אותו כי הריסוס ישפיע על שאר הפרחים - הוא ממש מפוזר בכל מקום ולכן הוצאתו לא יגרום לאדמה להיראות כאילו שמכינים אותו לשתילה כי הוא דוחף את עצמו בין פרחים אחרים. אני חוששת שעד סוף השמיטה הגינה עלולה לההרס אם אני לא אשתלט על הפרח הזה - אף ניסיתי בעבר להטביע את ראש הפרח בכוס של חומץ כדי שהחומץ יועבר ישירות לשורשים - דבר זה עזר באופן חלקי בלבד אז גם אם זה מותר בשמיטה, אינני יודעת אם זה יהיה פתרון מספקת לבעיה.
תשובה: ! נר הלילה הוא צמח בר אשר אומץ גם לצרכי הגינון בגלל יופי פריחתו. בכל אופן אם אינכם מעוניינים בו ניתן לחתוך את הצמח מתחת לצוואר השורש (בערך 1-2 ס"מ מתחת לפני הקרקע) באמצעות סכין ואז הוא לא יוכל להתחדש. גם בשמיטה ניתן לבצע חיתוך זה כדין עישוב המותר בשמיטה כאשר לא ניתן לבצע ריסוס. התשובה הועברה מאת אגרונום מרדכי שומרון בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום שבי דרום
שאלה: מה פירוש 'גדול הנהנה מיגע כפיו'?: מה כוונת המשפט גדול הנהנה מיגיע כפיו יותר מירא שמים? מיהו הנהנה מיגע כפיו?
תשובה: מקור המשפט שציטטת במסכת ברכות דף ח א "אמר רבי חייא בר אמי משמיה דעולא גדול הנהנה מיגיעו יותר מירא שמים, דאילו גבי ירא שמים כתיב אשרי איש ירא את ה', ואילו גבי נהנה מיגיעו כתיב יגיע כפיך כי תאכל אשריך וטוב לך, אשריך בעולם הזה וטוב לך לעולם הבא ולגבי ירא שמים וטוב לך לא כתיב ביה". השאלה שעולה מיד על מאמר זה היא כיצד יתכן שמי שרק נהנה מיגיע כפו אך אינו ירא שמים יהיה גדול ממי שהוא ירא שמים ואף זוכה לעולם הבא? והתשובה המתבקשת היא שמדובר כאן על ירא שמים מסוג מסוים, אדם שמכח יראת השמים שבו הוא לא משתמש בכוחותיו שלו (מיד אכתוב כמה דוגמאות). לעומת זאת, הנהנה מיגיע כפיו אף הוא ירא שמים אך אינו מסתפק רק ביראת השמים הפשוטה אלא גם פועל בכוחותיו. לאור זאת אכתוב שלשה פירושים: א. מדובר על יגיע כפיו כפשוטו - גדול אדם המתפרנס מיגיע כפיו ממי שמכח יראת השמים שבו סבור שה' יפרנס אותו בלי שום מאמץ מצידו, וכך הוא מטיל עצמו על הציבור. ב. על דרך הרמז פירשו שמדובר על אדם שעומדת לפניו שאלה הלכתית. ירא השמים יפסוק מיד לאיסור, כדי לצאת מידי ספק, אך הנהנה מיגיע כפיו יברר את הסוגיא ויתכן שיגיע למסקנה שהדבר מותר. האדם השני קיים את רצון ה' בשלמות, שהרי מגמת התורה היא להעצים את החיים, בגבולות הנכונים, ולא להשבית את החיים. ג. בספר תורת המגיד מובא בשם המגיד ממזריטש: "שמעתי בשם הרב הגאון החסיד מוהר"ר דוב בער זללה"ה על מאמר הגמרא גדול הנהנה מיגיע כפו יותר מירא שמים, כי מתחילה כשרוצה אדם לעבוד אותו יתברך, אזי הוא יתברך מטעים לו תענוג גדול ואור גדול, כדי שידע איך לעבוד אותו יתברך, אח"כ כשילך ממנו התענוג והאור, ועל זה התענוג הראשון, אינו מקבל שום שכר, כי זה אינו שלו, רק הוא מאתו יתברך, רק אח"כ כשישיג האור והתענוג מחמת עבודתו, אז יש לו שכר, וזה שאמר גדול הנהנה מיגיעו דייקא, הוא יותר מיראת שמים שמראים לו בראשונה, דאילו ביגיע כפו כתיב אשריך וטוב לך, אשריך בעוה"ז וטוב לך לעוה"ב, אבל בירא שמים וטוב לך לא כתיב כנ"ל".
שאלה: חזרה למנהג הפרדת 3 שעות בין בשר לחלב: אשתי ואני מעוניינים לחזור למנהג הורינו במשך הפרדה בין בשר לחלב. אבי חוזר בתשובה ונוהג לשמור 3 שעות בין בשר לחלב. אם זה משנה, הוא ממוצא אוסטרי. אני החמרתי על עצמי לשמור רוב שעה שישית. אותו דבר קרה אצל אישתי. בבית הוריה נוהגים 3 שעות הפרדה והיא החמירה על עצמה בעבר. עתה, שנינו רוצים לחזור למנהג של שמירת 3 שעות בין בשר לחלב. האם זה אפשרי? אם לא, האם ניתן לעשות חלוקה בהמתנה בין עוף לבשר?
תשובה: עלכם לעשות התרת נדרים
שאלה: מעשה בראשית: השבת קראנו בראשית ברא אלוקים את השמים ואת הארץ. האם שמים הכוונה לדברים הרוחניים-שמימיים לעומת הארץ ארציים? האם הכוונה לגלקסיה? הרי שמים הם מושג ארטלאי. איך אפשר להסביר לילדים את עניין הבריאה? הרי ברור לנו שאנחנו לא מבינים את מעשה הבריאה ומצד שני זה כתוב בתורה. האם יום בששת ימי בראשית הוא כמו יום אחד שלנו-24 שעות?
תשובה: הרמב"ן כבר כתב שאין יכולת להבין מן הפסוקים כיצד נעשה מעשה בראשית. הדברים יכלים להיות מוסברים רק מכוח מסורת וידיעות מתוך התורה שנלמדת בסתר. אולם אין זאת אומרת שאין אנו יכולים ללמוד עם ילדנו את התורה מתוך מעשה הבריאה. אנו לומדים את התורה ברובדים על גבי רובדים. אנו לומדים עם הילדים ברמה של ילדים. אח"כ בהמשך הולכים ומפתחים את ההבנות שלנו בתורה. העיקר הוא שהדברים שנלמדים עם הילדים לא יסתרו את הרובדים העמוקים יותר. כאן בהסברת שמים וארץ ניתן להסביר לילד שהארץ זה העולם שלנו וכל מה שקשור אליו ואילו השמים זה העולםמות האחרים שהם לא מחוברים פיזית לעולם שלנו אלא הם עולמות שהם עומדים בפני עצמם.
שאלה: האם יש פה נדר?: לאחר שצלינו בשר על האש וראיתי את השומן הדבוק לכלי אמרתי לבעלי "אחרי שרואים את זה אין חשק לאכול את זה יותר בחיים" האם זה רק ביטוי לסלידתי מהעניין או שעכשיו זה מונע ממני לאכול בשר וצריך התרת נדרים?
תשובה: לא צריך התרה
שאלה: מניין שנות ערלה עפ  י עדות בעל משתלה: ברצוני להציג שאלה עפ י הנתונים הבאים : בעל המשתלה שו מ טוען שהעץ בן שלוש שנים. העץ ניטע ערב השמיטה לפני ט ו באב. העץ גדל בשקית פלסטיק על גבי הקרקע והועבר ברכב סגור (יתכן שבחלק מהזמן של המעבר אף הונח על בטון). העץ הועבר בגוש אדמה שלא התפורר בודאי. האם יש למנות שנות ערלה מחדש?
תשובה: וברכת ד' אם ברור לך שכל הג' שנים העץ עמד על הקרקע ולא היה בשלב מסויים על פלסטיק או בטון, אתה יכול להמשיך למנות שנות ערלה, אבל אם אין אתה יודע (שכל הזמן היה על אדמה) אלא בשלב האחרון קשה מאד להקל שהרי זה ספק מדאורייתא (ערלה). אמנם יש דין של ע"א נאמן אבל בעל משתלה לא ברור לי שהוא נאמן כיוון שיש לו אינטרס לומר שהעץ בן ג' שנים. על המעבר ברכב אפשר להקל. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום שבי דרום
שאלה: השם "צרויה", מקורו, טיבו ומשמעותו: כבוד הרב כתב בעבר שבני צרויה נקראו על שמה בשל מעשיה הטובים. אודה לרב אם יוכל לציין את מקור העניין. בנוסף, ראיתי שהרמ"ע מפאנו כתב שמשמעות השם נובעת מלשון "מצר" - "מן המצר קראתי.". האם ישנו מקור שקושר את השם לצירוף המילים "צרו - יה", במובן של קריאה ליצור (את) עם ה? לסיום, כל פיסת מידע נוספת על דמות זו וטיבה תסייע לי מאד. יישר כח!
תשובה: לשואל צרויה היתה בתם של ישי ונצבת, אחותם של דוד ואביגיל ואמם של שלושת הגיבורים אשר לדוד: יואב, אבישי ועשהאל. שם בעלה לא נזכר, ולשם בניה מצורף תמיד היחס "בני צרויה" (כ"ד פעמים במקרא). שם אביה היה נחש, לאחר מותו נשאה לישי אבי דוד. לפי זה היתה צרויה אחותו של דוד מאמו ולא מאביו. בספר "מאמרי הרמ"ע מפאנו" אכן מובא דבר מופלא ועמוק, וכך כתוב שם: "יואב ואבישי ועשהאל בני צרויה הם בני קרח - אסיר ואלקנה ואביאסף. צרויה בגימטריא קרח עם המילה (רוצה לומר עם האותיות קרח גימטריא שי"א, כמנין צרויה) ולא הוזכר אביהם כי עלו מן האדמה כאילו נולדו פעם אחרת בלי אישה ובני אדמה היו. וצרויה   מן המיצר קראתי י-ה, לכן נהרגו שלושתן, לתיקונם, כי גם הם היו בעצה עם אביהם". בספר "שם ונשמה" של הדיין הרב משה בצרי שי', מבואר שבני צרויה נקראים על שמה ולא על שם אביהם משום חשיבותה, שהיתה אחות דוד, ולכן ביקשו להדגיש שהם ממשיכים את שורש ישי אבי דוד בעולם. נאמנה
שאלה: הרמת חבל כביסה בשבת: האם חבל כביסה שנפל בשבת מותר להרימו? האם יש הבדל בין כביסה יבשה ללחה או רטובה? האם יש הבדל אם זה מפריע למעבר או סתם לא רוצה שהבגדים יתלכלכו? והאם יש הבדל בין מרן לרמא בנושא זה? אשמח גם לקבל הסבר לפסק הלכה
תשובה: בפשטות חבל כביסה אסור בטלטול, גזירה שמא יבוא להחזירו למקומו (כך בשו"ע סימן שח סעיף טז לגבי רגל שנשמטה מכירה). בגדים רטובים בשיעור "טופח על מנת להטפיח" אסורים אף הם בטלטול, שמא יבוא לסחטם (רמ"א סימן שא, סעיף מו). כמו כן אף אם הבגדים כבר יבשים הם נחשבים מוקצה באם היו רטובים בשיעור זה בבין השמשות, ולא הייתה וודאות שיתייבשו מאליהם עד סוף השבת - (שם במשנה ברורה ס"ק סג. ועיין מנחת שלמה סימן י אות ב ד"ה "וזהו"). טלטול מוקצה עבור שמירה על המוקצה (כגון שלא יתלכלך) נקרא "טלטול לצורך דבר האסור" - ומותר רק על ידי טלטול בגופו (שו"ע שיא, ח), ובכלל זה טלטול ע"י דחיפתו ברגל (מ"ב שח, ס"ק יג). טלטול מוקצה כדי לפנות את המעבר נקרא "טלטול לצורך דבר המותר", וכאן לא רק שמותר לטלטל בגופו, אלא אף מותר להזיז אותו בידיים באופן של "טלטול מן הצד" (שו"ע, סימן שיא, סעיף ח), ובכלל זה על ידי דחיפת המוקצה במקל או חפץ אחר (מ"ב שח, ס"ק קטו).  לגבי הבדל בין מרן לרמ"א: ההבדל היחיד שלכאורה ישנו הוא לגבי איסור טלטול בגד רטוב שמוזכר רק ברמ"א ולא בשו"ע. אמנם למעשה גם בילקוט יוסף (סימן שא ס"ק עג) כתב להחמיר בזה, ולכן נראה שלמעשה אין חילוק בין ספרדים לאשכנזים. הרב עודד מילר
שאלה: שנת שמיטה ואדניות: יש לי שאלה שמאוד חשוב לי למצוא לה תשובה ועד עכשיו לא קיבלתי תשובה ברורה. יש לי כמה אדניות קטנות בכניסה לבית, אני גרה בקומת קרקע שהכניסה מרוצפת ולא תחת השמש אפשר לשבת שם אבל המקום קטן. העציצים(נענע, שיבא, כוסברה וריחן) נשתלו לפני שנת השמיטה. האם מותר לי להשקות ולטפל בהם? ועוד משו חשוב, האם מותר לי להשתמש בהם? האדניות מונחות על הריצפה ואין אדמה קרובה. אשמח מאוד שתעזור לי!
תשובה: וברכת ד' כל מה שנשתל לפני השמיטה אפשר להשקות במדת הצורך, וכן לסלק מזיקים או רקבונות (חלילה). אין לשתול שם חדשים. יש לציין שהתוצרת שתלקט שם תהיה קדושה בקדושת שביעית, אבל את יכולה לקטוף לשמוש רגיל, אם השתמשת בנענע לתה את יכולה לאחר שנתן את טעמו בתה לזרוק את העלה. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום שבי דרום
שאלה: נטילת ידים בבוקר: לכבוד הרב. האם מותר ללכת אחרי שקמים מהמיטה בבוקר לשירותים לפני שנוטלים נטילת ידים? והאם אפשר ליטול נטילת ידים בשירותים?
תשובה: יש ליטול ידים לפני ההליכה לשרותים. יש ליטול ידים מחוץ לשרותים. אם אין ברירה אחרת אפשר ליטול בשרותים ויש להוריד את מכסה האסלה. חורף טוב
שאלה: בניית הסוכה בחודש תשרי: לכבודו למה בונים סוכה בחודש תשרי ולא בחודש ניסן מתי שעם ישראל יצא ממצרים?
תשובה: שאלה זו שאל הטור בתחילת הלכות סוכה (סי' תרכה) אנו נביא מספר תשובות שנאמרו על שאלה זו. טור עצמו מסביר "ואף על פי שיצאנו ממצרים בחדש ניסן לא צונו לעשות סוכה באותו הזמן לפי שהוא ימות הקיץ ודרך כל אדם לעשות סוכה לצל ולא היתה ניכרת עשייתנו בהם שהם במצות הבורא יתברך ולכן צוה אותנו שנעשה בחדש השביעי שהוא זמן הגשמים ודרך כל אדם לצאת מסוכתו ולישב בביתו ואנחנו יוצאין מן הבית לישב בסוכה בזה יראה לכל שמצות המלך היא עלינו לעשותה". הגאון מוילנה (הגר"א) השיב על שאלה זו בדרך שונה: ידוע שענני הכבוד הסתלקו מעל בני ישראל לאחר חטא העגל כפי שנאמר "וירא משה את העם כי פרוע הוא" (שמות לב כה) נעשו בני ישראל "פרועים" מלשון גלויים, חשופים מענני כבוד. אחרי שה' נתרצה לישראל ב-י' בתשרי, כאשר נעתר לתפילת משה ואמר לו: "סלחתי כדברך" (במדבר יד כ), יום שנקבע כיום הכיפורים לדורות. נצטוו ישראל להקים את המשכן וחזרו ענני הכבוד לסוכך על ישראל. למחרת יום הכיפורים בי"א בתשרי כנס משה את העם וציווה בפעם הראשונה להביא תרומת נדבה להקמת המשכן לכבוד ה'. במשך יומיים הביא כל העם נדבותיו "והם הביאו אליו עוד נדבה בבקר בבקר" (שמות לו ג) בשני בקרים, היינו ב-י"ב וב-י"ג בתשרי, וביום י"ד בתשרי אספו "חכמי הלב" (האומנים) את כל הנדבות מיד משה, וב-ט"ו בתשרי החלו עוסקים במלאכת המשכן, ואז שבו ענני הכבוד לסוכך על בני ישראל. נמצא לפי חישובו של הגר"א שיום החמישה עשר בתשרי (ט"ו בתשרי, תחילת חג הסוכות) הוא המועד הנכון בו התרחש "בסוכות הושבתי את בני ישראל" ואז נשארו ענני הכבוד לסוכך על בני ישראל במדבר. בעל  חידושי הרי ם  תרץ במצות סוכה נאמר  למען ידעו, כלומר, למצות סוכה דרושה  דעת. והנה, בכל ימות השנה האדם מלא חטאים ועוונות, ואין הוא חוטא אלא-אם-כן נכנסה בו  רוח שטות, נמצא שהוא  חסר דעה  ואינו יכול לקיים מצוות סוכה כראוי. אבל לאחרי הימים הנוראים, בהם האדם נטהר מכל עוונותיו, לכן גם ההלכה היא ש המצטער פטור מן הסוכה, מפני שבעת אזי יכול הוא להשיג את ה דעת  האמיתית. שאדם שרוי בצער, נעדר ממנו ישוב הדעת. יום טוב
שאלה: מים קרים לנפש עייפה: מה כוונת הפסוק מים קרים לנפש עייפה?
תשובה: לשואל כדי להבין את הפסוק כראוי, יש לקראו בשלמותו "מים קרים על נפש עיפה, ושמועה טובה מארץ מרחק". בפשטות, משמעות הפסוק היא: כשם שמים קרים, הנשפכים על נפש עייפה (צמאה ויבשה), מרעננים ומחיים אותה, כך גם שמועה טובה, דרישת- המגיעה מארץ מרחק, מרעננת את השומע ומחיה את רוחו. נאמנה
שאלה: עריכת שם הוי"ה כדי שלא יימחק או יתבזה: לכב הגר"י אריאל שליט"א, תוך כדי עריכת מאמר שאמור להתפרסם, ראיתי שמחבר המאמר העתיק פסוק מהאינטרנט עם שם הוי"ה. כמובן, אי אפשר להשאיר אותו כך כשנפרסם את הדברים בדפוס, שמא יתבזה וכו. הנני מודע לכך שדרגת כתיבה במחשב היא נמוכה יותר מאשר בכתב-יד, אך מצד שני, האם בכל זאת אולי האיסור גם עלי לא למחוק שם השם גם במחשב! אציין שעדיף לי שיהיה כתוב: ה, כדי שיהיה אחיד עם שאר הפסוקים המובאים שם. 1. למעשה, האם חייב אני (או האם כלל מותר לי) לשנות את שם הוי"ה המדובר? 2. שמא עדיף לא למחוק אלא להטיל מקף בין 2 מהאותיות? או שמא עדיף בין כל 4 האותיות? או שמא מותר לי להחליפו לגמרי ולכתוב: ה. בכבוד רב.
תשובה: האותיות במחשב אינן כתב רגיל הן דומות יותר לאותיות הנוצרות על הקיר ע"י מטול האם אסור לכבות את המטול?