LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: סנדקות במילה על מיטת טיפול: שימשתי שלוש פעמים כסנדק, לשני נכדיי מהבת ולנכדי מהבן. המילה בוצעה ע"י רופא כדת וכדין. התינוק מוכנס ע"י אימו, מונח על הכסא עליו אמור לשבת הסנדק בהמשך, מהכסא הוא מונח על ברכי הסנדק, אלא שבשלב המילה הוא נלקח ע"י הרופא למיטת טיפול סמוכה ורק לאחר מכן מוחזר לברכי הסנדק, מה אומרת ההלכה בעניין?
תשובה: מנהג ישראל שבן נימול על ברכי הסנדק ועל ידי מוהל ירא שמים היודע היטב גם את הדינים וגם את הצד הרפואי. אין סיבה לשנות את המנהג. רופא שאינו ירא שמים שמל צריך לברר האם מל כדין וכהלכה זה לא מספיק מה שהוא אומר שהוא עושה כדין צריך רב חשוב שיאמר עליו זאת.
שאלה: חיוב אכילת לחם בשבת: אני בטיפול אצל תזונאי לצורך ריפוי נזלת כרונית ושיפור הבריאות בכלל (אני לא בטוח שהוא מבטיח ריפוי מוחלט מהנזלת אבל שיפור הבריאות בודאי שכן). הוא אמר לי שלחם (גם מלא) זה מזיק (הוא מתבסס כמובן על יידע קליני ומדעי). באופן אישי הוא אמר שזה מחליש אותי ליום-יומיים. האם מותר לי לוותר על אכילת לחם בשבת, והאם למשך זמן מוגבל זה כן אפשרי? האם יש כאן את הטענה ש"סעודות השבת לעונג ניתנו"?
תשובה: אם בשבילך זה לא עונג אתה לא חייב לאכול לחם בשבת אך אם אפשר יש לאכול לפחות כזית, שזה לא כ"כ הרבה. לכאורה בכמות כזו לא נראה שזה יזיק. אך אם באמת אין לך עונג מזה אינך חייב כלל לאכול בשבת לחם, כמו שכתוב שמי שעונג לו לצום אינו חייב לאכול בשבת, בניגוד לליל הסדר או ליל ראשון של סוכות שבהם יש מצווה לאכול פת (או מצה).
שאלה: הגרוש!: אני לא רוצה להישמע כמו כופר אבל היה לי מאוד קשה עם הגירוש. זה עבר לי. מאז אני מחכה לראות מה בעצם הקב"ה רצה. מאוד קשה לי עם זה שהעבירו את הקברים, קשה לי מאוד. קשה לי לדעת שאנשים שנלחמו מלחמות ישראל, שהנהיגו את עם ישראל, גם אם הם חילונים מוכנים להעביר קברים. זה בלתי מובן לי - מה לאנשים האלה אין אידאלוגיה? ואיך בעצם אתם הרבנים לא התנגדתם ביום הגירוש עצמו והרגעתם את התושבים? אני פוחד שכשאני חלילה יאלץ לקבור מישהוא יעבירו אותו. איך אני יחיה עם זה --איך שתקתם?
תשובה: עיקר הבעיה היתה היא בגירוש האנשים החיים ופחות בקברים. איך גירשו מאות אנשים בלי להכין להם תשתית לקליטתם?! הרי בנוהג שבעולם שאפילו בפינוי רפת מקיבוץ מכינים קודם רפת חילופית, ואילו פה עקרו אנשים ושמו אותם בבתי מלון וכדומה ובלא שום סיבה הגיונית, ללא תועלת, ללא שום ועל זאת צריך להתרעם יותר מעל הקברים. כמובן שהיו רבנים שהתנגדו, אך לצערנו לא כל הרבנים התנגדו. אני מאמין שאם כל הרבנים היו מתנגדים - זה היה נבלם, אך לצערנו לא כך היה ולכן כל עם ישראל משלם את המחיר על כך, במלחמת לבנון ובעזה. הכינו שם קן שיגור של טילים ומרגמות והרשעים שם יורים וכל עוטף עזה מאויים ונתון לחסדי המחבלים. נעשה פה חטא חמור. יש כבר סימן טוב שהרבה אנשים כבר מבינים שזו היתה טעות, אך לצערנו זה עוד לא הגיע לכלל יישום בשטח.
שאלה: הסרת שיער בלייזר לגבר: האם מותר לי (גבר) לעשות הסרת שיער בטיפולי לייזר להורדת שיער באזור הפנים? (אם זה משנה אז מדובר בשיער באיזור שמתחת לעיניים). האם יש בזה איסור לא ילבש או משהו כזה?
תשובה: אם זה לשם ייפוי כדי להראות נאה - אסור, אך אם השערות מצערות אותך אין בזה לא ילבש.
שאלה: פרשת בר-המצווה של בני: בני נולד בכ"ד בטבת בשנת תשנ"ז - בפרשת שמות. היום, 13 שנה מאוחר יותר, התאריך יוצא בשבוע של פרשת וארא. פרשה עליו לקרוא?
תשובה: זה לא משנה באיזו פרשה הוא נולד אלא מתי נעשה בר מצווה. ביום ההולדת שלוש עשרה שלו הוא נעשה גדול ויכול לעלות לתורה כחלק ממניין הקרואים. לכן נהגו שילד בר המצווה קורא את פרשת השבוע בשבת לאחר שנעשה בן שלוש עשרה.
שאלה: כתיבת שם ה  יתברך על שמשת רכב מאובקת: מעשה (אמיתי) ברופא שיצא להשתלמות לחו"ל וחזר לאחר חצי שנה. אותו רופא מצא את שמשת הרכב שלו מאובקת ואחד כתב עליה "שמע ישראל ה אלוקינו ה אחד". שם ה נכתב במילואו ושם "אלוקינו" באות ה'. כעת, מה יעשה הרופא שצריך לרכבו? א. לכאורה, אדם אינו אוסר מה שאינו שלו ולפיכך ניתן הכיתוב להימחק (אולי ע"י גרמא) אולם הרב צ.כ. סובר שאין כאן איסור של הרכב אלא מציאות שהשתנתה. ב. אולי ניתן למחוק ע"י גרמא של הבאת הרכב לשטיפה ע"י מי שאינו יהודי אולם האם גרמא כזאת מותרת להיעשות ע"י יהודי? ג. הנודע ביהודה דן בשאלה דומה ואינו מתיר זאת אלא כאשר יש צורך במצוה (כגון הטובל עם שם ה ). ד. אולי ניתן למחוק את האבק מסביב לאותיות השם בלבד?
תשובה: כתיבה על אבק אינו בגדר כתיבה ולכן יש להקל בזה, אך צריך להמתין עד שהשם ימחק מאליו.
שאלה: קביעת סעודה על מזונות : האם ההגדרה "קביעת סעודה" על מיני מזונות מחייבת לא רק אכילת שיש בה שביעה אלא גם קביעות? לדוגמא: בעבודתי אין לי זמן שבו אני יכול לנעול את הדלת ולאכול אלא שכשאין אנשים אני מנצל את הזמן לאכילה. בכל רגע נתון יכול להיכנס מישהו, מה שמחייב אותי להפסיק את האכילה ולפנות ללקוח. בזמן האכילה, גם כשאני מצליח לסיים את האוכל, אין לי את שלוות הנפש וה"קביעות" של אכילת סעודה, בשל הכוננות התמידית. 1.האם כשאני אוכל מזונות לשובע עלי ליטול ידים ובסיום לברך ברכת המזון? 2.אם כן, במקרה שהיה עלי לסייע ללקוח והפסקתי באמצע האכילה, האם גם אז נשאר כך הדין? 3. בדרך אגב, האם כשהפסקתי עלי לברך שוב ברכה ראשונה, ובמידה שזו קביעות-ליטול ידים ולברך על הנטילה והמוציא, כשאחזור לאכול?
תשובה: 1. קודם כל, לכתחילה יש לחשוב שתאכל כמות שתשבע ממנה, כגון 4-5 פרוסות עוגה עם כוס קפה, שהיא כמות שאנשים רגילים לשבוע ממנה, (ולא מספיק 4 ביצים, אמנם יש דעה כזאת, אבל במשנה ברורה מביא בשם האחרונים שצריך כמות שאנשים אחרים רגילים לשבוע ממנה). המרכיב של ההרגשה ה"לא קבועה" לכאורה לא משפיע. 2. נשאר הדין. כמו שאדם שדיבר עם חבירו במהלך הסעודה לא נחשב הפסק. לא צריך דווקא שיהיה רצף באכילה אלא כל שהתכוונת לאכול כמות של קביעת סעודה אתה חייב ליטול ידים ולברך המוציא וברכת המזון. 3. לא, אתה ממשיך את הסעודה ולא מתחיל שוב.
שאלה: קניית עליות ממעשר כספים: האם את מכירת העליות לתורה הגבהה וכו', אפשר לקנות מכספי מעשר? דיעבד לכתחילה.
תשובה: לכתחילה ודאי שעדיף לתת מעשר כספים לעניים ולנצרכים, אך אם קשה עליך הדבר אפשר שתתנה מראש שאת קנייתך לעליה לתורה אתה מתכון לשלם מכספי מעשר.
שאלה: הודעה על אי התאמה בשידוכין לפי תמונה: איך עונים ונחלצים מלצאת לפגישה כאשר טרם הפגישה החלטנו להחליף תמונות ולפי התמונה אין מציאת חן ראשונית, אך לא נעים לומר זאת בטלפון?
תשובה: תירוץ תוכל למצוא לבד. אבל לעצם העניין, פסילת אישה רק על סמך תמונה היא בעייתית מאוד (ובלשון עדינה). מלבד העובדה שיש פער בין המראה בתמונה לבין המראה האמיתי של האדם, וכבר היו שפסלו בתמונה והתלהבו מן המציאות, יש כאן מבט לא נכון על הנישואים ועל המפגשים לקראתם. נכון שבין בני זוג צריך שתהיה משיכה ומציאת חן, ואפילו יותר מזה, אך טעות לחשוב שזה צריך להיות מיד עם המבט הראשון. אפשר להתאהב באישה שבתחילה לא מצאה חן בעינינו, לאחר שאנחנו נכיר את מעלותיה ואת המקומות היפים שבה - ובכל אחד יש דברים יפים - בחלק במראה החיצוני ובחלק במידות ובטוב לב ובחלק בצחוק ובלבביות ועוד. בסופו של דבר אדם לא מתחתן עם המראה החיצוני אלא עם תכונות האופי הפנימיות. וזה מה שחשוב באמת. ומי שפוסל על ידי מבט בתמונה מפסיד בעצם את האפשרות לבדוק את כל מה שלא ניתן להעביר בתמונה, והוא דומה למי שקונה מוצר בגלל העטיפה שלו מבלי לדעת מה יש בתוכו. האם תמנע מלקנות ספר או חפץ אחר בגלל העטיפה שלו? ואישה? בכל מקום חשוב המוצר ובאישה חשובה העטיפה? אתמהה!!! ובכלל, מה תעשה אם תמצא אישה יפה שלא תתן לך להנות מיופיה? (ודי לחכימא!) סוף דבר במקום לחפש תירוצים לך לפגוש אותה - ובע"ה גם תצליח שתמצא חן בעיניך.
שאלה: אבלות על סבא: סבי נפטר לפני כשבועיים, ומנסיבות שלא אזכירם כאן נקבר יומיים לאחר הפטירה. 1. האם האזכרה של החודש ושל השנה מתבצעות לפי תאריך הפטירה או לפי תאריך הקבורה? 2. האם אני כנכדתו, מותר לי לאחר החודש ללכת לאירועים, כגון: חתונה, בר מצווה וכו?
תשובה: 1. אזכרה של החודש יש לעשות ביום השלושים לקבורה ולא ליום המיתה, וכן כל מנהגי השלושים נמשכים מיום הקבורה. אולם אזכרת השנה יש לעשות ביום פקודת השנה ביום המיתה, אולם לענין מנהגי אבלות של י"ב חודש לבנים ולבנות של הנפטר יש לנהוג בהם עד שיעברו י"ב חודש מיום הקבורה. 2. כן, ומן הדין יכלת ללכת לאירועים גם קודם לכן שאין אבלות חלה על נכדים.
שאלה: שאלה עמוקה בנושא צניעות: ישנה שאלה שעלתה במוחי, ואני לא מצליח למצוא שום תשובה. מדובר בשאלה נוקבת וקשה, ואשמח לראות כיצד ניתן להתמודד מולה. אסדר את השאלה בצורה של הנחות: 1. כל מה שהקב"ה ברא בעולמו הוא ברא כדי שנשתמש בו וננצל אותו על מנת לפאר את שם ה בעולם. לדוגמא-זמר ישיר שירי הלל לה באמצעות קולו הנעים, מדען יחפש את סודות העולם כדי להראות את חוכמתו של הקב"ה וספורטאי יראה לעולם איזה מכונה נפלאה ה ברא- גוף האדם. כנ"ל לגבי חיות, צמחים, דוממים, שמיים, ארץ ועוד. לכל דבר יש תכלית, ואין דבר שנברא רק כדי ש"נתגבר" עליו. 2. לכל דבר יש צד רע וצד טוב. מטרתנו היא למצוא את הצד הטוב ולבטל את הצד הרע. לדוגמא- אוכל זהו דבר נפלא שמענג את החיך ועוזר לנו להמשיך להתקיים, ומצד שני- הוא יכול להוות מזרז תאווה נורא. עלינו להגביל את יצר התאווה ולאכול בצורה שבה נוכל לברך על האוכל ולקדש אותו. (קידוש החומר, ולא ביטול החומר). 3. כנ"ל לגבי כישרונותיהם של בני האדם- זמר יכול להלל את ה אך גם לבוז לו. 4. ולשאלה- אני הייתי לפני זמן מה במופע ריקוד. הריקודים- מרהיבים, נפלאים, משלהבים את הנפש ופשוט תענוג לעיניים. אלא מה- בגבולות ההלכה הם אינם עומדים. איני מתכוון לריקודי חשפנות וכד, אלא בלט ודברים דומים. איך יכול להיות שההלכה פשוט גודעת את כל ענף הריקוד ומבטלת אותו? הרי זהו ענף כה נפלא ויפה, לא פחות ממוזיקה, אומנות ומדע. האם אין פה התעלמות גורפת מיכולותיהם של בני האדם לטובת הצניעות? ומניסיוני- גם ריקוד יכול להיות צנוע. 4. מצטער על אורך השאלה. אשמח לשמוע תשובה.
תשובה: אין צורך לבטל את אומנות הריקוד. אולם אומנות הריקוד עם כל היופי שבה מיועדת לעורר רק את כוחות הפנימיים שבנו. אם לאיש שרואה אישה עלולה הראיה לעורר גם כוחות חיצוניים ופחותים אזי לא שווה היופי שבא בתערובת של כוחות נמוכים שמתעוררים. ודאי שנשים יכולות לראות את היופי הנשי אולם גם שם יש להדגיש את היופי הפנימי ולא את היופי החיצוני. יתכן שריבוי הסייגים נוגע לזמן הזה, כל עוד שיש באדם יצר הרע, אולם בעתיד הרחוק שיתבטל יצר הרע יתכן שיהיה אפשרות לראיית היופי בלי שיהיה בכך תערובת של כוחות נמוכים. לפעמים יש הלכות שנקבעו באופן גורף משום שאם לא היו נקבעות בצורה זו היה בכך פריצה של ההלכה. לכן יתכן שאנו משלמים מחיר של שמירת ההלכה באופן גורף אולם בכך אנו נמנעים מלשלם מחירים יקרים יותר. העולם שאין בו הלכות צניעות פוגע בדברים בסיסים בחיים ומקשה מאד על היכולת להקים משפחות שהקודשה היא בסיס החיים שלהם.
שאלה: עניין חוה והנחש: כתוב שהנחש בא על חוה והטיל בא זוהמה. האם זה רק כיסוי הפשט שבדבר ומטאפורה לכאורה לעומק שבעניין או כפשוטו, חלילה, שבאמת הנחש בא על חוה?
תשובה: נראה שהענין לא כפשוטו אלא רק ביטוי להשפעה השלילית של הנחש על האישה.
שאלה: בקשת סליחה מנפטר: ברצוני לדעת כיצד עלי לבקש סליחה מסבתא שלי שלא נהגתי כלפיה כראוי ונפטרה?
תשובה: אם יש לך סיבה מיוחדת לבקש סליחה על פגיעה שפגעת בסבתא שלך, ע"פ ההלכה את צריכה להביא עשרה אנשים לקברה של הסבתא ולבקש בפניהם סליחה ולומר: "חטאתי לאלהי ישראל ולפלוני הקבור כאן", כך כתב הרמב"ם בפרק ב' מהלכות תשובה הלכה יא.
שאלה: השבת גזלה בתוכנה לא חוקית: לצערי, בשלוש שנים האחרונות השתמשתי ב-windows ו-office תוך כדי העלמת עין האם התוכנה חוקית או לא (תוך השערה כבדה שאכן היא לא חוקית). עכשיו התברר לי שהתוכנה היתה לא חוקית. רציתי לדעת, איך ניתן להשיב את הגזלה במקרה כזה? האם מספיק זה שקניתי תוכנה חוקית או שצריך לעשות עוד משהו? יש לציין שקניתי את התוכנה במחיר מאוד נמוך דרך מבצע בעבודה.
תשובה: היות ולבסוף רכשת את התוכנה בצורה חוקית נראה שישנה מחילה מצד החברה על זמן השימוש ללא רשיון. הרב ניר אביב
שאלה: מזיגת משקה לבת משפחה בארוחה משפחתית : ישבנו לסעודת שבת משפחתית, אני, הורי, אחי ואישתו וילדיהם. במהלך הארוחה גיסתי בקשה שאמזוג לה שתיה ואכן מזגתי לה. לאחר מכן העירו לי, שאסור היה לי למזוג משקה לאשה. האם הדבר אסור בכל מקרה, גם במהלך ארוחה משפחתית כאשר גם בעלה יושב בשולחן? אשמח על תשובה מפורטת.
תשובה: אין שום איסור במזיגת משקה קל לאשה אפילו לאשת איש וכדו', ורק במשקאות חריפים אסור.
שאלה: אחדות הרבנים: האם יש סיכוי לאחדות ממשית בין הרבנים בדורינו, או שרק בדור הבא יתכן הדבר?
תשובה: זוהי שאלה קשה וכאובה. הרמב"ם סובר (בהלכות סנהדרין) שיש בכח הציבור לחדש את הסמיכה ע"י שאם כל חכמי ישראל היו ממנים מישהו בראש היה לו דין סמוך והיה יכול לסמוך את האחרים. ניסיון כזה נעשה בתקופת מרן הבית יוסף, שחכמי צפת סמכו את מהר"י בירב שסמך חמישה זקנים וביניהם את מרן הבית יוסף ואת הרב אלשיך. בזמננו בגלל הפילוג והפיצול הגדול קשה לראות שיקרה דבר כזה. ודאי שראוי שיהיה כך, אך במבט ריאלי בשטח חוששני שזה לא יקרה בזמן הקרוב בגלל הניגודים הכל כך גדולים. לצערנו עוד לא "אכשר דרא".
שאלה: רגשות אשם יומיומיים: רציתי לדעת איך מתמודדים עם רגשות אשם. רגשות אשם שהולכים איתי לאורך כל החיים על כל דבר. על כל מילה שיוצאת מהפה. נקיפות מצפון. אלו יסורים קשים יומיומיים שמביאים לתגובות גופניות לא נעימות. ואיך מתמודדים עם ההרגשה התמידית של "מה יגידו עלי, ואיך מסתכלים עלי". יתכן שזה בא מבקורת עצמית יומיומית ומשם מגיעים הרגשות אשם. מבקשת עזרה להגיע לגאולה מהיסורים האלה.
תשובה: היום ב"ה כתבו הרבה ספרים שמתמודדים עם הקושי הזה. ניתן אם כן ללמוד ספרים שמעודדים אותנו בענין. ספר אורות התשובה ספר שמלא בעידוד. כך גם נכתבו ספרים נוספים שמעודדים אותנו. יש ספרים של אנשי תורה ומייעצים שגם כתבו על כך. מעבר להבנה עמוקה של הטעות בהאשמה עצמית כדאי לחפש אנשים טובים שיעזרו להתבונן בך בעין טובה ויאירו את הצד הטוב שבך. להשתדל מאד לברוח מסביבה שמלאת ביקורת. הקושי בהתמודדות בנושא זה הוא שהרי יש נקודת אמת בכך שאדם עושה חשבון נפש. אם כן, כיצד ניתן גם להיות שמחים להביט בעין טובה על עצמנו וגם להמשיך לתקן את מעשינו. השאלה הזו מציקה בתחילת הדרך. אולם את שכבר יש לך ניסיון של שנים רבות יודעת שהיסורין האלו לא מביאים לתיקון גדול בעולם. הם הורסים הרבה יותר ממה שהם מתקנים. לכן בשלב ראשון צריכים ללכת לדרך הקיצונית ובכלל לעזוב את הרצון לעשות חשבון נפש. רק לאחר שנים של התנקות ממבט זה ניתן להתחיל בצורה מצומצמת לחזור לחשבון נפש. החשבון הנפש היחיד שלך האם הצלחת שלא לעשות חשבון נפש.
שאלה: ברכת המזון עד "יחסרנו": שמעתי שיש כאלה הנוהגים לברך בברכת המזון רק עד "יחסרנו" וזהו. איך זה?
תשובה: מפני שעיקר ברכת המזון הוא עד לשם, וכל ה"הרחמן" הוא הוספה ע"פ מנהגי קהילות.
שאלה: ניגוב ידיים בבגדים: המשנ"ב מביא בשם התשב"ץ שלא ינגב ידיו בחלוקו שקשה לשכחה. כיצד ינהג כשאין לו במה לנגב את ידיו? ימתין עד שידיו יתנגבו מאליהן או שבכל אופן ינגב בבגדיו.
תשובה: ימתין עד שידיו יתנגבו מאליהם ובשום אופן לא ינגב בבגדיו, ואם אפשר לנגב בדבר אחר עדיף.
שאלה: לימודים לתואר בהנדסה - באווריה תורנית: אני בן 23.5. עד גיל 22 למדתי בישיבה גבוהה. התגייסתי והשתחררתי. ההורים שלי דוחפים אותי לעשות תואר, כיון שזו הדרך היום למצוא עבודה מכובדת שאפשר להרוויח בה בצורה נאה. כי אם לא, אז צריך להתפרנס מעבודות פשוטות שעובדים מאוד קשה, ומקבלים משכורת נמוכה 4,000 משהו כזה. יש לי הרגשה שללמוד לתואר זה חוסר אמונה, כי מה פתאום אני אתחיל ללמוד 4 שנים לימודים כדי שאולי יקבלו אותי לעבודה. כפי שזה נשמע אני לא מתלהב כל כך לעבוד - אלא רק בגלל שצריך ואני יודע שאני לא יתפרנס עד גיל 100 מההורים שלי. לסיכום: האם הלימוד לתואר הוא חוסר אמונה, כי הרי ברור שהקב"ה יכול למצוא סיבה שאני אתפרנס בה גם ללא תואר? בלימוד התואר יש שילוב של סדר בוקר (4 שעות כל יום) - בית מדרש, ואם אני אתחיל לעבוד בעבודת כפיים 8 שעות ביום לא יהיה לי את הסדר בוקר הזה אז אולי שווה ללמוד לתואר כי לפחות ב-4 שנים הקרובות אני ארוויח סדר בוקר. ואולי בכלל אני צריך ללמוד תורה כל היום. ולחיות על חשבון ההורים. ואם זה אומר שכל הבוטחים בה צריכים להיות רבנים או לחילופין עובדי עבודת כפיים, כמו גננים, או שמותר ללמוד ולהיות גם מהנדסים. אני שואל בעיקר אם זה ראוי מבחינת האמונה והביטחון בה, ולא רק בקטע של מותר ואסור?
תשובה: אין חוסר אמונה בלימוד מקצוע לצורך פרנסה. ח אמרו בסוף קידושין שאדם ילמד את בנו אומנות שיוכל להתפרנס ממנה. אלא שאם אינך רוצה אי אפשר לכפות אותך, ואם אתה מוכן להסתפק בעבודה פשוטה ולהסתפק ברווח קטן זה עניין שלך, אמנם ההורים לא חייבים לפרנס אותך. זה עניין שלך ואתה צריך להחליט מה מתאים לך.
שאלה: ללמד בנים ולייעץ לבנים: אני בת 27 רווקה, דתיה. למדתי הוראה וייעוץ חינוכי. אני כרגע מחפשת עבודה לשנה הבאה, בכיוון של תיכון. אני מבינה שלא צנוע ללמד בנים, גם באופן כללי וגם כי אני רווקה וקרובה לגילם. ניסיתי זמן רב למצוא עבודה והעדפתי מקומות עם בנות אך כרגע יש בפניי 2 אפשרויות: 1. מקום אחד שהוא מוסד לבנות שהוצאו מבתיהן עקב התדרדרותן. במוסד זה יש בית ספר. הקושי הוא שהמוסד חילוני, וגם לומדות שם כמה גויות. שם התקבלתי להיות מחנכת. 2. מקום שני (שעדיין לא התקבלתי), הוא בית ספר דתי עם כיתות מעורבות של בנים ובנות.שם אני בודקת להיות מורה ויועצת. אם אצטרך לבחור בין שניהם, עוד לא החלטתי לגבי נטיית ליבי. אמנם אני שואלת מבחינה הלכתית, או לפחות רוח ההלכה, איזה מהמקומות עדיף. עד כמה זה מהווה בעיה ללמד בנים ולהיות יועצת לבנים. ועד כמה לתת מקום לנטיית ליבי. (לדוגמא אם מבחינה הלכתית עדיף את הבית ספר לבנות ואני מעדיפה להיות יועצת ומורה בתיכון אך יש שם גם בנים) או שמא - לא להתפשר ולוותר על שניהם. אשמח לשמוע את דעת הרב.
תשובה: עדיפה ההצעה הראשונה ללמד בנות, כי להיות יועצת לבנים יש בזה בעיה לגיל שלך ולהיותך רווקה. אני מאחל לך שתמצאי בקרוב את בן זוגך ותבני בית נאמן בישראל.
שאלה: תוכן הכתובה: ערב החופה, החתן יושב עם הרב ושני עדים כדי לחתום על כתובה, בה כתוב שהוא מתחייב לפרנס את אשתו, שארה, כסותה ועונתה. עינינו הרואות שאלפי בעלים אינם מקיימים את תוכן הכתובה והולכים ללמוד תורה בכולל ונשותיהם הן הן המפרנסות הראשיות של משפחותיהם. 1. האם הכתובה פסולה בדיעבד, כי הרי החתן נשבע בשבועה חמורה לקיים את תוכנה אבל לא התכוון באמת? האם אין כאן חוכא ואיטלולא ח"ו? (אפילו אם נאמר שהדבר מפורסם כי החתן כבר לומד במסגרת שכזו, והכלה הסכימה ערב חופתה שהיה המפרנסת הראשית, ובלי משכורתה לא יוכלו להתקיים. אוסיף שבמרוצת הזמן, היא יכולה להתחרט מקוצר רוח ומעבודה קשה, ומה יטען אז בעלה?). 2. האם יש הבדל בין ללמוד תורה בכולל או להחליט לא לעבוד? הרי התוצאה היא שווה! אם כן, איפה הבדל זה כתוב בכתובה? 3. האם יש מקום במקרים אלו לשנות את נוסח הכתובה על מנת לא לעבור על איסור לפני עוור לא תתן מכשול?
תשובה: ברור שאם החתן חותם על הכתובה הוא מתחייב אלא שאישה שמתחתנת עם איש כזה יודעת מראש שהיא מוכנה לוותר, כמו שיכולה למחול על מזונות ועל שארה כסותה ועונתה אפילו שהבעל חייב בזה. לא מכריחים אף אישה להתחתן עם מישהו אלא האשה מרצונה והכרתה מוכנה לעזור לבעלה כמה שנים עד שיגדל ויתפתח בתורה מהכרת ערך לימוד תורה. אני חושב שעד גיל 30 אדם יכול עוד לגדול ולהתפתח בתורה. ודאי שלא פוקעת ההתחייבות של הבעל כלפיה. האישה מוותרת מרצונה אבל היא לא חייבת, וגם הוא לא יכול להכריח אותה כי היא לא התחייבה. אבל אם הוא לא מפרנס אותה ואין פרנסה היא יכולה לכוף אותו בבית דין, ויש דעה שיכולה לדרוש גט. בקיצור הכל תלוי בהסכמתה, ולה מותר לוותר.
שאלה: התקנת מזוזות במפעל תעשייתי: אנחנו עובדים במפעל שבו למעלה מ-100 פתחים עם משקופים של משרדים, מחסני אריזות, אולמות יצור, חדרי קירור, חדר עישון, חדר מכונות,.מחסני תוצרת ופרוזדורים. א- באיזה מהפתחים הנ"ל יש חובה לקבוע מזוזה? ב- מה הכלל בנושא? ג- כל כמה זמן יש חיוב לבדוק מזוזות במפעל?
תשובה: א. כל פתח שעונה על התנאים המחייבים את המקום במזוזה חייב במזוזה. ב. באופן כללי ביותר (כי אי אפשר לכתוב כאן את כל הלכות מזוזה), כל חדר שיש בו ד' אמות על ד' אמות (בערך שני מטר על שני מטר) חייב במזוזה. ובתנאי שיש לפתח של חדר זה שני מזוזות ומשקוף עליהם. ועוד תנאי חשוב שהשימוש בחדר זה לא יהי שימוש של גנאי, כגון, מקום המיועד לאשפה או בית הכסא וכדו'. ג. בדיקת מזוזות תיעשה פעם בשלוש שנים וחצי. וטוב לבדוק בכל חודש אלול, אך אין חובה בכך בודאי לא במקום שיש ריבוי מזוזות.
שאלה: ילדה בת שנתיים שמכה: איך להתייחס לילדה בת שנתיים שכשהיא מתרגזת, היא מכה. כשאומרים לה שזה אסור, היא ממשיכה בשלה. האם ההתייחסות שונה כשהיא מכה את אמה? כמה שאני אומרת לה שזה אסור, או מחזיקה לה את הידיים שלא תכה, ברגע שאני עוזבת לה את היד, היא שוב מכה (היא יודעת מצויין שזה אסור ועושה בכ"ז). לכם!!!
תשובה: כדאי אולי לקנות לה בובה או דובי וכד' שהוא יהיה כלי העזר שלה להירגע. כשהיא מתרגזת לשלוח אותה לחדר כדי להירגע עם הדובי. כמו שאדם מבוגר מתגבר על הרוגז על ידי שינוי אוירה והתרגעות כך יש למצוא לילדה הקטנה דרך לשנות אוירה והירגעות. כדאי שזה יעשה לא בצורה של עונש אלא כדרך לעזור לה. ניתן להסביר לה זאת בסיפור בשעת רגיעה.
שאלה: ציורי בעלי חיים על בגדי ילדים: הרב נשאל (כאן בשו"ת) לגבי דמויות של חיות (דובונים, אפרוחים, חתולים וכדו ) על בגדי ילדים ומשחק עם בובות בצורת חיות. והרב ענה: "אין בזה איסור, אך זה לא ראוי. מסופר על החתם סופר, שכשהובילו אותו לחדר כיסו את פניו כדי שלא יראה דברים טמאים. זה משפיע בפנימיות על נפשו של הילד, על עדינותה ואצילותה. אך מה שטהור, כגון: אפרוחים אין בעיה". ולא הבנתי, למה שציורים של חתולים, דובונים וכדו ישפיעו על אצילות הנפש של הילד? א) מדובר בד"כ בציורים חמודים ולא בתמונות ממש, כך שהמרחק בין מראה בע"ח האמיתי לבין הציור הוא לא קטן. ב) הרי הילדים רואים ברחוב חתולים,כלבים, נמלים וכו אמיתיים - האם כל אלה משפיעים לרעה על נפשם?
תשובה: א) איני בטוח בזה, באמת אצל החת"ם סופר מדובר היה בבעלי חיים טמאים ממש ולא בתמונות אלא מתוך הסברא נראה שלא רצוי שילד ידמיין דמות של דברים שאינם טהורים. ב) זה באקראי ולא משפיע.
שאלה: שמירת יארצייט לאחר חמישים שנה: אחותי נפטרה לפני כ-60 שנה. שמעתי ממקור לא מוסמך שיארצייט נשמר רק 50 שנה. האם אני צריכה לשמור על היארצייט? הכוונה לדאוג לאמירת קדיש, עליה לבית העלמין וכן צדקה לע"נ.
תשובה: להמשיך בשמירת היארצייט. אולי עניין שמירת יארצייט רק לחמישים שנה הכוונה שבמקומות שמזכירים נשמות ויש רשימה גדולה שהחזן צריך להזכיר קבעו משום טירחא דציבורא שמזכירים רק 50 שנה, אבל אדם פרטי ומשפחתו ודאי שצריך לשמור.
שאלה: אכילת מזון שנגעו בו כלים שאינם כשרים: האם ניתן לאכול בסכו"ם כשר מאכל מתוך קופסא (למשל גבינה, חומוס וכו ) שנגעו בו בסכו"ם שאינו כשר? האם זו משנה אם המאכל חלבי (ואז מן הסתם שלא אכלו אותו ביחד עם בשר ממש)? האם מותר לבשל ביצים בסיר שזה שימושו היחיד אך נוהגים לבשל בו בשבת?
תשובה: באופן כללי, בנגיעת כלי שאיננו כשר במאכל, כאשר הכלי נקי לגמרי והכלי קר, אין שום בליעת איסור במאכל ומותר להשתמש במאכל. ולגבי בישול ביצים בסיר שבדרך כלל מבשלים בו בשבת - מותר, שאין כלים שבישלו בהם בשבת נאסרים.
שאלה: לימוד שניים מקרא ואחד תרגום או גמרא: אני מתלבט לגבי לימוד שמו"ת. כשיש לי זמן ללמוד אני לומד גמרא, כך שיוצא שאינני מספיק לסיים עד שבת בבוקר את השמו"ת של אותו שבוע. הסיבה שאני עושה ככה היא, שאני יודע שאם קודם אלמד שמו"ת יצא שלא אלמד גמרא אך אם אלמד גמרא בסופו של דבר אסיים את השמו"ת - אמנם קצת באיחור (בד"כ עד מוצ"ש), וכך יוצא שאלמד יותר. האם ראוי מה שאני עושה או שקודם צריך לגמור את השמו"ת?
תשובה: תמשיך לנהוג באופן שאתה לומד יותר. כי העיקר ללמוד כמה שיותר.
שאלה: נטילת ידיים לתוך עציץ: האם אפשר להשתמש במים שלאחר נטילת ידיים לדבר כמו להשקות עציץ? כי נראה לי שבימים שאין גשם חבל על כל טיפה. האם כאשר אני נוטלת ידיים ושמה, למשל, איזה קערה ובמים הנשפכים מהנטלה יעברו לקערה ואשקה בהם איזה צמח.
תשובה: נטילת ידים בבוקר - אין להינות מהם ואסור להשקות בהם. נטילת ידים לסעודה - מותר.
שאלה: אזכרה חודשית על אבא: אני אבל על מות אבי. זכור לי מילדותי שאבי ע"ה נהג לערוך אזכרה חודשית בשנה הראשונה לפטירתם של הוריו. האם ידוע על מנהג זה, ואם כן, מה נוהגים לערוך באזכרה זו?
תשובה: אין חובה לקיים אזכרה בכל חודש בשנה הראשונה, אמנם ישנם כמה עדות הנוהגות כן. באזכרה זו טוב ללמוד משניות לעילוי נשמת הנפטר ולברך על ברכות: מזונות, עץ, אדמה ושהכל.
שאלה: תכנון טיול וחשש מייחוד: אני רוצה לתכנן טיול במסלול למשפחות (לא קשה, כדי שלא יהיה בעיות של צניעות) אבל אני לא יודע אם יהיו שם אנשים או לא. ברור לי שיש חשש שיעברו שם אנשים אבל אני לא יודע באיזה תדירות. מהי התדירות שאנשים צריכים לעבור כדי שלא יהיה איסור ייחוד?
תשובה: אם בכל רגע עלולים להופיע אנשים על השביל זה מוציא מכלל ייחוד, אבל במסלול נידח שאנשים בדרך כלל לא באים אסור.
שאלה: ריבית על הלוואה מהבן שלי: הבן שלי הרוויח 10,000 ש"ח בעבודה. האם יש אפשרות שאני אקח את הכסף לשימוש משפחתי ואת הכסף אני אחזיר לו בעוד שנה מתוכנית חסכון בבנק שלי עם חישוב הריבית או יש בזה בעיה של ריבית מאחר ואין לי איתו הסכם היתר עיסקה?
תשובה: זו אכן בעיה, ויש להחזיר לבן בלי ריבית מאחר ואין איתו היתר עיסקא וגם אי אפשר לעשות כשמדובר על שימוש משפחתי ולא "עסק", אלא אם כן אתה נותן לו את הרווח שלך במעין מתנה.
שאלה: טיסה לחו"ל עם שמחה לילד: האם מותר לטוס לחו"ל עם עמותות, כגון: שמחה לילד, קו לחיים וכד, כאשר אתה נוסע בשביל הילדים?
תשובה: גם הילדים לא צריכים לנסוע לחו"ל. ולכן אין להצטרף לנסיעה כזו. ברוך ד' יש לנו ארץ יפה וגדולה ולא צריך לצאת לארץ העמים הטמאה לטיולים.
שאלה: קריאת שמע ישראל ומודה אני לתינוק בן יומו: בשעה טובה נולד לנו בן. האם יש עיניין להגיד בקול רם ליד התינוק: מודה אני, שמע ישראל וליטול לו ידיים כל בוקר? אשמח לדעת באופן נרחב מה צריך לעשות לתינוק בן יומו באופן הרוחני, אם בכלל צריך.
תשובה: אם רוצים לחנך את התינוק צריכים ההורים לתקן את עצמם כל הזמן יותר. ולהיות דוגמא לילד וכאשר יגיע לגיל חינוך לחנכו לפי גילו. אם האבא ישתדל להרבות בתורה ומצות ומדות טובות והבית יהיה בית מלא בתורה ומצות זה הדבר שיש לעשות לתינוק מבחינה רוחנית.
שאלה: תמצית חמאה: קנינו קופסת שימורים גרעיני תירס בטעם חמאה. ברכיבים מופיע "תמצית חמאה" ועל הקופסה כתוב פרווה. הכיצד?
תשובה: אם יש הכשר, יכול להיות שזה רק בטעם חמאה אך לא עשוי מחמאה.
שאלה: שימוש במיקרוגל ללא כיסוי: פנתה אלי בת מדרשה בשאלה. בבית הוריה משתמשים ללא כיסוי במיקרוגל הן לחלבי והן לבשרי. א. מה דין האוכלים שמחממים כך? ב. האם צריך להכשיר את הכלים שהשתמשו בהם? ג. מה עליה לעשות, שכן הוריה שהנם אנשים דתיים טוענים שאין צורך לכסות?
תשובה: אני מבין כמובן שמדובר בזה אחר זה. לכתחילה לא נכון לחמם כך, אבל זה לא אוסר בדיעבד את האוכלין שם, שהרי אפילו בתנור שאפו בו חלבי ובשרי בזה אחר זה לא אומרים בדיעבד שריחא מילתא אלא רק כשהם ביחד.
שאלה: לשון הרע לאדם שלא מכיר: אם אני מספר בגנותו של מישהו מהמשפחה שלי לאדם שלא מכיר את אותו בן משפחה וכנראה שגם לא יכיר - האם זה נקרא לשון הרע?
תשובה: לא, אך טוב להמנע מכל סוג של דיבור לשון הרע.
שאלה: שקר במקום עבודה: אני עובד כנהג חלוקה בחברה מסוימת ולרוב יוצא עם עוד נהג האחראי על הקו חלוקה. לא פעם קורה שאותו נהג משקר למנהל העבודה - לדוגמא: אומר לו שלקוח מסוים היה סגור ולכן החזיר את הסחורה למרות שלא נכון הדבר ואין למנהל אפשרות לבדוק את זה. הבעיה מתחילה כשמנהל העבודה ניגש אליי כדי לאמת את גירסתו. ולפעמים אני נאלץ לשקר למנהל כדי לא להפליל את "חברי" לעבודה. מה עליי לעשות במידה ואתקל שוב במצב דומה?
תשובה: אסור לשקר בכל אופן. עליך לומר לנהג האחראי שנוסע איתך שאם תשאל על ידי המנהל מה היה אתה לא יכול לשקר. ואם אתה לא יכול לעשות זאת.כשהמנהל שואל אותך אל תענה תשתוק. לשקר אסור.
שאלה: להניח מרק מבושל על פלטה קרה: האם מותר לספרדים ועדות המזרח, להניח סיר מרק מבושל אך קר על פלטה קרה, שעתידה להידלק ע"י שעון שבת ולחמם את המרק?
תשובה: מותר.