שאלה: סיכום שנה - מאוכזבת, בעיקר מעצמי :(: אני בת 15 ועכשיו סיימתי את כיתה ט אני לומדת באולפנה עם פנימיה מלאה כך שההורים שלי לא רואים מי החברות שלי ואיך אני מתנהגת. על תחילת השנה כשהגעתי ישר מצאתי לעצמי את החברות שלי וב"ה לקחתי לעצמי מקום טוב בחברה. אנחנו בשכבה הרבה בנות לכן החברויות הולכות יותר לפי חבורות כאלה. אני בחבורה של "החמשושיות" אלו שעושות שטויות ובלאגנים. כל השנה ממש נהנתי ועכשיו שיש חופש ואני מנסה לסכם לעצמי את השנה אני לא כ"כ מרוצה מהחברות שלי. אני כל הזמן הרגשתי ממש תת רמה שם כל הזמן יורדים אחת על השניה, מרכלים, ומספרים בדיחות לא כ"כ יפות. אני מודה שגם אני הייתי בין הבנות האלו שעשו את הדברים האלה בלי לשים לב בכלל. התייעצתי עם כל מיני אנשים על זה, עם המדריכה, וכמה בנות אחרות לא מ"החבורה". חוץ מהחברות אני גם מאוד הדרדרתי מבחינה רוחנית- אני פחות מקפידה בלבוש שלי וההורים שלי לא רואים אותי ולא יכולים להעיר לי. בתחילת השנה הייתי עם הרבה יותר רצון ללמוד ולעשות ועכשיו אני גם מאוד רוצה ללמוד ולהתחזק אבל אני לא מצליחה לעשות עם זה שום דבר ואני מרגישה ריקנות כזאתי. הייתי מאוד רוצה להשתנות ולהתחזק ללכת עם חצאיות יותר ארוכות ולהקפיד יותר. ואפשר לומר שאני קצת מפחדת מהתגובות של הסביבה עלי. ואני ממש לא יודת מה לעשות. אני מאוד רוצה שתעזרו לי! אני מקווה שהבנתם מה קשה וחסר לי. סליחה אם זה קצת לא ברור.
תשובה: לך יקרה, לפני שנתחיל עם מה שקשה לך ועם מה שחסר לך, תרשי לנו להתחיל עם מה שכל כך מלא ומדהים בך. החופש, יכול הרבה פעמים לגרום לנו לרפיון מחשבתי, רפיון רוחני. ואת - בדיוק ההפך! דווקא עכשיו חושבת על מי את ומה את ואיפה את עומדת. חושבת מה את רוצה מעצמך, מה את רוצה מהחיים שלך ואיפה את רוצה לראות את עצמך. לא מובן מאליו בכלל אחות. סחטיין עלייך. מה שממש חשוב שתזכרי, וזה בכל נושא - זה גם מי החברות שלך, וגם איפה את מבחינה דתית, ממש כל דבר - שזאת ההחלטה שלך. איפה שאת תחליטי שמה תהיי. יכול להיות שיהיו קשיים, ואולי לפעמים גם קצת נסיגות, אבל מה שאת תרצי זה מה שיהיה. ואיך הסביבה תסתכל על זה? הכל תלוי במה שתשדרי החוצה. יודעת למי יכול להיות כאב שיניים? רק למי שיש לו שיניים. שאתה עם תותבות, שזה כבר לא אמתי, אין לך כאב שיניים. אין לך למה ללכת לרופא שיניים, ועוד יותר - אתה אפילו לא צריך לצחצח שיניים. אז לך כואב, את הולכת לרופא ותכף גם תצחצחי. קודם כל, זה הצעד הראשון בלחזור לעצמך ולא להתייאש. אז אל תצאי בהצהרות של אני לא מצליחה לעשות שום דבר, כי הנה, את עושה :) שאת יודעת שהכוח עדיין קיים, ואת לא צריכה להקים הכול מאפס, זה מעודד. חברות טובות זה חשוב. מה הכוונה שכתוב במסכת אבות  קנה לך חבר? חבר זה מהשורש חיבור. אלו אנשים שאנחנו מתחברים אליהם, ומהחיבור הזה אנחנו מושפעים. לכן, אומרים לבנאדם   כמו שאתה הולך לקניות, ורוצה לקנות לעצמך סחורה טובה ומשובחת, ככה גם שאתה בוחר עם מי להתחבר, אל תתחבר לכל אחד, תתחבר עם מי שהכי מתאים לך, עם הסחורה הטובה שראויה לך. חברים אמתיים הם אנשים שיהיו שם בשבילנו, בעת צרה ובזמן שמחה. לחברים אמתיים יש "עין טובה" - הם תמיד שמחים בשמחתנו. הדרך היחידה לרכוש חברים אמתיים היא להיות חברה אמתי. אחת העצות הטובות שמרגישים ריקנות היא להתמלא. והדרך הכי טובה להתמלא היא למצוא איזה חברותא, איזה ספר ללימוד בנושא שאת מתחברת אליו. ולקבוע, כל יום בשעה מסיימת שאת יושבת ולומדת. זה יכול להיות לבד, זה יכול להיות עם חברה או אחות, זה יכול להיות בטלפון, במיטה, ברכבת. תמלאי את עצמך בדברי תורה. תמלאי את עצמך באהבת השם. את תראי איך מאליו הכול יהיה טוב יותר, ושמח יותר. רוטינת החיים שלנו היא סוחפת, ואם אנחנו לא עוצרים להתמלא מידי פעם   אנחנו מרגישים ריקנות וריחוק. וזה יהיה הקו הישיר שלך לחיבור, לרצון עמוק ולאהבה. יש דבר אחד נוסף וחשוב שעלינו לזכור, זה גם מה שנותן כוח להמשיך הרבה פעמים: הקב"ה הוא אבא שלנו, והוא דואג לנו הכי בעולם. ואת החיבור הזה אנחנו יכולת להרגיש הכי טוב בתפילה. תתפללי על זה, זה השיח הישיר שיש לנו עם ריבונו! כל יום!!  המחדש בטובו בכל יום תמיד מעשה בראשית". כל יום ישנו חידוש בעבודת ה  שלנו. דברי איתו. מתי שאת רוצה, הוא זמין תמיד. ביומן שיחות שלו אין קטגוריה של  שיחות שלו נענו. אבל צריך לזכור שזה תהליך. עבודה שלימה. צריך סבלנות, ואל לנו להתייאש בדרך. יקרה, הכוח שם. את תצליחי להגיע למקום שאת רוצה להיות בו. ותצמחי ותעשי. תני לך צ אנס. אנחנו נותנים לך. שיהיה בהצלחה גדולה,.