שאלה: תנועה מעורבת - המשך: לכבוד הרב שרלו. בשאלתי הקודמת העלתי את תחושתיי הקשות והרב טען שהוא מעריך את הרגשתי, אך הרגשתי בדבריו ציניות כבדה. יכול להיות שאני מרגיש אותה כי ציפיתי לראות משהוא אחר, אך בעיקר אני מרגיש את הציניות בכך שהרב טוען שאני לא מנמק את טענותיי, ומאידך, אינו מנמק את דבריו ברמה שציפית לה. הרב טען בתחילה ש"הדבר החשוב ביותר לעשות היום הוא לחדול מהעמדת הנושא הזה כנושא המרכזי ביראת שמיים. " הנימוק לכך הוא בטענה שיש אנשים שדווקא חברה מעורבת מעלה את יראת השמיים שלה. הרב מסתמך על כך שהיו רבנים גדולים מהרבנות הציונית דתית שצמחו בחברה מעורבת. האירוניה שבדבר שדווקא אותם יהודים מבוגרים שהזכרתי בשאלה הקודמת, הן אלו אותם רבנים גדולים. (כמובן לא אחד לאחד, אך הסקתי זאת מדבריהן עצמם וגם מכמה ששאלתי אותם בעצמם.) ולהיפך, הטענה שלי מתחזקת, שגם אותם רבנים גדולים מסכימים שהדור הזה שונה מקודמו. הרב בנוסף טען שאין להשוות את פעם ו היום בטענה שזה נגד קהלת. אך גם מה שנאמר קהלת נאמר רק על מה שמתחת לשמש, הגלוי לעין, אך לא מה שמעל השמש, העולמות הרוחניים. שהרי טענתך היא גם טענת החרדים, שהציונות הדתית המציאה תורה. כל גישת הציונות הדתית מבוססת על כך שהיו מעברים ושינויים רוחניים אדירים בתקופה האחרונה ואנו בדור של התחלתא דגאולה. אתה טוען שהחברה לא קשורה להידרדרות הרוחנית של האדם. אך זו טענה שכבר חכמים דחו אותה, והם אמרו שיש ש"אוי לרשע ואוי לשכנו", ולכן תמיד אדם ילך לגור היכן שהחברה יותר מתוקנת. (האירוניה בדבר שלי לא הייתה האפשרות ללכת למקום כזה.) אתה דחית את טענותיי בסברה חלשה, משום שאתה אומר שטענותיי אין להן על מה שיסמכו, ואתה טוען שניתן לומר גם על חברה צנועה שהיא יכולה לדרדר את האדם. (דבר שלאוזניי נשמע הזוי, כי מעולם לא שמעתי על חברה ציונית דתית צנועה שבאמת הצניעות הובילה להידרדרות.) ועוד מעלה טענה חלשה של בריונות באינטרנט. (שגם זה דבר שצריך למגר אך אינו קשור לנושא, במיוחד שדבר זה מתאפשר רק כאשר יש ביזבוז זמן משמעותי באינטרנט). הרי כבר אמרתי בתחילה שזאת הרגשתי ותו לא, אין אני בא בשם ח או גדולי ישראל. רציתי לשמוע טענות נחרצות ומוכחות היטב שחברה מעורבת היא דבר לכתחילה. אך נראה שגם אתה מסכים בסופו של דבר שחברה מעורבת צריכה להתאים לסוג האנשים, אך מי הוא זה שייקבע זאת? האם אין זו כפייה בבחירה של חברה דווקא מעורבת על מי שנפשו רק תינזק מכך? האם לא צריך להציע בכל מקום גם את הגישה השנייה, ולהראות את המעלות וחסרונות בכל שיטה? עליי להודות שבסוף דבריי ציטטתי את דברי מרן הרב קוק זצ"ל, שהוא זה שדיבר בצורה כוללנית על כל הדור, והוא זה שאמר ללא סייג שעל כל סוג של אדם לא לשאול ב אישה, אף שאין זה מידת דרך ארץ. לא נראה לי שחילק בדבר כלל בין אנשים כאלו ובין אנשים אחרים. ובנוסף אנו רואים בהלכה ובמבנה החברה היהודית לדורותיה שיש מניעה מכל מפגש אינטימי עם שתי המינים השונים שלא לצורך, ולא היה חילוק בין בני אדם שהיה להם נפש שונה. יכול להיות שטענתי העיקרית, שעליה הרב התפלא, שקישרתי בין חברה מעורבת לבין "חברה שפתוחה לכל השפעה חיצונית וזרה". הסיבה היא משום שברוב המקרים, חברה מעורבת היא בדרך כלל באה מתוך גישה ליברליסטית ולא בהכרח יהודית ערכית. אך אתה מציב גישה יהודית ערכית לחברה מעורבת, דבר שהייתי רוצה לשמוע בסיס איתן לו. לכן הייתי רוצה לבקש מן הרב לקבל ביסוס חזק לשיטתו שיתקבל על ליבי, ובנוסף להתייחס לעיניין שהזכרתי למי שלא מתאים לו חברה מעורבת. (הערה צדדית, לא אמרתי שמי שחי בחברה צנועה ושלמה יכול להגיע "למצב שמרגישים שהיהדות והחיים הם שתי דברים סותרים שכל אחד צריך לקבל את מקומו מבלי להתערב", ההיפך הוא הנכון.)
תשובה: אני מזדרז לענות לך. אני מבקש להדגיש כי בדבריי לא הייתה כל ציניות. אני לא משתמש בציניות. נמנע לחלוטין. אני מעריך באמת את הרגשתך, כחלק מתפישת עולמי שהאמת לא נמצאת במקום אחד, ובוודאי שלא רק אצלי, וכשמישהו אחר חושב אחרת   אני מאוד מעריך את זה. אינני זוכר גם שטענתי כי אתה לא מנמק את טענותיך. אני לא מנמק את טענותיי בשל העובדה שכתבתי על כך חוברת שלמה, ונימוקי מופיעים שמה. בכל מקרה, כיוון שקראת בדבריי ציניות   אני אחראי לזה, ואני מבקש להתנצל על כך, ומבקש ממך לקרוא מחדש את הדברים שכתבתי מנקודת מוצא שלא התכוונתי לשום ציניות. להפך, התכוונתי לכבוד גדול כלפי עמדתך. אני שב על עמדתי לחדול מהעיסוק המתמיד בנושא. מקובלים עליו דברים שאומרים בשם הרבי מקאצק (אני לא יודע אם הוא באמת אמר את זה) ש"ליצר הרע לא איכפת אם מנצחים אותו או נופלים ברשתו   העיקר שעוסקים בו כל הזמן". שים לב שאת הרוב המוחלט של השאלות בנושאי צניעות אני בכלל לא מפרסם באתר, ומדובר באלפי אלפי תשובות. חלק מחזוני הוא שנעסוק בנושאים המביאים ליותר יראת שמיים, ועשיית הישר והטוב בעיני ד. אינני חושב שהשתנה שום דבר ברמה העקרונית בנושא זה. היצר הרע היה קיים אז והוא קיים היום  הפיתויים היו קיימים אז והם קיימים היום  הנגישות לתחומי עריות הייתה קיימת אז בדרכה שלה, והיא קיימת היום בדרכה שלה, ותהיה קיימת בעתיד בדרכה שלה. אדגיש כי אינני טוען שלא השתנו דברים. אני טוען כי בנושא העריות לא השתנה דבר, מיום שברא הקב"ה את הנחש הקדמוני שביקש לדעת ח לבוא על חווה אמנו. לא זוכר שטענתי כי החברה לא קשורה להידרדרות הרוחנית של האדם. אם טענתי כך   טענתי טענה לא נכונה. מה שאני כן טוען הוא מה שכתוב על החולצות של ישיבת פתח תקווה. מהמשפטים הרבים שנאמרים בישיבה, כמו בכל ישיבה, בחרו הבחורים את מה שנראה להם כמשפט המרכזי ביותר שהם למדו בישיבה: "מסגרת אינה מבטיחה   היא מאפשרת". לאמור: אדם המגיע לתפילה   כלל וכלל לא בטוח שהוא יתפלל באמת. מסגרת התפילה מאפשרת, אך לא מבטיחה. בנושא שלנו: אדם החי בחברה התומכת בצניעות מתאפשר לו יותר להיות צנוע. אולם הדבר כלל לא בטוח. נושא שני הקשור בכך הוא שלדעתי חברה אוסרנית מידי תחום הצניעות אינה מאפשרת לחיות בצניעות, אלא להפך   הופכת את האדם למי שרואה בכל אישה סכנה רוחנית עצומה שמגשימה את עצמה. על כן, חברה התומכת בצניעות היא חברה שלמה, בה יש גברים ונשים, והם הולכים בדרכה של הלכה: נמנעים מייחוד, מגע וכדו. בניגוד למה שכתבת, הטענה כי חברה צנועה יכולה לדרדר את האדם בתחום הצניעות מוכחת בכל כך הרבה מקרים, ואינה הזויה כלל ועיקר. הלוואי והיית צודק. אני שב על דבריי. אם אתה רוצה לקרוא את עמדתי במלואה   קרא את החוברת. אם לא מצאת בה טיעונים טובים מספיק   לא תמצא גם במכתב זה  אם לא קראת אותה   שמא כדאי לקרוא אותה. אני לא מחלק לסוגים של אנשים. ההלכה בכללה היא "על דרך הרוב" כפי שכותב הרמב"ם, ואני חלק מהרוב. לא מהמיעוט. בכל מקרה, אין תחום אחד בעולמי הרוחני שעמדת ה"צד השני" לא נמצאת בו. אני חושב שיש חשיבות עילאית להציג את הצד השני, ואת המעלות של הצד השני, ואני חושב שהדבר הזה נעשה בכל כך הרבה פרסומים, ומאמרים, וחוברות, וכתבות, ומודעות, ומכתבים, ופוסטים, ועוד ועוד - וטוב שכך. עכשיו מוטל על האדם לבחור איזה מהדברים נראה לו מכוון יותר לדרכה של תורה   וללכת בה. אני שב על התנצלותי שדבריי נשמעו כציניות. אנא, קרא שוב את הדברים בעיניים אחרות.