LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: בצל בסכין חלבי: סכין חלבי (שיתכן שעירבבו איתה חלב רותח בפינג אן) שחתכו בה בצל (ואז לכאורה דינה כבת יומא) ובישלו את הבצל עם פסטה (מקרוני וכדו ). האם מותר לאכול עם הפסטה (שבתוכה חתיכות הבצל) שניצל בשרי? בנוסף- האם בדבר שנותן טעם בכל התבשיל (כמו בצל, תבלין וכדו ) אנחנו אומרים שבטל ב-60?
תשובה: לפי יהודי אשכנז לא, כי יש חשש של נותן טעם לשבח, ולכן שלא לאכול עם בשרי. יש דברים העשויים לטעם שלא בטלים אפילו במאה אבל בצל בטל בשישים.
שאלה: התקנת מזוזה באוניה: באוניה, כשאין משקוף בכניסה למגורים, היכן ניתן לקבוע את המזוזה? האם ניתן לקבוע את המזוזה בתוך החדר? היכן? הקיר שבצד הדלת מצד ימין הוא הקיר שמפריד בין חדר הסלון למקלחת ולשירותים, האם ניתן לקבוע את המזוזה עליו?
תשובה: הבעיה אינה רק באוניה אלא גם בבית שבו הדלת מכסה את כל רוחב המשקוף ולא נשאר רווח לשים את המזוזה. יש הרבה פוסקים שאומרים שבתוך הטפח הקרוב לדלת ניתן לשים את המזוזה. לכתחילה יש לשים את המזוזה בחוץ אלא אם כן זה מקום שיש חשש שיגנבו את זה כמו בחו"ל. העובדה שמצדו השני של הקיר יש שירותים ומקלחת, אינה מהווה בעיה, במיוחד כאשר קובעים את המזוזה מבחוץ.
שאלה: להסתכל על יופי של גבר: ידוע שאסור לגברים להסתכל על יופי של נשים, אבל האם לאישה מותר להסתכל על יופי של בן? והאם יש איסור ממש או שרק לא ראוי? דבר נוסף-אם זה באמת אסור, מה אפשר לעשות אם רואים בן יפה?
תשובה: כמו שלאיש יש איסור לא תתורו אחרי עינכם כך לאישה יש איסור לא תתורו אולם אין גדרים ברורים מה מהות האיסור. נראה שכל הסתכלות שיכולה להביא את האישה לרצות להיות בקשר אם אותו אדם שמסתכלים עליו הוא ודאי נאסר. העיקר לא לדבר ולא להתעכב בראיה ביופי של איש. לכן אם רואים בן יפה לא להימשך אחר ההסתכלות הזו ובודאי לא לדבר עם חברות על כך.
שאלה: דין בר מצרא בחניה: השכן עזב את דירתו והחניה בה היה חונה את רכבו (בסמוך אלי) התפנתה גם היא. האם יש לי זכות טענת בר מצרא במידה ויש לי רכב יותר גדול ויהיה לי נח לחנות בשתי חניות או למקרה שיש לי אורח? האם אפשר לדמות את הדבר לפסיקה הנוגעת לבתים שאפשר לחבר אותם או שהדין שונה? החניה אינה רשומה בטאבו אלא לכל דירה יש חניה ששייכת לבעליה (מספר הדירה כתוב על החניה). השכן מכר את הדירה לאחר שאין לו מכונית ואין לו צורך בחניה ומבחינתו למכור את זכותו בעבור סכום סימלי.
תשובה: השולחן ערוך בחושן משפט (סימן קע"ה סעיף נג), פסק שבכל הקרקעות שבעולם יש דינא דבר מצרא. ומשמעות הדבר היא שהבעלים של הקרקע הסמוכה קודם לכל אחד אחר בקניית הקרקע. ואפילו במקרה שהקרקע כבר נמכרה לאחר יכול השכן המצרן להוציא את הקרקע מזה שקנה אותה, לאחר שישלם לו את הכסף ששילם עבורה. ולכן גם במקרה הנידון נראה שיש דין מצרנות. ואעפ"י שהבעלים של החניה מוכר אותה רק במחיר סמלי, והשכנים לא יוכלו למצוא אחרת במחיר כזה, בכל זאת יש דין מצרנות והמצרן קודם, כמו שפסק השו"ע שם בסעיף ז', שגם כשמוכר קרקע ששווה 200 ב 100 יש דין מצרנות. לפי זה נמצא שיש קדימה לבעל החניה הסמוכה. אך בודאי שאין זו פסיקת דין, כיוון שבמצרנות יש הרבה פרטי דינים ורק כששומעים את שני הצדדים ששוטחים את כל טענותיהם ומבררים היטב את כל פרטי המקרה אפשר לברר את הדין. הרב ניר סיני
שאלה: התחייבות 200 זוז בכתובה: על כמה מקובל להתחייב בכתובה, ומה המקור?
תשובה: 1. כתוב בתורה (שמות כב,טז) "כסף ישקול כמוהר הבתולות" אך לא מוזכר סכום, וחכמים תיקנו סכום "עיקר הכתובה" המבואר במשנה במסכת כתובות דף נא עמוד א': "לא כתב לה כתובה - בתולה גובה מאתים ואלמנה מנה, מפני שהוא תנאי בית דין". 2. נחלקו הראשונים האם הכתובה היא מדאורייתא (ונלמד מהפסוק הנ"ל) או מדרבנן, (ראה הרחבה בסוף התשובה) וכמו כן האם מחשבים 200 זוז לפי כסף צורי שהוא שיעור תורה או שמחשבים לפי כסף מדינה כשיעור דרבנן. ההלכה למנהג הספרדים היא שמחשבים לפי שיעור דרבנן שהוא השיעור הנמוך, ומנהג האשכנזים לשער כשיעור התורה הגבוה פי 8 משיעור דרבנן. לכן, לפי מנהג הספרדים ערך 200 זוז הוא 120 גרם כסף טהור (כך לפי חישוב הגר"ח נאה, אך לפי חשבון הרב עובדיה יוסף 112.5 גרם כסף טהור), ולפי מנהג האשכנזים 200 זוז הם 960 גרם כסף טהור. 3. מדבריו של הרב פיינשטיין הסיק הרב אליהו בר  במאמרו: האם הכתובה נגבית צמוד לערכה בשעת הכתיבה (פורסם בכתב העת אורייתא, יח, תשנ"ו, עמ' רע"ו - רצו, בעמ' רצג), כדלקמן: "דבוודאי מה שקבעו ח שיעור 200 זוז הוא משום שכך היה שיעור פרנסה לשנה ולפי זה כך רוצים ח שיהיה בכל דור (שיעור פרנסה לשנה) והוא שיעור הזקוקים ומטבעות הזהב הגדולים שהיו כותבים בכתובה בכל דור". 4. חוץ מעיקר הכתובה ישנו מרכיב נוסף בכתובה והוא "תוספת" שהחתן מוסיף כפי רצונו, ולגבי הסכום ישנם מנהגים שונים בכל קהילה. 5. המרכיב השלישי והאחרון הוא הנדוניא. באופן עקרוני בזמן ח היה נהוג להזכיר את הנדוניא בכתובה, כלומר את הנכסים שהאשה מכניסה לבעל. כיום אין זה נהוג, אך בחלק מן הכתובות כותבים סכום קבוע הכולל את התוספת והנדוניא. הרחבה לסע' מס' 2: המקור הוא בכתובות דף י'. א"ר נחמן אמר שמואל חכמים תיקנו לבנות ישראל לבתולה 200 ולאלמנה מנה. ומ"ט? כדי שלא יהא קלה בעיניו להוציאה. ר"ח ורוב הרא' פסקו מכאן שכתובה היא מדרבנן. אולם ר"ת סבר שכתובה היא דאורייתא, משום שהמשנה בדף קי: כתבה "נותן לה ממעות קפוטקיא דקסבר כתובה דאורייתא", ומה שנא' בדף י. "חכמים תיקנו כדי שלא תהא קלה להוציאה" הכוונה לאלמנה. בעקבות מח' זו נחלקו האם הכסף צריך להיות צורי כיון שהכתובה מדאורייתא או סגי בכסף מדינה כיון שכתובה דרבנן, וכמו כן ביחס לנוסח "חזי ליכי מדאורייתא" או "מדרבנן". אך הרא"ש למרות שסובר שכתובה דרבנן כותב שחכמים תיקנו כסף מדאורייתא כלומר המשקל האמור בתורה שהינו גבוה פי 8 כדי שלא תהא קלה בעיניו להוציאה, אך תיקנו כן דווקא לבתולה אך אלמנה גובה מכסף מדינה. ודעת המרדכי (רמז שי"ב) שאף באלמנה תיקנו כסף צורי, והוא דעה יחידאה. הרמב"ן סובר להפך שכתובה היא מדאורייתא אך כיון שלא קצוב בתורה אלא התורה רק אמרה באופן סתמי שצרין לתת מוהר, הכתובה נגבית לפי שיעור כסף מדינה. הנפ"מ אם מדאורייתא או מדרבנן חוץ מסכום הכתובה, כתב הב"ח שאם כתובה דאורייתא אזי דינה כבעל חוב שגובה מבינונית ואם מדרבנן גובה מזיבורית, והב"ש חולק וסובר שאין נפ"מ ואף למ"ד כתובה דאורייתא גובין מזיבורית, ומ"מ עכשיו שכותבים בכתובה "שפר ארג" (יפה ונחמד) גובה מעידית לכו"ע. השו"ע (אבן העזר סימן ס"ו) פסק כרוב הפוס' שכתובה מדרבנן ונגבית מכסף מדינה, הרמ"א הביא את דעת הרא"ש, וכתב שהמנהג לכתוב לבתולה דחזי ליכי מדאורייתא אבל לא לאלמנה. הגר"א כתב שהמנהג הוא כר"ת הסובר שכתובה מדאורייתא, אך הב"ש כתב שהמנהג הוא כדעת הרא"ש שכתובה מדרבנן אך נגבית בכסף צורי דאורייתא. הרב ניר אביב
שאלה: סעודה הודיה או צדקה: לפני כשנה בתנו נפלה על הראש בגיל שלושה חודשים, וב"ה, הסדק שנוצר בראש התאחה מיד אך אנחנו לא עשינו סעודת הודיה על כך. מאז היו עוד כמה ארועים קטנים, כמו סיום התואר שלי, שבהם אמרתי שכשאעבור נעשה סעודת הודיה. חודשיים לאחר התואר נזכרנו שצריך לקיים את הסעודה. האם במקום סעודה אפשר לתת צדקה או שצריך וכדאי לארגן סעודת הודיה?
תשובה: צדקה עדיפה. בכל זאת צריך גם להודות לה'בקהל עם ועדה. תמצאו את הדרך להודות לה' ברוב עם ולהודיע שהקדשתם את תמורת הסעודה לצדקה.
שאלה: חזרת הש"ץ לאחר תפילה ביחידות: תשעה שסיימו להתפלל ביחידות שמונה עשרה והגיע העשירי - האם יכולים לעשות חזרת הש"ץ או שעל היחיד לומר קדושה בלבד?
תשובה: אינם יכולים לעשות חזרת הש"ץ, כי התפללו לבד. אלא העשירי יעשה קדושה.
שאלה: לבקר כמה קברים באותו יום: אני נוהגת לבקר בבית העלמין בכל ערב ראש חודש כמה מבני משפחתי, כולל: את אבי, סבתי וסבי, הקבורים באתו בית עלמין באותו היום. באחת התשובות שכתבתם כאן באתר נאמר שאסור לבקר יותר מקבר אחד באותו יום. האם מה שעשיתי עד כה הוא אסור מבחינת הלכה או שזה מנהג לא לבקר יותר מקבר אחד באותו יום (ברצוני לציין שאני מעדות המזרח)?
תשובה: אין בזה איסור אבל כך נהגו שלא לבקר שני קברים באותו יום. אמנם למי שבא ממרחק ולא יוכל להגיע לביקור הקרוב השני פעם נוספת אפשר להקל. ובכל אופן כדאי לצמצם ביקורי קברים ל- 2 פעמים בשנה, ערב ר"ח אלול וערב ר"ח ניסן כנהוג בכל ישראל. וד' יזכה את כולנו לראות בתחיית המתים בבוא לציון גואל.
שאלה: חלון שהתנפץ בסלון הבית: התנפץ חלון מרכזי בסלון הבית (ימני) לפנות בוקר, התנפץ ממש לרסיסים. יש לציין, שהזכוכית משוריינת וחזקה ולא היה שום סיבה שגרם לזה לקרות, כגון: רוח וכו (והחלון היה סגור והתריס גם סגור). יש לציין שהמזוזות בבית הוחלפו והן תקינות. לפי מה ששמעתי זה מבשר לא טובות בבית חס וחלילה על מוות של אחד מני המשפחה או שבירה רוחנית בבית. האם זה נכון? מה ניתן לעשות?
תשובה: אם בבית שומרים שבת וצניעות אין לחוש משום דבר רע. מי שהולך בדרך ד' יקויים בו "כי מלאכיו יצוה לך לשמרך בכל דרכיך". ושלו' רב לאוהבי התורה ואין להם מכשול.
שאלה: דינא דמלכותא דינא: עיינתי בדברי הרב לגבי תוקף דינא דמלכותא דינא. הרב כתב שהוא לא שייך בהכל, כגון: באיסורים. בעקבות דברי הרב התעוררה אצלי קושיא הרי בדברי הרמ"א חו"מ ס שס"ט סע יא משמע שדינא דמלכותא דינא שייך בכל דבר שהוא להנאת המלך וגם יש בו משום תקנת בני המדינה. הסמ"ע בסימן הנזכר ס"ק כא מבאר שמה שאמר רמ"א בסעיף ח שדמ"ד בכל דבר הכוונה היא שבאמת בכל דבר גם אם הוא לא ממיסים וארנונות, אלא יש רק חילוק של הרשב"א בשו"ת בין דין מפורש מהמלך ששייך בזה דמ"ד לבין דין הנתון לפרשנות של ערכאות ובזה לא שייך דמ"ד. להסברו של הרב אודה. בנוסף לכך הש"ך כותב שאם דינו של המלך מביא תיקון לציבור, אז גם אם הוא לא כדין תורה יש לו חלות. בנוסף, הרב כתב שבענין הורדות מהאינטרנט ניתן לסמוך להיתר מדין שטפוהו נהר. הרב לא ציין דבר לגבי דמ"ד במקרה דידן והרי מדובר בדיני ממונות וגם לשיטת הרב יש להפעיל את החוק. לתשובת הרב אודה.
תשובה: לכל ענייני כספים, כגון: אם שינו את המטבע והמלך קבע שער חדש, אין בזה ריבית כי המלך קבע מתוך שיקול של ממון. אבל אם המלך יקבע שיום המנוחה הוא יום השישי, לדוגמא, ברור שאין לזה תוקף של דינא דמלכותא. אם המדינה היתה באמת יכולה לאכוף את החוק לגבי הורדות מהאינטרנט היתה בעיה של דינא דמלכותא.
שאלה: נסיעה בחו"ל באוטובוס מחוץ לעיר בשבת : אני נוסע למקום שיש בו אוטובוס שנוסע בין כפרים אזוריים בחינם. האם מותר לנסוע בחו"ל באוטובוס שהנסיעה בו היא חינם בשבת, כאשר האטובוס נהוג ע"י גוי והוא עוצר בכל בתחנות באופן קבוע? האם יש הלכה שונה אם הנסיעה ארוכה יותר מ 2000 אמה? (כיום כל האוטובוסים גבוהים יותר מ 10 טפחים).
תשובה: מצד ההנאה אין פה איסור שבת ממש אלא יש עובדין דחול, ויש גם בעיה לצאת לתחום שזה ב-12 ק"מ. לגבי גובה עשרה טפחים, זה לא שייך כי הוא נגרר על הכביש וכן כתב הערוך השולחן לגבי רכבת.
שאלה: לקחת מתנה מספק שירותים בעבודה: מישהי במקום עבודתי קיבלה מתנה מספק שרותים של החברה. היא השאירה אותה בעבודה ואמרה שאינה רוצה בה ולא תיקח אותה כיוון שהיא נועדה למקום העבודה ולא לה. הפצרנו בה שלחברה אין צורך במתנה והחפץ יעמוד כאבן שאין לה הופכין. היא עמדה בסרובה והחפץ עומד כאן כבר כמה חודשים ללא שימוש. האם מותר לי לקחת את החפץ לעצמי? גם אני עובדת במקום העבודה וחוץ ממני לאף אחד אין עניין בחפץ.
תשובה: אכן מבחינה הלכתית טהורה יש פרטי דינים ביחס לדין זה של עובד המקבל מתנה, ונתבארו הדברים בהלכות שליחות. אולם כפי הנראה במקרה הנוכחי מדובר בסוג מתנות כאלו הניתנים בודאי לעובד ע"י הספק, ומכיוון שאין מדובר במתנה גדולה ולכן גם החברה המעסיקה איננה מעוניינת לזכות במתנה, אי לכך המתנה שייכת לעובדת שקיבלה את המתנה. אם היא אינה חפיצה יותר במתנה לאחר שהובהרה לה העמדה ההלכתית בדבר, הרי שאת יכולה לקחת את המתנה. הרב חננאל פאטשינו
שאלה: הגעלת סירים לפסח בבית: האם ישנה דרך להגעיל סירים לבישול בבית כדי להכשירם לפסח?
תשובה: כן, צריך להרתיח בסיר גדול מים ולהכניס לתוכו את הכלים הקטנים (להקפיד שיהיה רותח - כלומר, מעלה בועות), ולהקפיד שכל כלי לא יהיה בן יומו. כלי גדול מאוד אפשר למלא אותו במים ולהרתיח עד שהמים יגלשו ואז ישפוך מים רותחים מקומקום כדי שהמים יעברו אפילו שניה את גובה הסיר.
שאלה: ברכון עם ה  במקום שם ה : לחברה שלי היה רעיון. לכבוד החתונה של בתה היא הדפיסה ברכונים שכתוב ה ואלקים במקום שם ה כדי למנוע צורך בגניזה. כי היא שמה שלב שהרבה ברכונים נשלחים לפח אחרי החתונה. האם זה רעיון טוב?
תשובה: אני חושב שאכן כך נכון לעשות.
שאלה: התשובות באתר: רציתי לדעת האם התשובות שניתנות באתר הן מתאימות גם לאשכנזים וגם לספרדים? כי ראיתי למשל תשובה שמותר לערות מים רותחים לתוך כלי ראשון לאחר שהורד מהאש.- דבר זה אסור לדעת מרן וממילא אסור לבני עדות המזרח- כך הובא בילקוט יוסף (הלכות שבת ג).
תשובה: הדבר הטוב ביותר היה אם כל רב היה מציין את ההלכה לפי אשכנזים וספרדים. מאחר והאתר גדול והרבנים עסוקים הם אינם יכולים לציין זאת בכל פעם. לכן יש לבדוק לפי הרב. יש באתר רבנים ספרדים ויש אשכנזים, מי שכותב מאיזו עדה הוא השאלה עוברת לרב המתאים או לחילופין כשהוא מבקש רב מסויים. מי שלא מציין השאלה עוברת לפי שיקולי המערכת. בברכת התורה, WWW.Yeshiva.org.il
שאלה: חיוב חתונה בהפרדה: אמרו לי שחתונה בהפרדה זה ציווי מהתורה, ואני לא חושבת ככה. אני חושבת שמותר לרקוד מעורב ושהתורה לא אסרה את זה. אני אשמח למקורות מהתורה ותשובה במהרה. ואם בעקבות זה אמור להפריד בין זוג זה שווה את זה? (הבחור לא מוותר על חתונה בהפרדה, וכן להפך, האישה לא מוותרת על מעורב).
תשובה: יש להבחין בין ישיבה מעורבת לבין ריקודים ללא מחיצה. לגבי ישיבה מעורבת, יש מחלוקת בין הפוסקים האם יש חיוב מהדין או שזוהי רק מידת חסידות. בנוגע לריקודים מעורבים, אם מדובר על ממש ריקודים מעורבים ודאי שיש איסור מצד מה שכתוב בתורה לא תקרבו לגלות ערווה, שמשם חכמים למדו שיש לאסור כל קשר גופני של נגיעה בין איש ואישה שאסורים אחד על השני. גם במקום שלא ממש רוקדים מעורב אלא שרוקדות הבנות ללא מחיצה יש איסור משום שחכמים למדו מהפסוק "ולא תתורו אחרי לבבכם ואחרי עינכם" שאין להסתכל על נשים הסתכלות שאדם נהנה ממנה. ודאי שלראות אישה רוקדת זה מושך את הלב וכלול באיסור. בכל אופן לא ברור לי האופציה להפריד זוג בגלל זה. אם איש ואישה החליטו להינשא משום שהם בדקו וראו שהם מתאימים אחד לשני הם בודאי יצליחו להתגבר על כל חילוקי דעות שיש ביניהם. אולם אם הויכוח הזה חושף דברים עמוקים ואי התאמה ואי הסכמה על דרך החיים אם כן גם אם ימצא הפיתרון המקומי בנוגע לחתונה הרי הבעיות יצוצו בנושאים אחרים אחרים. לכן יש לחשוב על הקשר לא רק בהקשר של החתונה אלא בהקשר רחב יותר.
שאלה: חיוב סכום בכתובה: האם יכולה הרבנות לחייב חתן סכום מסוים בכתובה כאשר ההחתן מעוניין בסכום אחר. יצוין שמדובר בסכום סביר.
תשובה: אמנם יש מינימום שח קבעו אבל לחייב יותר מזה לא נראה שאפשר, וזו פעם ראשונה שאני שומע דבר כזה וזה משונה מאוד וכדאי לבדוק שוב מה באמת קרה שם.
שאלה: מעשר על פטרוזיליה: א.האם מפרישים תרומות ומעשרות על פטרוזיליה וכדו עם ברכה? ב. האם יש הבדל לעניין הפרשת תרומות ומעשרות אם הפטרוזיליה גדלה ע"ג מצע מנותק?
תשובה: א. אם מגדלים לצורך אכילה במקום שמור, יש להפריש ב. במצע מנותק מפרישים אולם בדרך כלל זה בבית ואז אין מברכים. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: הצעת שידוך עם חילוניה: אם לבן אדם שמחפש זיווג כבר הרבה זמן מציאים בחורה חילונית, האם עליו להסכים להפגש או לדחות את ההצעה (ואז יכול להיות שיעלבו ולא יציעו יותר)?
תשובה: אי אפשר לבנות משפחה דתית עם אשה חילונית על כן אינך יכול לקבל את ההצעה.
שאלה: כתיבת עבודה סמינריונית במחשב בחול המועד: אני סטודנטית ובימים אלו עובדת במרץ על כתיבת עבודה סמינריונית אחרונה לסיום התואר, העבודה היא בתחום הביולוגיה. האם מותר לי להמשיך ולכתוב את העבודה במחשב בימי חול המועד? הדבר נחוץ לי כיוון שהחומר טרי בראש והפסקה של שבוע עשויה לפגוע בלימוד. אני לא יודעת אם זה נחשב דבר האבד כי אני יכולה להמשיך אחרי החג ולא מחפשת הקלות, אבל בהחלט אשמח ללמוד בחג אם אפשרי. כמו כן אציין, שאני בשליש השני להריוני וחשוב לי מאוד לסיים את התואר לפני הלידה, והעבודה הזו היא דבר שלוקח כמה חודשים.
תשובה: את יכולה לכתוב.
שאלה: דורלקס או פיירקס: מה ההבדל ההלכתי בשימוש דורלקס או פיירקס לעניין בשר וחלב ובעניין הכשרתם לפסח?
תשובה: יהודי אשכנז מחמירים שגם זכוכית בולעת ולא משתמשים בכלי זכוכית גם לזה וגם לזה. בדרך כלל נוהגים להכשיר באמצעות שרייה שלוש ימים, אך היום יגעילו אותם כי הם עמידים במים. וממה נפשך, אם זה בולע אז כמו כלי חרס שמגעילים אותו שלוש פעמים שפולט, ואם לא בולע לא צריך הגעלה כלל.
שאלה: בדיקת חמץ על ידי אישה: האם אישה שגרה לבד יכולה לעשות בעצמה בדיקת חמץ בביתה ולברך את הברכות?
תשובה: היא יכולה וחייבת לעשות בדיקה.
שאלה: הדלקת אור אוטומטי בשבת: כבוד הרה"ג הרב אריאל שליט"א חבר שאל אותי לגבי שהייה בשבת במלון בו האור בפרוזדור נדלק אוטומטית בעת יציאה מהחדר על ידי חיישנים בעקבות השאלה נתקלתי בתשובה של הרב מתשס"ג, בה הרב מתיר בעקבות תשובתו של הרב ווזנר בהולך על פי תומו ("אין כאן מעשה מלאכה כי האדם מתהלך לתומו כפי שהוא מתהלך יום יום ושעה שעה"). רציתי לשאול את הרב שתי שאלות: א. אינני מבין כיצד ניתן להגדיר כ"אין בו מעשה" משהו שדרכו של עולם להעשות על ידי כך? ב. הרב כותב, שאם אדם נהנה מהפתיחה וסגירה של מעגלים חשמליים יהיה אסור. אינני מבין מה הכוונה בנהנה, האם כוונת הרב היא לפעולות שאני יכול לעשות בקלות גם בחושך, כמו למשל לעלות במדרגות, למרות שביום יום אני אדליק את האור במתג ובמקרה כזה יהיה מותר, או שגם במקרה כזה יהיה אסור. אם גם במקרה כזה יהיה אסור, אז מתי בכל זאת ייחשב הדבר לאינו נהנה? מראש ומחילה על זמנו של הרב.
תשובה: לכתחילה אין להימצא במקום בו יש חישנים. בדיעבד, מי שנתקע במקום כזה ולא יכול לצאת, אם יש אור קלוש אחר הוא יכול להסתמך בשעת הדחק על פסיק רישא דלא ניחא ליה, בפרט כשהנורות אינן נורות ליבון.
שאלה: יצירת אמנות מחמץ: אני צריך להכין יצירת אמנות בשביל להציג אותה בקורס אחרי פסח. ביצירת האמנות הזו חייבים להשתמש בפסטה! האם אני יכול לעשות אותה לפני הפסח ולמכור אותה לנכרי או שאני חייב לעשות אותה אחרי החג?
תשובה: עדיף שתעשה אחרי החג.
שאלה: נעלי ספורט מושאלים שבלו: 1. לקחתי מחבר נעלי כדורגל כדי לשחק, ובזמן המשחק הן נקרעו (הנעליים לא היו חדשות, ולא השתמשתי בהם בדרך מוזרה). האם אני חייב בנזק ובקשת מחילה? 2. יש "כרטיסי מועדון" של כל מיני סופר-מרקטים. כתוב עליהם שהם אישיים ואינם נתנים להעברה. אם אני נותן לחבר לקנות דברים והוא משתמש בו זה גזל? ואם ההורים נותנים לבן שלהם?
תשובה: 1. כלל נקוט בידנו, שהשואל חפץ מחבירו והתקלקל החפץ מחמת השימוש, ללא פשיעת השואל, פטור השואל מלשלם (ובלשון הלכתית פטור זה נקרא "מתה מחמת מלאכה"). לכן ברור שהנך פטור מלשלם על קריעת הנעליים. 2. כרטיס מועדון הוא אישי וכל שימוש החורג ממסגרת הכלים הרי הוא בכלל גזל. מסתבר שדעתם של מנפקי הכרטיס היא שלבן הסמוך על שולחן הוריו מותר להשתמש בכרטיס, בודאי אם גילו הוא פחות מ-18. הרב חננאל פאטשינו
שאלה: להכניס פירות דרך החלון: האם מותר להכניס פירות דרך החלון כדי להיפטר ממעשר? (מדובר בכמות קטנה כל פעם)
תשובה: זה דבר שלא הוזכר לשבח אלא לגנאי. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: שיבולת שועל שלא עברה עיבוד בפסח: האם שיבולת שועל שלא עברה כל תהליך של עיבוד קליה מים לישה, היא בעצם כשרה לפסח וניתן לאכול אותה כמו שהיא? אז בעצם ניתן להכין מוזלי בבית כשהיא עשויה משיבולת שועל יבשה ללא כל תהליך עיבוד, ולהוסיף פירות יבשים ואגוזים.
תשובה: תיאורטית, לאכול כמו שהיא מותר אבל שלא יבשלו אותה במים, כמובן, ושלא יהיה מגע עם מים. לכן במקרה שלך, אם אתה יודע שבאמת לא בא במגע עם מים אין בעיה לאכול את זה.
שאלה: הרטבת שיער בשבת: האם מותר להרטיב חלק משיער הראש בשבת על מנת לישר "כרבולות" שצצו לאחר שינה ויש חוסר נעימות לצאת כך החוצה כגון לבית הכנסת? האם יש הבדל בין בין "כרבולת" קטנה היוצרת אי נעימות קלה לבין "כרבולת" משמעותית הגורמת לתחושת בושה?
תשובה: מותר להרטיב אבל לא לסחוט (אסור מדרבנן).
שאלה: בית המקדש - לכתחילה או בדיעבד: לפני כמה פרשות, בפרשה תרומה נאמר "ועשו לי מקדש ושכנתי בתוכם". הרמב"ם במורה נבוכים (מאמר שלישי לב) רואה בציווי המשכן "מענה נסיבתי" בשביל עם ישראל שכן יצאו הרגע מארץ מצרים בירת האלילות ובשביל תהליך של תיקון הולך איתם הקב"ה עקב לצד אגודל בדרך לעבודת ה השלמה. וכן כותב אברבנאל, במקום שהמשכן הינו משום שחשבו שהקב"ה בשמים ממעל ואין הוא יודע וקשור למה שקורה בארץ לכן היה צורך בעבודת ה מוחשית. ישנם עוד הרבה מפרשים ומדרשים שמתארים את המשכן כמענה דיעבדי לעמ"י. ושאלתי לאור דברי המפרשים האמנם? וכי באמת המשכן הוא מצב של בדיעבד? הרי כל יום אנו מתפללים "ובנה ירושלים", הרי כל מגמתנו ב-2000 שנות הגלות היא להגיע לשלמות הבית, לבניין המקדש. כל מדרשי ומאמרי ח משבחים ומתארים את גודל כבוד ה שבמקדש ואילו על ציווי המשכן (שכן הוא כמקדש) המפרשים וביניהם גדול הראשונים הרמב"ם מתאר הוא כמצב לא בריא, וכי כך אפשר לצפות לבניין בית המקדש, כך אפשר להתפלל עליו ולחכות כל יום ויום מה באמת כוונת הדברים?
תשובה: כוונת הדעות האלו, שאדם הוא יצור מורכב מכוחות שונים. האדם הוא לא רק מן העליונים. המזון של האדם הוא גם מן הארץ. כמו שאדם לא יכול להסתפק רק בתורה שמתעסקת עם המחשבות שלו ואדם צריך גם מזון לגוף. וכמו שאדם צריך מזון ללב בצורה של תפלה. כך העבודה זרה חשפה שהאדם צריך מזון רוחני שיתייחס גם לחושים שלו. מה שהעיניים רואים את העולם הזה יכול לגרום לכך שהאדם לא יצייר לעצמו את הנוכחות האלוקית שהרי רואה מולו סתם עולם. העיניים שלנו צריכות להיפגש עם מקום שיש בו השראת שכינה והכוונה מקום שהמפגש שם הוא מפגש שיעורר אותנו לצייר את הנכוחות האלוקית. בזמן שהיה עבודה זרה התגלה הצורך הזה בצורה מאד מוחשית. כשאין בית מקדש אנשים נוטים אחר עבודה זרה. אבל גם בעולם שאין עבודה זרה יש ריקנות ואדם קשה לו לצייר את הנכוחות האלוקית ללא המציאות של פגישה עם השראת שכינה בתחתונים. בגלות הרבה מכוחות החיים שלנו קפאו ומתו ולא דרשו מזון רוחני. אולם בזמן הגאולה יש התעוררות כוחות, ובודאי שבזמן התעוררות הכוחות צריך מקדש כדי שכל הכוחות יוכלו להתעורר ולצייר את הנוכחות האלוקית בכל סדרי החיים וכל כוחות החיים. המקדש זו מציאות הכרחית כחלק מתהליך הגאולה. יתכן שבשלב מאוחר יותר נוכל לחיות חיי נשמה בגוף גם בלי לתת מזון לכל החלקים החושיים שלנו. כך אולי יהיה לאחר הזיכוך שיבוא לעולם אחר תחיית המתים.
שאלה: ברית מילה נדחה בחול המועד: לפני כשלושה שבועות נולד לנו בן במשקל נמוך, ויש סיכוי גבוה שהמועד הראשון בו תתאפשר הברית הוא בחוה"מ פסח בעז"ה. רצינו לדעת, האם מותר לבצע ברית בחוה"מ, ואם כן, האם צריך לדאוג למרחק מסוים מחג שני משבת חוה"מ? (עפ"י מנהג אשכנז)
תשובה: ברגע שאפשר למולו חייבים למולו, גם בחול המועד.
שאלה: הכשרת שיש בלי לגרום לו נזק: כאשר מניחים דברים חמים או כאשר שופכים מים רותחים על שיש קיסר הוא ניזוק, אם כן כיצד מכשירים אותו לפסח?
תשובה: יכסו אותו עם חומר "ניאולית" מעין שעוונית, כדי שלא יבואו דברים במגע איתו.
שאלה: אירוח בפסח בבית של אוכלי קטניות: אנחנו זוג הורים אשר נוהגים בפסח לא לאכול קטניות. ב"ה שתים מבנותינו נשואות ובביתן נהוג לאכול קטניות. עד עתה נמנענו לבקר אצלן במהלך כל חול המועד. בעקבות תשובות באתר אבקש תשובה מדויקת לנו. בברכת חג שמח לכל עם ישראל
תשובה: אתם יכולים להתארח אצל בנותיכם אולם עם זאת עליכם לשמור את מנהגכם ולהימנע מקטניות ממש. אוכל שהתבשל בכלים שבושלו בהם קטניות או מעט שמן שהתערב בו לא נאסר לכם.
שאלה: יחס היהדות לחלומות: רציתי לדעת, אם היהדות גורסת כי אין להתייחס לחלומות בכובד ראש, מדוע ישנם רבנים שמוציאים ספרים על חלומות?
תשובה: זה תלוי באיזה דורות ובאיזה אנשים. ח לא זלזלו בחלומות ויש בסוף מסכת ברכות התייחסות ארוכה מאוד לכל הנושא של חלומות. כמו כן, יש גם מושג של תענית חלום שמתענה מי שחלם חלום ונפשו עגומה עליו, כלומר, שמתפעל ונסער מהחלום וחש שמרמזים לו מהשמים. ויש גם עניין של הטבת חלום. בדורות האחרונים אנחנו לא ברמה שיודיעו לנו הודעות מהשמים ולכן לא כל כך מקפידים על תענית חלום אלא רק אם נפשו עגומה עליו ביותר יתענה ואפילו בשבת. וגם איננו יודעים לפתור חלומות, ולא כמו יוסף הצדיק שידע מה כל חלום רומז והיה בזה חצי נבואה.
שאלה: נסיעה לחו"ל בשנת אבל: אני נמצע באבל השנה על אבא שלי. האם מותר לי לנסוע לחו"ל שלא למטרת הנאה אלא למטרת ניקוי ראש מכל הבלגן?
תשובה: כן, אבל לגבי נסיעה לחו"ל זה לא משנה באבל או לא. אם זה יציאה האסורה על פי הדין, זה אסור גם במקרה שלך. ונראה לי משונה ללכת לנוח בחו"ל, אפשר לעשות זאת באיזה מקום שקט בצפון הארץ, ברמת הגולן וכדומה, או בחרמון שיכול להראות כמו שוייץ. אם אתה רוצה שקט אני הייתי ממליץ לך שלא לשמוע חדשות ולא לקרוא עיתונים.
שאלה: היחס לפרטיות ביהדות: מהי עמדת היהדות כלפי חופש הפרטיות? הכוונה היא מידע על פרט: כיום ניתן לדעת דרך מאגרי מידע ממוחשבים כמעט הכל - מתי ולאן נסע (רב-קו), בעיות בריאות (לקיחת תרופות בעז כרטיס בבית מרקחת, מידע ממוחשב אצל רופא), קניות בחנויות דרך כרטיסי אשראי וכרטיסי מועדון. הרי כל זה ניתן להרכיב ביחד ולדעת בדיוק איך בן אדם חי. האם צריך כמה שיותר להמנע מלהשתמש באמצעים המאפשרים לעקוב אחר הפרט?
תשובה: הצניעות ערך מאד חשוב בחיים. כל מה שאנו מגלים לאחרים על עצמנו הוא רק משום שאנו רוצים לשתף אותם בחיינו מתוך הבנה שהשיתוף יביא תועלת. ככל שמדובר על שיתוף בדברים חיצוניים שם יש פחות בעיה. אם המידע על בריאותנו יהיה רק ביד אנשים שרוצים את טובתנו, כל אחד מאיתנו יהיה מעוניין בנתינת המידע על החלקים האלו שבחייו. הבעיות הגדולות הם כשמדובר על מידע על דברים שאין ענין לשתף בהם אחרים. הקושי הוא כשהמידע עלול להגיע לאנשים שאינם רוצים בטובתנו. לכן היהדות לא כל כך מוותרת על ערך הצניעות. כל מרכזי המידע צריכים להיבנות בזהירות ורק מתוך הסכמה של הפרטים שנותנים את פרטיהם למרכזי המידע.
שאלה: קריאת תהילים בשבת: אחי כבן חמישים, בעל משפחה, חילוני - נוסע בשבת. קיבל חיזוק יהודי והתחיל לקרוא תהילים מדי יום. שואל אותי אם לקרוא ביום שבת. מה עונים לו?
תשובה: גם בשבת טוב לקרוא תהילים. ומצוה גוררת מצוה עד שישוב בתשובה שלמה.
שאלה: כיבוי בויילר ומיחם בשבת: נלחץ בשבת הבויילר או המיחם שעלול לקרות לו משהו, מה הדרך הכי יעילה להפסיק את הפעולה, על ידי גוי, תינוק, שינוי או בכלל לא?
תשובה: זו בעיה ממונית ואני לא רואה פתרון, אלא אם כן יש חשש שיתפוצץ ויהיה בזה סכנת נפשות.
שאלה: תפילה בישיבה לחולה: במצב שאני חולה וקשה מאד לעמוד מה עדיף, להתפלל בישיבה ויותר לכוון או לעמוד ולחכות שהתפילה תיגמר?
תשובה: יתפלל בישיבה ויכוון, כי עמידה בתפילה היא רק לכתחילה אבל כוונה היא החשובה ביותר בתפילה.
שאלה: אכילת קטניות בבית חותני: אני אשכנזי ואשתי תמניה. אני לא אוכל קטניות. אם אני מתארח בבית של ההורים שלה בליל הסדר, האם אני יכול לאכול קטניות?
תשובה: מנהג הקטניות מחייב אתכם גם מחוץ לבית. עם זאת, אתם רשאים לאכול את כל המאכלים שאינם קטניות ממש אלא רק התבשלו או נגעו או שהתערב בהם קצת שמן קטניות.