LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: הכשרת תנור: יש לנו תנור אחד גם לבשר וגם לחלב, ואנו נוהגים כפי מנהג התימנים. יש לי שתי שאלות: 1. כיצד יש לעשות את המעבר בין חלב ובשר? אני הבנתי שעלי להמתין חצי שעה בין לבין, ושאין צורך לנקות את התנור. רק מה, שהתבנית המובנית בתנור- אין זה מכשיר אותה, ולכן אין להניח את המזון ישירות עליה. האם זה נכון? 2. אם אני מחממת בתנור מזון בשרי בכלי בשרי, ולידו מזון פרווה בכלי פרווה, האם הפרווה- המזון או גם הכלי- הופך לבשרי? האם יש הבדל אם זה ב-100 מעלות או בחום גבוה?
תשובה: 1. בנושא זה אין מנהג מיוחד לתימנים כיוון שהמציאות בתימן היתה שונה. התנור בתימן היה עם פתח, מה שאין כן אצלינו שבד"כ משתמשים בתנור כשהדלת סגורה. בנוסף לזה, התנורים בתימן היו מוסקים על ידי אש וגחלים משא"כ אצלינו שמדובר בגופי חימום חשמליים. שני הבדלים אלו הם משמעותיים מאוד כיוון שעיקר הבעייה בתנור היא הזיעה שנשארת מהבישול הקודם, ובתימן שהתנור היה פתוח ועוד שהיה מוסק על ידי אש וגחלים מן הסתם הבעייה של זיעה היתה ברמה נמוכה יותר או שבכלל לא נשארה זיעה. לכן אין הבדל בזה בין תימנים לשאר העדות, והגישה המקובלת בין פוסקי דורנו היא שצריך להמתין 24 שעות, לנקות את התנור, להסיק את התנור למשך כחצי שעה (לפחות באותו חום שהוסק בבישול הקודם) ואז להשתמש בתנור. (שמעתי שהרב קאפח זצ"ל היקל שאין צריך להמתין 24 שעות ויש שהקילו יותר אך כתבתי את הפסיקה היותר מקובלת). הערה- כל מה שכתבנו הוא כשמשתמשים בתבנית מגולה אבל אם מכסים את התבנית בכיסוי הרמטי מותר באופן זה להשתמש בתנור פעם לחלב ופעם לבשר. 2. א.המזון לא נהפך לבשרי, כלומר, שאין צריך להמתין אחר אכילתו שש שעות אבל אין לאכלו יחד עם מאכל חלבי. ב.הכלי לא נהפך לבשרי. הרב ישי ואדעי
שאלה: חוטי הציצית בחוץ: למיטב ידיעתי האשכנזים ברובם הולכים בעניין זה לפי המשנ"ב שפסק שיש ללכת עם ציצית בחוץ, ואילו הספרדים מכניסים את הציצית ע"פ דברי האר"י. רציתי לשאול, מדוע רבנים אשכנזים רבים מאוד אינם מוציאים את ציציותיהם (ככל הנראה לפחות)? אני בטוח שאני מפספס פה משהו כי לא מדובר ברב אחד אלא ברבים, חלקם גדולי הדור. אשמח שהרב בע"ה יאיר את עיניי.
תשובה: צריך להשתדל ללכת כמו המשנ"ב עם ציציות בחוץ. אינני יודע מהי הסיבה של אחרים שאינם הולכים עם ציציות בחוץ.
שאלה: פינג אן חלבי וכף בשרית: בפינג אן חלבי היו מים רותחים ופפריקה שעורבבו בכף בשרית ולאחר מכן שפכו את המים והפפריקה על עוף. האם מותר לאכול את העוף, והאם הכף הבשרית צריכה הכשרה?
תשובה: אם הפפריקה לא הייתה חריפה אלא פפריקה מתוקה, מותר לאכול את העוף שכן הדבר נקרא נ"ט בר נ"ט. אך אם הפפריקה הייתה חריפה, הרי שבחריף אין דין נ"ט בר נ"ט. ולכן יש לשער אם היו במים שישים כנגד הכף העוף מותר באכילה, אך הכף והפניג'ן צריכים הגעלה. ואם לא היו במים שישים כנגד הכף גם העוף נאסר באכילה.
שאלה: הכשרת מחבת שטוגן בה שניצל: כיצד מכשירים מחבת חלבית שטוגן בה שניצל?
תשובה: מכשירים את המחבת במים רותחים. ואם השימוש היה ביבש אז יש להכשיר על ידי ליבון.
שאלה: מתנת חליל בנסורי ליום הולדת: אחי קנה לי חליל בנסורי ליום ההולדת. החליל מזוהה עם האליל שלהם (של ההודים) קרישנה. החליל צד הזה הוא סוג של חלילו השמימי בעל כוחות מיסטיים על טבעיים היכולים לכשף נשים ולהבדיל חיות. בקיצור שטויות והבלים. אני מאוד מאוד רוצה להחזיר את החליל, אבל אם אסור לנגן בו מצד עבודה זרה שמא אני גורם שמישהו אחר יקנה אותו או ישתמש בו. אז מה לעשות? (החליל עולה בסביבות ה-160 שקל)
תשובה: אינני חושב שהוא אסור בהנאה, מכיוון שהחליל הזה הוא לא חפץ שעובדים אותו ממש ומשתחווים לו.
שאלה: שטיפת כלים באותו כיור לספרדים: האם לספרדים מותר לשטוף כלים חלביים וכלים בשריים באותו הכיור (לא בו זמנית)? ואם הדבר מותר לספרדים, האם להוריה של האשה (שהם אשכנזים) מותר לאכול מהצלחות האלה?
תשובה: מותר לשטוף כלים של בשר וחלב באותו כיור, וכ"ש שמותר לאכול מכלים אלו שנשטפו באותו כיור.
שאלה: לבישת טלית קטן ציצית: האם צריך לשים גופיה גם מתחת ל"ציצית גופיה"?
תשובה: אין חובה לשים בגד תחת הציצית, שהיא בעצמה בגד. וכל שכן שלא בציצית שממש מיועדת שלא יהיה בגד תחתיה. מה שמוזכר בפוסקים זה לגבי הכנסת הפתילות לתוך המכנסיים שזה לא מכובד, ולכן ישאירם בחוץ. יש מהפוסקים הספרדים שכתבו שלא להשאיר את הפתילות גלויות, אולם גם אז נראה שאין להכניסם לתוך המכנסיים אלא למצוא דרך להכניסם בצורה מכובדת.
שאלה: ת לזמר על הורדת שירים: אני מנסה כמה שפחות להוריד שירים. אבל מה שכבר הורדתי, האם אני יכול לשלוח סכום כסף מסוים לזמר כפיצוי על השירים שכבר הורדתי?
תשובה: כידוע לגבי זכויות יוצרים ישנה מחלוקת גדולה בפוסקים האם האיסור הוא גזל גמור או שיש בעיה של הנאה מעבודה של חבירו, יורד לאומנות וכד' (פרטים אפשר לראות בכנס שהיה בבית מדרשנו שמופיע באתר) לכן להלכה לכתחילה אסור להוריד שירים מהאינטרנט אך בדיעבד אם כבר הורדת לצורך פרטי בלבד לא ברור שחייבים להשיב, אך כמובן שיש פה יותר ממידת חסידות לשלם לזמר על ההנאה שנהנית משיריו. לכן טוב תעשה אם תשלח כסף לזמר שהורדת את שיריו. בברכת "והייתם נקיים מה' ומישראל" הרב אריאל איגרא
שאלה: רוטב סויה על פתיתים בשבת: האם מותר לשים רוטב סויה על פתיתים או דבר גוש שנמצאים בכלי שני?
תשובה: לפי שיטת יהודי אשכנז, מחמירים שדבר גושי גם כשהוא בצלחת ממשיך לבשל ככלי ראשון. וכן מחמירים שיש בישול אחר בישול בדבר נוזלי. ולכן, אין לשים את הרוטב על דבר גוש חם בשבת, אלא אם כן, תמתין שעוצמת החום של הפתיתים תרד.
שאלה: אזכרה בערב ראש השנה: אימי נפטרה בשעה 18:00 בערב שלפני ערב ראש השנה אך נקברה ביום ערב ראש השנה. מתי תחול האזכרה מידי שנה, לפי יום הפטירה או הקבורה? האם מסיבות של נוחיות למשפחה ניתן לשנות את יום האזכרה? כאשר אבי יבד"ל ילך לעולמו, האם מותר לנו הבנים לאחד את ימי האזכרה לאחד מן הימים, למשל, בשנה אחת לפי יום האזכרה לאימי ובשנה שלאחר מכן לפי יום האזכרה לאבי?
תשובה: יום הזיכרון הוא תמיד ביום הפטירה. ביום זה יש ללמוד לעילוי נשמת הנפטר ולומר קדיש. נהוג לעלות לקבר ביום הפטירה. אזכרה בבית הכנסת ניתן לקבוע על פי הנוחות. יש מעלה בביקורי קברים בערב ראש השנה ולכן כדאי להשתדל לעלות לקבר ביום פטירת אימך. המעלה היותר גדולה היא לעלות לקבר ביום הפטירה ובמקרי הצורך עד כמה ימים אחרי הפטירה. ה' ישלח לאביך אריכות ימים, בריאות ואושר.
שאלה: שליח ציבור בבית הכנסת: ישנם מספר רב של בעיות בנושא שליח ציבור בבית הכנסת שבו אני מתפלל וברצוני לדעת בכל בעיה ספציפית האם אני יוצא לידי חובה, והאם שליח הציבור ראוי, והאם בכלל כדאי להתפלל בבית הכנסת הזה מאחר ובית הכנסת הכי קרוב הוא במרחק של 2-3 קילומטר (הבעיה בשבת). הבעיות כדלקמן : 1. שליח ציבור שלא יודע לקרוא בסידור, בולע מילים, קורא בשגיאות. 2. שליח ציבור שעולה לתפילת מוסף בשבת וזאת לאחר שהגיע לבית הכנסת רק באמצע קריאת התורה נרדם במהלכה ואז מעלים אותו למוסף. 3. בקריאת ההפטרה מעלים אנשים שלא יודעים לקרו,א ואני לא מדבר על טעמים אלא שגיאות רבות בקריאה.
תשובה: האם אין רב בביהכנ"ס או באזור?
שאלה: ברכת שהחיינו על הפעם השניה: במקרה ששכחתי לברך ברכת שהחיינו על בגד חדש שלבשתי ולאחר כמה ימים לבשתי אותו שוב - האם אני מברך עליו שהחיינו? וכן, אם אכלתי פרי שלא אכלתי השנה וגם - שכחתי לברך שהחיינו, ולמחרת שוב אכלתי אותו, האם מברכים שהחיינו?
תשובה: כבר עברה השמחה וההתרגשות ולכן אין לברך שהחיינו.
שאלה: הריגת מזיקים בשבת: האם מותר להרוג עקרב שחור בשבת? האם מותר להרוג בשבת נחש שאין יודעים אם הוא ארסי? האם יש הבדל אם זה בבית או בחצר?
תשובה: עקרב שחור אינו מסוכן, ולכן אם הוא מפריע ומטריד ניתן להרוג אותו אבל אין להרוג אתו סתם. נחש, מכיוון שיש ספק שמא הוא ארסי יש להרוג אותו בין בבית ובין בחצר.
שאלה: הריגת בעלי חיים בבית: האם יש עניין להימנע מלהרוג בעלי חיים הנמצאים בבית שאינם מזיקים אך אין רוצים בהימצאם וקשה ללכוד אותם (כמו עכבישים)? מדוע נגזרו יסורים על רבי יהודה הנשיא שלא ריחם על העגל המובל לשחיטה "כי לכך נוצרת"?
תשובה: ניתן להרוג בעלי חיים שאינם רצויים בבית. היסורים של רבי הם משום ההתבטאות "כי לכך נוצרת". למרות שבאמת נוצר לכך אולם לא צריך לבטל את רגשי הרחמים שמתעוררים באופן טבעי כשבעל חי מובל לשחיטה.
שאלה: ליטול ידים כתימנים: חקרתי רבות את נושא זמן ברכת נטילת ידים ומצאתי כמנהג התימנים לברך לפני הנטילה, האם אני יכול לעשות כך הלכה למעשה? אני אשכנזי.
תשובה: מדובר במחלוקת גדולה בראשונים בין שיטת בעלי התוספות לבין הרמב"ם. מי אתה שתכריע בין שיטת הרמב"ם לבין שיטת התוס'? מי כן יכול להכריע ביניהם בדבר זה? תמשיך לנהוג לפי מנהגי עדתך, כשיטת בעלי התוס', שקודם נוטלים ידיים ולאחר מכן מברכים על נטילת ידיים לפני הניגוב.
שאלה: למי ה' דיבר לפני שהיו מלאכים?: ויאמר האלוקים יהי אור.כידוע המלאכים נוצרו ביום השלישי. שאלתי היא.אם מי בורא עולם דיבר
תשובה: כשאנחנו חושבים אנחנו למעשה מדברים אל עצמנו. דיברה תורה בלשון בני אדם, ועל כן כשכתוב 'ויאמר אלהים' מבטא הדבר את המחשבה של ה' שקדמה לעשייה בפועל. המחשבה והעשייה הם שני שלבים, כפי שניתן ללמוד מכך שכמעט בכל יום - מלבד היום הראשון - יש פער בין תיאור האמירה לבין תיאור הביצוע. אפשר לומר שהמחשבה מבטאת את היעד אליו צריכה הבריאה להגיע, והביצוע את הדרגה הנוכחית שלה. כמובן שהדברים עמוקים הרבה יותר, וככלל יש לדעת שפרשת הבריאה הינה עמוקה מאוד וטמונים בה סודות גדולים.
שאלה: צירוף לזימון בשלושה : 1. שלושה שאכלו סביב אותו השולחן ללא הכרות מוקדמת וללא שיחה ביניהם. האם מצטרפים לזימן מעצם ישיבתם הפיזית סביב אותו השולחן או שצריך שיתוף בדיעות - לדוגמא, שיאמרו שיזמנו בסוף האוכל? 2. אם הם לא דברו כלל ביניהם וסיימו לאכול בערך אותו הזמן, יכולים לומר שבדיעבד הם אכלו ביחד ולכן יזמנו? 3. האם ההלכה שונה במקרה של סעודה בחתונה והאורחים לא מכירים כלל אחד את השני? 4. האם ההלכה משתנה במקרה של זימון בעשרה? 5. האם יש הבדל בעניין בין ספרדים לאשכנזים?
תשובה: 1. אם הם לא חשבו מראש להצטרף - הם לא מתחייבים בזימון. 2. אינם מתחייבים בזימון, אם כי מותר להם לזמן אם הם רוצים. 4. אין הבדל. 5. אין הבדל. אם אדם מגיע לחתונה וחושב ללכת לפני שיזמנו כולם, עליו לחשוב לכתחילה שהוא לא מצטרף ליושבים ואז אינו מתחייב בזימון.
שאלה: הוצאת נקודות שחורות מהפנים: האם מותר לבן להוציא נקודות שחורות מהפנים בטיפול קוסמטי? האם יש הבדל אם זה קוסמטיקאי או קוסמטיקאית?
תשובה: אם המצב הוא ממש חמור ואתה מתבייש, אז מותר לעשות את הטיפול. אך אם הטיפול נועד סתם לשם נוי, זה בעיה של לא ילבש. במידה ומדובר במקרה שכן מותר לעשות טיפול, יש לעשותו אצל קוסמטיקאי משום גדרי צניעות.
שאלה: הורדת תוכנה לשימוש אישי בלבד: סיימתי תואר לא מזמן ואני מחפש עבודה. ישנם מספר תוכנות שלמדתי במהלך התואר ששואלים עליהם בראיונות עבודה. אין באפשרותי לקנות את התוכנות הללו אבל היה עוזר לי מאוד אם הייתי יכול לתרגל עליהם בבית. האם אני יכול להוריד את התוכנות, לשימוש פרטי כמובן ולתרגול בלבד ולא למטרות רווח חלילה? החברה שמייצרת את התוכנה נמצאת בבעלות גוי, ונמצאת פרוצה באתר באינטרנט, וכל אחד יכול להוריד אותה. מה הדין?
תשובה: אם אתה בטוח שהתוכנה היא בבעלות גויית גמורה ללא בעלי מניות או אחוזים יהודים, והיא נמצאת פרוצה באינטרנט כך שכל אחד יכול להוריד אותה, לרוב הפוסקים אתה יכול להוריד אותה לצורך שאינו מסחרי. כך עלה למסקנה מיום העיון בנושא "זכויות יוצרים בעידן האינטרנט" שנערך על ידי בית מדרש לדיינות בפסגות לפני כחודש. הרב ניר אביב
שאלה: אמירת תחנון ליוצא אחרי קדושה כשיש חתן: כאשר בתפילת שחרית התפללתי שמו"ע עם הציבור ואני ממהר ויוצא מיד אחרי קדושה ואני יודע שיש חתן במנין (אני מכיר או רואה שטריימל וכו'), האם "נפטרתי" מאמירת תחנון? האם יש הבדל אם אני משלים התפילה בבית ולא בביהכנ"ס (לפני חזרת הש"ץ) או לא?
תשובה: אינך צריך להגיד תחנון.
שאלה: שמיעת מוזיקה בספירת העומר ובבין המצרים: האם האיסור לשמיעת מוזיקה בספירת העומר ובשלושת השבועות כולל את הדברים הבאים: 1) שמיעת פיוטים עצובים כמו פיוטי תשעה באב, ימים נוראים- עם כלי זמר, מדובר בפיוטים עצובים בדרך כלל. 2) שמיעת פיוטים עצובים כמו פיוטי תשעה באב, ימים נוראים, ללא כלי זמר? 3) שמיעת פיוטים עם או בלי כלי זמר, כאשר הפיוטים לא עצובים, אלא פיוטי שבת, פיוטי קודש. בכל הסעיפים אין הכוונה לשירים חדשים ומודרניים אלא לפיוטים שורשיים ועתיקים שנכתבו ע"י ריה"ל, אבן גבירול, הבן איש חי, ר ישראל נג ארה ועוד.
תשובה: 1-2) אין איסור לשמוע פיוטים עצובים. כל האיסור על שמיעת שירים הוא בגלל שהם משמחים אבל אם השירים הם עצובים מותר לשמעם גם כשהם מלווים בכלי נגינה. 3) מותר ללא כלי זמר.
שאלה: להרים מפסק ראשי בשבת על ידי ילד: בשבת קפץ לנו הפחת. ארחנו משפחה עם 2 תינוקות. האם היה נכון שהעמדנו את הבת, בת 2 וחצי, להרים את השלטר?
תשובה: היה צריך לקרוא לגוי שיעשה זאת. אסור להאכיל קטן איסור בידיים. אם היה עושה זאת מעצמו והוא בגיל שאינו מבין, אזי יש שיטות שאין צורך להעיר לו.
שאלה: חבילת סכו"ם חד פעמי שנמצאה בעגלה: מציאה בעגלת קניות בסופר- מה דינה? (פירוט: מצאנו חבילת סכו"ם חד-פעמי בעגלה שהושארה בחניה לאחר קניה. לקחנו את החבילה הביתה, אך התעוררנו לשאול, אולי אין זה הפקר? אולי היינו צריכים להשאיר לבעל הסופר שמא הבעלים ישאלו על האבידה. מדובר בסכו"ם חד"פ מהסוג היקר. מה לעשות עכשיו? נגיע לחנות זו בעוד זמן רב יחסית. כיצד היה עלינו לנהוג לכתחילה?).
תשובה: החבילה שייכת לכם, מכיוון שמן הסתם הבעלים התייאשו ואין בזה סימן.
שאלה: קטעים בתפילה הנאמרים בלשון ארמית: ישנם מספר קטעים בתפילה שנאמרים בארמית. האם מותר להגיד את הקטעים הללו בעברית? האם ישנה חשיבות לארמית דווקא בקטעים אלו? (קדיש, בריך שמיה, יקום פורקן.) אם אין בעיה להגיד בעברית, מדוע הרבנות (או גוף פסיקה אחר) לא משנים את הנוסח לעברית? (תמיד אבא שלי אומר בטקסי יום הזכרון ויום השואה שאם היו אומרים את הקדיש בעברית זה היה קידוש ה גדול. החילונים, שלא כ"כ מבינים היו שומעים את המשמעות של הקדיש ".יהיה שמו של הקב"ה מבורך לעולם ולעולמי עולמים.")
תשובה: את החלקים בתפלה שאומרים בארמית יש להקפיד לאומרם רק בארמית. בהלכה הוזכרו מספר טעמים מדוע הלשון היא לשון ארמית. וכך לשון הטור בס' נו: "ומה שאנו אומרין הקדיש בל' תרגום יש אומרים מפני המלאכים שלא יתקנאו בנו שאנו משבחים שבח נאה כזה וגם שע"י זה הקב"ה נזכר לחורבן הבית וגלות ישראל כדאיתא בפ"ק דברכות בשעה שישראל עונין אמן יש"ר הקב"ה מנענע בראשו ואומר אוי לבנים שגלו מעל שלחן אביהם ומה לו לאב שככה מקלסין אותו בניו ורחקם מעל שלחנו וכביכול שיש דאגה לפניו ואם יבינו המלאכים זה יקטרגו עלינו ע"כ אומרים אותו בלשון שלא יבינו שאינן מכירין ארמית. ור"י פירש הטעם לפי שהיו רגילין לומר אותו אחר הדרשה כדאיתא בשלהי סוטה אמאי קאי עלמא אסידרא דקדושה ואיהא שמיה רבא דאגדתא והיו שם עמי הארץ שאינן מכירין אלא ארמית שהוא לשונם לכן נהגו לאומרו בלשון שהכל מבינין בו ולפי פירוש זה יהיה כפשוטו שמיה רבא תרגום של שמו הגדול". לפי ר"י היה מקום אולי לתרגם את הלשון לעברית אולם לפי הטעמים האחרים אין לשנות מלשון הקדיש. יש חלקים בתפלה שמיוחדים רק לשפה ביננו לבין רבונו של עולם ואין אנו רוצים שאפילו מלאכי השרת ישמעו את תפלותינו.
שאלה: אזכרה בראש חודש: האם יש איזושהי מניעה לעשות אזכרה לנפטר בראש חודש?
תשובה: יש הנמנעים לעלות לקבר בראש חודש. אולם אזכרה בבית הכנסת וכד' מותר.
שאלה: גילוח בחול המועד: אני רוצה להבין איך הרב התיר לאדם להתגלח בחול המועד (כשהוא התגלח לפני החג), לכאורה, פסק זה יוצא נגד רוב הפוסקים. שהרי כל הפוסקים חלקו על הרדב"ז (מקור להיתר) וגם הנודע ביהודה חזר בו בגלל שדעתו היתה יחידאה נגד כל הפוסקים. וגם פסקו של הרב פיינשטיין הייתה הוראת שעה בחו"ל. אם הרב יוכל לתת לי הסבר רחב אני מאוד אודה לו.
תשובה: ח אסרו להתגלח בחול המועד כדי שאדם ייכנס לחג כשהוא יפה. לפי מה שנראה ונתבאר מכל הפוסקים - הגילוח שח דיברו עליו אינו סוג הגילוח שמקובל כיום, ח דיברו על מציאות שבה התגלחו אחת לשבוע - שבועיים ואז הם אמרו שיש להתגלח לפני החג כדי שלא ייכנס מנוול לחג. לעומת זאת היום מתגלחים כל יום - יומיים, ולכן לא שייך העניין שיקדים את הגילוח לפני החג. ראיתי סברא כזו גם בתכשיטים, הגמרא אומרת במסכת מועד קטן שאשה עושה את תכשיטיה כל יום. הריטב"א שם אומר שדבר זה מותר אפילו שהוא כרוך במלאכה כיוון שהיא כל יום עושה זאת. את הדברים האלו זכיתי לומר לפני הרב פרנק זצ"ל שהיה רבה של ירושלים והוא אמר מפורשות שאכן ח לא דיברו על המציאות של ימינו. גם האגרות משה פסק כך בתשובותיו. אמנם יש לדעת שבחול המועד פסח לאותם שיטות שמתחילות את ספירת ימי האבילות כבר מחול המועד אסור להתגלח בגלל מנהגי הבילות.
שאלה: עלייה לתורה במנחה של שבת : האם מותר שלא להעלות לתורה כהן יחידי הנמצא בבית הכנסת בו לבישת מכנסיים קצרים זה לא מנהג המקום ולהעלות במקומו ישראל, מכיוון שהכהן לובש מכנסיים קצרים (מכובדות, מתחת לברך)? במילים אחרות: מה דוחה את מה, חיוב עלייה של כהן (ואין כהן אחר להעלות) או מנהג המקום לא ללבוש מכנסיים קצרות?
תשובה: החיוב להעלות כהן יש בו מצווה מן התורה - "וקדשתו". מכנסיים קצרות אינם נחשבות בכל מקום כל מכובדות. בקיבוצים וכדו' גם אנשים מכובדים הולכים עם מכנסיים קצרות. אמנם יש מקומות בהם מכנסיים קצרות נחשבות כדבר לא מכובד אולם נראה לי שהחיוב של וקדשתו יותר חשוב.
שאלה: להביא עדי שקר לבית משפט אזרחי: אשתי נהגה בדרך ראשית.לפתע התפרץ אדם מדרך צדדית עם תמרור עצור ולא נתן זכות קדימה. אשתי ניסתה לבלום אך ללא הועיל. היא ב"ה כמעט ולא נפגעה. האוטו ירד מהכביש כתוצאה מנזק יקר שלא שווה תיקון. בזמן התאונה הנהג הודה בעל-פה שלא נתן זכות קדימה ושהוא אשם בכך. למחרת הוא כבר לא היה מוכן להודות (ידוע שזה מה שחברות הביטוח מנחות לאמר וייתכן שזה נבע מכך). יש לנו עד ראייה שתומך בסיפור זה. אך הוא לא בדיוק משתף פעולה להאשים אותו מכיוון שהוא שכן שלו. אנו תובעים אותו בבית המשפט (ברור לנו שהוא לא מוכן לבוא לבית דין רבני) לתביעות קטנות. מדיבור נוסף עם הנהג נראה שהוא מתחיל לשנות את הסיפור. דיברנו עם מורי נהיגה וכן עם בוחן תנועה משטרתי - הוברר לנו שהוא אשם בתאונה. החשש הוא שבבית המשפט הוא יציג גרסה אחרת שתזכה אותו. (אם הוא מציג את הגרסא האמיתית ברור לנו שהוא יאושם - הוא לא נתן זכות קדימה). מכיוון שיש חשש שהוא ישקר- האם מדין עביד איניש דינא לנפשיה או מדין אחר - יהיה מותר לנו להביא עדי שקר שיעמידו בבית המשפט את הגרסא כתיקנה - כדי שבאמת נוכל לזכות בדין? אם לא, מה עלינו לעשות כדי להוכיח את צדקותינו?
תשובה: אסור לך להביא עדי שקר משום "מדבר שקר תרחק". אך גם ללא זה אסור לך שהרי מסיפור מה שקרה מתברר שהנהג המתפרץ כופר כעת באישום ואין לך עדים, כך שאף בדין תורה קרוב לודאי שלא היית זוכה בדין. הרב ניר אביב
שאלה: בצל חלבי שנטחן במטחנת בשר: מה יהיה הדין אם חתכתי בצל בסכין חלבי, ואחר כך טחנתי את הבצל במטחנה בשרית, לקחתי את הטחון ועירבבתי בבצק של דגים ובישלתי, האם מותר לי לאכול את הדגים, ומה דין המטחנה?
תשובה: המטחנה צריכה הכשר. באשר לדגים, אם היו בהם פי 60 מנפח הסכין, הם כשרים. אם לא, הם אסורים.
שאלה: נטילת מתנות מבשר-ודם: קראתי מאמר על כך שרצוי להימנע ככל האפשר מנטילת מתנות מבשר ודם ולהסתמך ככל האפשר על מתנותיו של הקב"ה - כל עוד אפשר לעשות כן. יש לי 2 שאלות בנושא זה: 1. האם קבלת סיוע כספי מהורים לזוג נשוי למחיה או קניית בית נחשבת גם היא לנטילת מתנה מבשר ודם? 2. ישנו אתר באינטרנט שמטרתו החלפת חפצים יד שניה, גם לשם סיוע לזקוקים לחפצים בתרומה וגם כדי למנוע זריקתם לזבל בעוד יש מי שיכול לקחתם, מה שגם שומר על איכות הסביבה. האם שימוש בשירותיו של אתר זה נחשב גם הוא כדבר שרצוי להימנע ממנו?
תשובה: יש מידות חסידות גם בנושא זה. אולם לפי דעתי, בנוגע ללקיחה מהאתר חפצים ביד שניה נראה שודאי שאין סיבה להימנע. במקום שדברים ילכו לזבל טוב שאנשים ישתמשו בהם. לגבי קבלה מההורים, יש לחלק בין מקום שזה קשה להורים לבין מקום שזה ממש משמח את ההורים שיכולים לתת מנכסיהם לבניהם. כמו שיש ירושה לאחר מיתה יש רעיון של ירושה מחיים. אחד מן ההסברות על ענין הירושה שהממון של האדם אינו ממון פרטי אלא הוא ממון של המשפחה. אם כן, יש צד שממון ההורים הוא נועד גם בשביל הילדים.
שאלה: מיואשת וצריכה תשובה: אני כבר הרבה זמן מרגישה כ"כ רחוקה מה. לפני כן, הייתי בשיא הקשר שלי איתו, הייתי מדברת איתו כל יום, משתפת אותו בכל, מתפללת ומתקדמת במצוות. אבל היום, כלום!!. אני לא מרגישה רצון או חשק לעבוד אותו לדבר איתו. אני כבר לא מקיימת מצוות חוץ מכשרות, צניעות ושבת, שזה מצוות שהחברה מכתיבה לי. כל שאר המצוות אני לא מרגישה צורך מיוחד לקיים אותם, זה לא נראה לי חיוני. אני לא מתפללת ולא מברכת! אבל בכל זאת, אני מתגעגת לה אבל אני לא רואה דרך להחזיר את האהבה שלי אליו כמו שהיה פעם, אני רוצה לחזור לאותה תקופה אבל אין לי באמת סיבה טובה שמניעה אותי לעשות את זה. אני באמת מחפשת ומחפשת סיבות להתחיל לעבוד על הקשר שלי איתו אבל אני לא מוצאת. אין לי משהו מיוחד להתחיל איתו ובשבילו לעבור דרך ארוכה.(והגעגוע לא חזק בטירוף הוא רק קצת מציק לכן זה לא סיבה). אני ממש צריכה עזרה כי הנושא הזה מושך אותי למטה בכל התחומים.
תשובה: יש תקופות בחיים בהם אנו צמאים ורוצים לקיים הכל מתוך התלהבות. אולם יש תקופות שבהם אנו עסוקים יותר בעצמנו או יותר בהישרדות בחיים או כל מיני סיבות שיכולות לגרום לנו להסיח את הדעת מן העיקר. ראשית, יש לחשוב מדוע אין בנו צימאון, מה נשתנה בין הזמן שבו היינו צמאים לחיבור עם הקב"ה לבין מה שקורה עתה. בדרך כלל זה קשור להתפתחות והתגדלות של האדם. הרוח שהספיקה בשביל למלא אותך חיים בצעירותך לא מספיקה בשביל למלא אותך עכשיו רוח. את גדלה בהכל אבל בעולם הרוח, בעיקר, את לא משקיעה מאמץ לגדול. לכן יש לחשוב איך לבנות רוח אחרת גדולה יותר שתתאים למצב החדש שבו את נמצאת. לפעמים אי אפשר להילחם במצב רוח זה. אולם למרות זאת כדאי מאד להתרגל למסגרת של קיום מצוות. גם המסגרת היא חשובה. זה מאפשר שבעז"ה, כשיבוא הזמן ששוב תמצאי ענין וצמאון, הדברים יהיו טבועים אצלך ולא כדבר זר.
שאלה: חסכון כסף על פי ההלכה: האם חשוב שידאג האדם (בעל דירה ובעל פרנסה המספיקה לצרכיו) גם לחסכון כלשהו בבנק ש"לא נוגעים בו" והוא מיועד לצרכים עתידיים אם יבואו. והאם יש הדרכה כללית גם כיצד לאמוד את גודל החסכון הרצוי?
תשובה: איזה חכם הרואה את הנולד ומפקיד כסף לעת זקנה או לצורך ילדיו.
שאלה: להחזיר כסף על טעות קופאית: קופאית טעתה וגבתה ממני ת נמוך (בחשבונית נרשם בטעות משקל 1 ק"ג והסחורה שקלה 5 ק"ג). האם אני מחוייב לשוב לאותו מקום ולשלם ההפרש או שמותר לי לחשוב שה זיכה אותי כי ראוי אני לזה וכי ראה שמרובים צרכיי ומעט דחוק אני?
תשובה: ירבו כמותך בישראל שאתה עירני לדבר וירא מגזל האחר. אתה מחויב להחזיר את הכסף לבעלים של החנות. וה' זיכה אותך במצווה גדולה של השבת אבידה. לגבי אופן ההשבה: אם החנות נמצאת באותו עיר שלך אתה מחויב להגיע לחנות ולהשיב את הכסף.אומנם אם אתה בעיר אחרת אזי במידה ואתה מגיע לאזור החנות אתה צריך להשיב את הכסף לחנות. ובמידה ואתה אינך מגיע כלל לאזור החנות אתה צריך לפחות להודיע לחנות על כך, ולסכם איתם על אופן ההשבה. אם ירצו בדואר תוכל להוריד את סכום המעטפה והבול מעצם הסכום שאינך מחויב להפסיד ממון בשל כך. ובכל אופן אתה צריך לדאוג לכך שהכסף יגיע לחנות באיזה אופן שהוא, אומנם אין עליך להפסיד ולהוציא כסף במיוחד לשם כך. הרחבה: אדם שנתן כסף בטעות חייב המקבל להחזיר לו. הדבר נלמד מגמ' במסכת בבא מציעא דף סג עמוד ב ונפסק בשו"ע ס' רלב' ס"ב במקרה שלנו מדובר שנתנו סחורה בטעות מבלי לגבות עליה ת והוא אותו דין. החזרת ממון בטעות נדון כהשבת אבידה כך הרמב"ם  גזלה ואבדה יא,ד  מתבטא לגבי גוי שנתן כסף בטעות: טעות הגוי כאבידתו ומותרת.כלומר הדיון בקבל כסף בטעות הוא עניין השבת אבידה. לעניין טרחה בהשבת אבידה האם היא רק בחינם או שצריך להוציא ממון. מבואר בסי' רסה בחו"מ שהרואה אבידה צריך להחזירה בחינם היינו שאינו צריך להפסיד ממון עליה. אבל צריך לטרוח בכל כוחו. אדם אינו מחוייב להוציא ממון על השבת אבידה. הדבר מוכח מגמ' במסכת סנהדרין משנה. ואלו הן שמצילין אותן בנפשן: הרודף אחר חבירו להרגו. ובגמ' ת"ל לא תעמוד על דם רעך והא מהכא נפקא? מהתם נפקא: אבדת גופו מניין - תלמוד לומר והשבתו לו! - אי מהתם הוה אמינא: הני מילי - בנפשיה, אבל מיטרח ומיגר אגורי - אימא לא, קא משמע לן. כלומר הגמ' לומדת מהפס' והשבות לו באבידה שאין צורך להוציא ממון על ההשבה. אבל על הצלת נפשות מוציאים ממון מהפס לא תעמוד על דם רעך. יש עוד לעיין אם אדם הודיע למאבד שהאבידה אצלו האם עדיין מוטל עליו חובת השבת אבידה או שכעת הוא כבר כמו פקדון בידו ועל הבעלים לבוא ולקחת? לפי הרמב"ן על התורה  דברים כב,ב  שמפרש את הפס' אם לא קרוב אחיך אליך ולא ידעתו היינו שאינו בארץ שלו משמע שאדם מחוייב להשיב את האבידה כל עוד הוא באותו ארץ של המאבד בגלל שהוא יודע מי המאבד.( אומנם כאמור אינו חייב להפסיד בשל כך ממון כאמור) אומנם יש לציין שאם ידעת על הטעות בעת אשר היית במקום ונסעת לביתך ולא הלכת להודיע על כך, אזי יש בזה דין גזל שעל אדם יש חיוב להחזירו עפ"י הש"ך שזהו מקום קבוע ואתה יודע את מקומו לכן אתה מחוייב להשיבו למקומו אבל אם גילית את הדבר רק לאחר שבאת אל מקומך אזי יש לזה דין אבידה ואתה רק מחוייב להודיע לבעלים ולטרוח בגוף אבל לא בממון כדי להשיב את הכסף. הרב אבישי חבר טוב
שאלה: קדושת המקדש בזמן הזה: למדתי על מחלוקת הרמב"ם והראב"ד על קדושת המקדש בזמן הזה, ואני לא מבין משהו. הרמב"ם סובר בשאר חלקי א"י שכבשו עולי בבל שקדושה שניה קידשה לשעתה וקידשה לעתיד לבוא, וא"כ למה הוא צריך ליתן טעם מיוחד שכינה איננה זזה ממקומה לקדושת מקום המקדש אחרי שעולי בבל החזיקו גם בשטח זה?
תשובה: יש להבחין באופן עקרוני בין בעלות על ארץ ישראל לעניין מצוות התלויות בה ובין מקום המקדש. הרמב"ם עשה הבחנה בין קדושת הארץ לבין קדושת המקדש. קדושת הארץ שנתקדשה בזמן יהושע בן-נון ע"י כיבוש - בא הכיבוש של נבוכדנצר וביטל קדושה זו. לעומת זאת קדושת מקום המקדש ששלמה המלך קידש אותו לשעתה ולעתיד לבוא, גם על ידי חורבן אינו בטל כיוון ששכינה איננה בטילה. הראב"ד אומר שלא מצא בתלמוד הבחנה בין קדושת הארץ לקדושת המקדש. מי שסובר שהארץ נתקדשה לעתיד לבוא סובר כך גם על מקום המקדש, ומי שסובר שהארץ לא נתקדשה לעתיד לבוא סובר כך גם על מקום המקדש. מוסיף הראב"ד שאם יש מקום לעשות הבחנה היא הפוכה: שקדושת הארץ נתקדשה לעתיד לבוא לפי ר' יוסי, אבל המקדש לא נתקדש לעתיד לבוא כיוון שידעו שהוא עתיד להתקדש לעתיד לבוא בעקבות ה'.
שאלה: כיבוי בוילר לאחר כניסת החג: בחג שבועות בשבוע שעבר אבי הדליק בוילר בבית וביקש ממני לכבות אותו לפני כניסת החג כיוון שהוא יצא לבית הכנסת כבר אולם רק 10 דק אחרי הדלקת הנרות שמתי לב שלא כיבתי את הבוילר וכיבתי אותו באותו הרגע! (אם אני לא הייתי מכבה אז אבי היה מכבה כשהיה חוזר). מה אפשר לעשות כדי לכפר על חילול החג?
תשובה: אני מבין שמדובר על כיבוי הבוילר לאחר זמן כניסת החג הרשום בלוח ולפני השקיעה. אם את לא הדלקת נרות ולא קיבלת את החג, הרי שעדיין לא נכנס מבחינתך החג ולא חיללת אותו.