LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: כסף מביטוח לאומי על מילואים: הרב! בעלי יצא למילואים ל5 ימים ומגיע לו בערך 800 ש"ח מביטוח לאומי. הוא עובד בתחום של שיווק רשתי ורק אחרי המילואים הוא פתח עוסק מורשה כך שאין מעביד שימלא את הטפסים. רצינו לדעת, האם ביטוח לאומי נחשב כמו קופת צדקה ועדיף לא לקחת את הכסף על ימים אלו לפי האימרה שאם אדם יכול להסתדר בלי להצטרך לבריות אינו זז מהעולם עד שיפרנס אחרים או שמגיע לנו הכסף ואין שום בעיה לקבל אותו?
תשובה: כספי ביטוח לאומי על מילואים אינם צדקה אלא מגיעים כדין. אם אדם היה עובד מגיע לו משכורתו כרגיל ואם באותם ימים לא עבד, מגיע לו משכורת מינימום וזה הסכום שציינת ואין סיבה לא לקחת במצב זה. ה' יצליח דרככם.
שאלה: נבואה שלא התגשמה?: ביחזקאל פרק טז פסוק נ"ה כתוב: "ואחותיך סדם ובנותיה תשבן לקדמתן ושמרון ובנותיה תשבן לקדמתן ואת ובנותיך תשבינה לקדמתכן" - והמפרשים מסבירים: שהכוונה היא שהגולים מממלכת יהודה יחזרו ביחד עם הגולים מממלכת שומרון, ולא לפניהם. והרי אנשים מעשרת השבטים עדיין לא חזרו, הכיצד?
תשובה: לשואל אכן, טרם זכינו שתתגשמנה נבואות העתיד לבא במלואן, ואנו תפילה כי יקבץ ה' נפוצותינו מארבע כנפות הארץ וישמחנו בבנין ביתו במהרה בימינו. נאמנה
שאלה: פמוטים שנקנו מגוי: האם מותר להשתמש בפמוטים שקנו לי במתנה, אך החנות שקנו ממנה את הפמוט היא של גוי? מראש (: השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "שימוש בכד חרס (חמר) שיצר נוכרי"
תשובה: כל הבעיה בכלים מגוי הם לגבי אוכל. לצורך נרות מותר.
שאלה: לכתוב מספרי תעודת זהות בכתובה: לרב אריאל אני מו"צ. 1- האם רצוי לרשום בכתובה מספרי-הזהות של בני הזוג, כי זה סימן מובהק? 2- בעריכת חופה בחצור ליד צפת, לרשום "חצור הגלילית"? כי יש גם חצור ליד אשדוד. לרב
תשובה: 1. אין צורך בת.ז. 2. לכתוב חצור הגלילית.
שאלה: המשך.: מה זאת אומרת גזל מילה בתשובה א שכתבת. האם תוכלו לפרט יותר על עניין זה.לא שמעתי על זה מעולם השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "האם מותר לומר?"
תשובה: במקרה ואדם מברך אותך ברכה ואת לא מחזירה לו ברכה, הרי כאילו גזלת ממנו את הברכה. קיבלת ממנו משהו ולא החזרת לו. יש מקומות בהם נוהגים להחזיר ברכה גדולה יותר, כגון: ועונים או לילה טוב ועונים לילה טוב ומבורך, וכן על זה הדרך. כמובן שאין הכוונה כמו לגזול ממון או חפץ אבל הגמרא למדה את זה מכך שכתוב בפסוק גזלת עני, והרי גם עשירים אפשר לגזול? אלא שיש דבר שאין לו שווי ממוני אולם גם בו יש גזלה והוא ברכה שברכו אותך ולא החזרת ברכה. כמו שמספרת הגמרא במסכת מגילה (כז, ב): "רב הונא קשר חבל של גמי ובא לפני רב. אמר לו רב לרב הונא: מה זה? אמר לו: לא היה לי יין לקידוש ומשכנתי את חגורתי. אמר לו: יהי רצון שתתכסה בבגדי משי. כאשר נישא רבה בנו של רב הונא, רב הונא היה גוץ, שכב על המיטה, באו בנותיו וכלותיו, פשטו בגדיהן והשליכום עליו, עד שנתכסה בבגדי משי. שמע רב שנתקיימה ברכתו והקפיד, אמר: למה לא אמרת לי כשברכתיך 'וכן למר'? " רואים שחשוב להחזיר ברכה בכדי שגם המברך יתברך.
שאלה: שם המקום בכתובות בצומת גדירה: נבקש לשאול את הרב דוד חי הכהן, לפי מסורת החיד"א והבא"ח בענייני כתובה. ישנם כמה אולמות שמחה בצומת הכבישים הידוע בשם "צומת גדירה", אבל באמת האולמות אינם נחשבים מהעיר גדירה ובמרחק קטן יותר מגדירה, לצד אחר, יש ישוב קטן בשם כנות. מה נרשום בכתובה, מהו שם המקום?
תשובה: לא מצאתי גילוי דעת של אותם הגדולים אולם נלע"ד כיון שגדרה היא היישוב החשוב והמפורסם- יש לכתוב בצמת גדרה.
שאלה: מלבין קפה תוצרת חוץ ללא הכשר: בטעות הוכן קפה חם בספל קרמיקה (חלבי) עם מלבין מתוצרת חוץ שבין מרכיביו מופיע: SODIUM CASEINATE - A MILK DERIVATIVE. מה דין הספל?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה, המלבין מכיל חלבון חלב בלי כשרות. כדי לצאת כל השיטות יש להכשיר את הכוס. והיות שיש סוברים שאי אפשר להכשיר את הקרמיקה שהיא כחרס, לכן אין להשתמש בכוס שנה ואחר כך להגעילו במים רותחים 3 פעמים. הרב חגי בר גיורא
שאלה: מנהגי אבלות על ילדים : בשבת נפטר בן למשפחה בוכרית בן 4.5 שנים. הבן היה חולני שלא התפתח, ניזון מצינורית מהבטן. ההורים יושבים שבעה כרגיל, שאלתי מה לגבי אזכדת חודש, שנה, ויארצייט בכל שנה?
תשובה: ההורים עושים נכון וכך לנהוג בהמשך לגבי אזכרות חודש, שנה ויארצייט בכל שנה ושנה. האבלות הינה אותה אבלות. ינוחמו מן השמים.
שאלה: ענידת טבעת נישואים לגרושה: לצערי אני גרושה אך חייה עם הגרוש, בעלי לשעבר. אני רוצה לענוד את טבעת הנישואים. יש בינינו קשר נפלא פשוט היינו פזיזים מדי כדי להתגרש. האם אני והוא יכולים לענוד את טבעות הנישואים? אשמח לתשובה
תשובה: לשואלת ויקר. שאלתך חשובה ורצויה. מבחינת היהדות כאשר זוג נשוי התגרש הרי הם בגדר 'פנויים', ואינם מוגדרים כנשואים עד שיקיימו מחדש קידושין ע"פ כללי היהדות. ואין זה משנה אם חיים יחד או בנפרד - כל עוד לא נעשו קידושין הרי הם פנויים. ענידת טבעת הנישואין אין בה איסור גם בהיותם מוגדרים פנויים אולם כפי שאת מרגישה אין זה אידיאלי, ויש לפעול על-מנת לקדם את הקשר הטוב הזה לכלל קשר אמיתי שיגדיר אתכם נשואים כדת משה וישראל, ובכך תהיה ענידת הטבעת מתאימה ומאחדת, ומן השמיים יסייעו בעזרת ה יתברך. לגבי הפרטים הטכנים יש להיוועץ ברבנות המקומית. ואחתום בלב שלם, הרב נריה אברהמי
שאלה: מעות של מחצית השקל שהוקדשו: בא יהודי ונתן לי כסף ואמר בלשון הזו: "זה כסף עבור מחצית השקל שנותנים מראש חודש אדר". בשו"ת הגאונים כתוב: אם קרא אותן שקלים אסורים בהנאה. אך המהרש"ם (ב, עד) כותב בנושא אחר : על פי המרדכי אין לחוש שמא יעשה המצוה בעבירה ולא שדי איניש זוזי בכדי והו"ל הקדש בטעות. מה דעת הרב?
תשובה: יש להניח שהוא התכוון למה שעושים היום, והיום בדרך כלל עושים זכר למחצית השקל.
שאלה: חיוב בתרומות ומעשרות ודינים לענבים מכרם נטוש: האם מותר לבצור ענבים למאכל או ליין מכרם שמוצהר וידוע לכל כי הוא נטוש? האם יש למרות זאת צורך בקבלת אישור מבעל הכרם (שידוע לכל שייבש את הכרם)? האם לאחר בצירת הענבים יש צורך בהפרשת תו"מ? האם יש דינים נוספים שיש להקפיד במקרה זה? ב ו
תשובה: וברכת ד' אם הכרם מופקר וכל אחד יכול לקחת (יהודים, גויים, עניים עשירים) הרי זה הפקר מוחלט, ואין צורך להפריש תרו"מ. אמנם דעת הראב"ד שיש להפריש, אבל העולם נוהג כדעת הרמב"ם שאין מפרישים. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: לברך על מעשרות מצמח המורינגה: מדוע לא לברך? הרי לשו"ע והרמ"א צריך לברך ודעת הרמב"ם נשארה בספק. בנוסף, שדעת הרב אליהו על כל תבלין לברך. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "הפרשת תרומות ומעשרות לצמח המורינגה"
תשובה: וברכת ד' הברכה איננה מעכבת בהפרשה, ומכיוון שיש ספק בראשונים עדיף לא לברך. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: הרב אמנון יצחק: לכבוד הרב. האם צריך לקרות לר אמנון יצחק בתואר רב? והאם מותר לתת תרומה לאירגון שופר?
תשובה: אם הוא באמת ת"ח גדול ופוסק הלכה אתה יכול לקרוא לו רב. עם זאת, אתה יכול לבקר אותו על טעויותיו.
שאלה: בית המקדש: רציתי בבקשה לדעת שלושה דברים: א, מה תפקידן ההלכתי מעשי של קרנות המזבח? ב. האם היו כמה סוגי קרנות מזבח? ג. מהו עניין הצלת הרוצח של קרנות המזבח? ויישר כח.
תשובה: לשואל א. תפקידן ההלכתי של קרנות המזבח: מזין עליהן את דם הקרבנות שדמן נזרק מעל חוט הסיקרא. ב. לא ידוע לי על סוגים שונים של קרנות (ישנם איורים של המזבח בהם הקרנות מחודדים ומקורם זר). בארבע פינותיו של המזבח היו ארבע קרנות מרובעות חלולות ופתוחות מלמעלה. (לפי הרמב"ם הקרנות היו בקצה המזבח ממש ולפי הראב"ד היו מרוחקות שני טפחים מן הקצה. ראה רמב"ם בהלכות בית הבחירה רמב"ם הלכות בית הבחירה ב, ח) ג. לגבי קליטת המזבח: הגמרא במסכת מכות (יב ע"א) אומרת: אמר רב יהודה אמר רב: שתי טעיות טעה יואב באותה שעה, דכתיב: "וינס יואב אל אהל ה' ויחזק בקרנות המזבח" (מלכים א' ב): (א) טעה - שאינו קולט אלא גגו, והוא תפס בקרנותיו. (ב) טעה - שאינו קולט אלא מזבח בית עולמים, והוא תפס מזבח של שילה (רש"י גורס "מזבח של במה" כי בתקופת דוד לא היה המשכן בשילה). אביי אומר: בהא נמי מיטעא טעה: (ג) טעה - שאינו קולט אלא כהן ועבודה בידו, והוא זר היה. הראשונים נחלקים בשאלה את מי קולט המזבח, ובאלו תנאים, והדבר תלוי בפירושים השונים לדינו ולטעויותיו של יואב. וכך הכריע הרמב"ם (הלכות רוצח ושמירת ה, יב-יג): המזבח קולט שהרי נאמר בהורג בזדון "מעם מזבחי תקחנו למות" (שמות כא, יד) מכלל שההורג בשגגה אינו נהרג במזבח, לפיכך ההורג בשגגה וקלטו מזבח והרגו שם גואל הדם הרי זה נהרג עליו כמי שהרגו בתוך עיר מקלטו. אין קולט אלא גגו של מזבח בית העולמים בלבד ואינו קולט אלא כהן ועבודה בידו אבל זר או כהן שאינו עובד בשעה שנהרג או שהיה עובד ולא היה על גגו אלא סמוך למזבח או אוחז ב בקרנותיו אינו נקלט. אחיזת יואב בקרנות המזבח היתה מוטעית, וכך מבאר הריטב"א (מכות יב ע"א) את טעותו (הראני מו"ר הרב איתן שנדורפי שי'): טעה שאינו קולט אלא גגו והוא תפס בקרנותיו. פירוש דאנן דרשינן "מעם מזבחי תקחנו" ולא מעל מזבחי, וגגו הוי מעל מזבחי. וי"ל דיואב שפיר ידע מהאי דרשא  ד מעל מזבחי בעינן, אלא דהוה סבר דקרנות מעל מזבחי קרינן ביה, וכן פירש"י, ואפשר דידע שפיר (יואב) דקרנותיו לאו מעל מזבחי נינהו אלא דאיהו לא דריש כדידן, והכי הוי דריש מעם מזבחי כלומר מסמוך לו תקחנו למות ולא ממזבחי ממש ואפילו מקרנותיו. נאמנה
שאלה: דרגתם של תינוקות בית רבן: רציתי לדעת איך מיישבים את שתי האמירות הסותרות לכאורה: מחד, הילדים מתחת לבני 13 הם הבל פה שאין בו חטא, הם לפני מציאות החטא, והם בקדושה ובטהרה. ומאידך, רק בגיל 13 נכנס בהם יצר טוב, משמע שעד עכשיו היה בהם יצר רע. וכן רואים שילדים יכולים להגיע לאכזריות, הם הרבה פעמים אנוכיים וכו. איך זה מתיישב? מראש ויישר כח.
תשובה: מחד, ילדים אין להם חוט שדרה עצמאי, הם פועלים כמו חיות שמה שמעניין אותם זה ההישרדות. לפן הזה אנו קוראים יצר הרע. יש להם יצר שמניע אותם לזהות סכנות ולדאוג לעצמם, עדיין אין בהם עצמיות לגייס בכדי לעשות טוב לעולם. אולם מאידך, הם לא מתכננים לעשות רע. זה יוצא להם משום שכך הם מציירים לעצמם שכך הם ישרדו טוב יותר. אין בהם רע מתוכנן שבא מהשכל או מהחכמה. לכן, כשהם לומדים תורה בשכלם הם נקיים הם לא חושבים לעשות רע. כך שבאמת ההבל שלהם נקי.
שאלה: חתונה רפורמית של כהן וגרושה: בחורה גרושה שעובדת איתי נישאה בנישואי קפריסין עם כהן. ועכשיו היא עושה מסיבת נשואין בארץ-עם "רב" רפורמי. האם מותר להשתתף בחתונה כזאת?
תשובה: לא.
שאלה: הנחת תפילין במהלך היום והתפילות שנאמרות:! יש לי מס שאלות : 1) יצאו לי כמה פעמים לצערי שלא הנחתי תפילין בזמנן בשעות הבוקר. עד מתי אני יכול להניח ומה סדר התפילה שלי יחיד ציבור (כי לא תמיד יוצא לי להתפלל במניין)? 2) אם הגעתי לתפילת שחרית באיחור של כמה דק ואני רק התחלתי להניח והציבור כבר בעמידה ק"ש, מה עליי לעשות? 3) לגבי טבילת כלים, האם המקום היחידי שאני יכול לטבול כלים הוא במקווה או שיש מקומות אחרים דרכים אחרות "להכשיר" את הכלי?
תשובה: 1) אם לא יכולת להניח תפילין בבוקר עליך להתפלל שחרית בזמן ללא תפילין, ובצהריים אתה יכול להניח עד השקיעה, ובזמן הנחתם תאמר פרק מתהלים, ואם טרם התפללת תפילת מנחה רצוי שתתפלל עימם תפילת מנחה. 2) כדי שהתפילה תיחשב במנין עליך להתחיל תפילת עמידה כאשר הציבור נמצא בתפילת עמידה. לצורך כך יש לדלג על חלק מפסוקי דזימרה לפי סדרי עדיפויות המובא בהלכה, אולם בכל מקרה יש לומר "ברוך שאמר", "אשרי" ו"ישתבח" וכן ק"ש וברכותיה. אם גם זה לא יעזור, כיוון שבכל מקרה אין זו תפילה במנין יש לומר הכל לפי הסדר. כמובן שאם באפשרותך להתפלל במנין אחר ולהספיק לומר את כל התפילה כסידרה יש לעשות כך. 3) כאשר קונים כלים שיוצרו ע"י גוי יש להטבילם וניתן להטביל רק במקווה. כאשר כלי נטרף, כגון שבושל בו מאכל לא כשר או שבושל בו לפעמים חלבי ולפעמים בשרי יש להכשירו ולא להטבילו. ההכשר נעשה בדרך כלל ע"י הגעלתו, אך יש לברר כל מקרה לגופו.
שאלה: פיצוי על ידי הולך רגל שקפץ לכביש: אני מו"צ ובא אליי מקרה. הולך רגל קפץ בפתאומיות לכביש וראובן עצר מיד. ושמעון שנסע אחריו נתקע והזיק לרכב ראובן. האם ראובן יכול לקבל תשלומי נזק מהולך הרגל, כמו שמבואר בסימן רס"ה, א? יותר נוח לראובן לבקש זאת מהולך הרגל מאשר משמעון.
תשובה: בדרך כלל, וברוב ככל המקרים מהסוג הנזכר בשאלה, תמיד הרכב שמאחור יהיה אחראי על גרימת הנזק, הן מבחינת חוקי התעבורה והן מבחינה מציאותית, מחמת הסיבה שלא שמר מרחק מתאים כדי לבלום גם במקרים כאלה של בלימה פתאומית של הרכב שמלפנים. ולכן אנו מתייחסים למקרה הזה ככזה שקרה בנסיבות הנ"ל. ראובן יכול לקבל תשלומי נזק רק משמעון ולא מהולך רגל. הסיבה שאין לחייב את הולך הרגל היא מחמת שאין פה גרימת נזק ברמה של גרמי, אלא פחותה מכך משמעותית. כמו כן, אין שייכות למה שנראה לנו שכיוונת בציון לסימן רס"ה, א (נטילת שכר על השבת אבידה מתוך הנחה שמניעת הנזק להולך הרגל תיחשב כהשבת אבידה ויהיה ניתן ליטול עליה שכר) לנידוננו. הרב אברהם אחיה שוקרון
שאלה: חיוב מחצית השקל לספרדים: רק הרמ"א הביא את חיוב זכר למחצית השקל בדיני פורים, אך ברמב"ם ובשו"ע אין לזה זכר. האם לדעתם אין חיוב כזה?
תשובה: אין חיוב לתת מחצית השקל מן הדין אולם זהו מנהג ישראל מימים ימימה בדומה לתקנות ר' יוחנן בן זכאי לעשות זכר למקדש, וזהו מנהג טוב שגם הספרדים נהגו בו.
שאלה: חימום בשבת בתנור עם מצב שבת: יש לי תנור עם כפתור "מצב שבת" - שדולק על חום קבוע בלי תלות בטרמוסטט. הפלטה שלנו התקלקלה ואולי לא נספיק לקנות חדשה עד מחר בגלל אילוצים שלא תלויים בנו. האם מותר להשתמש במצב שבת במקום פלטה? אנחנו אשכנזים ומדובר באוכל מבושל ויבש שרק צריך חימום, לא בישול, ויש בתא התנור רשת שניתן להניח את המאכלים עליה ולא ישירות על רצפת התא.
תשובה: לשואלים, בנסיבות המיוחדות שבשאלה הדבר מותר בתנאים הבאים: האוכל יוכנס לכלי שלא מקובל לאפות בו (כלומר, סיר ולא תבנית), הכלי יונח מעל כלי נוסף (רשת לא מספיקה  אפשר כלי דק, אבל משהו שלא מקובל להניח עליו בתנור), ואם אפשר - שהתנור יושאר פתוח מעט (אלא אם כן יש בכך בעיה בטיחותית). אפשרות אחרת, שגם בה יש להניח על גבי כלי אחר: אם התנור מופעל באמצעות שעון שבת, ניתן להניח את המאכלים בזמן שהוא קר. הרחבה: הכנסת מאכל מבושל ויבש לתנור בשבת איננה בישול, וגם אין בה איסור "הטמנה" מאחר שהכלי עם האוכל אינו צמוד לדפנות התנור (שולחן ערוך סי' רנז סעיף ח). הבעיה במקרה זה היא שאסור לעשות בשבת פעולה הנראית כמו בישול ("מיחזי כמבשל"). ההנחה על הפלטה איננה נראית כבישול, משום שהיא מיועדת לחימום  ויש שהתירו את ההנחה עליה רק באמצעות כלי נוסף המפריד בין הפלטה לסיר, כדי שיהיה ברור יותר שמדובר בחימום בלבד. אולם התנור מיועד לאפיה ולכן ההכנסה אליו עלולה להראות כאפיה בשבת. כך נאמר בגמרא (שבת לז ע"א) ובשולחן ערוך (סי' רנג ס"ב), שאפילו בתנאים שבהם מותר להחזיר תבשיל לתנור - אין להחזיר לתוכו, אלא רק מעליו, משום שהדבר נראה כמבשל (משנה ברורה שם ס"ק נח). לפיכך, הדעה המקובלת בפוסקים היא שאסור לחמם דברים בתנור (שמירת שבת כהלכתה, מהדו' תשל"ט פרק א סעיף יח, בהערה  ילקוט יוסף שבת ח"א עמ' קב: "נכון להחמיר"). אך יש מהפוסקים שהתירו גם בתנור באופנים מסוימים שבהם הדבר ניכר שאין זה בישול אלא חימום דבר מבושל: כאשר יש הפסק של כלי (משנה ברורה סי' שיח ס"ק צד  והעיר עליו החזון איש, מועד סי' לז, ט), או בסוג מאכלים שלא מקובל לאפותם בתנור (שערי תשובה על השו"ע שם סט"ז). ומאחר שמדובר במחלוקת פוסקים באיסור דרבנן, יש להקל בשעת הדחק בתנאים שהוזכרו לעיל, בהתחשב בכך שגם ההעברה ל"מצב שבת" היא היכר נוסף שלא מדובר בבישול אלא בחימום. על האפשרות להניח בזמן שהתנור עדיין קר כתב הרב מלמד ב'פניני הלכה' (פרק כא) בשם כמה פוסקים, משום שבזמן ההנחה הדבר לא נראה כבישול (אציין שלדעתו הדבר מותר גם שלא בשעת הדחק, אולי משום שבדרך כלל באפייה מקובל להפעיל את התנור לפני הנחת האוכל  וצריך עיון).
שאלה: דיני טלית ותפילין של הנפטר: כבוד הרב בהלוית אבי ביקשתי שיעטפוהו בטלית שלו. מה הנוהג שעלינו לעשות בטלית לאחר הקבורה? (הבנתי שאנו צריכים לשטוף אותה) מה הדין לגבי שאר תשמישי הקודש של אבי - השארתי לשימושי 2 טליתות וזוג תפילין, בנוסף לאלו שלי. ברשות אבי נותרו עוד 2 זוגות תפילין ומספר רב של טליתות. מתי הנוהג שנתרום אותם לבית הכנסת לאחר ה-30 או לאחר שנה? (הבנתי שרצוי שכל 3 חודשים יניחו תפילין אחרת הן מתקלקלים)
תשובה: לשואל, תנוחם מן השמים! מאחר שלא התכוונתם שהטלית תישאר עם הנפטר אלא שתהיה עליו לפרק זמן קצר, לא חל עליה שום דין מיוחד (בניגוד למה שהונח על המת על מנת להקבר עמו, שנאסר בשימוש ובהנאה, שולחן ערוך יורה דעה סימן שמט סעיף ג). כמובן, מסיבות בריאותיות וגם מבחינת ההרגשה כדאי לכבס אותה לפני השימוש. לגבי תשמישי הקדושה של אביך, בספרים שראיתי שעוסקים בנושא לא מצאתי כל הגבלה על פרק הזמן שבו ניתן למסור אותם לשימושם של אחרים, ולא ידוע לי על מנהג כלשהו שמונע מלמסור אותם מיד. אדרבה, דווקא בשנה הראשונה חשוב יותר להרבות זכויות לנפטר על ידי מעשי מצווה ברכושו. נהוג לבדוק את התפילין של נפטר לפני השימוש בהן (ספר 'לשכת הסופר', וילנא תרכ"ט, כלל יח). למנהג זה נאמרו נימוקים שונים (תשובה על כך מאת הרב יקותיאל יהודה גרוס הי"ד, שנדפסה בתחילת הספר 'פרי הגן' מאת נכדו, הרב קלונימוס זאב גרוס, חלק ד). מן הרמב"ם (הלכות תפילין ב, יא) מוכח שאין זו חובה, שכן כתב שהתפילין של הלל הזקן התקבלו בירושה מסבו ולא בדק אותן, כי נראו מבחוץ במצב טוב. שאר חפציו של הנפטר ניתנים לשימוש או מסירה ללא הגבלה, פרט לנעליים, שיש נוהגים להמנע מהשימוש בהם, לרוב הדעות - רק אם היו עליו בזמן פטירתו (שבט הלוי חלק ד סימן קנב ויביע אומר חלק ג יו"ד סימן ה).
שאלה: לשון התנ"ך זכר או נקבה: ברצוני לשאול שאלה בהקשר לפרוש בנושא כבדות הידיים של משה במלחמת עמלק, שקראתי באתרכם. לא מצאתי התייחסות לשאלה שמטרידה אותי: הציטוט מהכתוב הוא: "וידי משה כבדים". וכי למה כתוב כבדים בלשון זכר, ולא כבדות כנקבה? והרי הכתוב התייחס ליד בלשון נקבה "יד חזקה" וכו. וידוע שבתנ"ך אין טעויות לשוניות. ושבת
תשובה: לשואל אכן יש לדקדק בלשון הכתוב, הדק היטב, ויפה שאלת. שאלה זו הקשה הראב"ע שם (שמות יז, יב) והביא דוגמא נוספת לתופעה זו. והאלשיך הקדוש (שם) כתב: "על כן נאמר כבדים ולא כבדות, למה שאין כבדותן מפאת עצמן כי גבור היה, רק כבדים שכבדותן מפאת ישראל, אשר ישראל בשם זכרים יקראו, או מפאת עונותיהם המכבידים". וראה הערה 60 בחומש "דעת מקרא". נאמנה
שאלה: ללכת לים ולבילויים באבל: האם אסור לאבל תוך 30 להנות, ללכת לים או לבילויים כשרים?
תשובה: לשואל, אבל אינו צריך להמנע מהנאה, למשל - ממאכל טעים במיוחד, אלא משמחה. בהקשר של בילויים ואטרקציות, הדבר תלוי באווירה מסביב: אם מדובר בטיול רב משתתפים, אתר שעשועים הומה, וכדומה - הדבר אסור  ואם מדובר בטיול משפחתי בטבע, מסעדה במקום שקט וצנוע - מותר. הליכה לים או לבריכה, בלי קבוצת חברים, איננה "שמחה". אך לפי מנהג האשכנזים הדבר אסור, כי מנהגם שלא להתרחץ במשך שלושים ימי האבלות רחיצה לשם תענוג. מקורות: שולחן ערוך יורה דעה סימן שפ סעיף כה וסימן שפא סעיף א. ספר 'מעולם ועד עולם', פרק לג.
שאלה: להגעיל כלי בשרי להיות פרווה: לרב ליאור שאלוני לפי דעת המהרש"ם, ח"ב, רמ"א, שכתב שמותר להגעיל כלי בשרי להיות פרווה ואח"כ להפוך אותו לחלבי. כמה זמן מאחרי שהכלי נהיה פרווה, אפשר ל"עשות" אותו חלבי? 3 ימים או פחות?
תשובה: החת"ם סופר מחמיר בזה, ואומר שלא להחליף מסט בשרי לחלבי או להיפך, מחשש שמא אנשים יתבלבלו. אבל אם אדם מכשיר את הכלים בכל מקרה, כגון לפסח או כגון שמכשיר כלי שאינו כשר, יהיה מותר להחליף אותו לשימוש אחר. ערוך השולחן מיקל בכך. למעשה: אם יש צורך, ניתן לסמוך על ערוך השולחן ולעשות זאת.
שאלה: לשמוח ולהנות במצוות: הגמרא בסוכה דף לא אומרת, שמצוות לאו להנות ניתנו. לא כתוב לא לשמחה ניתנו אלא לא להנות. מה ההבדל בין שמחה להנאה?
תשובה: השמחה נוגעת לחוויה רוחנית. הנאה נוגע להנאת הגוף. המושג מצוות לאו להנות ניתנו הוא קודם כל כלל הלכתי שמגדיר את מי שעושה מעשה מצווה לא כאדם שגופו נהנה אלא כמי שעושה מעשה של מצווה שהוא רצון ה'. מבחינה רוחנית את האמירה לאו להנות ניתנו ניתן לקחת למספר הוראות. הוראה אחת היא שמצוות לא נועדו להנות את גופנו או חושנו אולם ודאי שאת המצוות צריך לקיים בשמחה ומתוך תודעה שהמצווה היא המביאה אל תוכנו את השלמות המבוקשת בחיינו.
שאלה: להפקיר את הפרות שעלולות להזיק: האם אדם שיש לו עץ פרי שנוטה לרה"ר ורוצה להפקיר מראש כל פרי ברגע שיפול, וכך יהיה פטור מנזקי פירותיו, האם זה יתפוס ובאמת יהיה פטור?
תשובה: אם זה כבר נזק והוא מפקיר, זה נקרא המפקיר נזקיו במקום ציבורי והוא לא נפטר בזה. אבל אם הוא מפקיר אותם מראש דומני שזה יהיה מותר.
שאלה: חידוש קשר בין חברים לחתונה: אני עכשיו באמצע כיתה י"ב (17.5). לפני בערך שנתיים (בסוף כיתה י ) הייתי בקשר ממש חזק עם בחור בשכבת הגיל שלי (עכשיו הוא בן 18) שאיתי בסניף. לא היינו ממש חברים אבל היינו בקשר נורא נורא חזק בערך כשנה וחצי (לפני הניתוק קשר) שבמהלך הקשר התחזקנו ביחד (כמובן ששמרנו נגיעה),חיזקנו אחד את השני,עזרנו אחד לשני ובקיצור היינו שם אחד בשביל השני כל הזמן. עם הזמן הקשר התפתח (בתחילת כיתה י ) והגענו למסקנה שיש משהו מעבר לידידות החזקה שלנו ושאנחנו מרגישים משו אחד כלפי השני וסיכמנו שלא נהיה חברים כי זה לא מתאים וחברות היא לשם חתונה ואנחנו עוד צעירים כדי לחשוב על זה בכלל,אבל נמשיך את הקשר וננסה למתן אותו. חשוב להדגיש ששתנו יחסית ממש בוגרים לגילנו. עברו כמה חודשים ואז באמצע כיתה י החלטנו שקשה לנו לשמור על הקשר באש נמוכה ואם נמשיך ככה סביר להניח שנגיע לנפילות בעתיד חו"ח והחלטנו לנתק את הקשר למרות כל הקושי העצום שכרוך בזה, ושאם נפרד זה יתרום לנו יותר בתהליך של בניית האישיות ועבודת ה שלנו בפני עצמנו ושהקשר שלנו עם כמה שאנחנו חושבים שהוא מקדם הוא יותר מפריע לנו להתקדם וככה הגענו למסקנה שמנתקים קשר -לגמרי. (ולא קבענו זמן מסויים שנחדש אותו.)כמו שציינתי למעלה אנחנו באותו הסניף מה שהקשה ומקשה פי 4 את הניתוק המוחלט כי אני רואה אותו בכל פעילות שיש בסניף. אבל למרות הקושי הצלחנו ואנחנו מצליחים להתגבר ואני רואה ממש את התוצאות,מאז הניתוק שנינו ממש התחזקנו ועלינו בעבודת ה.(אני יודעת על עצמי ומה שאני יודעת עליו זה עפ"י מה שאני רואה בסניף-עושה שיעורים לחניכים שלו,לומד תורה וכ"ו.) השאלה שלי נכנסת כאן. לא דיברנו אחד עם השני קרוב לשנתיים חוץ מעניינים טכניים הקשורים בסניף. ואני לא יודעת מה לעשות עכשיו? זה הזמן לדבר איתו? לחכות עוד? כמו שאני יודעת הוא שנה הבאה ילמד בישיבה גבוהה ואני בעז"ה יעשה שירות. עד כמה יהיה לנכון לדבר איתו עכשיו? להכניס בדיבור את עניין החתונה? כי לפי דעתי אם נחזור ברור שזה לשם חתונה,ואני לא מאמינה שנמשוך את זה הרבה מחמת הזמן שחיכינו. סליחה על ההתקפה בשאלות אבל זה נושא שממש מעסיק לי את המחשבות בזמן האחרון וראיתי הכי לנכון לשאול רב שימליץ לי מה לעשות. מראש ושוב סליחה.
תשובה: תחכי עוד מספר חודשים, אם אפשר. בסוף השנה תדברו ביניכם ותראי אם הוא בראש שלך, האם גם אצלו החיבור שהיה ביניכם נמצא באופן בסיסי. אם החיבור בסיסית קיים, אני מציע שתחליטו למשוך עוד שנה כשאת בשרות והוא בישיבה מתוך הסכמה שאתם לא יוצרים קשרים אחרים ומתוך הבנה שאם אחד ממכם כבר לא יכול להמתין אזי תחדשו את הקשר ותבדקו האם אתם כורתים ברית נישואין. כך להמשיך ולהבנות.
שאלה: פיקוח נפש של גוי דוחה שבת: בשיעור האחרון שלי בחברותא אליה אני הולך כבר 4 שנים לערך, למדתי כי אין חובה לעזור לגוי במקרה של פיקוח נפש בשבת. האם הדבר נכון? אם כן, הכיצד מסתדר דבר זה עם "לא תעמוד על דם רעך", שכן בהבנתי אין כל הבדל בין גוי ליהודי בנושא כזה. וכיצד מסתדר הדבר שמבחינת הקבלה גם בגויים יש ניצוץ מבורא עולם. האם השבת מעל עניין זה? האם ניתן לראות אדם כרוצח אם עמד על דם רעהו? במידה וכן, "לא תרצח" במקרה כזה אינו מתייחס ליהודי בלבד, ומכאן שאם לא עזרנו לגוי במקרה של פיקוח נפש בשבת, עברנו על לא תרצח. הנושא נגע לעמקי נשמתי, והדבר אינו מובן לי בעליל, הכיצד יכולה להיות כזו פסיקה ללא כל עוררין. אודה לתשובתך, ובכבוד רב,
תשובה: ראשית, הלכה למעשה אנו גם מצילין גויים משום איבה. רבים דנו מה הכוונה לטעם של איבה. הרב אונטרמן זצ"ל כתב מאמר על כך שדרכי ואיבה זה לא רק שאלה של אינטרסים אלא זה ענין של מערכת יחסים הוגנת שמופיעה את הטוב בעולם. על התורה נאמר דרכיה דרכי נועם וכלול בזה גם היחס למי שהוא לא מבני האומה שלנו. בנוגע להבדל בין הצלת ישראל להצל גוי צריך לשים לב שההעדפה בהצלת ישראל לא נובעת מזלזול בנפש הגוי. אנו מתייחסים לחיי גוי לא פחות מאשר הגויים עצמם אולם מעלת ישראל כל כך גדולה שמחמתה אנו מדרגים את מידת החיבור שיש לנו לישראל או לגוי. כשם שניתן להבין הוראה שאדם ראשית יציל את בנו ורק אחר כך יציל את בן חבירו כך גם אנו אמרים מי שישראל הוא משפחה שלנו הוא כמו הבן שלנו ומי שאינו מישראל הוא נברא בצלם אולם אין אנו יכולים לקחת אחריות על כל יושבי תבל. כך טוב לעולם שכל אחד ידאג לבני משפחתו ולקרוביו. כל אחד דואג לעמו לא משום שהעמים האחרים לא חשובים אלא משום שכך יהיה הכי טוב לעולם. ומכאן אנו מגיעים גם לענין השבת. השבת היא דבר מאד מרכזי ביצירת חיים יהודיים. התורה באופן כללי אומרת שאין אנו כאומה יכולים לדאוג לכל יושבי תבל בשבת משום שאנו כעם מצווים לשמר את חיי העם היהודי שכוללים את חיי השבת. אין כאן זלזול בגויים אלא יש כאן יצירת האפשרות לשבת שבה אנו צריכים לשבות מהדאגה למה שמתנהל בעולם. זאת אנו משאירים לשאר יושבי תבל, זאת אנו משאירים לקב"ה. הם ידאגו לקיום כל העולם. רק בנוגע למי שהוא מישראל יש לחזק את ציור הערבות המשפחתית שבתוך האומה ומשום שאם אין אני לי מי לי אנו מחללין על ישראל את השבת. ומה קורא אם אין גויים להציל את הגוי ורק ישראל נמצאים בסביבה, על כך משום איבה ודרכי נציל גם את הגויי.
שאלה: גידול עץ אתרוג במרפסת: וישר כח, כיוון שהאתרוגים מהעץ מיועדים לברכת רבים בחג הסוכות הבעל"ט, רציתי לשאול כיצד ניתן לצאת ידי חובת הטוענים שעציץ במרפסת אינו נחשב כעץ נקוב (למרות שיש בו חורי ניקוז והמפרסת אינה מקורה). האם גם אם העציץ גדול מאד מעבר לגודל שורשי העץ (100 ליטר) והוא יוצר צל? האם פיזור אדמה מסביב לעציץ (מפלסטיק יחסית דק ששורשיו יתכן ויכולים לקרוע את הפלסטיק) הוא מספיק? האם יש כמות גודל של אדמה שניתן לפזר על מרפסת הבטון על מנת שהעציץ יחשב נקוב גם אליבא דשיטה שהזכיר הרב בתשובתו? האם יש שיטות נוספות אחרות? וישר כח. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "תאריך שתילת עץ האתרוג הוא סיון התש"ע"
תשובה: וברכת ד' מרפסת שהיא מבטון ועליה עציץ נקוב, וכעת ימלאו אותה עפר, א"כ יצטרכו למנות בה שנות ערלה חדשות, מכיוון שיש כאן ספק שמא המרפסת הייתה מנותקת מהקרקע ועציץ למרות שהוא נקוב, דינו כעציץ שאינו נקוב כיוון שעומד על משטח בטון מנותק, ואם כעת ימלאו את המרפסת בעפר ויחשב כמחובר לקרקע, א"כ יצטרכו למנות שנות ערלה חדשות (סי' רצד סעי' כו). אמנם יש בכך ספיקות הלכתיים ואפשר להקל וליטול ממנו ד' מינים, אבל בכו"א מכלל ספק לא יצא. לגבי כמות העפר שצריך על מנת להחשיבו כמחובר נראה שיש צורך ב 40 סאה, שהוא כ 330 ליטר, עיין באגלי טל שכתב כן. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: התרת נדרים: אחד הרבנים אמר לי שאפשר להתיר נדרים במשך כל השנה והשאלה שלי היא איך ניתן לעשות זאת? (איך ניתן להתיר את הנדר) השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "להתיר נדרים לפני ראש השנה"
תשובה: יש נוסח של התרת נדרים שאומרים בפני שלושה. אולם אם תה מדבר על נדר מסויים, לך לרב בכדי שימצא פתח ויעשה לך התרת נדרים מלאה.
שאלה: שמחה בתענית אסתר: המאירי בספרו מגן אבות סימן כו כותב שתענית אסתר זה תענית של שמחה, האם לפי זה מותר בתענית זו להתרחץ או לנגן?
תשובה: יהיה מותר. תענית זו לכל השיטות היא יותר קלה משאר התעניות. לדעת רוב הראשונים היא לא מוזכרת בגמרא והיא נתקנה לזכרון. אפילו חתן וכלה שבשבעת ימי המשתה שלהם חלה תענית אסתר אינן צריכים לצום. אם אדם התחתן לפני תענית והתענית בשבעת ימי המשתה שלו, הריטב"א אומר (בסוף מסכת תענית) שבאה האבילות של הציבור ודוחה את השמחה של היחיד (כמו ששמחת הרגל שהיא שמחה ציבורית דוחה אבילות של יחיד). וזה נאמר דווקא על אותם הצומות שהוזכרו בזכריה הנביא, ולא על תענית אסתר. חולה בתענית אסתר
שאלה: לברך על מעשרות מצמח המורינגה - הבהרה נוספת: מכיוון שהרב אליהו סובר לברך, על פי שו"ע והרמ"א, למה להורות לציבור אחרת? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "לברך על מעשרות מצמח המורינגה"
תשובה: וברכת ד' כיוון שספק ברכות להקל, ואין הברכה מעכבת בהפרשה, על כן יש להפריש ובלא ברכה מדין ספק ברכות. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון