שאלה: החברה שינתה אותי ולא בא לי, מה עושים?: השנה אני מרגישה שמשהו השתנה בי. משהו מהעליזות וההתלהבות שהיה בי התמתן ושמחתי שהתבגרתי. לאורך השנים תמיד ראו בי ילדה אחראית, שאפשר לסמוך עליה. המתלהבת, זו שמספרת דברים בהתלהבות ומדברת הרבה. עם הזמן, הבנתי שישנם אנשים שלא אוהבים את ההתלהבות והדיבור הרב ומכנים זאת חופרת. אני יודעת שהייתי אהובה ועדין הערות הפריעו לי. זה גרם לי לרצות להתמתן. כלומר: להישאר עם שמחת החיים אך לא לחפור. לאחרונה הבחנתי כי אני לא שמחה בהתמתנות זו. לא משום ההתמתנות עצמה אלא משום שאני מרגישה שהשמחה כבתה בי. קשה לי לשמוח ולחייך ולהיות מרוצה סתם כך, מהדברים הקטנים שעושים את היום. כאלו אדישות שכזו וחוסר חשק. אני מפעילה את עצמי,במשך השבוע אני לומדת כרגיל. אך משו שם נכבה וחסר לי. אשמח ממש אם תוכלו לעזור לי. מראש :)
תשובה: לך יקרה שמחות שפנית ושאלת, הפנייה מעידה על רצון לצמוח ולגדול. הנכונות שלך לשאול היא מפתח חשוב להצלחה עכשיו ובעתיד. מנגינת ליבי כל התכונות שיש בנו טובות, ומכולן אפשר להפיק תועלת. החכמה היא המינון והזמן של כל תכונה. הקב"ה יצר את האדם בחכמה, וכל שיש בו נברא עם סיבה כלשהי. בא למלא צורך מסוים בעולם. משימתנו היא למצוא את האיזון הנכון, את הזמן והמינון הנכון בין תכונותיו השונות. לא כדאי לבטל תכונה מנפשנו או להתעלם ממנה, אלא לבטא אותה באופן נעים שמאוזן לשאר תכונות הנפש. כמו במנגינה שבה לכל תו יש את מקומו ואת המקצב שלו והוא משתלב במנגינה שלמה של מכלול תווים מגוונים. ככל שיש יותר תווים שמשמיעים את צלילם, כך המנגינה איכותית יותר. כך בנפש כל תכונה היא משמעותית במנגינה שלך. תפקידנו הוא למצוא את מיקומו של כל תו, תכונה בנפשך, וכך בעצם למצוא את האיזון הנכון. אנחנו מציעות לך לחשוב עם עצמך, מה המנגינה שלי? האם המיתון שדיברת עליו גרם לביטול חלק מהתכונה או לאיזון נכון יותר? איזה יופי- גדלנו כל שנה חוגגים יום הולדת, נהנים מקריאות המזל טוב. אך מעבר לעוגה והבלונים יש משהו בתוכנו שמתחדש ומתפתח, וזה רצוי וטוב. בצעירותנו, הגוף מתפתח. לומד עם השנים יכולות חדשות. מזחילה להליכה. מהליכה לריצה וכו. האיברים אותם איברים. אף איבר לא נעלם. אלא משתדרג ומרחיב יכולות. כל שלב בהתפתחות הוא קריטי לטובת השלב הבא. זחילה טובה מאפשרת הליכה יציבה יותר. השלבים הצעירים הם לכתחילה ולא בדיעבד. כך גם בתכונות הנפש. תתחדשי על הסיר החדש. כמו שבגוף ההתפתחות היא הדרגתית ומצמיחה עם אותם האיברים, גם בנפש. כשאנחנו גדלים, צורכי הנפש גם הם משתדרגים. הדרך שבה ביטאנו את התכונות שלנו משתנה. ההתנהגויות משתנות. שמחה של תינוק שונה משמחה של מבוגר. הכלים שבהם ביטאנו את התכונות בעבר, כבר לא מתאימים להווה. ישנם התנהגויות שבעבר סיפקו לנו את הצרכים שהיינו זקוקים להם, וכעת הצורך השתנה ולכן כדאי להתנהגות שתשתנה גם היא. כלומר כדאי למצוא צורות ביטוי חדשות לאותן תכונות שחבויות בנו, בדרך שמתאימה לגילנו, להתפתחותנו ולצרכנו. אז איך? אולי בשלב ראשון לשבת עם עצמך ולרשום איזה תכונות יש בך. ממש לפרוס בפנייך את הכוחות שלך. ואז כשהרשימה מול עינייך, נסי לחשוב באיזה דרכים ביטאת את התכונות עד עכשיו, ואיך עכשיו אפשר לבטא אותן. לדוגמא, ניקח את תכונת השמחה. כשהיית צעירה היא התבטאה בהתלהבות, פיטפוטים עם חברות. ועכשיו אולי אפשר לבטא את אותה התלהבות באופן חדש, אולי בהתנדבות כלשהי, בבתי חולים וכ"ו ששם וודאי ההתלהבות מבורכת ומצמיחה בריאות לחולים רבים. וכמובן הדרכים רבות. סומכות עליך שתמצאי את הרעיונות הנכונים לך. אבל אני תמיד נשאר אני הרגש נע בתוכנו, משתנה מעצבות לשמחה. מאכזבה לסיפוק וכו. תנודות הרגש הן לא מי שאנחנו. כלומר, אדם יכול להיות אדם שמח בתכונת נפשו שלפעמים רגיש עצבות. אותם רגעי עצבות לא הופכים את האדם להיות אדם עצבות. תנודות הרגש בריאות הן וטבעיות. כדאי לתת מקום לרגשות שלנו, לכולם. ולזכור שהרגש לא משנה את מי, שאת אלא הוא רגע לזמן מסוים. תכונת הנפש שייכת לך ולא נעלמת. אני והחברה ניכר מהשאלה שלך שבעקבות הערות החברה הרגשת צורך להשתנות בתכונות מסוימות. זה נכון והגיוני שנקשיב לקולות החברה אך תוך תשומת לב לקולות הפנימיים שלנו. לפעמים החברה מעוררת אצלנו את הקולות שקוראים לנו לשינוי. כדאי לחולל שינוי כאשר קולות החברה מתחברים עם הרצון הפנימי שלנו. וכשיש התנגדות בין קולות החברה לקול שבתוכנו, מה עושים? פשוט אוהבים כדי לשמור אמונים למי שאת, כדאי ללמוד לאהוב את עצמנו, ולהעריך את עצמנו. לזהות את החוזקות שלנו ואיתן לעמוד בטוחים במי שאנחנו. אך איך מעריכים את עצמנו? עושים דברים שאוהבים: אפשר לצייר, לבשל, לצאת להתנדבות, הליכה עם חברה, למצוא ולגלות כישרונות חדשים. ואז מגלים במה אנחנו טובים.נוכחים לדעת כמה מגיע לנו שנעריך את עצמינו ואפילו נלמד לאהוב את עצמינו. אם נדע את שאנחנו, נצמיח חוזקות פנימיים. לא ניבהל מכל הערה חברתית. נדע למפות הערות חשובות ושאינן חשובות. נוכל לקחת את ההערות בפרופורציות הנכונות. ורק נצמח נגדל ונמשיך להתפתח. זהו יקרה, מאחלות לך הצלחה בבנייה וביצירת המוסיקה הנכונה לך. את מנגינת נפשך המדויקת לך. שתאהבי ותתחזקי בתוכך. כאן לכל שאלה, באתר או אצלנו במייל. שיר: shirtehori gmail.com רות: ruberg188 gmail.com