שאלה: טעויות ורצון ה  בעולם: יש לי שאלה שמעסיקה אותי כבר זמן רב ויוצרת אצלי בלבול גדול בעולם הפנימי. אני יודעת שמדובר בנושא מאוד עמוק אבל מרגישה שלא יכולה להתעלם מזה, והלוואי ויצליח להתיישב בצורה שתשקיט את הנפש. קשה לי נורא כשאנשים אומרים- איזה טעות היה לבחור בו לממשלה איזה טעות עשיתי כשלא התעוררתי. וכו. אחד מהיסודות היותר מחזיקים אצלי באמונה זה האמונה שיש השגחה פרטית על כל מה שקורה בעולם, ויש כל כך הרבה מקורות שנפגשתי עמהם שמסבירים שכל מה שקורה בעולם זהו חלק מרצון ה. וגם בתוך פעולותיו של האדם רצון ה בא לידי ביטוי. אם כך מה המשמעות של טעויות? האם יש דבר כזה טעויות בעולם? הן ברמה האישית והן ברמה הכללית, אם הכל הולך במסלול מושלם ומדוייק כל כך שהוא חלק מרצון ה,איך תתכן טעות כלשהי?! בנוסף לכך, מה הכוונה של הביטוי- לא לעשות את רצון ה? אם כל דבר מדויק בעולם ומושגח, טעויות חטאים נפילות שעברתי ברמה האישית והן דברים שעמ י עבר- היו מדויקים ומושגחים כ כ - איך יתכן שבתנך נאמר שישראל לא עשו רצון ה? איך בכלל מישהו יכול לעבור על רצון ה? לעקוף אותו ואת התוכניות שלו. משתדלת להאמין שגם המלחמות, האירועים שפוקדים את עמ י ואותי בחיי הפרטיים הם חלק מרצונו ולכל דבר יש מקום. מקווה שהצלחתי להסביר עצמי כראוי,!!
תשובה: הבעייה שאת מעלה היא בעייה חשובה וגדולה מאוד, אני קורא את מה שאת כותבת, ואני חושב לעצמי, רגע, לפי זה כל מה שאני עושה, וכולל מה שאני כותב עכשו הכל זה רצון ה, אז מה יש לי לעשות בחיים? מצד אחד את צודקת כל דבר שאדם עושה הוא מושגח, ומצד שני לכל אדם יש בחירה חופשית, והעולם מתנהג לפי מנהגו. איך זה יתכן? העולם נברא ממרקם אנושי מסוים, וכך יש בכל רגע נתון מרקם אנושי מסוים, כל אדם יכול לבחור היכן להיות ומה לעשות, והשם בגודלו רצה שיהיה לכל אדם בחירה חופשית לבחור בטוב או ברע, לבחור לעשות דברים שונים מאשר  רצון השם. את רצונו מהאדם ה  ביטא על ידי התורה, והשאיפה להיות מושלם צריכה להיות רצונו של כל אדם בעולם, ובייחוד מעם ישראל, את שאיפה זו הוא יוכל לבטא על ידי מעשים טובים. מצד אחד ה  ציוה את האדם לעשות טוב, מצד שני ה  משגיח על מעשיו, אז איך זה יתכן? אם ה  משגיח על כל צעד ושעל, הרי לא תתכן בחירה חופשית? התשובה על כך נעוצה בעובדה שעל מנת לתת לאדם בחירה חופשית ה  משגיח רק באופן כללי, כלומר, אם אדם יבחר להכנס למאורה של נחשים, הוא לא יכול לומר ה  משגיח עלי, ואם הוא רוצה אני לא אמות (ולא רק כי באותה מידה יתכן שה  רוצה שהוא יבחר להכנס לאותה המאורה על מנת שימות) כיון שהשגחת השם היא תמיד בדרך הטבע, השם שומר שהטבע לא ישתנה באופן כללי, והוא שומר שהעולם יתנהג בדרך הטבע, כך גם כשאדם יבחר לעשות משהו שאינו  רצון השם  עדיין כיון שהשם רוצה שהעולם יתנהל בדרך הטבע הוא נותן לאנשים להתנהל בצורה שהוא. כלומר, חלק מהשגחת השם הוא לתת לעולם להתנהל בצורה טבעית, וחלק מטבעיות התנהלות העולם זה שכל אחד יוכל לבחור מה לעשות, ואם אדם בוחר לעשות משהו הוא יעשה אותו. אם אדם מחליט לסכן את עצמו, הוא יוכל לסכן את עצמו, ואף לגרום לעצמו למוות, וזאת בגלל השגחת השם שמשגיח על כך שהעולם יתנהל כמו שצריך, והטבע ישלוט בעולם. הראשונים כותבים שאם הטבע לא היה שולט בעולם, הרי היה שולט בעולם חוסר הוודאות, כל אדם לא היה יודע כשהוא עושה משהו מה יקרה, לא היתה חוקיות בעולם, וממילא התנהלות האדם בעולם היתה בעייתית, ולא מערכתית, אדם לא היה יכול לקדם דברים בעולם, ולהמשיך את קיום העולם. בקיצור: השגחת השם שומרת שהטבע יוכל להמשיך ולנהל את העולם. יחד עם זאת יש הסוברים שלעם ישראל ככלל: האירועים המלחמות, והדברים שקורים לו, הם מושגחים באופן ישיר, כלומר, אין לעם ישראל ככלל יכולת לבחור במצבו, אלא הוא מושגח ישירות מפי בורא העולם. איפה כאן ידיעת והשגחת השם אם הוא נותן לעולם להתנהל איך שהוא רוצה? הקב"ה כן עוצר את העולם כאשר יש חשש לחריגה, אך הוא עושה זאת גם באופן כללי על דרך הטבע: מלחמת העולם השנייה הוכרעה בניסים (דונקרייק, סטלינגרד) אך בדרך הטבע באופן ברור. מלחמת השחרור נעשתה בניסים רבים (כמעט כולה) ואף על פי כן היתה בדרך הטבע, וכמובן, אם אנו עומדים לפני פורים גם מגילת אסתר היתה מגילה שקרתה באופן טבעי לחלוטין, ולמרות זאת היא נס גדול. בקיצור ה  מנהל את העולם ומשגיח שלא תהיינה בעיות, משל למה הדבר דומה: אבא שרוצה לתת עצמאות לבנו, אך לא רוצה שעצמאות זו תגרום לו לקלקל לאנשים אחרים, הוא עוצר את עצמאות הבן כשיש צורך, הוא משגיח, אבל לא בהכרח מתערב, כך גם הקב"ה משגיח אבל לא מתערב, אלא בצורך או באומה. בקיצור: השגחת השם היא שהעולם יתנהל באופן טבעי, ושלא יחרוג מהגבולות שלו, אין הוא מונע מאף אחד להתנהל כמו שהוא רוצה, ובוודאי לא לכלל. מקווה שעזרתי עקיבא akivamakshivim gmail.com לצלילה בכיוון קצת שונה באותו נושא: