LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: כשרות בבית חילוני: למדנו במשנה מסכת יבמות כי אם אישה מגיעה ממדינת הים ואומרת נשואה אני ונתגרשתי- נאמנת שהרי הפה שאסר הוא הפה שהתיר. יש לי ידידה מאוד טובה בעבודה שאיננה מבינה מדוע אין אני יכול לשתות אצלה קפה היא אומרת כי היא הטבילה את כל כליה, שומרת כשרות, שומרת בשר וחלב, ואף באה מבית דתי. אולם מצד שני היא מודה כי אינה שומרת שבת, האם גם פה יהיה הדין של הפה שאסר. יש לציין כי היא מאוד אמיתית וכל דבריה אמת כמו כן היא אומרת שהיא מבינה את בעייתי ולעולם לא היתה מכשילה אותי.
תשובה: הכלל של "הפה שאסר הוא הפה שהתיר" נאמר רק במקרה שאין סתירה בין שני הדברים שאומר האדם, כגון: נשואה אני והתגרשתי, שני הדברים יכולים להיות נכונים, שהיא התחתנה ואחר כך התגרשה. אבל במקרה הנדון, שהיא אומרת שהיא מחללת שבת, פירוש הדבר שהיא מומרת לכל התורה כולה, כדין מומר לחלל שבתות, ממילא כאילו אמרה אין אני שומרת על שום מצוה. כמו כן, לא ברור למה היא מתכוונת שהיא שומרת כשרות, האם כשהיא מתארחת אצל אנשים שאינם שומרים מצוות היא אוכלת? אם כן, היא חשודה על כשרות וכל החשוד על דבר אינו יכול להעיד עליו. הרב חיים כץ
שאלה: אמונה בגיל 13: יש לי אח בגיל 13 ששואל לפעמים שאלות באמונה, ובכלל צריך עדוד בנושאי איסורי התורה וכדומה. האם כדאי לי לקבוע איתו חברותא על איזה ספר אמוני שנוגע בשאלות אמונה, בורא וכד באופן רציני או שבדרך כלל בגיל הזה לא בשלים מספיק להבין כראוי? איני בטוח שהוא מגיע לשאלות לבד אלא הוא שומע מהסביבה, ובמיוחד שיש לנו אח שמזלזל. אם כן, האם יש לרב איזה ספר להמליץ עליו, והאם יש דברים שלא כדאי לנגוע בהם, מהם?
תשובה: גיל שלוש עשרה זה גיל מספיק גדול שכבר יש מקום לשאלות. הרי זהו גיל של חיוב מצוות. אתה צודק שלא צריך לעורר אצלו שאלות. אולם כל שאלה שהוא שואל מעצמו צריך לענות לו. מאד חשוב שלא לדחות אותו ללא תשובות. ילד צריך להרגיש שלכל דבר יש תשובה. גם אם הוא לא יבין עד הסוף מה שתענה לו הוא שומע את המנגינה, הוא שומע האם אתה בטוח בדרכך והאם אתה עונה תשובה מתחמקת או שאתה מזוהה ומחובר לדברים. הרעיון של לימוד חברותא הוא רעיון טוב. אין צורך דווקא ללמוד משהו מסויים. אתה יכול ללמוד איתו מסכת אבות או ספר אורחות צדיקים או ספר מנורת המאור וכד'. העיקר הוא שתהיו קשורים בדרך חיובית שמאפשרת פגישה סביב דברים הנוגעים לחיים. מכוח אותם פגישות יווצר קשר של לימוד ובירור וכך תוכל ללוות אותו בהתפתחות שלו. בהצלחה.
שאלה: אוכל שנסע בשבת: אני מתארח בשבת אצל הורי כלתי ונודע לי שבשבת גיסתי תבוא בנסיעה אם אוכל שבישלה לפני שבת, האם מותר לי לאכול על מנת שלא לפגוע בגיסתי והורי כלתי וכמובן בכלתי?
תשובה: אם חיללו שבת בהבאת האוכל, אל תאכל.
שאלה: ברכה ליד גוי: האם מותר לברך ברכות ליד חברים שחלק מהם לא יהודי אבל עונה אמן על כל ברכה?
תשובה: כן, אין זה משנה.
שאלה: ספק על ברכת תפילין: כאשר התחלתי לחלוץ את התפילין לא זכרתי אם ברכתי או לא על האצבע האמצעית. (ארשתיך לי לעולם וכו ). מה הדין אם אני בספק אם אמרתי את מילים אלו או שמא שכחתי ופשוט הנחתי על האצבע בלי להגיד, לחזור ולהניח את התפילין או לא?
תשובה: אלו פסוקים ואינם ברכה ומי ששכח לומר אותם אינו צריך לחזור ולומר אותם, ובוודאי אם אתה מסתפק אם אמרת אינך צריך לחזור ולהניח תפילין.
שאלה: האם מברכים על עדשים "בורא פרי העץ"?: חיפשתי השאלה במאגר ולא מצאתי, אז אולי זה אמור להיות מובן מאליו. באופן כללי מה שאני עושה כדי לדעת מה מברכים זה לחפש ברשת איך הם גדלים ואז לפי זה להחליט. לפי מה שהבנתי העדשים הם תרמילים של זרעים שגדלים על עץ, אז האם מכאן אני צודקת להסיק שמברכים עליהם "בורא פרי העץ" או שמא הם נכללים עם "בורא מיני מזונות" (כמו הדגנים, לפי מה שהבנתי)? וכאשר העדשים מבושלים לא לבדם אלא עם אורז (מג דרה), האם "בורא מיני מזונות" או "שהכל"? סליחה אם שאלותי מעידות על בורות רבה, אני אכן בורה בנושאים אלה ומשתדלת ללמוד לבדי מתוך ספרות.
תשובה: אשריך שאת מתאמצת לחפש ולמצוא כיצד לברך את הבורא יתברך כדין ולהודות לו על הטוב שמשפיע עלינו. כדאי לרכוש חוברת המביאה את כל סוגי המאכלים ואיזה ברכה מברכים על כל אחד. על קטניות, ובכללם עדשים, מברכים "בורא פרי אדמה". אם הם מבושלים עם אורז הם בטלים לאורז ומברכים עליהם מזונות (כלומר מברכים על האורז ועליהם לא מברכים ברכה נוספת). הרב שמואל הולשטיין
שאלה: הצגה בחודש אדר: האם יש בעיה שבהצגה שבנים עושים בחודש אדר (אין בנות שיראו את ההצגה), אסתר (גבר שיציג את אסתר) ירקוד "וולס" עם אחשוורוש במשתה בסגנון של "פאב"? האם יש בעיה שזה יפגע בכבוד האישיות של אסתר?
תשובה: לא נראה לי שיש בזה בעיה.
שאלה: בחירת הסנדק: במשפחותינו נהוג לתת את הזכות והכבוד שבלהיות סנדק לאבא (אבא שלי או של בעלי), בעוד 3 חודשים בעזרת ה יוולד לנו התינוק הראשון-בן זכר. הורי בעלי עלו מחו"ל והקימו משפחה עם 5 ילדים, יש להם דודה אחת וסבא וסבתא הגרים בחו"ל וזו משפחתם היחידה. חשבנו האם יהיה נכון לתת את הזכות לסבא (סבא של בעלי) להיות סנדק, המחשבה מאחורי הרעיון היתה שמדובר באדם יקר ומבוגר שמי יודע אם יזכה לראות עוד נכדים בחייו? (זה יהיה הנכד השני בעזרת ה ), ושבאמת מדובר במשפחה מאוד מצומצמת, וזה יהיה לו לבטח לכבוד רב. רצינו רק לשאול בעצת הרב, ברית המילה כידוע היא מעמד נעלה ומקודש, האם נכון יהיה להעניק את הזכות לסבא, שהוא אדם מיוחד, בעל מידות טובות ויקר לליבנו למרות שהוא חי בחו"ל ולא שומר שבת? חשוב לציין, שאין בכוונתנו לתת לרב להיות הסנדק והבחירה היא בין אחד האבות שלנו (אנשים יראי שמיים) לבין הסבא. נשמח לשמוע בעצת הרב. יישר כח על מלאכת הקודש העצומה שלכם!
תשובה: אתם יכולים לכבד את הסבא בסנדקאות. מתוך הנחה שמצוה זו תעורר בו רגש של אמונה ומצוה גוררת מצוה.
שאלה: תפילין של רבינו תם או של רש"י : איך אפשר לומר שגם תפילין רבינו תם וגם רש"י שניהם אמת, שהרי בתורה לא כתוב שצריך להניח שני זוגות תפילין?
תשובה: הלבוש באורח חיים כותב, שמבחינת האמת גם תפילין דרש"י וגם תפילין דרבינו תם נכונים, תלוי באיזה רמה, באיזה ספירה רוחנית, נמצאים האנשים המקיימים את המצווה. גם הנצי"ב אומר כך לגבי הפרשיות העוסקות במשכן. בעניין פעמונים ורימונים יש מחלוקת רש"י ורמב"ן האם הפעמון היה בתוך הרימון או היה ליד הרימון, והנצי"ב אומר שאת הפסוק אפשר לפרש גם כך וגם כך. כלומר, גם אם עשה כך וגם אם עשה כך, זה כשר. הלבוש אומר שדורותינו אינם ברמה כזו שנניח תפילין של רבינו תם אבל וודאי שיש מקום לתפילין של רבינו תם, הרי זה הלכה למשה מסיני, ולא כתוב במפורש, יש קטע בגמרא במסכת מנחות והראשונים נחלקו איך להבין אותו. שאלתך היא הרבה יותר עמוקה, אנו מוצאים מחלוקות תנאים, לדוגמא: בפרשת משפטים נאמר "ונתן פדיון נפשו"- אם שור של מישהו הרג בן אדם, יש מחלוקת תנאים האם זה דמי ניזק או דמי מזיק. וגם כאן ניתן לשאול: מה נאמר למשה, האם אחד מהם אמר דבר לא נכון?! כמו כן, כתוב בתורה "מלאכת מחשבת" ויש מחלוקת תנאים לגבי מלאכה שאינה צריכה לגופה בשבת, האם חייב או לא. וגם כאן ניתן לשאול, האם אחד מהם אומר דבר לא נכון?! בקיצור, איך מתייחסים למחלוקות כאלו? יש לזה הסבר נפלא של הנצי"ב בהקדמה לשאילתות, יש דברים שלכתחילה נאמר למשה, באופן שהפסוק מכיל שתי הבנות, אפשר לפרש כך ואפשר כך. ההכרעה תהיה בהתאם להכרעת הסנהדרין באותו דור. ויכול להיות מצב שסנהדרין בדור אחד יבינו כך וסנהדרין בדור אחר יבינו אחרת, איך שהסנהדרין באותו הדור הבינו, כך התורה התכוונה. התורה ניתנה לנו על דעתם. גם לגבי תפילין של רבינו תם, רש"י מפרש כך ורבינו תם מפרש אחרת, ומבחינת האמת יש מקום גם לזה וגם לזה. להמשך ההסבר.
שאלה: התרת נדר לא לעשן בשבת: האם ניתן להתיר נדר שנדרתי בשעת כאב, שאפסיק לעשן בשבת, אינני מצליח לקיים את הנדר הזה מכיוון שאני מדוכא מדיי ומכור לסיגריות. האם ניתן להתיר נדר זה, ובאיזה אופן?
תשובה: אם אדם נשבע שלא יעבור עבירה, ורואה כרגע שלא יכול לעמוד בזה. שיטה אחת (ספרדים) אומרת שאין בית דין יכולים להתיר לו איסור. לפי השיטה השניה מתירים לו את הנדר, אך זה לא שמתירים לו לעשות. בלאו הכי יש איסור לעשן, מצד דיני שבת. אלא שעד עכשיו אסר את עצמו גם מצד נדר.
שאלה: שאלות על חטא העגל: 1. מי ביקש מאהרון שיעשה להם "אלוהים אשר ילכו לפנינו", האם הם היו הערב רב או הם היו ישראל, האם אפשר לומר שהערב רב התחילו בהתקהלות על אהרון, והם דירדרו את ישראל אחריהם. ואז כאשר יצא העגל הם אמרו לישראל: "אלה אלוהיך ישראל", זה האלוקים שביקשתם לכם, מי האשם העיקרי בעגל? 2. המטרה של עם ישראל בהתקהלות על אהרון היתה תחליף למשה: "כי זה משה האיש לא ידענו מה היה לו". האם הם היו כל כך "טיפשים"? אם הם רוצים תחליף למשה, שיבקשו מאהרון או מחור שינהיגו אותם? 3. אם המטרה של העגל היתה תחליף למשה, מדוע הם נהרגו, הרי המטרה שלהם לא היתה עבודה זרה? 4. בזמן שעשו את העגל, מה עשו כל המליונים מעם ישראל, האם הם היו בשקט ולא עשו כלום, למה הם לא מחו נגדם, הרי בסך הכל היו 3000 אנשים שחטאו? 5. רש"י בפירושו לפסוק "אלה אלוהיך ישראל" כותב: "ולא נאמר אלה אלוהינו, מכאן שערב רב שעלו ממצרים הם שנקהלו על אהרון, והם שעשאוהו, ואח"כ הטעו את ישראל אחריו". כיצד יכול להיות שהערב רב עשה את העגל, הרי כתוב במפורש "ויקח מידם ויצר אותו בחרט ויעשהו עגל מסכה", אהרון עשה את העגל, כיצד מסתדר הדבר?
תשובה: 1. רש"י בפרק לב פסוק ד מבאר כי "ערב רב שעלו ממצרים, הם שנקהלו על אהרן, והם שעשאוהו, ואחר כך הטעו את ישראל אחריו". 2. כוונתם היתה ליצור דגם של כח רוחני שיוביל אותם במקום משה, כפי שמסביר הרמב"ן בפסוק ד: "אין טפש בעולם שיחשוב כי הזהב הזה אשר היה באזניהם הוא אשר הוציאם ממצרים, אבל אמרו כי כח הצורה הזאת העלם משם". 3. כיוון שיצרו פסל המהווה דגם של כח רוחני שהוא אחד מדרכי ההתגלות של ה', הרי זו עבודה זרה. 4. נראה ש3000 חטאו בפועל, אך האחרים נטפלו להם ואכן גם הן היו שותפים בכל לחטא, אלא שחטאם קטן משל המשתתפים בפועל. 5. הכוונה היא שהם יזמו וקידמו את העניין, וכן הם לחצו על אהרון ליצור את העגל. הרב יאיר וסרטיל
שאלה: מחצית השקל להכנת המקדש: האם יש הידור והמלצה לתרום את מחצית השקל למוסדות העוסקים בהכנת המקדש, כדוגמת "מכון המקדש", יותר מתרומה לכוללי אברכים?
תשובה: חלק תתרום לזה, וחלק לזה.
שאלה: ארבע כוסות: טען מאיר איש ("מאיר עין על סדר והגדה של לילי פסח", האנטס 1969, עמ 25- 27) ובעקבותיו פרופ תבורי ("ארבעה כוסות", בתוך: "פסח דורות", תל אביב 1996, עמ 131) שמנהג ארבעה כוסות אינו מנהג ייחודי לפסח, אלא שזה המנהג הבסיסי של סעודות בעולם העתיק, והיתה השפעה יוונית על נוהג הסעודה גם בעם ישראל. יותר מאוחר סמכו להן רמזים של לשונות גאולה וכו כפי המופיע בגמרא. אבל "אין הדרוש סבה אל המנהג אלא המנהג הוא סבה אל הדרוש! " (איש עמ 26). אשמח לשמוע את דעת הרב בנידון, האם הדברים אכן כך, או שישנה אפשרות מסורתית יותר להסבר העניין.
תשובה: אינני מצוי בנושא כדי לדעת האם אכן דבריו מבוססים. ומכל מקום אין בזה שום פגם. שכן מן הסתם היו מנהגים רבים מאוד בסעודות, ואת הטובים שבהם, שיכולים לשמש סמל וזכר לרעיונות חשובים, אפשר לאמץ. ואפשר אף להסביר יותר בעמקות, כי פעמים רבות מנהגי העמים מבטאים יסודות עמוקים בנפש האדם, יסודות שמשותפים לכל בני האדם, ולכן יש בהם התאמה לרעיונות תורניים שונים. כלומר הם יכולים לשמש כלים לרעיונות גבוהים יותר. וכפי שכתב במורה נבוכים שהגויים עובדי העבודה זרה היו משתמשים לעבודתם בפירות שהיו גדלים על העצים בשלוש השנים הראשונות. ומנגד התורה אסרה אותם. ואפשר להבין שהגויים אכן עמדו על איזה תכונה מיוחדת שיש באותם הפירות, אלא שטעו ונתנו להם דגש לא נכון, והתורה מיישרת את דרכנו ומונעת אותנו מטעות וקובעת שאין ליהנות מהם.
שאלה: פיטם את הקטורת לחצאין: כתוב בפרשת הקטורת: "פטמה לחצאין כשרה, לשליש ולרביע לא שמענו. אמר רבי יהודה: אם כמדתה כשרה לחצאין, ואם חסר אחת מכל סממניה חייב מיתה". מה פירוש המילים, האם אפשר לומר שאם הכינו חצי כמות מהקטורת שזה 184 מנה, ועשו הפסקה ואח"כ עוד 184 מנה זה כשר, ואם הכינו בהפסקות שליש או רבע כמות, אז לא יודעים אם זה כשר?
תשובה: בכל שנה היו מפטמים את כל הקטורת של השנה בבת אחת, 368 מנה - מנה לכל יום שמחצית מוקטרת בבוקר ומחצית בין הערביים ועוד שלושה מנים שכהן גדול לוקח מהם ביום הכיפורים. מהקטורת של יום כיפור היה נשאר כחצי מנה, שידיו של הכהן הגדול אינם מכילים שלושה מנים, וזהו המותר. את המותר הזה היו אוספים עד שהיה מצטבר שיעור של 184 מנה, וזה היה קורה פעם לשישים או שבעים שנה(תלוי בגודל ידיו של הכהן הגדול), ובאותה שנה מפטמים רק מחצית מבשיעור שהוא 184 מנה ומצרפים יחד. הסיבה שהיו מפטמים רק 368 או 184 כי כך לא היו טועים בחשבון המדוייק של הקטורת. מהסיבה הזו מותר לפטם חצי שיעור כדי להקטיר ואדם שיפטם כך לצורך עצמו יעבור אל איסור אבל לפטם שליש מהכמות או רבע אינו ידוע אם מותר. ורבי יהודה אינו חולק אלא מבאר שאף כמפטם חצי השיעור צריך להקפיד על היחס השווה בין סממני הקטורת ולא להרבות במין אחד על חשבון השני אף שבסך הכל נשאר 184 מנה. (כריתות ו ב, תוספות שבועות י ב ד"ה מותר הקטורת" וירושלמי יומא פרק ד הלכה ה)
שאלה: לוח שנה לועזי: בתשובותיו השונות הביע הרב את התנגדותו ההלכתית לשימוש בלוח השנה הכללי, המבוסס על הנצרות. למען האמת אין לי דבר וחצי דבר עם הנצרות וכל חיי סובבים סביב הלוח היהודי. עם זאת אנו חיים במשק שיש לו יחסי גומלין עם כל העולם, האם יתכן מצב שבו הבנקים או המדינה ישתמשו אך ורק בלוח עברי?! מכאן נובע הצורך לעיתים לנהל גם את המערכת הכלכלית הפרטית לפי הלוח הכללי, איזה פתרון יש בידי הרב להציע לזה?
תשובה: אמנם בתחומים כלכליים יש הכרח בנתיים להשתמש בלוח השנה הלועזי. אך בכל מה שאינו נוגע לתחומים משותפים עם מדינות אחרות עליך לנהוג לפי הלוח שלנו, כגון: התחלת שנת הלימודים בבתי הספר והחופשים, הגיוס לצבא וסיכומי השנה בתחומים השונים, ולא להתיחס כלל לסיום השנה הלועזית בכל אלה. ----- הערת המערכת: באתר מופיע לוח שנה עברי וניתן לעשות בו שימוש ולמצוא בו גם את זמני היום.
שאלה: אמירת צדקתך במנחה של שבת: בשבת שהתקיימה בו ברית וסעודה בבוקר, והמוהל מתפלל מנחה במניין אחר מזה של הברית, האם יש לומר צדקתך?
תשובה: לאחר הברית אומרים צדקתך, כפי שביום חול אומרים תחנון. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: סעודת מצוה בבית הכנסת: בבית כנסת שרגילים לקיים בו (באולם התפילה) סעודות מצוה שהן סעודות קבע, כגון: סעודה שלישית, סיום מסכת וכו, האם יהיה מותר לקיים שם סעודת שבע ברכות לציבור המתפללים, באחד הימים שלאחר החופה? אציין שבית כנסת זה נבנה על תנאי שיתקימו בו סעודות מצוה. והשאלה היא,האם יש לראות בסעודת שבע ברכות הנ"ל כסעודת מצוה לצורך הענין?
תשובה: מותר. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: כהן שלא עולה לברכת כהנים: אם ישנו כהן שלא עולה לברכת כהנים,בגלל שלא מדבר עם מישהו מהקהל, זה ר? ואם לא עולה מה צריך לעשות?
תשובה: זה לא נכון להעניש את כל הקהל, בגלל שהוא לא מדבר עם מישהו. הייתי ממליץ לו שיתעלם מזה, שיסיר השנאה מליבו, ולא ינטור את איבתו לנצח, ואז יוכל לקיים בכל יום ברכת כהנים ולא יפסיד מצוות עשה. ואם קשה לו, שיצא מבית הכנסת בזמן שקוראים כהנים. כיון שאם אומרים לו לעלות ואינו עולה, הוא מבטל מצוות עשה.
שאלה: טילטול מחיצות בשבת: אנחנו רוצים לארגן תפילת קרליבך ברחובה של עיר, ונצרכים להביא מחיצות לפני כניסת שבת למקום התפילה, האם בסיום התפילה ניתן להחזיר את המחיצות להיכן שלקחנו אותן או שהן מוקצה?
תשובה: הם אינם מוקצה. דברים כאלו ניתן אף להרכיב בשבת, כיון שהם ניתנים לפירוק. זה פחות מבניין, כי זה רק מחיצה אנכית, ולא אופקית. לסיכום, מחיצה בשבת לצורך הפרדה בין גברים לנשים, מותר לעשות בשבת ואף לפרק (זה לא נקרא סתירה).
שאלה: חובת הידור בתפילין: אני פונה בעקבות מחלוקת עם בעלי לעניין הידור בתפילין. המחלוקת סבה סביב השאלה האם יוצאים ידי חובה בהנחת תפילין כשרות או שיש חובת הידור בתפילין? כמו כן, האם, כפי שאמר אחד הרבנים אליהם מקשיב בעלי, מי שלא הניח רבינו תם לא יצא ידי חובת תפילין, רציתי לברר אם אמירה זו נכונה?
תשובה: המחבר פוסק כרש"י, וכך נוהגים רוב קהילות ישראל להניח תפילין של רש"י ורמב"ם. יש חסידים שמניחים גם תפילין של רבינו תם. אך אם אדם לא הגיע לדרגת חסידות אי אפשר לומר שלא יצא ידי חובת מצוות תפילין. זו פעם ראשונה שאני שומע דבר כזה, לא ראיתי זאת בספרי הפוסקים.
שאלה: מקלחת עם אבא: התקלחתי עם בני בן השמונה ביום שישי, ואשתי אומרת שזה לא צנוע. אכן הרמב"ם ופוסקים אחרים פסקו כלשון הגמרא שלא יכנס למרחץ עם אביו. רציתי לדעת עד איזה גיל ומה ההלכה?
תשובה: אכן אסור להראות ערום בפני בן, אלא אם כן אינו בר דעת דיו, כגון, גיל 3-4.
שאלה: וידוי בראיון עבודה: האם מותר בראיון אישי להתפאר בחזרה בתשובה מחטא מסוים, ולהזכיר מהו החטא, או שיש בזה משום: "אשרי. כסוי חטאה"?
תשובה: אם הדבר ישפיע על קבלתך לעבודה אז מותר ואם לא אז לא.
שאלה: הבדלה לפני זמן מוצאי שבת: האם מותר לעשות הבדלה לפני זמן מוצאי שבת אבל אחרי צאת הכוכבים (לפני ערבית)?
תשובה: ודאי שלכתחילה יש לעשות כסדר - אחרי צאת שבת להתפלל ולהבדיל. בשעת הדחק יכול להבדיל לפני ערבית - לאחר צאת הכוכבים. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: ללכת עם גטקס ברחוב: האם מותר ללכת עם גטקס ברחוב מבחינת צניעות, אם לא, למה הרי זה כמו מכנסיים?
תשובה: ראשית, נראה כי גטקעס הינם צנועים פחות ממכנסיים רגילים. בנוסף עצם היותם בגד מוצנע, בהבלטתו ישנו חוסר צניעות (שהרי אף אחד אינו הולך כך ברחוב). וככלל הליכה בלבוש שונה מהרגיל אינו בגדר דבר צנוע שכן זה מושך את העין ומבליט את ההולך. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: עמידה בתפילה: האם יש עניין לעמוד כל התפילה, ואם לא, איפה יש עניין לעמוד? איפה עדיף לעמוד, בפסוקי דזימרה או בקריאת התורה?
תשובה: אין צורך לעמוד כל התפילה אלא רק במקומות שצריכים לומר בעמידה, כמו: ברוך שאמר, ויברך דוד, תפילת עמידה וכמובן ווידוי וכדו'. ומכל מקום גם מי שרוצה לעמוד כל התפילה צריך לשבת בקדושה של יוצר אור. ואם אתה חפץ לעמוד אז עדיף לעמוד בקריאת התורה שבזה יש אומרים שצריך לעמוד כפי שניתנה תורה בעמידה.
שאלה: באיזו מידה יש לצלות בשר להכשרתו?: בשר קפוא לא מוכשר שהופשר לחלוטין למיטב ידיעתי יש לצלותו עד לחצי בישול. 1. האם זה נכון? 2. מה מוגדר בישול מלא, כמה דם צריך לצאת מהנתח כדי שיהיה מותר לאכול את הבשר? 3. היום יש נוהגים לאכול בשר בדרגת צלייה מדיום ואפילו פחות מכך. האם צלייה עד לדרגה זו מכשירה את הבשר? 4. האם לאחר צלייה מועטה על אש מותר להמשיך לצלות את הבשר על מחבת, אם כן כמה זמן יש לצלות את הבשר על אש?
תשובה: 1. בשר לא מוכשר ששהה יותר מג' ימים אי אפשר לבשלו אלא רק לצלותו ובמקרה כזה צריך צלייה כל צרכו. 2. אין לזה שיעור אלא צריך למלוח את הבשר כדין ולאחר המליחה כדין ושטיפת הבשר כשר בכל כמות דם שיצאה ממנו, ומה שנשאר בבשר הוא רק מוהל בעלמא גם אם יש לו צבע אדום. 3. לעניות דעתי, בשר שצריך צלייה, צריך צלייה כל צרכו. 4. לא.
שאלה: חיוב הנחת תפילין: מה המקור לחיוב הנחת תפילין בכל יום (פושעי ישראל בגופן נאמר על מי שלא הניח תפילין אף פעם)
תשובה: לדעת רוב האחרונים מעיקר הדין יש לילך בתפילין כל היום כולו, אולם היות וצריך לשמור על נקיות בזמן הנחתן, וכן שלא להסיח את הדעת מהם נהגו להניח רק פעם ביום (ונהגו בשחרית היות ואין לכתחילה לקרוא קריאת שמע בלא תפילין היות והגמרא אומרת כי הוא נחשב למעיד עדות שקר).  ודעת הפרי מגדים היא כי מדין תורה יש להניח רק פעם אחת מידי יום, ולמצוה מן המובחר כל היום. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: אותיות השם באזכרה: כאשר עולים לקבר בשלושים ואומרים אותיות שם הנפטר מתהילים קי"ט. ונניח ששם הנפטר משה ישראלי בן אברהם. איזה שם אומרים, האם אומרים את השם הפרטי (משה) או גם את שם המשפחה (היינו משה ישראלי), האם אומרים גם בן פלוני (היינו בן אברהם)?
תשובה: כשעולים לקבר נהוג לומר כמה מזמורי תהילים ואת אותיות שמו הפרטי בלבד ואחר כך אותיות נשמה.
שאלה: הסיבה לאיסור כניסה לכנסיות: אני מתכנן טיול בהר הזיתים וסביבתו. חלק מהמשתתפים בטיול הם דתיים ולכן ברצוני לתכנן מסלול שיכלול את מירב האתרים, וגם יאפשר השתתפות של כולם. אני יודע שיש איסור להיכנס לכנסיות, אך איני מבין את הטעמים שיש לכך, האם ניתן להסביר אותם? ובנוסף האם ניתן להכנס לשטחם של מנזרים או כנסיות ללא להכנס בפועל לתוך המבנים?
תשובה: אסור להיכנס למקומות כאלו, כדי שלא יראה שמודה ומשלים עם תופעה זו, זוהי נתינת לגיטמציה לאותם עובדי אלילים. ולכן, צריכים להקפיד לא להיכנס לבית של עובדי עבודה זרה. לפי הרמב"ם לנוצרים יש גדר של עובדי עבודה זרה, היות ומאמינם בהגשמת האלוהות. זה דבר חמור, זה נקרא "מין" לפי הרמב"ם. אין להיכנס לשום מקום הקשור אליהם (כחצרות כנסיות וכדומה), הרואים יחשבו שאתה שייך לזה. מה שבירושלים יש מקומות שהכניסה לבניין עוברת דרך חצר של מנזר, זה משהו אחר. בזה שבנו שם בית מגורים, מופקע מהמקום ייחודו לכנסיה. לא יגידו שהולך לכנסיה, ונכנס משום שגר שם. אבל אם זה חצר שלא גרים שם אנשים, ברור שמי שנכנס לשם יחשבו ששיך אליהם או שנותן להם לגיטמציה.
שאלה: לנתק ולקלקל את הטלוויזיה: האם מותר לי לנתק לקלקל את הטלויזיה בבית כדי שלא יראו בה תוכניות לא צנועות?
תשובה: אם זה שלך, וודאי שמותר. אם זה של אחרים, יש כאן בעיה, אתה פוגע ברכוש של מישהו אחר.
שאלה: כשרות חזיר: למה חזיר לא כשר?
תשובה: בחומש ויקרא פרק יא כתבה התורה את סימני הכשרות של בעלי החיים: מפרסי פרסה, שוסעי שסע (סימנים ברגלים של בעל החיים) ומעלי גרה (שמחזירים מהקיבה את האוכל כדי ללעוסשוב). החזיר אומנם מפריס פרסה שוסע שסע אך אינו מעלה גרה, ולכן אסרה אותו התורה בפסוק ז.
שאלה: מריטת שיער לנשים: אם אני לא טועה, פעם שמעתי שמישהו אמר שלאישה אסור למרוט שיער מהגבות. האם זה נכון?
תשובה: אין איסור אם עושה זאת לשם יופי. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: ריבית בתשלומים לאולפנה : במקומות רבים, וכן בישיבות ואולפנות, מאפשרים להורים לשלם את שכר הלימוד מראש לכל השנה, כשבאופן ת זה, מורידים חמישה אחוזים מהסכום הכללי. האם אין בכך איסור של ריבית (אולי אפי אסור דאורייתא) עפ"י הגמ במס ב"מ פרק איזהו נשך, שם לפי הגמ, נראה שזהו אגר נטר, שהרי עבור שכר המתנת המעות מקבל האדם הנחה של 5 אחוזים מהסכום הכללי?
תשובה: אין כאן ריבית, נותנים כאן הנחה. אם משלמים פחות, וודאי שזה לא נקרא "אגר נטר". זה כמו שכירות, שהמשנה אומרת במפורש שמותר לומר לאדם, אם אתה משלם מראש אתה משלם חמישה אחוז פחות, אם אתה משלם כל חודש, אתה משלם יותר. זה לא כמו מכר, במכר קנה חפץ ואומרים לו, אם אתה משלם בתשלומין אתה משלם 1200, אתה משלם כרגע, אתה משלם 1000. זה נקרא "אגר נטר", כיון שבשעת קניין החפץ, הוא התחייב במלוא המחיר, ובגלל אגר נטר, שממתינים לו, הוא משלם יותר. אבל בשכירות ובשכר לימוד, עדיין לא הגיעה שעת החיוב. החיוב הוא חודשי (לכאורה אף נראה, שאם התלמיד יפסיק ללמוד באמצע השנה, הוא לא יצטרך לשלם).
שאלה: קריאת ספרי חול: מה דעת כבוד הרב לגבי קריאת ספר חול כגון ספרי מתח ופנטזיה שכתב סופר גוי, ואם פסיקתך היא להתיר לקרוא האם גם בשבתות וחגים מותר?
תשובה: אין איסור לקרוא ספר חול. לגבי שבת, מצווה ללמוד כמה שיותר תורה בשבת, וזה עיקר מגמתם של השבתות והימים טובים, ואם ממילא מתבטלים, אין איסור לקרוא ספר חול.
שאלה: לזוז קצת באמצע התפילה: בתפילת העמידה, אם רגליי זזו מעצמן (למשל החליקו על הרצפה תוך כדי השתחוות מפני שהסוליות רטובות וכדומה)באמצע התפילה, האם מותר לי להזיז אותן ולהצמיד אותן אחת לשניה שוב אם זה מפריע לי להתרכז בתפילה או שעדיף להישאר ככה ולסיים את התפילה איך שאני?
תשובה: אם הרגליים זזו מעט, עדיף שלא להזיז אותן בחזרה. ואם הדבר מפריע לך, אפשר בתנועה קטנה שאינה ניכרת כמעט להצמיד אותן בחזרה.
שאלה: קירבה בין בני משפחה: 1. אני בחור בן 22 שומר תורה ומצוות ויש לי בבית כמה חוברות של הזוהר עם פירוש מתוק מדבש (פירוש של המילים מארמית לעברית). האם מותר לי לקרוא לפעמים? יש לציין שאם אני רואה קטע קשה אני בכלל לא קורא אותו ולא מתעמק בו, וגם כשאני קורא אני קורא קטע קטן (כמה שורות,לא יותר). 2. איסור נגיעה. האיסור נלמד מהפסוק "איש איש אל כל שאר בשרו לא תקרבו לגלות ערוה". א. מה העונש על כך? ב. מהתורה אסור רק נגיעה של חיבה נמצא ששאר הנגיעות שהן לא מתוך חיבה אסורות מדרבנן, מה בדיוק נכלל באיסור זה? (בבקשה אם תוכל תפרט) ג. האם נגיעה באשה נכללת ב-"יהרג ואל יעבור", ואם נאמר שכן,זה נראה מוגזם, הרי הוא רק נגע בה, לא שכב איתה? ד. האם מותר לנשק סבתא, דודות, האם אפשר להקל בזה? ה. יש לי שתי אחייניות, בנות 4 ושנתיים, האם אני יכול לנשק אותן? מאיזה גיל אני כבר לא יכול לחבק או לנשק אותן? ו. אם יש לי אחיות, מאיזה גיל אסור לנגוע בהם או לנשק אותן, האם כשהן מתבגרות, נניח גיל 12? ז. האם מותר לי ללחוץ את היד (בלי נישוק, חיבוק) באחיות גדולות, בנות 30, 35?
תשובה: 1.מותר לקרא בספר הזוהר אע"פ שאינך מבין מה שאתה קורא. 2. א. בדרך כלל איסור נגיעה בעריות הוא איסור לאו מן התורה. ב. הדבר נתון במחלוקת בין הרמב"ם לרמב"ן שלדעת הרמב"ם (פרק כ"א נמהל' איסורי ביאה ה"א) כל נגיעה בעריות הוא איסור תורה.והרמב"ן בהשגותיו על ספר המצוות (מצוה לא תעשה שנ"ג) כתב שאינו אלא מדרבנן. ודעת רוב הפוסקים כדעת הרמב"ם וכן פסק מרן השו"ע בחלק אבן העזר (סי' כ' ס"א). ג. כל דבר שציווה ה' יתברך לא שייך לומר מוגזם. וכיון שאין אפוטרופוס לעריות התורה עשתה הרחקה לדברים אלו כיון שבקלות אפשר להסחף ולהגיע לביאה. ד. אם אפשר טוב להחמיר בזה ולא לנשק סבתא, אך אם הסבתא תפגע מותר כיון שהיא מבוגרת, ואינו עושה כן אלא לכבוד וכדו'. ה. עד גיל שש אין להחמיר יותר מכך יש להחמיר. ו. כנ"ל, אך באחיות אפשר להקל אם הם נפגעות.
שאלה: הוצאת רבים ידי חובה ע"י נער בר מצווה: באחת מהתשובות באתר כתב הרב: "נזכר בפוסקים כי מה שבר מצוה מוציא ידי חובה את הציבור הוא רק במצוות שחיובם מדרבנן, אולם כדי להוציא ידי חובה במצוות דאורייתא יש צורך להתפתחות גופנית ששיערו אותו בגיל הקרוב לשמונה עשרה". יש לי מספר שאלות בעניין. 1. מה כוונת הרב באומרו התפתחות גופנית ששיערו אותו בגיל הקרוב לשמונה עשרה, והלא כתב הרמב"ם בהלכות אישות פרק ב הלכה י: "הבן. ש הביא שתי שערות למטה במקומות הידועות לשיער והוא מבן שלש עשרה שנה ויום אחד ומעלה נקרא גדול ונקרא איש". וידוע לנו שבפועל זמן זה הרבה יותר מוקדם מגיל שמונה עשרה? 2. האם ישנם שפוסקים, דבעינן שיעור "שיתמלא זקנו", שהוא בסביבות גיל שמונה עשרה, גם להוצאת רבים ידי חובתם באופן אקראי? אמנם ישנו חשש שאותו נער לא ביא שתי שערות, ואינו יכול להוציא אחרים ידי חובתם. 3. כיצד בפועל לא חוששים לבדיקה זו, אם הנער הביא סימני גדלות, ונותנים ל בר-מצווה להוציא אחרים ידי חובתם, אף בדברים מדאורייתא (כגון קידוש היום, הבדלה ואפיית מצות)?
תשובה: כוונת הפוסקים היא כמו הרמב"ם, שאם לא יתברר הדבר שיש לנער התפתחות גופנית, יש להניח שבגיל 18 כבר הביא שתי שערות. הכלל הוא: שבכל דבר שהוא מדאורייתא לא יתנו לנער לעשותו ובדבר שהוא מדרבנן יתנו ואין הדבר תלוי באקראי או לא. במקום שיש אנשים שלא התפללו אין לתת לנער בר מצווה לקדש. וכן לא אפיית מצות. הבדלה היא מדרבנן ואפשר לתת לו. הרב חיים כץ
שאלה: מוזיקה מזרחית: האם מותר לשמוע מוזיקה מזרחית כבדה (נקראת גם מוזיקת דיכאון), אם זה לא מדכא את השומע ולהפך הוא נהנה מהמנגינה ולא שם לב למילים בכלל, איזה שירים בעברית לא טוב לשמוע, האם מותר לשמוע הכל?
תשובה: אם אתה נהנה מהמנגינה אתה יכול לשמוע אותה. לא טוב לשמוע שירים שגורמים להרהורים רעים או לעצבות. אלא לשמוע שירים שמשמחים את הלב וגורמים לחיזוק ביראת שמים ואהבת תורה ואהבת ארץ ישראל ועם ישראל.
שאלה: ניתוק טלפון בשבת: הייתי השבת אצל חברה והיה טלפון בבית שלה שמידי פעם, בלי שנגעו בו, צפצף בקול חזק ממש בלי להפסיק. לא ידענו מה לעשות. חשבתי שאפשר להנמיך. ניסיתי לשכנע את חברה שלי לא לכבות אלא רק להנמיך, היא ניסתה להנמיך אבל בסוף הוציאה את החוט מהחשמל. מה היינו אמורים לעשות? ומה אפשר לעשות כדי לתקן את זה, אני מרגישה נורא עם זה שאולי לא מספיק מנעתי ממנה, ומה היא יכולה לעשות?
תשובה: משאלתך אני מבין שחברתך לא רצתה לנתק את הטלפון מהחשמל והדבר קרה בטעות לכן הדבר נחשב כשוגג ולא מזיד.
שאלה: נדרתי לקרוא פרשת השבוע עם רש"י: לקחתי על עצמי לפני שנה בערך לקרוא כל שבוע את פרשת השבוע עם רש"י, אני ממש לא מספיקה ואני מכריחה את עצמי לעשות את זה כי אולי זה נחשב נדר (כי עשיתי 3 פעמים, שהחלטתי, לא אמרתי בפה, אולי רשמתי, אני לא ממש זוכרת.). מה אפשר לעשות?
תשובה: כיון שעשית כן שלש פעמים הדבר נחשב כנדר ואם אינך יכולה להמשיך במנהג טוב זה תעשי התרת נדרים.