שאלה: חשיבותו של פירוש רש"י: בעניין פירוש רש"י למקרא,עפר ואפר אני תחת כפות רגליו וכל רצוני בשאלה זו הוא להבין את הדברים-אני בכללי לא מתחבר כל כך לפירושים על התורה,אני מעדיף למצוא את ביאור הסיפורים החשובים בספרים העומדים בפני עצמם כמו כוזרי,רמב"ם,דרשות הר"ן וכיו"ב,אולם את העניין של פירוש רש"י אני בכלל לא מבין.מה כל כך מגדיל את ערכו על פני שאר הפרשנים עד לרמה שחוסר ידיעה ברש"י מורה על סוג של בערות (גם שמעתי פעם מראש הישיבה שלי שהרב ישראלי זצ"ל לא קיבל את חברו לסמיכה בגלל שלא ידע מה רש"י אומר בפרשת השבוע).הוא לא מבאר את פשט המקרא אלא יותר מלקט דרשות,מה שבמובן מסוים גם אני יכול לעשות (ולכן לא אבין דברי ר"ת ב"שם הגדולים" שהוא יכול לחבר כפירוש רש"י לתלמוד אבל פירוש למקרא לא יוכל).גם בדרשות עצמן הוא לא מביא דווקא את ה"מסקנה",דהיינו הדרשה שלמעשה יוצאת מן המקרא כפי ההלכה אלא מביא את מה שיותר מבאר את הפסוק כפשוטו (שאינו תמיד פשוטו של רשב"ם וכיו"ב).גם ידוע שאין להקשות מרש"י ממקום זה על מקום אחר,שהרי הוא ביאר את הפסוק הזה כחטיבה עצמאית ולא כמהלך כולל של רצף התורה.כל זה גורם בין השאר לכך שאני יודע מראש שהדברים עתידים להיות נידחים ע"י רשב"ם רמב"ן וכו,וזה כשלעצמו מעורר בי רצון פשוט לדלג מראש על רש"י (כי כפי שהזכרתי,אני אישית מעדיף פשוט לראות את הפירוש הפשוט של התורה ואת הדיונים וההרחבות להשאיר בספרים אחרים) וגם זה גורם לי לתהות פעמים רבות על דברי נושאי כליו,שלפעמים מביאים דברים רחוקים רק כדי להגן על רש"י או כדי ליישב שני דברים סותרים שכתב.ולכן בקיצור,אחרי שאמרתי בפה מלא שכל כולי כבוד והערצה לרב הגדול הזה ומי אני שאחלוק עליו,לא הבנתי מה העניין הגדול שזכה פירושו להיות עיקר שבעיקרים?
תשובה: לשואל רש"י הוא "רבן של ישראל" ולא בכדי. אין אנו יכולים לתאר את עולם התורה בלי רש"י. דומני שאין דקה ביום בה לא נזכר שמו של רש"י בעולם על ידי מאן דהו, תלמיד חכם או יהודי פשוט, יהודי ישיש או תינוק של בית רבן, בת אולפנא או בת מדרשה, חרדי, חסידי או דתי לאומי, בפי כולם נישא שמו של רש"י. היש עוד מישהו בהיסטוריה האנושית ששמו מוזכר כל כך הרבה פעמים?! יחיד ומיוחד בכל חכמי התורה שבכל הדורות הוא רש"י. הוא זכה שפירושיו   הן לתורה שבכתב הן לתורה שבעל פה   יהיו לתל תלפיות, תל שכל ישראל פונים אליו, למן גדולי הגדולים ועד הלומד הפשוט ביותר, כולם פונים אליו לרוות את צימאונם. פירוש רש"י על התורה הוא השער הראשי לכל תינוק שבישראל להיכנס בו לטרקלין התורה. סבי מורי ר' אשר וסרטיל זצ"ל היה נוהג לומר כי מי שיודע רש"י על התורה יצא מכלל "עם הארץ", ומשהיה שואלנו שאלה שתשובתה ברש"י והיינו מגמגמים, היה מכריז ואומר: "הרי זה רש"י מפורש?", לאמור: היתכן יהודי שאינו יודע רש"י מפורש?! הוא עצמו חיבר חיבור אשר בעיקרו מוקדש להבנת דברי רש"י לעמקם תוך דיוק מדוקדק וניסיון למצוא שיטה בפירושו. החיבור נקרא "ברכת אשר" ובימים אלו ממש אני עמל על הוצאתו לאור של "ברכת אשר" על חומש דברים, לאחר שיצאו כבר תחת ידינו ארבעת החומשים הראשונים. בכל פסוק ופסוק פרוש מעופו של רש"י על כל מרחבי הספרות התורנית   בבלי וירושלמי, מדרשים גדולים וקטנים, ספרי דרשנים, ספרי דקדוק ופיוטים   כל מה שיכול להפיץ אור על הבנת לשון התורה, עשה בו שימוש. רש"י לא בא אלא לפשוטו של מקרא, אך לא נרתע מלכלול בפירושו גם את הדרש הנוטה לפשט, כי הדרש הוא רוחו של המקרא וגם הוא מרכיב בפשוטו של מקרא. אמנם ידועים הדברים, שרשב"ם נכדו כתב בריש פרשת וישב: "ואף אני שמואל ב"ר מאיר חתנו זצ"ל נתווכחתי עמו ולפניו והודה לי שאילו היה לו פנאי היה צריך לעשות פירושים אחרים לפי הפשטות המתחדשים בכל יום". ברם אין לשכוח מה שכותב בספר שמות: "ואשר שם לבו לדבר יוצרינו אל יזוז מנימוקי זקני רבנו שלמה ואל ימוש מהם, כי רוב הלכות ודרשות שבהם קרובים לפשוטי המקראות, ומיתורם או משינוי הלשון יש ללמוד כולם". גדולי הגאונים שמו פניהם להעמיק ולחקור בפירוש רש"י. ב"ה היום נמצאים בידינו ספרים שונים המאפשרים להבין בנקל את דברי רש"י לאשורם ומתוך כך להבין מעט כמה גודל יש בדבריו ("רש"י כפשוטו", "חומש רש"י המבואר", "לפשוטו של רש"י", "שי למורא", "רש"י השלם" ועוד). מי שלא עיין כראוי בדברי רש"י לא יוכל לעמוד כראוי על גדלותו. המחשבה שמי מאיתנו יכול לחבר חיבור דומה מופרכת היא, עובדה היא שמאז רש"י נתחברו עוד פירושים רבים ואף אחד מהם לא מתקרב לקרסולי קרסוליו של פירוש רש"י, לא מבחינת סגולותיו ולא מבחינת התקבלותו אצל ציבור הלומדים. דומה שאין עוד ספר מספרי הראשונים שנתחברו עליו כל כך הרבה ספרים כמו רש"י. לאחרונה הראני יהודי מארצות הברית חיבור שחיבר ובו כמה מאות ביוגרפיות של מפרשי רש"י לאורך הדורות. הלוא דבר הוא. וגם אם לעתים העדיפו המפרשים הסברים אחרים על פני הסברו של רש"י ניכרת הערכתם הגדולה וזהירותם היתירה בבואם לחלוק על גדול שבישראל. וכבר קמו מפרשי רש"י לדורותיהם ובראשם הרא"ם להגן על רש"י מפני החולקים עליו. נאמנה