שאלה: היהדות כיום לעומת התורה כלשונה: מה נשמע? יש לציין טרם שאילת השאלה שאני בחורה צעירה, חילונית לחלוטין, באה מבית חילוני לחלוטין ושלמה עד מאוד עם החילוניות שלי. אך עם זאת, אני מגלה כבר כמה שנים עניין בדת היהודית ובדת הנוצרית, קראתי רבות בתורה ובברית החדשה. השאלה שלי בגדול היא איך העם היהודי התגלגל מלקיים את המצוות ולדבוק באופי האדם כפי שמצווה בתורה עצמה, מלמצב בו אנו נמצאים כיום, בו אנשים שמים את הדעת שלהם בצד ומתרכזים אך ורק במה שרבנים (שבסוף מתגלים כסוטים ואנסים) אומרים? ולמה אף רב לא נותן על זה את הדין? אני אחדד, במידה ולא הבהרתי את כוונתי כראוי. אפילו אם נקח את אחד הציווים הפשוטים ביותר - אל תאכל גדי בחלב אימו. מדוע היום ישנן אלפי סוגי כשרויות והלכות, על משפט אחד פשוט, שיכול להיות שבכלל הכוונה בו (או לפחות כך אני מאמינה) שאין להפריד גדי צעיר שעוד יונק מאימו, אלא לתת להם לקיים את חייהם? וכן הלאה בנוגע לכל ההלכות הרבות ולעיתים מוזרות? אשמח לקבל תשובה.
תשובה: ב"ה לך. קראתי את שאלתך ומאוד התפעלתי. את כותבת שאת חילונית, ואת מגלה כל כך הרבה חשיבה מעמיקה, כל כך רצון להבין, להתחבר למשהו רוחני, וזה ממש נפלא. יש לך הבנה יפה מאוד ואת מנסה לחבר אותה אל המציאות, יחד עם הבעת ביקורת עדינה, את שואלת, רוצה תשובות. דרך זו היא דרך שיכולה לפתוח בפנייך עולם מלא, אם באמת יש בך את הרצון האמיתי להבין, לקבל גם דברים שלא גדלת עליהם, שלא הבנת אותם עד עכשיו. אם את פתוחה באמת להחשף לעולם רוחני של אחרים ולבחון אותו אם הוא מתאים לך, אני מאמין שאת מתחילה מסע רוחני מאוד מרגש ומיוחד. תחילה לפני שאני נכנס לשאלות היפות שלך חשוב לי לחדד נקודה. אחד מהיסודות הגדולים של היהדות הוא הענווה. במקומות שונים בהם הגישה היא שהאדם הוא במרכז, הכל בשביל האדם, וממילא האדם מביע את דעתו, מחליט וקובע דברים בלא לקבל דעה אחרת, ביהדות הדרך אחרת, היא דרך שמבוססת על הקשבה ועל רצון להבין. אחד מהיסודות הגדולים והמרכזיים של תורת ישראל הוא שבהר סיני קיבלנו באמת שתי תורות, תורה שבכתב ותורה שבעל פה. הדבר דומה לקורס שבו יש חומר כתוב ויש הסברים של המרצה. כאן ההסברים הם של ה', אלא שהם היו בעל פה והם עברו במסורת בעם ישראל. מדור לדור אנו למדים את התורה שבכתב ואת ההסבר שלה בתורה שבעל פה. אמנם תורה שבעל פה זו נכתבה שנים אחר כך מפני חשש שהיא עלולה להישכח כשעם ישראל יצא לגלות, וכך זכינו שלא רק חומשים וספרי נביאים יש לנו אלא גם משנה וגמרא, ספרי הלכה ותרגום מעשי לדברים הכתובים בקיצור בתורה שבכתב. פעמים רבות אנו נפגשים עם תורה שבכתב, רואים בה דברים ואנו מתרגמים את הדברים לפי ההגיון שלנו, לפי ההבנה הפשוטה שלנו. פעמים רבות הבנה זו נכונה, ויש בה לימוד חשוב, וכך גם מצאנו שעשו כמה וכמה מגדולי ישראל במשך הדורות, אך חכמנו זכרונם לברכה לימדו אותנו שבאותם הפסוקים יש גם עומקים נוספים, ישנם תרגומים נוספים לחיי היום יום שלנו, ורק על ידי לימוד הדברים ולימוד איך לחיות אותם נכון אנו זוכים לקבל את כל התורה כולה. הדוגמא שהבאת היא ממש דוגמא נפלאה לכך. ודאי שהתורה מלמדת אותנו את החשיבות שאנו צריכים לתת לרגישות של בעלי החיים, את הקשר הרגשי בין בעל החיים להוריו. אך כאשר התורה חוזרת על כך שלוש פעמים אנו מבינים שהיא באה ללמד אותנו דברים נוספים, ודבר זה מוביל אותנו ליתר העמקה וליתר אפשרות להחדיר את היסודות האלו לחיי היום יום שלנו. דברים רבים וגדולים נכתבו על אותה המצווה, על אותו האיסור, הן באופן ההלכתי, של מה כן ומה לא, והן באופן הרעיוני שמסביר לנו את העומק של הדברים. אינני רוצה להאריך יתר על המידה אך רק אזכיר שיש ספר שלם העוסק בטעמים הפנימיים של הלכות בשר וחלב, על העומק הנפלא שיש לכל מי שרוצה באמת לחדור לעומקם של הדברים ולקבל את כל האוצרות הנפלאים שה' יתברך נתן לנו בדברים. אכן, כל אחד צריך ללמוד תורה, כל אחד צריך להעמיק בה, וזכינו שבמשך כל הדורות היו גם גדולי ישראל שהעמיקו כל חייהם בתורה וזכו ללמד אותנו, לעזור לנו להתקדם. גדולי ישראל הם אוצר גדול בשבילנו. מובן הדבר שהם לא באים לבטל את החשיבה שלנו, אלא לעזור לנו להתקדם בדרך שלנו, בחשיבה שלנו, בבחינה של הדברים שלנו ובהתקדמות שתהיה גדולה ומועילה הרבה יותר. אכן, תמיד ישנם דברים חריגים, ישנם דברים מקולקלים שנכנסים ופוגעים. תמיד יש אנשים שלא כל כך יודעים לשים נכון את הגבול בין ההקשבה והשאלה לרב לבין ההחלטה שלהם, בין ההיעזרות ברב לבין שיעבוד מוחלט ואיבוד העצמיות של האדם. אלו תופעות לוואי שנובעות מאי הבנה נכונה ומאי אמון נכון במתנות שה' נתן לכל אחד ואחת מאיתנו. לצערנו כפי שאת כותבת ישנם גם כאלו שנקראים רבנים והם לא באמת כאלו, שהם נושאים עימם קלקולים גדולים וכואבים, ואסור ללמוד מהם, אסור להתחבר אליהם, וצריך להוקיע אותם ולדרוש את תיקון המצב, אך חשוב לזכור שאלו יחידים, בודדים. רוב רובם של הרבנים במשך כל הדורות היו צדיקים, אנשים גדולים במידות ובדרך ההנהגה היום יומית שלהם, אנשים עם מסירות גדולה לאחר ולעם ישראל בכלל. אסור לנו לאבד את האיזון בהסתכלות שלנו על הדברים, ועל פי בודדים לשפוט את הכלל, זו הכללה שאין לה כל הצדקה והיא רק מרחיקה אותנו מדברים שיכולים להיות לנו באמת טובים. אל נשקע בפרט מקולקל כזה או אחר, אלא נעסוק בעיקר, והעיקר באמת גדול ונפלא. כתבתי וכתבתי, וראיתי שהדברים התארכו, ואף שיש לי עוד המון מה לכתוב, השעה דוחקת ואני נאלץ לסיים. אשמח לעזור עוד בבירורים שלך, לענות, לכוון למקומות שבהם תוכלי בחופשיות לברר לעצמך דברים שמעסיקים אותך וממש בכל מה שאוכל. תרגישי חופשיה לבקש עזרה, לשאול ולהיעזר שבשביל זה אני כאן. הרב יצחק גרינבלט.