שאלה: איך אפשר להמשיך לחיות כך?: התורה מעניקה גושפנקא להתנשאות הגברים. לא משנה כמה הבנות מוצלחות יותר, חכמות יותר, נעימות יותר, חינניות יותר, מבריקות יותר, נקיות יותר, עושות הרבה יותר דברים. בדת היהודית (ודומותיה) כתוב את ההיפך. בסוף התורה והתלמוד נותנים לגברים כלים להתנשא על האישה ולטעון שהיא כלום ושום דבר (ושהם מייצגים את השלמות והברכה). כך האח הטיפש האלים מתנשא על החכמה אצילית ממנו ומרפא את רגשי הנחיתות המולדים שלו כזכר. וכך בן הזוג העלוב, שזקוק לאישה הרבה יותר משהיא זקוקה לו (למען האמת נשים כלל לא זקוקות לגברים) קם בבוקר ומתענג על כך רבות. אפילו בני זוג שהם ממש הכלבים של האישה, מתחילים באיזשהו מקום לתפוס מעצמם בגלל הציטוטים המזעזעים האלו ודברי הרבנים המופצים בכל מקום בארץ. זה הורס את כל הרומנטיקה בעולם הזה ואת כל היופי שיכול להיות. את כל חדוות החיים ממש. הרבה בנות ששומעות את דברי הרבנים ("אישה היא כלום", "אישה היא גולם", "אישה היא השטן", "אישה היא רוע", "בנות הן עונש להורים", "בת היא נזק בגימטריה", "האישה מעופשת", "אישה חמת מלא צואה", "שכל שיחתה של האישה דברי ניאופין") רוצות ממש להתאבד אח"כ (והיו שהתאבדו בזכות דברים אלו, כמו בת דודתי). הרבה מהן מזניחות את הלימודים, עוזבות עבודה ועוד דברים.הכל בגלל שהרבנים מפיצים דברי תורה שמונעים כל חשק לחיות. פשוט חוסר הצדק במקורות היהודיים כ"כ חזק שבנות מרגישות כי אין טעם לתרום לעולם כזה, או לממש את עצמן. גודל הסבל הוא בלתי יתואר ולעולם לא יהיה ניתן להסבירו לגברים, כיוון שהם מעולם לא חוו חוסר צדק שכזה (הם חווים אותו הפוך דווקא. כלומר, גם הם רוצחים, אונסים, גונבים ופושעים מכל הסוגים, גם מריחים רע מאוד, גם לא טובים בהרבה מאוד תחומים.אבל העיקר שהתורה האגו אומר להם את ההיפך ושהם מביאים לעולם."זכר מביא לעולם" וכו וכו. כך הם יכולים להיות נחותים ופושעים לנצח, אבל תמיד הם ייחשבו מושלמים וכל נחיתותם תזכה להתעלמות). אתה בתור רב שכן מנסה להתחשב במציאות ובהוגנות מסויימת, האם אינך רואה כי גרימת סבל אינסופי לילדות ונשים (נכון, קיימות גם נשים שלא מתייחסות לזה, אבל זה פחות רלוונטי) ואפילו העובדה שרב אחד גורם לאישה לדמוע עקב חוסר הצדק המחריד. האין זה נקרא רשע? האין אלו רשעים גדולים מאוד? האם באמת אפשר לטעון לגביהם כי הם פשוט צמודים לטסקסט מתוך יושרה ולא מתוך אינטרסים אישיים? הרי המציאות מראה את ההיפך מכל מה שהם מטיפים לו. ויותר גרוע מזה - הם עוד טוענים שמדובר הרבה פעמים בדברי שבח לאישה.היש יותר גרוע מלטעון ש"אישה היא כלום" זהו שבח ומחמאה? ואז בהתממות הם אומרים "למה גברים לא בוכים מכל מה שאומרים עליהם?". אז שוב, גברים דווקא מתנפלים יפה מאוד כשאומרים עליהם את האמת. הבעיה היא שתמיד מספרים עליהם שקרים - כמו "הם מוצלחים" לאחר שהם מוכיחים נחיתותם הביולוגית והמוסרית. איך יבכו כשמחמיאים להם על פשעיהם? ודווקא הרבה מאוד נשים מקשיבות לשקרים שמספרים על בנות מינן ומאמינות לזה, כי לנשים נטיה להאמין לרע ביותר על עצמן, למרות שהן רואות כי הן מוסריות ומוצלחות בהרבה. חבל מאוד שלרבנים אין כל רגש ומחשבה בעניין הזה. בפעם הקודמת ששלחתי שאלות דומות - לא פירסמו את שאלתי (כנראה פירטתי דברים שאינכם רוצים לחשוף). אבקש שהפעם יפרסו ואקבל תשובה פומבית.
תשובה: אני מבקש את רשותך להציע לך עוד דרך להתבונן על מה שאת מתארת. מטבע הדברים אין דרך אחת, בעיקר לאור העובדה שמדובר בפקעת שלמה של עניינים שצריך להתיר אותם. חלק מהם צריכים שינוי עובדתי  חלק מהם שינוי התייחסותי  חלק מהם יישארו כבעיה מטרידה  חלק מהם יתגלו כבשורתה של תורה   הדברים יותר מעורבבים ומסובכים. ננסה לתפוס קצה חוט: יש בעולם התורני קשת ענקית של התייחסות לתנועת החיים של ההבחנה בין גברים ונשים, למן הקצה האחד המתאר את הבריאה הזהה לחלוטין ("בצלם אלוהים ברא אותם"), ועד הקצה השני המתאר במקומות שונים את האיש כצורה ואת האישה כחומר, ומייחס דברים קשים מאוד לנשים. אפשר להסביר את המקורות האלה בצורה אפולוגטית, אפשר להתעלם מהם ולהסתיר אותם, אולם כל זה נראה לי לא נכון ולא ישר אל מול מבקשי האמת האלוהית. קצה החוט שאני מציע הוא השאלה העומדת בפני כל עובד ד : מה להציף ומה להותיר כלא פתור. את צודקת שיש אפשרות להציף למעלה את הכלים ה"נותנים לגברים כלים להתנשא על האישה ולטעון שהיא כלום ושום דבר (ושהם מייצגים את השלמות והברכה)". את גם צודקת שרבים עושים זאת, ממניעים שונים, ושהנזק שנגרם על ידי כך הוא עצום, לכל התחומים שמנית. אפשר גם ללכת להפך, לא כל כך ממקורות תורניים, ואם תקראי את דברייך עצמך   גם את הצפת כלפי מעלה הרבה הרבה מרוע שאת מייחסת לגברים, וייחוס תכונות גבריות בהיבט היותר שלילי שבהם. ואני מציע להציף כלפי מעלה את האוצרות שמאפשרים מבט שונה לחלוטין על נשים, על גברים ועל מה שצריך להתחולל ביניהם. וכמציפים את היחס לנשים העולה ממקומות אחרים בעולמה של תורה, בלי לעצום את העיניים מהמקומות הלא-פתורים   ראשית מוצאים את העוז ואת העוצמה לחיות בתוך העולם המורכב הזה, ואת התנועות הנפשיות שבין איש ואישה שיכולים להביא את שניהם למקומות הרבה יותר טובים. חלק מזה הוא להפסיק להתבונן למה שאחרים עשו אחרת. אדגיש, כשצריך להילחם במקומות בהם נעשה עוול ורשע כלפי נשים   אסור להתעלם מהמקומות האלה, וצריך להילחם בהם מלחמת חורמה. אולם הרבה יותר טוב מזה הוא ללכת בדרך אחרת: אלה יציפו את המקומות שבהם כתובים דברים קשים על נשים לומדות תורה ואנחנו נקים מוסדות לימוד לנשים, בהן מלמדות גם נשים, ונציף את אור התורה  אלה ידירו נשים מתפקידים ציבוריים ואנחנו נחפש את המועד הטוב ביותר, והעובדה שהוא אישה לא ימנע בעדנו מלמנות אותה לרוב מוחלט של התפקידים הציבוריים, ויישארו מקומות לא-פתורים  אלה יתבעו מנשים לשבת בבית, ואנחנו נעצים את חשיבות גידול הילדים והמשפחה גם לגברים, חלוקת תפקידים מלאה יותר, ואפשרויות פריצה מדעית לנשים, וכן הלאה. ובדרך הזו את תפתחי אורות גדולים מתוך התורה עצמה, שלא יביאו בכנפיהם את הדברים הרעים שאת פוגשת, ובד בבד יהיו בהם אתגרים אחרים מורכבים לא פחות, והפעילות המעשית לכיוונים האלה תגלה את אור התורה בצורה משיבת נפש ומשמחת לב. האם את יכולה ללכת בדרך זו? אינני יודע על איזה פעמים קודמות את כותבת. איני זוכר שאי פעם לא פרסמתי דברים בכיוון זה ובכיוון ההפוך