LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: שמיעת מוזיקה ביום שישי לכב' ר"ח אב: לכב' הרב שרלו שליט"א האם מותר לשמוע ביום שישי, ערב ר"ח אב, שירים חסידיים מהירים ומשמחים לכבוד ראש חודש, או שגם זה אסור מפאת שלושת השבועות?
תשובה: הלכות מוזיקה בתשעת הימים לא ירדו כל כך לפרטים כאלה. לדעתי, אין מעמד מיוחד ליום הששי הזה, ועל כן אין לשמוע בו מוזיקה שמחה לכבוד שבת. ושבת ובתפילה שבשנה הבאה שאלה זו לא תהיה עוד רלוונטית
שאלה: שימוש במיחם בשבת: רציתי לשאול האם מותר להשתמש בשבת במיחם שמותקן בצידו צינורית למדידת מים- או שמא יש בזה חשש בישול שהרי נכנסים מים מהצינורית למיחם ומתבשלים
תשובה: לפי מיטב הבנתי המים הנמצאים בצינורית משיקים למים שבתוך המיחם והינם בדיוק באותה טנפרטורה. על כן אין שום בעיה בשימוש במים שבתוך המיחם ואין כאן חשש בישול. בכבוד רב, עזרא רוזנפלד
שאלה: גניזה: האם צריך להכניס לגניזה דפים עם דברי תורה שאין בהם שם השם
תשובה: עם ריבוי הפרסומים, דפי פרשת שבוע, זמינות הורדת דברי תורה מהאינטרנט, נתעורר הצורך לדון מחדש בשאלת הגניזה. צורך זה נובע מחוסר היכולת להשתלט על הכל, והדבר מוביל לזלזול נורא בשמות האלוקיים שכן צריכים להיגנז  בבעיות אקולוגיות הנובעות מחוסר שימוש במיחזור  בהוצאות כספיות גדולות והולכות וכדו'. במצב זה אני סובר כי יש להעדיף שמירה קפדנית על ההלכה, ולא להחמיר במקום בו אין להחמיר, שכן זו חומרא המביאה לידי קולא, ובסופו של דבר מביאה לידי התמוטטות השמירה על ענייני הקודש. שמעתי מגבאי גניזה כי רבים הדברים שאינם מובאים לגניזה כמו שצריך. לאור ההלכה הפשוטה, דברים אלה אינם צריכים גניזה. הגניזה נתבעת בשמות האלוקיים ובעניינים שהוטבעה בהם קדושה בעת כתיבתם ביד. הדבר הטוב ביותר הוא לשימם באופן מהודר למיחזור, ובתנאי למיחזור זה הולך לדפוס ולא חס ו כפי שהיה בעבר, לייצור ניר המשמש בשירותים וכדו'. אם אין וודאות כזו, יש לשימם באופן מכובד, בתוך שקית קשיחה, ולא למלא לריק את הגניזה, הנאטמת במהירות וגורמת לאובדן האפשרות לגנוז את שצריך לגנוז. אני מקווה כי הרבנות הראשית תיטול על עצמה דרך שתמודד עם השאלה הזו באופן ממלכתי.
שאלה: הליכה לשל''פ: על פי הצעתך פניתי לפה. ובכן. כפי שאמרתי. קוראים לי אוריאל, וגמרתי שביעית, אני תעניין בפרוייקט השל"פ, אבל אני חושש לביטול תורה, יש משפט שאומר "הוי גולה למקום תורה", ולא נראה לי שללכת לשל"פ זה לגלות למקום תורה.
תשובה: הליכה לשל"פ לא נועדה במקורה להוות ביטוי מעשי לכלל "הוי גולה למקום תורה". אמנם, לגבי בודדים דווקא ההליכה גרמה להם להתחיל ללמוד, אולם זהו אינו הכלל, ולא משם נולד הרעיון. הרעיון בשל"פ הוא כפול: א. המקומות אליהם הולכים זוכים לחיזוק של בחורים ובחורות הנותנים תנופה למקום. זהו המעשה הנעלה ביותר של להיות נושא בעול עם חבירו. ב. ההולכים זוכים במפגש אם עולם שהם מקבלים ממנו המון, מתכללים בכלל ישראל, מקבלים תודעת שליחות, וכדו'. שני הצדדים אפוא יוצאים נשכרים בשל"פ בתחומים רבים. לפיכך, המתלבט אם ללכת צריך לשקול, כמו בכל סוגיה, תפוקה מול תמורה. אם אתה מתמיד גדול בתורה, ורואה את עצמך מתקדם בתחום זה, וגם יודע כי יש בך קשר עמוק עם כלל ישראל, ואתה מלא תודעת שליחות גם בלי של"פ - אולי אין לך מה לחפש שם באופן אישי, אך גם אז צריך תשקול את התרומה. נראה לי כי במצב זה ראוי שתשקיע בעצמך, כדי שתהיה לברכה לעם ישראל. אם אתה יודע על עצמך כי דווקא עיסוק בצרכי ציבור ובתודעת שליחות חסרים לך - זה המקום לקבל אותו שם. אלו דוגמאות בלבד, המלמדות על העיקרון, והוא: אדם צריך לבחון באילו תחומים הוא חסר, ולבדוק היכן יוכל להשלימם טוב יותר. מעבר לכך, הוא צריך גם לבדוק את תרומתו לעם ישראל, אם כי בגיל שאתה מדבר עליו ראוי קודם לבנות את עצמך, אך לחוש כי אתה לוקח הלוואה מכלל ישראל שיום אחד תיתבע להשיבה.
שאלה: ציצית רשת: האם ציצית רשת כשרה והאם יש לברך עליה?
תשובה: בפרשת ציצית נאמר "על כנפי בגדיהם". לפיכך, יש צורך להגדיר מה נחשב בגד על פי ההלכה. לכאורה היינו סוברים שכל דבר שאדם מתכסה בו נקרא בגד. ברם, מסוגיית הגמרא עולה כי בגד עור פטור מציצית, דבר המלמד כי בגד חייב להיות דבר מה ארוג. לפיכך, כיוון שציצית נילון אינה ארוגה אלא יצוקה היא אינה חייבת בציצית ועל כן לא ניתן ללובשה ולברך עליה. אף על פי כן, ישנם בשוק ציציות שיש להם 'הכשר'. אלה ציציות שנארגו מחוטי נילון יוצרו באופן שונה מיציקה. הרב פרנק סבר כי אלה ציציות לכל דבר, ועל כן ניתן לברך עליהן. לעומתו סבר ר"מ פיינשטיין כי אין דרכו נילון להיות ארוג, ולכן מדובר בדבר מה שאינו יכול לעמוד בקריטריון של בגד. הלכה למעשה: עדיף שלא ללבוש ציצית נילון. אם אין אפשרות אחרת, ניתן ללבוש ולברך עליה, שכן סברת ר"מ פיינשטיין היא מחודשת, ובשמקום שהוא ספק, ויש הסובר שניתן לברך עליה, אפשר לסמוך עליו. יש לזכור כי עיקר מצוות ציצית היא בקיום כל מה שמוביל ל"והייתם קדושים לאלוהיכם".
שאלה: ברכות אחרונות: אם אכלתי דבר שברכתו האחרונה "על המחיה" כשיעור וכנ"ל גם דבר שברכתו האחרונה "בורא נפשות", האם אני צריך לברך את שני הברכות האחרונות או שברכת "על המחיה" פוטרת ברכת "בורא נפשות"?
תשובה: המנהג המקובל הוא לברך את שתי הברכות.
שאלה: כמה שאלות: על התשובות שהחזרת לי. ועוד כמה שאלות: 1.האם שאני אוכלת למשל קרקר וגבינה ופרי מה צריך לברך קודם? 2.בט' באב צריך לקרוא במגילת איכה.רציתי לדעת האם מותר גם לקרוא תהילים. 3. אחרונה הם צריך קודם לטול ידיים או לומר את הברכה ישר. 4.בנטילת ידיים אחרי השירותים האם נוטלים 3 כל יד לסירוגין יוצאים מהמקלחת מברכים ".על נטילת ידיים" מנגבים ואומרים את תפילת "אשר יצר". 5.מה מברכים על בירה שחורה וגלידת שוקולד.
תשובה: א. סדר הברכות הוא מג"ע א"ש, כלומר: המוציא, מזונות בורא פרי העץ, בורא פרי האדמה ושהכל. יש להעיר רק כי אם הגבינה מרוחה על הקרקר אין לברך עליה, כיוון שהעיקר הוא המזונות. ב. מותר לקרוא תהילים, פרקי עצב וכובד ראש ולא פרקי שמחה. ג. אם כוונתך היא לנטילת ידיים של "מים אחרונים" קודם ברכת המזון התשובה היא כן. ד. אין מברכים על נטילת ידיים לאיחר שירותים, כי אם בבוקר בלבד. בכל שאר המקרים מברכים רק "Tשר יצר", לאחר נטילת ידיים וניגובן. ה. על בירה שחורה - שהכל. על שוקולד - שהכל.
שאלה: בריכה בתוך מסלול: לכבוד הרב! יש מסלולים מאוד יפים בגולן למשל שבתוך המסלול חי'יבים לעבור בתוך בריכה עם הלבוש המלא של המסלול האם מותר לבנות לעשות מסלול זה?! למרות שיש שם מטיילים אחרים? הבריכה היא בתוך המסלול ואי אפשר לעמוד בה.
תשובה: השאלה חשובה מאוד בשל העובדה כי היא מלמדת על בקשת צניעות גם בטיול. באופן עקרוני, אין הבדל בין המסלול לבין הליכה ברחוב. בשני המקרים מותר לעשות זאת, אך יש להתנהג באורחות הצניעות. מובן כי מדובר בלבוש מלא, כיוון שאחרת מדובר בפגיעה בקודשי שיראל. רצוי ללכת בקבוצה של בנות העסוקות בעצמן, והדבר מונע את השפעת קלות הראש הבסיסית הקיימת במפגשים במקומות כאלה. טיול נעים
שאלה: נסיעה בכבישי יש"ע: לכבוד הרב שאלתי לפני מספר ימים בענין נסיעה לשמחות בישובי יש"ע. קבלתי מענה לשאלה, אך שאלתי שאלה נוספת ואולי לא הבהרתי די הצורך. לכן אני שואל שנית ביתר דיוק: שמוש בכבישים כגון כביש הבקעה או כביש 443 לצורך מעבר כאשר היעד אינו ישוב ביש"ע. דוגמא: אני ירושלמי ורוצה לנסוע לתל אביב, האם נסיעה דרך כביש 443 כדי "שלא תהיינה דרכי ציון אבלות" מותר? מצווה? או נסיעה לטבריה דרך כביש הבקעה מאותה סיבה האם מצווה? בכבוד רב גדי מאיר
תשובה: לדעתי, כמציאות הבטחונית של היום מדובר במצווה ממש של ישוב ארץ ישראל, כמו גן ם חיזוק האנשים. אם המציאות הבטחונית תחריף ח"ו יש לשאול מחדש. דבריי מתייחסים לכבישים ראשיים, אותם שציינת, ולא לכבישים יותר נידחים.
שאלה: דבר חדש - 9 הימים.: כבוד הרב! מה ההלכה לגבי דבר שהוזמן קודם לבין המצרים, והיה אמור להגיע אחרי תשעה באב. והוקדמה הגעתו לתוך תשעת הימים מה עושים?
תשובה: בנידון זה יש הבדל בין חפצים הכרחיים, לחפצים שמסבים שמחה. למשל: מכונית חדשה, מכונת כביסה, רהיטי בית וכדו', אסור לקבלם הביתה עד לאחר תשעה באב (שו"ת אגרות משה או"ח ח"ג סי' פב), אבל אם צריך לדברים אלו לצורך פרנסה כגון מכונית, או כשקשה להסתדר בבית בלי חפצים אלו, בודאי שמותר. כלי בית רגילים, כלי אוכל וכלי בישול, אין איסור בקנייתם. גם את הכלים שאסור להביאם הביתה, אם ייגרם הפסד כספי בעיכוב ההגעה, כגון שהמרכיב ידרוש תוספת שכר עבור ההמתנה עד לאחר הצום, אין איסור להביאם, ראוי שלא להשתמש בהם בימים אלו. בתקוה ובתפילה שנזכה לחדשם בימי שמחת בניין הבית.
שאלה: שונות: 1 אשה שהיה לה "חבר" וגרה איתו שנתיים,ללא קידושין אים נפרדה ממנו לפני שנים וחזרה בתשובה ורוצה להנשא לאחר האים צריכה גט מה"חבר"? 2 במדה ואדם חטא ועשה כתובת קעקע,וחזר בתשובה מה תקנתו?,אים מבחינה פיננסית אינו יכול להורידו והוא נמצא במקום מוצנע האים יש לכך איזו שהן השלכות? אודה לך על התיחסותך לשאלותי ב ו י.מ
תשובה: 1. אינה צריכה גט. 2. גם הסרת כתובת קעקע יש בה משום חבלה בגוף, האסורה. יהודי בעל תשובה שאל אותי לגבי כתובת קעקע המצוירת במקום הנחת תפילין שלו, האם חוצצת, וגם אם אינה חוצצת הוא מתבייש להפשיל שרוול ולהניח תפילין עליה, ליד חבריו. מצאנו פתרון הלכתי, שאינו מצדד בהסרת הכתובת, אלא אם רגש הבושה גדול ואז הנידון אחר. בהצלחה בכל אשר תפנה.
שאלה: כיסוי ראש: נשים רבות אינן מקפידות על כיסוי ראש, אך בכל זאת חובשות כיסוי בבואן לבית הכנסת. מה מקור ההקפדה בבית הכנסת?
תשובה: שלושה מקורות כנראה להקפדה בבית הכנסת: 1. תחושה פנימית אישית, שאינה מבוסס על הלכה, כדי שלא תהיה האישה טובלת ושרץ בידה. כשעומדים ללפני ד' בתפילה רוצים לעמוד באופן נכון. 2. עיקרון "עטיפת הראש" בתפילה (שהוא אגב גם לבנים). 3. יש הסוברים כי להלכה מדובר בדבר מה כמו כיפה. יובל שרלו
שאלה: ציצית חדשה בתשעת הימים: בהמשך לתשובתו של הרב שלכתחילה אין ללבוש ציצית רשת, האם למי שיש ציצית רשת בלבד מותר לקנות ציצית חדשה בתשעת הימים וללבוש אותה?
תשובה: כיוון שמצוות ציצית היא קיום שלד בר מה מדאורייתא ואבילות תשעת הימים מדברנן, ובוודאי שמנהגיה כמו אי קניין בגד חדש, בוודאי שעדיף לקנות ציצית חדשה מלהקפיד שלא ללבוש בגד חדש.
שאלה: ספרים חדשים בתשעת הימים: האם מותר לקנות ספרי קודש בתשעת הימים כאשראני נמצא במקום שיש בו מבחר גדול של ספרי קודש במחירים זולים וכנראה שלא תהיה לי הזדמנות להיות בו שוב בחודשים הקרובים ומה דיני ברכת "שהחיינו" על ספרים חדשים?
תשובה: א. בשל מצוות תלמוד תורה נראה לי כי הדבר מותר וחשוב. ראוי לקנות אותם ולא לגעת בהם עד לאחר תשעה באב. ב. כך גם לגבי שהחיינו. יש לברך בעת שפותחים את הספרים לאחר תשעת הימים.
שאלה: בגד מכובס בתשעת הימים: האם האסור גם על גרביים וכד'?
תשובה: מלשון הפוסקים, המתירים כיבוס של מטפחות הידיים וכדו', נראה שאין איסור בגרביים ובבגדים תחתונים. אלה גם אינם משמחים את האדם, וגם אינם ביטוי לאבילות.
שאלה: אכילת בשר בסעודת מצווה בתשעת הימים: האם מותר לאכול בשר בסעודת מצווה (כגון: ברית מילה) החלה בתשעת הימים?
תשובה: פסק הרמ"א (סי' תקנא סעיף י), ובסעודת מצוה כגון מילה ופדיון הבן וסיום מסכת וסעודת אירוסין אוכלים בשר ושותים יין, כל השייכים לסעודה, אבל יש לצמצם שלא להוסיף, ובשבוע שחל בו תשעה באב אין לאכול בשר ולשתות יין רק מניין מצומצם, וזה אפילו בערב תשעה באב שרי. העיר המשנה ברורה (ס"ק עה) שכל השייכם לסעודה הכוונה היא, כל מי שהיה הולך לסעודה זו גם בזמן אחר, כגון שהוא בן משפחה או חבר קרוב. עוד העיר (ס"ק עז) שהלבוש כתב שמראש חודש אב ראוי לצמצם עוד יותר. ורק הקרובים יאכלו מאכלי בשר, כל היתר יאכלו מאכלי חלב. ואף שבדרך החיים הקל כהרמ"א עד השבוע שחל בו תשעה באב (שאין לנו השנה דין זה), אבל לבני אשכנז ראוי לקבוע סעודה על מאכלי חלב, ולא סעודה בשרית.
שאלה: קניה (אך לא חידוש) בתשעת הימים: יש לי שמחה משפחתית לאחר תשעה באב. מפאת חוסר זמן קשה לי לקנות תלבושת לשמחה לאחר תשעה באב. האם אני יכולה לקנות תלבושת בתשעת הימים, בידיעה ברורה שלא אחדש אותם כלל עד לאחר תשעה באב?
תשובה: כדאי לקרוא את תשובתו של הרב לאו הי"ו בעמוד: אני מסכים עם כל הכתוב שם. לפיכך, גם במקרה הזה: כעיקרון, אין לקנות. אם מדובר בדבר שלא ניתן בשום אופן לעשותו בדרך אחרת, ועל כן תיפגע שמחת החתונה ניתן לעשות זאת, והלב יודע את האמת הפנימית. בתקווה שלא ניזדקק בשנה הבאה לשאלה זו.
שאלה: אכילה אצל יהודי שאינו שומר תו"מ: לכבוד הרב, אחותי איננה דתיה - היא לא שומרת שבת (מחללת שבת בפובמי, לצערי). אעפ"כ היא מקפידה על הפרדה ביןו בשר לחלב, על ניפוי קמח וכדומה. הכלים אצלה אינם טבולים. מידי פעם היא מכינה דברים - כגון עוגות - ושולחת לנו(להורי ולאחים), ואנו מתלבטים מה לעשות. היא אמנם לא אומרת לנו, אך נודע לנו שהיא נפגעת כשמחזירים לה. לפעמים היא מצפה שנטעם את המאכלים בנוכחותה, כך שלהשליכם בלי שתראה זה לא פתרון מוצלח. שאלתי היא האם עבור מותר יהיה לאכול - או לפחות לטעום ממאכליה. שמעתי פעם שאסור לאכול אצל יהודי שלא שומר שבת אפילו אם הוא מקפיד בכשרות, ואינני יודעת אם זו חומרה בלבד או דין? אנו ספרדים. רב תודות ובשורות טובות.
תשובה: השאלה ששאלת הינה מן החמורות ביותר, מפני שהיא מעלה דילמה בין מצות התורה להקפיד על כשרות, להוראת התורה שלא להלבין פנים. אני מבין שכבר ניסיתם לשוחח איתה, ולראות מה אפשר לעשות כדי שהכשרות אצלה תהיה מושלמת, ללא שאלות עבורכם, כי כלים שאינם טבולים זו בעיה. האם ניסה, מישהו מבני המשפחה הבוגרים לשוחח איתה על הנושא, ולהסביר לה את הדילמה שלכם? ייתכן ששיחה עמוקה תפתור את הבעיה. אם לא, אבי מורי שליט"א הביא בספרו יחל ישראל את הוראת הגר"מ פיינשטיין שהתיר ליהודי מבוגר ברוסיה הקומוניסטית לאכול ממאכלי כלתו שהיא אישה ישרה, אך הוא עצמו מסייג היתר זה למקומו ושעתו. אם היא תקבל על עצמה לשמור על כשרות מלאה (כולל אי שימוש בכלים בשבת!), אפשר יהיה לאכול אצלה, כדי שלא להלבין פניה (שלטי הגיבורים תחילת מסכת עבודה זרה). אם חסרה שמירת כשרות מושלמת נראה שהדיבור איתה יסייע לה ולכם, כי ייתכן שהיא מצפה למילותיכם, ששוות לה יותר מכל דבר מאכל.
שאלה: מוזיקה וסרט בבין המצרים: רציתי לדעת כמה דברים: האם מותר לנגן בשלושת השבועות? האם מותר לראות סרט בבית בתשעת הימים? בבקשה אל תגיד לי שאסור לראות סרט בכל מקרה, כי מעניין אותי הצד ההילכתי לגבי תשעת הימים בלבד. והאם מותר להיפגש כל השבט בסניף או לצאת לפיצה בישוב? מראש. צום מועיל! הדס-שוהם.
תשובה: אענה לכל השאלות, אך אני מבקש לומר דבר מה כהקדמה: לא ניתן להתעלם מהבעייה הקיימת בסרטים בכלל. קשה לפסוק הלכה תוך התעלמות מסוגיה זו, כמו שלא אפסוק הלכה האם מותר לאכול אוכל לא מעושר במסעדה המגישה חזיר, כי הדבר המעניין אותי הוא רק המעשרות ולא החזיר. מובן כי צריך לשקול את העניין בקפידא, אך לעצם העניין לא ניתן להתעלם. לגבי השאלות: על מוזיקה בשלושת השבועות יש כמה תשובות באתר זה: ויש עוד. כעיקרון, האיסור איננו על הנגינה אלא על השמחה. אםמדובר באימון מקצועי מותר. אם מדובר בדבר מה הקשור בשמחה - אסור. אם מדובר בשירי אבל וחורבן מותר, וכן הלאה. לגבי סרט: כיוון שבשולחן ערוך סרט אינו מופיע, יש לפעול לפי אותם כללים. לא הסרט הוא הבעייה אלא העונג והשמחה, ועל כן הדבר מאוד תלוי באווירה וטיב הסרט. אדרבא, קחי את הדבר כאתגר, והזמיני את כולם לסרט עם כובד ראש מסויים, הדן בבעייה קשה, והמעציב את הלב. דבר זה אינו רק מותר אלא גם כדאי לעשות, ועל ידי כך אתם עצמכם תרגישו את כובד הימים. גם אכילת הפיצה בהקשר זה תיראה אחרת. על ידי כך תתרגלו שההלכה היא לא איזו בעייה שיש להתגבר עליה, כי אם מורת דרך, המלמדת את האדם מה נכון וטוב לעשות. כיוון שבימים אלה טוב ונכון לזכור את חורבן ירושלים ולהתעצב על הלב, דווקא את יכולה להוביל מהלך, ולא להיכנע למציאות. ובתפילה שלא ניזדקק עוד לשלאות אלו
שאלה: כיבוד הורים ונסיעה לייש"ע: אם הורי לא מרשים לי לסוע ליש"ע לכל מיני שבתות ושבוע עבודה מכיון שהם מפחדים האם מותר לי לסוע למרות שהם אוסרים עלי?!
תשובה: א. אין ההלכה מחייבת ילד לציית להורים. אין ההורים בעלי סמכות על הילד. ההלכה רואה כל אדם אוטונומי, טואינה כופפת אותו אלא לריבונו של עולם בלבד. כוונתי איננה רק לעשיית עבירות, שהיא עניין מהפסוק "איש אביו ואמו תיראו ואת שבתותי תשמורו", אלא גם לענייני רשות אחרים. אם תעיין בשולחן ערוך תראה מהן ההגדרות של כבוד ומורא, וחובת הציות אינה מופיעה שם כלל. ניתן אמנם לטעוןם כי חובת הציות היא חובה קמאית, שאינה צריכה להיות כתובה, כי היא מובנת מאליה, אך לא נראה שכך הם פני הדברים. בעיקר אם מדובר בשאלותע קרוניות, למן שאלת השידוך ועד לבחירת דרך החיים, חובתו של האדם להתייצב מול בוראו עם אמיתתו הפנימית. ב. אף על פי כן, אין ההלכה חזות הכל. שלשלת הדורות וההתיחסות לדברי ההורים היא שורש ויסוד גדול בתורת ישראל, והיא גם משמרת את המסורת ואת הקבלה. מעבר לזאת, מדובר במידת הכרת הטוב, וביחס נכון ומתוקן שבין הבריות לבין עצמם. על כן, יש לעשות מאמץ מרובה, חורג מדרך הטבע, ליישב את הרצונות הפרטיים עם רצון ההורים, ולא להגיע לעימות. אין דבר מתוקן יותר מה הפנימי הקיים במשפחה, ובתוכו גם בין ילדים להורים. מעבר לכך, אם ח"ו תיפגע ישלמו גם ההורים את המחיר למענך, בטיפול בך וכדו', ועל כן יש בנסיעה במקומות אלו "חב לאחריניה" שאין אתה יכול להתעלם מכך. ג. על כן, עליך לעשות כל מאמץ ליישב בין רצונותיך האידיאלסטיים לבין האידיאליות שבכיבוד אב ואם. במקום להכינס לעימות תציע דרך בטוחה והגונה לעשות זאת. בוא אליהם בהתחייבות ליסוע רק בכב ממוגן ובתחבורה ציבורית, ליסוע למקומות בהם בתוך הישוב אין סכנה וכדו'. בדרך זו תהיא לידי ביטוי את שני העקרונות גם יחד, ולא תצטרך להכריע לטובת האחד על ידי הפלת העיקרון השני ממקומו.
שאלה: מעבר חדר בתשעת הימים: האם מותר לעבור לגור בחדר אחר באותו בית בתשעת הימים והאם מותר להעביר את כל החפצים לחדר אחר
תשובה: איסור מפורש למעבר חדר אינו נמצא בהלכה. אף על פי כן, נראה לי שהדבר תלוי: אם מדובר במעבר 'טכני' - הדבר מותר. אם חדר זה הוא חלום חייך (לדוגמה: האח הגדול עזב את הבית, ואתה מקבל את הסוויטה) הייתי דוחה זאת לאחר תשעת הימים. הסיבה: עיקר העיקרים בהלכה זו השאלה של השמחה. ההלכה העקרונית אומרת כי "משנכנס אב ממעטין בשמחה", ועל כן יש למעט בה לפי ההלכה, גם אם מדובר במעבר חדר.