LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: צלייה ברשת כבד - הבהרה: לרב אך לא כ"כ הבנתי. הרי ששמים את הכבד הוא עדיין קר בהתחלה, ואז האש מתחילה לשאוב ולשרוף את הדם וגם האש שורפת תוך כדי את ברזלי הרשת? אשמח לתשובת הרב. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "צלייה ברשת כבד"
תשובה: הדם שזב מהכבד תוך כדי צליה אסור. את הכבד עצמו שוטפים אחרי הצליה אך על הרשת נשאר חלק מהדם שלא נשרף לגמרי, לכן יש צורך ללבן.
שאלה: אורח בהדלקת נר חנוכה - המשך: מאוד לרב. אך לפי זה, מדוע כותב הלקט יושר, שאכסנאי אין צריך להגיד "הנרות הללו", הרי בני-בית "רגילים" כן אומרים? אא"כ נגיד שחסר לו החובת גופו. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "אורח בהדלקת נר חנוכה"
תשובה: בני הבית אינם חייבים לומר הנרות הללו. זה מנהג יפה.
שאלה: נרות חנוכה בערב שבת - הבהרה: לרב. אך הכוונה היתה לנשים שגרות לבד והדליקו קודם נר שבת, האם גם אז חל הדין שהמ"ב מביא בשם הפרמ"ג? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "נרות חנוכה בערב שבת"
תשובה: מכיון שהדלקת נרות חנוכה ע"י אישה אינה מצויה כ"כ, וגם אישה שמדליקה זו תופעה זמנית ולא קבועה לכל החיים, לכן נלענ"ד שהיא קבלה שבת. שתדליק נ"ח לפני נר שבת כנהוג.
שאלה: שיטת הגרשז"א לגבי חיוב נר חנוכה: לפי הגרשז"א, שמצריך דוקא בית לנר חנוכה ובלי זה אדם שישן תחת כיפת השמים פטור ממצות ההדלקה, היכן מצאנו שמצוה מצריכה בית? מזוזה מצריכה משקוף ודלת אך כאן צריך רק נר ופרסום הנס.
תשובה: תקנת ח בהדלקת נר חנוכה היא על פתח הבית. בשורות טובות
שאלה: משה רבינו ויוסף הצדיק: ב"ה יש מהאבות שעמדו בניסיונות מאוד ענקיים, כדוגמת יוסף הצדיק שעמד בניסיון אשת פוטיפר וראה דמות אביו שאומר לו: אם אתה לא תעמוד בניסיון הזה, הקב"ה מחריב את העולם, והוא בן 17 שנה בחור צעיר עם יסורים (עינו בכבל רגלו ברזל באה נפשו!) ומי מהאבות שיכול בגיל הזה לעמוד בכאלו ניסיונות? ומי לנו כיוסף? ספק יש לי: האם משה רבינו היה יכול (כביכול) לעמוד בניסיון כזה, ואם כן, מה תפקידו של יוסף (עיין בזוה"ק וכן בעוד מקומות במעשה מרכבה)?
תשובה: כל צדיק יש לו שורש נשמה אחר, אין להשוות בין הצדיקים. יש למצוא את המיוחד בכל אחד מגדולינו. משה רבינו מיוחד בענוותנותו, כך מעידה התורה. יוסף מיוחד בצדקותו.
שאלה: חזן שהוא מחלל שבת בפרהסיא: יש בבית הכנסת שלנו בחור שאחד מהוריו נפטר, הבחור מחלל שבת בפרהסיא, ולא משמועה אלא ממש מגיע לתפילות בשבת ברכב!!! מה הדין במקרה שהוא עולה ש"ץ בשבת או בחול? מבחינת עניית אמן לקדישים שלו? קדושה בחזרת הש"ץ? קדושת ב"ובא לציון"? מה עליי לעשות במקרה כזה?
תשובה: אין לאפשר לו לעבור לפני התיבה.
שאלה: הדלקת נר חנוכה כמעשה קוף: לרב אריאל התקשינו בדברי הפרמ"ג ונודה לרב על תשובתו כי יש לזה הרבה השלכות. הפרמ"ג (תרעט, א) כותב, שמי שקיבל על עצמו שבת יבקש ממישהו אחר להדליק. ומקשה, איך יכול למנות שליח הרי לו יש איסור להדליק? ומתרץ, עיקר המצוה זה ההדלקה בממונו ומעשה ההדלקה הוא מעשה קוף בעלמא. מה טמון כאן בדבריו, הרי הדלקה עושה מצוה. מעשה ההדלקה הוא העיקר ואסור לקוף להדליק? לרב.
תשובה: מסתבר שהפרמ"ג לא התכוון למעשה קוף ממש וכטענתך, אלא לכך שאפשר למנות שליח. למרות שהוא עצמו אינו רשאי להדליק אין זה מעין שליח לדבר עברה כאילו הדליק בעצמו וכאילו חילל שבת אלא כמעשה קוף, דהיינו, כעין גרמא. הלשון דחוקה קצת אך הכוונה ברורה.
שאלה: שלא עשני גויה או שלא עשני גוי: לגבי ברכות השחר, האם זה נכון שגם אשה צריכה להגיד שלא עשני גוי וכנ"ל לגבי שלא עשני עבד, או שזה נכון להגיד שלא עשני גויה ושלא עשני שפחה?
תשובה: יש בזה שני מנהגים. אולם אם אין לך מנהג ברור עדיף לברך בלשון זכר. ובין הספרדיות יותר נהוג לומר בלשון נקבה.
שאלה: צ קים עתיקים שלא נפדו: יש לי שתי שאלות שקשורות לצ קים עתיקים 1. לפני כ10 שנים, בשירות הלאומי, קיבלתי צ קים להעביר ל2 בנות שעשו איתי שירות. לצערי, איבדתי ומצאתי אותם מאוחר או ששכחתי מהם, לא זוכרת מה היה בדיוק אבל אני כבר שנים הולכת עם נקיפות מצפון ועם 2 הצ קים האלה ורוצה לשים לזה סוף ולדעת אם אני צריכה לשלם להן או לא. אגב, שירתנו במתנ ס והיו מחזירים לנו נסיעות דרך המתנ ס למרות שדרך בת עמי קיבלנו משכורת יותר גבוהה שכללה החזר נסיעות. כלומר, קיבלנו החזר כפול בלי שצד 1 יודע על השני. 2. לפני כ5 שנים התבקשתי למלא מקום של מורה לחוג במתנ ס, עבדתי שם כחודש או חודש וחצי (מפגש 1 בשבוע). בתחילת החודש הגישה לי אחת האמהות צ ק שאעביר למנהלת החוגים, כנראה על חודש שהיה. לאחר 2-3 מפגשים פסקו תלמידים מלהגיע. ושוב, לצערי, הצ ק נשאר אצלי, לא נפרע ואיני יודעת מה לעשות איתו, הלכתית. באחת הפעמים שעבדתי אצל אותה מנהלת סיכמתי בע פ, שהיא תשלם לי על פרוייקט לפי שעות ולבסוף היא נתנה לי רק 60 מהסכום, כי זה יצא לה יקר מדי לטעמה. אז יש לי תחושה שהיא חייבת לי ולא אני חייבת לה והצ ק הזה הוא הרבה פחות ממה שהיא חייבת לי. אבל רק תשובה הלכתית תכריע כאן ולכן אני פונה אליכם. רוב תודות
תשובה: 1.במידה וחברותיך לא השיגו את הת המגיע להם מצ'ק אחר, מוטל עליך למסור את שני הצ'קים האלה לחברותיך ואם יצליחו להוציא את הממון המגיע להם מה טוב, אם לא אזי: אם הפשיעה היא רק שלך, למרות שאי אפשר לחייב אותך בדיני אדם (שהרי אין דיני שמירה על שטרות, ואכן לרמב'ם ופסקו הש'ך יש חיוב פשיעה על דבר שאין בו דיני שמירה, אך השו'ע נקט שאין לחייבו גם על פשיעה.) ואף לא בדיני שמים, ראוי לך להתפשר עמם כיוון שגרמת להם נזק. אך אם הם פשעו בזה שלא בררו היכן הצ'ק שלהם ולא באו אליך לבקשו, (אם המציאות היא שמצופה מהם לעשות זאת), כך שעיקר הפשיעה מוטלת עליהם את פטורה מכל. (עפ"י נתה"מ חו"מ סימן עו ס"ק י). 2.אם אכן המתנס חייב לך סכום זהה או גדול מהצ'ק את פטורה, אך כדי להחליט שאכן המתנ'ס חייב לך, את צריכה לברר את פרטי העניין עם רב שישמע את כל פרטי העניין. אם חיוב המתנ"ס כלפייך אינו מבורר, אזי: במידה והמתנ'ס לא גבו את הת המגיע להם מידי ההורים, מוטל עליך להשיב את הצ'ק למתנ'ס ואם יצליחו לגבות את ממונם מה טוב, ואם לאו: אם את אחראית עיקרית על הצ'ק, ראוי שתפצי את המתנ'ס למרות שאי אפשר לחייבך בדיני אדם ואף לא בדיני שמים. אמנם אם גם הנהלת המתנ'ס פשעה בזה שלא בררו אם ההורים שלמו ולכן לא הגיעו אליך לבקש את הצ'ק, נראה לפטור אותך, (כמו שכתבנו לעיל על פי הנתיבות שם.) הרב מרדכי גרוס.
שאלה: הלכות עלית כהנים לדוכן - המשך: עלהתשובה, אך היא אינה ברורה לי. עליה לכהנים היא מדאוריתא 3 פעמים מופיעה בתורה. מתיחסת לכהן מיחוס ובכלל לא מתיחס לכהן מוחזק. עד כמה שידוע לי, מצוה מדאוריתא אין לה ענין עם מנהג זה או אחר. כמו הנחת תפילין - זה לא מנהג. זה ציוי מדאוריתא. מדוע בחו ל לא עלו הכהנים בשחרית? אם הלכה מדאוריתא, על סמך מה פסקו שלא עולים? מדוע גם בארץ היו קהילות שעלו והיו שלא. עד שהגיעו תלמידי הגאון מוילנא, לא עלו כאן לכהנים בשחרית. האם אני יכול להיות מופנה למקורות מבהקים לענין אסור היתר לעליה לדוכן לכהן מחזקה. מאחר ואנחנו דורות כהנים מוחזיקם, אנחנו כמובן נזהרים בכל הקשור להשמר מטומאת מת, נשואין שלא לדרושה ועוד. רק משום הספק כמובן. אבל עליה לדוכן - היא רק מדאוריתא ולכן אמורה ליהות לחומרא. לא בטוח שכהן - לא אמור לעלות. ושבוע טוב השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "הלכות עלית כהנים לדוכן"
תשובה: מה שנהגו בחו"ל, שלא לעלות לדוכן, לא נבע מספק בחזקה. אנו סומכים על החזקה לענין כל דיני האיסורין והתקנות. הסיבה שלא עלו זה משום שברכת כהנים צריכה להאמר מתוך שמחה ובגלות, מכיוון שלא נמצאים בארץ ישראל, ביטלו את עליית הכהנים בימות החול. בחגים שיש ריבוי של שמחה נושאים כפיים. והיו מקומות שהיו גם נושאים בשבת במוסף. כך לשון הרמ"א בשולחן ערוך (אורח חיים סימן קכח, מד): כהן, אע"פ שהוא פנוי, נושא את כפיו: הגה - ויש אומרים דאינו נושא כפיו, דהשרוי בלא אשה שרוי בלא שמחה, והמברך יש לו להיות בשמחה (מרדכי פרק הקורא עומד)   ונהגו שנושא כפיו, אע"פ שאינו נשוי, ומכל מקום הרוצה שלא לישא כפיו אין מוחין בידו, רק שלא יהא בבית הכנסת בשעה שקורין כהנים או אומרים להם ליטול ידיהם. נהגו בכל מדינות אלו שאין נושאים כפים אלא בי"ט, משום שאז שרויים בשמחת י"ט, וטוב לב הוא יברך  מה שאין כן בשאר ימים, אפי' בשבתות השנה, שטרודים בהרהורים על מחייתם ועל ביטול מלאכתם  ואפי' בי"ט, אין נושאין כפים אלא בתפלת מוסף, שיוצאים אז מבהכ"נ וישמחו בשמחת יו"ט (דברי עצמו)".
שאלה: הכשרת טוסטר מלחציים: האם ניתן להכשיר טוסטר מלחציים בעל ציפוי טפלון? מירי
תשובה: ניתן להכשיר. כבולעו כן פולטו - יש לנקות אותו טוב ולהדליקו ריק על מקסימום חום למשך כמה זמן, ועוצמת החום תכלה את מה שבלוע.
שאלה: מות חנניה מישאל ועזריה: הרי אם הם נצלו מכבשן האש יש להם זכות גדולה כצדיקים. אז למה הם מתו מעין הרע? חז ל אומרים שהם מתו לא שהם לא התפרסמו. האם בגלל שהיתה גזרה על ישראל הם מתו בעוון זה? זה לפי דברי הרב, ואם כן, מדוע חז ל לא ציינו עובדה זאת? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "למות מעין הרע"
תשובה: כבר נאמר בתורה על דתן ואבירם כי מתו כל האנשים המבקשים את נפשך והיתה הכוונה שכיון שירדו מנכסיהם הם חשובים כמתים, ובוודאי שאפשר לפרש כך על חנניה מישאל ועזריה שירדה השפעתם וכאילו מתו.
שאלה: לחלק סוכריות ששכחו לשלם עליהם: שאלוני על מי שקנה ממתקים כדי לחלק לילדים ושכח לשלם למוכר. הגיע שבת ושאל אם מותר לו לחלקם כאשר מתכווין לשלם ביום ראשון. לכאורה צריך ללכת בחשבון 3 גורמים. 1- אם המוכר מכיר את הקונה, שזה אחד שקונה אצלו הרבה. 2- כמה כסף חייב, 5 ש"ח או 50 ש"ח? 3- אם עבר הרבה זמן מאז הקניה.עבר יום או כמה ימים? אשמח לתשובה מפורטת
תשובה: מותר להשתמש בהם כיוון שיש אומדנא שאין בעל הבית מקפיד על כך אם יבואו לשלם אח"כ. הדבר פשוט אם הקנין הוא במשיכה והכסף הוא תנאי בלבד, אזי על ידי האומדנא של המוכר מתקיים התנאי. אך גם אם בדעת בני אדם כיום קונים בכסף בלבד (מעין סיטומתא), ואם כן לא נעשה עדיין קניין, יש להתיר את השימוש מצד הניחותא של הבעלים לאפשר לקונה להשתמש בחפץ,על פי דברי הש"ך בסימן שנח ס"ק א'  עיין בנודע ביהודה תניינא סימן עז שדיקדק כדבריו ברמב"ם. הרב מרדכי רוימי
שאלה: התרת נדרים להתחתן עם מישהו מסויים: כב הרב, לפני כמה שנים עשיתי מן הסכם כזה עם 2 ידידים שלי, שאם עד גיל מסוים לא נהיה נשואים נתחתן בעצמנו. מישהו אמר לי לא מזמן שזה נחשב נדר. האם אני צריכה לעשות התרת נדרים? ואם כן, האם אני חייבת את הבחורים שיעשו גם או שאני יכולה לעשות לבד?
תשובה: א"א לחייב מישהו אחר בנדר. אך אם הבחור מתאים ומוכן להתתתן אתך, מדוע לא?
שאלה: "זה אלי ואנווהו אלוהי אבי וארוממנהו": 1. אני מאוד רוצה להדר במצוות ציצית. אבא שלי גר צדק וע"כ אין לי עדה. מה הידור מצווה יותר: בציצית לבנה (שדומה לכיסא הכבוד) או בציצית עם תכלת מארגמן כהה קוצים (שדומה לים וים לרקיע ורקיע לכיסא הכבוד), ולפי איזה שיטה הולכים (שמעתי שהולכים לפי שיטת הרמב"ם)? 2. אין לי עדה כנ"ל. מה יותר הידור מצווה, בציצית עם 2 חורים או חור אחד, או שיטת חב"ד?
תשובה: 1. ציצית תכלת או לבנה אינו עניין של מנהג אלא האם אתה סובר שתכלת זו היא התכלת האמיתית או לא. בזה יש ללכת לפי הרב שלך. 2. עלייך לעשות לפי המנהגים שאותם קיבלת עליהם. אם אתה נוהג כמנהגי חב"ד, עליך לעשות כפי שיטתם. אבל אם לא, תעשה חור אחד.
שאלה: "וסר עוונך וחטאתך תכופר": יש כמה דברים שמכפרים על עוונות: תשובה, יום הכיפורים, יסורים, מיתה וחופה וקידושין (לפני זה צמים). יש לי שאלה: באיזה מדרגה נמצאת החופה בבחינת כפרה על עוונות (כמו יום כיפור או כמו יום המיתה או כמו יסורים, או בין מה למה), בתנאי שעשה תשובה?
תשובה: נראה שהמיתה היא הכוח המכפר הגדול ביותר. המיתה מכפרת על כל החיים שלנו. בנוגע לדברים האחרים קשה להכריע. וראיתי בס' הליכות שלמה על מועדי שנה תשרי פרק ד' שהביא שלדעתו הכפרה של יום הכיפורים היא הכפרה הגדולה ביותר, שהרי כלפיו אמרה במפורש התורה כי ביום הזה יכפר עליכם. ולדעתו כפרת החתן פחותה מכפת יום הכיפורים. אולם לפי ס' אבן ישראל בח"ז ס' לו, אות ט' נראה שכפרת חתן גדולה יותר. לפי דעתו כפרת החתן מכפרת גם ללא תשובה. והוכיח זאת מכך שלומדים שחתן מתכפר מעשיו והרי עשיו היה רשע כל ימי חייו. אולם הגאון ר' שלמה זלמן דחה ראייתו והביא מהמדרש שבהיותו חתן הוא הרהר תשובה. ולי היה נראה שכפרת יום הכיפורים כוחה היא לכפר על שנה שלמה. אולם כפרת החתן היא כפרה על כל החיים שהיו עד שעת החתונה. יתכן שכפרת החתן היא לא מתייחת לכל הנושאים אלא נוגעת לכפרה בנוגע לדברים שנוגעים להקמת בית לטהרת המחשבות ולמידות טובות. בכל אופן, לא מצאתי עוד דברים מפורשים אשמח שיעשירו אותי בעוד מקורות.
שאלה: ברכת כהנים בסוכת אבלים: האם כהן שמתפלל בסוכת אבלים (בתוך השבעה) : 1- מחוייב לעלות לברכת כהנים או שהוא צריך לצאת החוצה? 2- אם השליח צבור אבל, האם מותר לו להקריא לכהן או לחילופין להגיד את ברכת כהנים ללא נוכחות הכהן או שמישהו אחר יגיד במקומו? 3- האם מדובר במנהגים או הלכה והאם זה שונה מעדה לעדה (תימנים,אשכנזים וספרדים)? על תשובתכם המהירה
תשובה: בבית האבל : מנהג רוב האשכנזים - אין אומרים ברכת כהנים ואף לא אלוקינו ואלוקי אבותינו. וכו'. מנהג ירושלים והספרדים - כהנים עולים לדוכן ואף כהן אבל עולה. בבית הכנסת - גם כהנים אבלים עולים לדוכן בתוך שבעה ובוודאי גם הכהנים הלא אבלים לכל המנהגים.
שאלה: אמונה ואהבת ה : 2 שאלות: 1. במסל"ש ריש פרק ד, לאיזה סוגיות התכוון הרמח"ל- "בעיון במעשים הכתובים וכו' ". אם אני מעוניין להגיע למעשים המסויימים ללמוד אותם היכן אפשר ללומדם ר מסודר? 2. הרמב"ם קושר את ידיעת ה לאהבת ה באופן ישיר, ואומר שהלימוד בידיעת ה הוא התבוננות בברואיו ובטבע. האם יש ספר אשר אפשר ללמוד עניין זה באופן שיטתי מסודר ושמכוון לדעת ה? חן תוהמי
תשובה: 1. הכוונה לכל מה שח הדריכו להזהר, כמו לעולם יהא אדם זהיר בכבוד אשתו או יהא זהיר בתפילת המנחה, ובתפילת הציבור ובתפילה בבית הכנסת ועוד. 2. בספר המצוות כתב הרמב"ם במצות אהבת ד', כי אפשר להגיע אליה ע"י לימוד התורה והידיעה כמה צדק ויושר ואהבת חסד יש בתורה ובזאת זוכים לאהבת ד' הצדיק בכל דרכיו. על כן מומלץ ללמוד את שלושת הבבות ר נזיקין- ב"ק ב"מ וב"ב. וכן אפשר ללמוד את חכמת ד' וטובו בטבע ומתאים לכך ספר הברית.
שאלה: נדרים שונים שאיני זוכרם בדיוק: לפני כחצי שנה יצאתי עם מישהי ומבחינתי זה היה מאוד רציני ולה זה היה יותר קשה,גם מבחינה נפשית היה לה קשה באותה תקופה ואפילו היו לה מחשבות על לאבד עצמה לדעת ב"מ. דבר זה גרם לי להתנהג לא ר מבחינה זוגית ולקבל על עצמי כל מיני דברים. נפרדנו משכבר הימים ואני כבר לא רואה אותנו בהחלטיות כבעל ואשה,אבל מי יודע. וגם אם הייתי יודע שנדרים יכולים להיות כ"כ הלכות דקות לא בטוח שהייתי עושה כל זאת. הבעיה הגדולה היא שאיני זוכר מה מהדברים קיבלתי על עצמי בלב,ומה אולי בפה,וגם מה שאולי קיבלתי בפה איני זוכר אם זה היה בלשון נדר,או סתם ככה,או שאולי הקדמתי ואמרתי לפני המשפט "בע"ה". מכל זה יוצא שאיני בטוח בכלום,ממש ממש לא בטוח. 1) כשחיפשתי כל מיני פתרונות לבעיה הזוגית נתקלתי באתר שאיני זוכר אם הוא הציע לנדור לומר "נשמת כל חי" אחרי שמה שתבקש יתקבל או לעשות סעודת "נ שמת כל חי" - בכל אופן איני זוכר גם מה הוא הציע וגם מה קיבלתי על עצמי,וכן אם קיבלתי אם זה היה בפה או בלב,ואם בפה אז אם בלשון נדר או אם הקדמתי לומר בעזרת ה,בקיצור כל האי וודאות. 2) גם קיבלתי (שוב,איני זוכר איך בדיוק זה היה כמו שאר המקרים בפה,בלב,לשון נדר,סתם ככה,הקדמת "בע"ה") לקרוא מהסידור את התפילה,וגם אם זה היה לקורא מהסידור או מילה במילה בלי לבלוע אותיות או מהר מדי. 3) אותו דבר גם לגבי 2 מקרא,אך ב"ה בזה אני עדיין מקפיד אך לפעמים קורה לי שאני מפספס ואז משלים,מה עוד שאני קורא שונה מהסדר שבו קראתי בהתחלה (אם קיבלתי את זה בפה).כיום חילקתי את הקריאה בצורה שונה קצת.האם זה בעייתי? מה דעת הרב בנושא? עצומה!!
תשובה: תקבל על עצמך לא לנדור. ותעשה התרת נדרים. תלמד כל יום פלא יועץ, בלי נדר.
שאלה: לחכות 6 שעות אחרי גבינה צהובה: 1- הלכה למעשה לפי הבא"ח, איזה גבינות צריך לחכות כמה שעות? ואם אפשר לפרט לכל גבינה ומספר המתנת השעות. 2- כל הנ"ל זה חומרא, כי הרי זה דין שמופיע ברמ"א ולא בשו"ע, וברמב"ם אין לזה זכר.
תשובה: גבינה מלוחה (צפתית), כשיש בה שומן של 15, ראוי להמתין אחריה לפחות 3 שעות, וכן גבינה צהובה בעלת אחוז גבוה של שומן. ובגבינה צהובה לבנה (המכונה קשקבל), שיש בה 25  שומן, ראוי להמתין שש שעות. הטעם הוא שעיכול דבר שמן לוקח זמן ממושך והוא גורם שהטעם יישאר בפה עד זמן ממושך והרי זהו הטעם שנזכר גם בבשר. ואעפ"י שאין זה דין מחייב אבל כך ראוי.
שאלה: עקירת תפוז ננסי: האם יש מקום להקל ולא להחשיב עץ תפוז ננסי כעץ פרי?
תשובה: וברכת ד' דינו כעץ. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: צלית כבד בתנור: אבקש את הכרעת הרב ליאור. 1 - אם צליתי כבד בתנור כאשר תחת הרשת היה כלי שקיבל את הדם, האם התנור נטרף בגלל הזיעה? 2- איך מכשירים אותו?
תשובה: 1. התנור אינו נטרף. לעומת זאת, הכלי נטרף מכיוון שנטף לתוכו דם חם, ויש לייחד למלאכה זו את הכלי או שיכשיר את הכלי לאחר מכן. 2. את הכלי, כמו שמכשירים לפסח, בהגעלה. את התנור, אם נטף עליו דם, להכשיר איפה שנטף הדם. את צדדיו לא שייך להכשיר, זה לא בא במגע.
שאלה: חינוך לספר בדיחה: האם בחינוך ילדים יש ערך חינוכי במיומנות סיפור בדיחה? ואם כן, מהו? (הילד בגיל 9 10 ולא נהנה לומר דבר תורה אך שמח לספר בדיחה).
תשובה: לא ברורה לי שאלתך. היכולת לספר בדיחה היא גם פיתוח כשרונות שזה לא ענין ערכי אלא רק פיתוח יכולות. הצד הערכי הוא מאד תלוי במידה ובהקשר שנאמרת הבדיחה. וודאי שכדאי לחנך ילדנו לשמחה מאור פנים ובמידה מסויימת לעליזות נעורים. אולם אסור לחנך לקלות ראש ללא גבולות.
שאלה: בחירת רב על פי פסיקותיו: יש לי חבר גר צדק שמוצאו מדרום אמריקה והוא מחפש כעת רב שפסיקותיו מפורסמות כדי לקבלו כרבו, והתייעץ איתי מה כדאי לו לעשות.הוא אמר לי שהיה בוחר ברב עובדיה יוסף שליט"א ובספר ילקוט יוסף שנכתב ע"פ רוחו אך הוא מתלבט על כך כיוון שהילקוט יוסף מחמיר "לכתחילה" בענייין טלטול ברשות הרבים בשבת.מחיפוש באתרכם הבנתי מתשובות הרבנים השונים, שאסור לבחור רב ע"פ התשובה המועדפת. מאידך, טלטול בשבת הוא בעיני אחת ההלכות המשמעותיות ביותר כי הלכה זו ממש מגבילה את אפשרות המגורים או לחליפין את ההתנהלות הנורמלית והנפוצה בעם בשבת - אם גרים בעיר.בעיון בילקוט יוסף רואים שהוא לא פוסל לגמרי את האפשרות להקל אך פסיקתו בפשטות היא להחמיר. מה נכון לענות לו?
תשובה: עשה לך רב הוא לא רב בכתב אלא רב שלומדים מפיו תורה ושואלים אותו פנים אל פנים ושוקלים אתו יחד את צדדיה של כל בעיה.
שאלה: אני לא יכול להיהרג ולמסור את הנפש: רבה שמעתי מהרה"ג בן ציון מוצפי דורש ציון, שצריך למסור את הנפש ולכוון במסירות-נפש בפסוק "שמע ישראל" במילה "אחד" שמוכן להיהרג על יחודו בארבעה מיתות: סקילה, שריפה, הרג וחנק. היום יום ב, כ מרחשוון ה תשע"ג, חלמתי חלום ובו אני מדבר עם ילד שהוא אברך צעיר: מחר שורפים אותי וכו. עד עכשיו חשבתי שאני יכול להיהרג בייסורי שריפה על ייחודו. בחלום, בתת-מודע עפ"י הפסיכולוגיה: תיארתי לעצמי איך שאני רוצה לקרוא תיבת "אחד", ומתאר לעצמי שאע"פ שאני יכול להיהרג בנקל על מיתות בית דין, שעל-דרך-זה "ברור לו מיתה קלה" שהם: סקילה או דריסה של מכונית או נפילה מבניין של הרבה קומות, שריפה (של הגרון שאחריו חנק הוושט ומוות, הרג (סיף), וחנק או טביעה בים. אני פשוט תיארתי לעצמי מצב בחלום שמחר שורפים לי את כל הגוף על יחודו, וזה לא שריפה של בית דין, ואפילו לא סקילה והרבה יותר קשה מסקילה, אלא תיארתי לעצמי ששורפים לי את כל הגוף וזה שעות, ואני כל רגע צועק וצועק הצילו, ולא יכול לעמוד במיתה הקשה הזאת. ק"ו עם צמר לח, כמו שעשו באינקוויזיציה במשך דורות, בעינויים שלא תעלה דעת אנוש לבצע דברים כאלו. מה לעשות? איך אני יכול להכריח את עצמי שאוכל לסבול כאלה עינויים על ייחודו? איך אוכל לעלות בקדושה לדבר כזה קשה שכל רגע אני צועק וצועק ב-1 60 מייסורי גיהינם (אגב במזמור לדוד ה רועי לא אחסר, כתוב שם על ייסורי גיהינם, וידוע כי אש 1 60 מגיהינם), איך בכלל אוכל לפצות פה ולקרוא "שמע ישראל ה אלוקינו ה אחד" אחרי שגליתי בתת-מודע שלי שאני לא יכול להיהרג בייסורי שריפה (לא שריפה רגילה וקלה של בית-דין)?
תשובה: מובא בספרים שאדם מוכן למסור את הנפש על קידוש ה' הוא לא ירגיש את יסורי הגוף. אין זה נכון לתאר רק את היסורין אלא צריך גם לזכור את המתיקות הרוחנית ואת ההתעלות המוסרית שיש במהלך של מסירות נפש. לא מדובר על על מעשה חד מימדי אלא על מציאות מאד מורכבת. אדם צריך להסכים להיכנס למצב שבו הוא ילך ויתעלה. הקב"ה לא מביא לאדם ניסיון שהוא לא יכול לעמוד בו. עתה אנו רק מכריזים שאנו מוכנים להכנס למהלך של התעלות. מהלך ההתעלות הוא כולל גם יסורין אבל גם דברים נוספים. לא ראוי לתאר את עבודת ה' כעבודה שהיא בלבוש של יסורי גהנם. ראוי לתאר זאת כיסורי גן עדן. המרכז בציורים שלנו כלפי הדבקות האלוקית הם ציורים של טוב ועדן. כל זאת מתוך הסכמה לעבור דרך שיש בה יסורין אולם הדרך היא רק חלק קט מהפאזל.
שאלה: שם אליה לתינוקת: הרב, האם השם אילה ראוי וטוב לתינוקת? אני שואלת זאת מכיוון ששמעתי שהשם אליה לא טוב משום חיבור שני שמות של הקב"ה וזה אותם אותיות. האם אילה-אסתר זהו שם טוב?
תשובה: השם אילה (פתח באל"ף וקמץ ביו"ד ובלמ"ד) שהוא שם של חיה קלה וזריזה ועדינה במראה הוא שם טוב מאוד. ותזכו לראות את בתכם חכמה וטובה, זריזה ומליאת חן וש בעיני אלוקים ואדם.
שאלה: סדנה נשית לעומת צניעות: אנו משפחה דתית לאומית שמאוד מקפידה על צניעות (ולכן למשל בנותינו לומדות בבית יעקב ולא בממ"ד). בתי נושקת לגיל שתיים עשרה, ורציתי לעשות איתה משהו משמעותי לקראת בת המצווה. הלכנו למפגש ראשון נא של אמא ובת, כאשר בכל מפגש לומדים על דמות נשית אחת ע"י עיון במקורות ובצורה חוויתית. הסדנא הייתה מאוד יפה, אך עולה לי שאלה עקרונית: הציבור שהשתתף שם היה אמנם שומר מצוות, אבל -לפחות חיצונית- הלבוש והסגנון התרבותי לא תואם את הרוח שבביתנו (כולל המפעילה עצמה), לעומת זאת התכנים היו מאוד ערכיים והועברו בצורה מאוד יפה, באמת חוויה לילדה. אני מאוד מתלבטת האם להמשיך וללכת לסדנה הזו מבחינה חינוכית. אני לא כל כך סגורה על מה זה משדר לבת שלי. למשל במפגש, כשהמנחה דיברה על צניעותה של רבקה ועל חשיבות הצניעות, בתי היתה די מבולבלת., בקיצור, האם בהשתתפות נה שכזו יוצא שכרי בהפסדי?
תשובה: שאלה חשובה. כללית המציאות מורכבת, חלק מהחינוך שלנו הוא לחשוף בפני ילדנו את המורכבות של החיים. יש לחשוף בפניהם שיתכן שיהיה אדם שנקרא חילוני אולם הוא בעל מידות נעלות. יכול להיות מישהו שמדבר על צניעות אולם הצניעות שלו לא באה לידי ביטוי בהופעה החיצונית. ולמרות החשיפה עם כל המורכבות של החיים להשאיר אותם בתמימותם ובשאיפתם לשלמות בכל הנושאים. קשה לי להעריך האם הבת שלכם מספיק בוגרת לחשיפה שלה למורכבות זו, את זאת אתם צריכים להעריך.
שאלה: אחריות מי שלא סגר את מכסה האשפה: שכן שאלני. הוא שם שקית זבל בפח האשפה שבחצר הבנין ולא סגר את המכסה. אח"כ נכנס חתול והוציא ופיזר את התכולה, והיו שם גם שברי זכוכית. שכנו הלך שם וניזוק מבירור, זה היה זמן קצר אחרי ששכן א' עשה זאת. האם נחייבו מדין דליל שבב"ק דף יט, ובשו"ע, שצ, י ברמ"א שם?
תשובה: אכן, בסימן שצ סעיף י' מבואר שאם אדם פשע והניח חפץ במקום שאינו מוצנע ובכך גרם שבהמה תזיק ע"י חפץ זה, המניח חייב. במקרה זה לא נראה לחייב מאחר והנחה בפח אינה פשיעה גם אם לא סגר את הפח. הרב מיכאל יומטוביאן בשם ראש בית המדרש הרב אברהם יצחק הלוי כלאב שליט"א
שאלה: רכיבה על אופנוע כבד: לרב! בעקבות תאונת האופנוע שהייתה השבוע התלבטתי מה דעת ההלכה על תחביבים מסוכנים? אודה לרב על תשובתו
תשובה: ונשמרתם לנפשותיכם.
שאלה: כבד על רשת מתכת של צליה: יהודי אשכנזי שהולך לפי פסקי הרב ליאור בקשני לשאול. הוא צולה קבוע על כבד רשת מתכת. האם כל פעם שהוא צולה צריך ללבן כמו שהרמ"א מחמיר לגבי שיפוד או שמא כאן זה שונה כי זה רשת?
תשובה: אם הוא צולה בזה רק כבד כל פעם - לא צריך.
שאלה: כבד על חצובה חלבית: לבני ספרד. חרצובות שנשפך עליהם לפני חודש חלב וכעת רוצים לצלות עליהם כבד הכבד נמצא על רשת, והכבד נוגע בחרצובות. האם אסור, כי החרצובות יעבירו טעם לכבד או שיותר נראה להקל, כי באסור דרבנן הסבירות היא שהחלב שנשפך נשרף והחרצובה עוברת ליבון פנימי?
תשובה: אין להקל בזה לכתחילה ללא הכשרת החצובות. רק בדיעבד סומכים להקל אבל לא לכתחילה.
שאלה: יחס בין חמות לחתן: לכבוד הרב האם מותר לחמות לשוחח עם חתנה, בין בעניינים נצרכים (אני מניחה שזה היותר פשוט) ובין בעניינים של דברי תורה (למשל כאלה הנאמרים בשולחן שבת, או דברי הלכה וכד )? לפירוט העניין אומר, שאני משתדלת להקפיד לא לשוחח עם גברים מה שאינו נצרך. בתי התארסה ב"ה, עם בן ישיבה צנוע ומקפיד מאד בין השאר על עניינים שבינו ובינה. אך יחד עם זה תחושת הלב שהבחור הנפלא הזה שנכנס למשפחתינו הינו כבן לנו, וקשה לי מאד להתייחס כאל בחור זר. אשמח להנחייה מעשית.
תשובה: מזל טוב ובשעה טובה. הדוגמאות שהזכרת מותרות. שיחה על מנת שירגיש חלק מהמשפחה מותרת. האיסור הוא יחוד ושיחות בעלי אופי אישי.
שאלה: התרת נדרים להתחתן: כב הרב, השאלה שלי היא אם אנחנו לא רוצים, האם אנחנו צריכים לעשות התרת נדרים?? האם זה בכלל נחשב לנדר?? והאם אני צריכה לעשות התרת נדרים עם שניהם או שאם אני עושה לבד זה מספיק?? שוב השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "התרת נדרים להתחתן עם מישהו מסויים"
תשובה: א"א לחייב בנדר מישהו אחר.
שאלה: חתונה בי"ז בתמוז: אשמח לדעת האם ניתן להתחתן בי"ז בתמוז? החתן אשכנזי מצד אביו, וספרדי מצד אמו.
תשובה: יום י"ז בתמוז הוא יום צום, כך שלא ניתן גם לעשות סעודת מצווה ביום זה. בכל אופן, אין לערוך נישואין ביום זה. ניתן להקדים את החתונה לפני כן, היות ובי"ז בתמוז מתחילים ימי בין המצרים (עד לתשעה באב), בהם אין נוהגים לערוך נישואין. לגבי ליל י"ז בתמוז כדאי לקרוא את תשובתו של הרב אליעזר מלמד באתר בעניין זה: חתונה בליל י"ז בתמוז שיהיה בשעה טובה בע"ה הרב עזרא כהן
שאלה: חזן שהוא מחלל שבת בפרהסיא: השאלה היא מה עליי לעשות במקרה שכבר עלה? המדובר פה במקרה שאין לי שום אפשרות למנוע את עלייתו כחזן! האם לענות לקדיש וקדושה שלו? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "חזן שהוא מחלל שבת בפרהסיא"
תשובה: בחר ביכנ"ס אחר.
שאלה: פירות שזרקו דרך חלון: שכן שזרק לי דרך החלון שקית שלימה של פירות מעץ ששייך לדיירים, האם לעשר בלי ברכה?
תשובה: וברכת ד' אם הפירות הוכנסו לבית (באחד השלבים) בדרך הרגילה יש להפריש שבת בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: צלית בשר וכבד בתנור פתוח: יהודי ספרדי ביקש לשאול את השאלה הבאה. 1- אמו, כבת 70, נוהגת לצלות בתנור כבד שמתחתיו כלי שמקבל את הדם בשעת הצליה היא משאירה את דלת-התנור פתוחה. אם הדלת היתה סגורה היינו חוששים שהדם שנפלט מתאדה והאדים חוזרים ובלעים שוב בכבד. וכן יש לחוש שאדי-הדם נבלעים בתוך דפנות-התנור ויפלטו שוב בבישול הבא. אך כאן האם נוכל להקל ולהכשיר את הכבד, כי הדלת פתוחה כמו שהבנתי מסימן קח,ב? 2- אם אמו צולה בשר בתנאים הנ"ל, האם כאן נאסור את הבשר? כי יש לחוש שהבשר התבשל באדים שעולים ודינו כדין בשר המתבשל בדמו בלא מליחה, שהרי לענין הבשר לא אומרים איידי דטריד למיפלט לא בלע, כי בשר לא פולט דם הרבה כמו כבד? לרב
תשובה: 1. כן. 2. אפשר להקל גם בבשר.
שאלה: צאת-שבת לפי הבן איש חי: האם הבנתי נכון, שדעת הבא"ח שנה שניה,תחילת ויצא היא שצאת-השבת זה 27 דקות בלבד אחרי השקיעה?
תשובה: הבן איש חי שם מדבר לעניין תפילת ערבית, כדי לקיים מצוה להוסיף מחול על הקודש, אבל לא התיר בזה לעשות מלאכה.
שאלה: מחיקת תוכנה בטעות: חבר ביקש מראובן להשתמש בתוכנת המחשב שלו ובטעות לחץ על כפתור ומחק את התוכנה הוא לא היה אמור לגעת בכפתור הזה. האם פטור, כי ראובן ישב לידו כשזה קרה הוא המשיך בלימודו?
תשובה: שואל חייב באונסין, אך אם בעליו עמו במלאכתו פטור. כאן חייב מצד אדם המזיק, וזה שראובן ישב לידו לא נקרא היה עמו במלאכתו.
שאלה: לבוש צנוע ליד הגיסים: שמעתי שהרב מתיר לבחורה ללכת עם מכנסיים ליד גיסים האם זה נכון? אם כן אשמח לדעת מה המקור?משום שלכאורה הם כמו כל בחור אחר,לדיני נגיעה וייחוד וכד כמו כן האם זו קולא או שכך עיקר הדין ואין עניין להחמיר? מראש.
תשובה: יש שני סוגי מכנסיים: א. רחבים שאין בהם בעיית צניעות אך הם אסורים משום לא ילבש, אך בפיז'מה אין בעיה כזו. ב. הדוקים שאסורים מחמת צניעות. דובר במפורש רק על בגד פיז'מה בתוך הבית.
שאלה: ברכת אשר יצר: הרב, האם מותר ליטול ידיים בחדר של שירותים? והאם מותר לברך בפנים? מראש
תשובה: ליטול - אפשר. לברך - לא.