LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: היחס לרשעים בדברי הרב קוק: ממה שהבנתי, גישתם של הרב קוק והרצי"ה זצ"ל ביחס לעם ישראל ולהבדיל ביחס לרשעים ולרשעה הייתה מורכבת ולא חד גונית. האם גישה זו מתאימה רק ליחידי סגולה כמו הרב קוק למשל, או שהיא נחלת הכלל - כאשר רוב הציבור קשה לו להכיל מורכבות זו והוא יכול להמשך למעשיהם הרעים של הרשעים מבלי להבחין בינם לבין מעשיהם?
תשובה: גם מרן הרב קוק זצ"ל ובנו הרצי"ה זצ"ל מחו ברשעים, אלא שגם הרבו להתייחס לסגולה הפנימית שבישראל. וכל יהודי צריך לדעת את העיקרון היסודי שכל ישראל בנים לה', וגם אם הרשיעו הרי הם בנים. אמנם בפועל, ככל שמדובר בצדיק וחסיד ותלמיד חכם גדול יותר, כך הוא יכול להתייחס לנקודה הסגולית בלא שייגרר אחר הרשעה שבפועל. וככל שהוא פחות צדיק וחסיד ותלמיד חכם, לא יוכל לעמוד על עומק עניין הסגולה, וממילא כשידבר על הסגולה יהיה זה בעצם וותרנות לרשעה, ונמצא נגרר אחר החטאים וחוטא בעצמו.
שאלה: איך יודעים אם מוכנים להינשא?: שאלתי, אני בת 18, עוד מעט מסיימת י"ב, כבר הרבה זמן אני מרגישה שמשהו בי חסר, שיש בי חלק לא שלם, לא כי לא התקדמתי בעבודת ה יתברך, אלא כי יש לי הרגשה שאני מוכנה להתחיל לתקשר עם מישהו בצורה עמוקה ולצורך אמיתי. אך יש לי כמה הירהורים בעניין, 1. בת דודה קרובה שלי התחתנה לא מזמן (והיא בת 18היא לא הראשונה) ומאוד התרגשתי, אני מפחדת שאולי חלק מהרגשות הכ"כ חזקים מגיעים משם, איך אני יכולה לבדוק את זה? 2. הגיל- אני מסיימת י"ב, ואני לא יודעת אם זה הגיל או לחכות, מצד אחד שירות לאומי זה דבר חשוב מאוד בונה ומחשל נותן שנת מרחב וצמיחה לנערה, אך מצד שני, הרי מטרת האשה היא נישואין והקמת בית יהודי כשר. מה חשוב יותר, מה באמת צריך לעשות? 3. כל הזמן אני שואלת את עצמי מה נכון לעשות, לחכות שמישהו יציע לי בחור שהוא חושב שמתאים לי (יש לי ב"ה הרבה בני דודים בישיבות גבוהות ויכולים להציע לי ורוצים להציע), או שאם אני רואה בחור שאני חושבת שיכול לצאת מזה משהו אמיתי לפנות אליו ולבדוק את זה?
תשובה: באם את מרגישה בוגרת ומוכנה כבר לשאת בעול בניית משפחה. הדבר החשוב שעליך לעשות הוא להכין את עצמך על ידי התחלה של למודים מיד אחר י"ב כדי שיהיה לך מקצוע שתוכלי לסייע בעול הפרנסה של המשפחה. זה גם יהיה מבחן לבגרות ולרצינות שלך האם את באמת מוכנה לקבל עליך עול שמכין אותך לנשואין. לאחר שתתחילי בלימודים וקצת תתקדמי בהם יש מקום לשקול האם הגיעה העת להכיר ואם כן להעזר בבני הדודים שיציעו לך בן תורה מתאים.
שאלה: בית מזוזה מענף עץ זית: ברצוני לבנות בית מזוזה מענף של עץ זית. רציתי לדעת האם הצורה הגולמית של הענף כשרה כבית מזוזה, והאם יש צורך לאטום את הקלף בפני מגע עם העץ בגלל שהוא לא מעובד?
תשובה: אם המראה נאה ומכובד - מותר.
שאלה: מהי צורת החושן?: ע"פ הכתוב בתורה לא ברור לי מה היתה צורתו של החושן, מצד אחד כתוב שהוא רבוע, מאידך לא ניתן לסדר 12 אבנים בריבוע. שנית - לא ברור לי האם היו 4 אבנים בשורה אופקית וכך 3 שורות, או אולי 3 אבנים במאוזן ו-4 שורות (באומנות ניתן לראות את שתי הגירסאות), האם יש לח הכרעה בענין זה והיכן?
תשובה: צורת החושן היא ריבוע ושמים בו את 12 האבנים, אבל ודאי שהאבנים מסודרות בשלשות, כך שיש ארבע שורות של שלוש, לגבי הצורה של האבנים דעת החזקוני היא שיש 3 אבנים מאוזן ארבע שורות, ודעת המנחת חינוך 3 אבנים מאונך ארבע שורות, כך שיש מקום לשתי הצורות כפי שראית. הרב אברהם פרל.
שאלה: קבורה בקומות: נשאלתי ע"י קרוב משפחה שרוצה לקנות חלקת קבר בבית עלמין בת"א ונאמר לו שיש שם רק קבורה בקומות. מה דינה של קבורה כזאת, האם יש בעיה מצד מנוחת נשמתו של המת, האם יש עדיפות לקומה הראשונה, או לקומה הנמוכה ביותר שאפשר?
תשובה: החברא קדישא בת"א פועלת עפ"י כללי ההלכה. בראשה עומד הרב רוז'ה שהוא ת"ח המומחה בהלכות אלו, ואם הם הציעו לך קבורה בקומות על דעת ההלכה עשו כן, וכל העושה על דעת ההלכה נשמתו צרורה בצרור החיים.
שאלה: אירוח חיילים בשבת: אני תושב התנחלות וברצוני לשאול מספר שאלות בנושא אירוח חיילים לארוחות שבת: א. האם מותר לארח חייל חילוני שכנראה שלא יברך אפילו ברכת המזון? ב. האם יש עדיפות לאירוח חייל חילוני או דתי? ג. האם יש לארח חייל שהשתתף בהתנתקות, אם לא, האם זה תלוי באיזה מעגל? ד. האם יש להיכנס עם החייל בשיחה בנושאים דתיים ומדיניים שיתכן שעלולה אולי לגרום לו לחוסר נעימות, או שמא כרגע אני מבצע מצוות הכנסת אורחים ותפקידי הוא רק לגרום לאורח להרגיש כמה שיותר רצוי? ה. במקרה שהוא חילוני האם לבקש ממנו ליטול ידיים וכו?
תשובה: א. אם האירוח עשוי לגרום לחייל הערכה לחיים הדתיים. או סימפתיה לציבור הדתי זה מותר גם אם הוא אינו מברך. זה שלב ראשוני להתקרבות לאמונה. ב. לכל צד יש מעלה להזמין חייל חילוני יש מעלה כאמור ולהזמין חייל דתי יש מעלה לתת לו את שמחת עונג שבת. ד. המטרה צריכה להיות שירגיש טוב וישאר עם רושם טוב מארוחת שבת. ומהתוכן הרוחני של הארוחה. ה. אפשר לומר לו אנחנו עכשו נוטלים ידים ויש להניח שהוא יצטרף אך אין צורך לדרוש זאת ממנו.
שאלה: יחס לקרוב משפחה הנשוי לגויה: דודי המתגורר בחוץ לארץ אך המבקר רבות בארץ, שהיה רווק עד גיל די מבוגר (65), נמצא בשנים האחרונות בקשר זוגי עם בחורה צעירה מאוד שאינה יהודיה. לפני כשנה וחצי הודיע במכתב לאימי שהיא אחותו הבכירה, שחברתו עומדת ללדת בן ושבכוונתה להתגייר. הבן נולד עוד בטרם עברה האישה גיור והוכנס בבריתו של אברהם אבינו ברוב עם. דוד זה שהוא בעל אמצעים היה נוהג להעניק לבני המשפחה מתנות בכל אירוע משפחתי ולהתעניין בשלומם. יש לציין שלמרות המתנות והשייכות המשפחתית היה בינינו אך ורק קשר של כבוד הדדי שגישר על פערי תפיסות עולם. לא ידוע לי אם האישה כבר התגיירה או לא. ברצוני לדעת כיצד עלי לנהוג עמו ועם בת זוגו וילדו?
תשובה: להמשיך באותו היחס, לא להרחיק אותו שלא יתרחק יותר מיהדות, ולא ליצור רושם כאילו הוא ר מבחינתך.
שאלה: נסיעה או הוצאה בשבת?: במוצב בו אנו נמצאים נוהגים שהחילופים בין הסיורים יהיו בדרך כלל מחוץ למצב כ- 10 מטרים ממנו. השאלה היא, האם בשבת יהיה מותר להאמר להכנס לתוך המוצב שהמוצב עצמו מוקף בעירוב וכך לא יהיה צורך להוציא מרשות לרשות ובכך אנו גורמים לנסיעה נוספת של הג יפ, או שמא צריך שהחילוף יעשה מחוץ למוצב כמו ביום חול ואז יצטרכו להוציא את הציוד מרשות לרשות?
תשובה: הוצאה מרשות היחיד לכרמלית היא אסור דרבנן, בעוד שכל לחיצה על דוושת רכב אסורה מהתורה. לכן עדיף שהרכב ישאר בחוץ. האם ההאמר פועל כרכב רק על ידי דוושות או בצורה אחרת?.
שאלה: להודיע על הריון בראיון עבודה: אשתי בחודש השלישי להריונה, מחפשת עבודה לשנה הבאה. בשל כך היא מגיעה לראיונות ופגישות. שאלתי היא האם צריך להודיע בראיון (או בהסכם העבודה שייסגר) שהיא בהריון (דבר שכרגע לא ניתן להבחנה באופן חיצוני) ושבעז"ה צריכה היא ללדת בסביבות חודש טבת, או שמא אין זו מחובתנו?
תשובה: ההלכה בדברים מעין אלו היא, שיש ללכת אחר מנהג המדינה המקום באותו עניין (כשיש כזה). ולכן יש לשאול רואה חשבון או ב'הסתדרות העובדים בארץ ישראל', מה החוק שנוהגים על פיו בעניין זה. בכבוד רב, הרב יהודה אודסר.
שאלה: חית מחמד בשבת: שמעתי שלדעת הרב מותר לטלטל חיות מחמד בשבת. אשמח לדעת מה המקור להלכה זו, שלכאורה אף שבדברי מהר"ח או"ז שמתיר יש סברה מאוד הגיונית, רוה"פ דחו את דבריו. והתייחסו גם לחיות מחמד כמוקצה מחמת גופו?
תשובה: המדובר כיום בחיות שנועדו מראש למשחק ואינן דומות למהר"ח או"ז העוסק בחיות שמשחקים בהן אך לא נועדו אך ורק למשחק, עיין אגר"מ או"ח ח"ה סי כב ושש"כ פי"ח הע' סב ושם פכ"ז סכ"ז בהערה.
שאלה: ארגון "בני ברוך": בימים האחרונים מופץ בישיבות ההסדר הספר שני המאורות הגדולים של ד"ר מיכאל לייטמן העומד בראש הארגון "בני ברוך". מכוון שככל הידוע לי יש עם תנועה זו בעיות לא פשוטות (בין היתר יד לאחים מונים אותם בין הכתות הפעילות בארץ), תמהתי כשראיתי את הסכמתו של הרב לספר?
תשובה: הוטענו על-ידי מבקשי ההסכמות, ואנחנו מתנגדים לכל מה שציטטת מהאתר שלהם. חכמת הקבלה היא חכמה הפנימית, ואי-אפשר להגיע אליה אם לא מקדימים לה את החכמה החיצונית, דהיינו: לימוד הנגלה. ובנוגע אליהם, הדבר נמצא בבדיקה של רבנים, והרבנים עוד יביעו את דעתם. לתשובת הרב יעקב אריאל שליט"א
שאלה: עכבר שחציו אדמה: האם יש דבר כזה עכבר שחציו אדמה כיום, ואם לא אז למה נכתב דבר זה במשנה?
תשובה: הרמב"ם בפרוש המשניות חולין פרק ט כותב שיש לו הרבה עדויות שיש דבר כזה במציאות, האם שרד עד היום ממש אינני יודע. הרב אברהם פרל.
שאלה: להיות בחברה של בנות או לבד?: אני בבני עקיבא והשבט שלנו נפרד אבל הבנים הרבה זמן מסתובבים עם בנות גילנו ואני לא רוצה להסתובב אתם, אבל לא נשארים הרבה ילדים להיות אתם מה עלי לעשות?
תשובה: אל תתפשר על ערכיך. אתה תתעקש שלא יהיה לך קשר עם הבנות. אם זה יכול להיות עם הבנים האלו שהם בקשר עם הבנות אזי תמשיך איתם בקשר. אתה תהיה איתם בקשר אולם לא בחלקים שהם מקילים ראש עם הבנות. אתה לא מדבר ומשחק עם הבנות. אם לא הולך איתם מצא לך חברים אחרים.
שאלה: הבנים בשבט מקללים: אני בבני עקיבא עם ילדים מאוד נחמדים, אבל רובם המוחלט מקללים המון וכל פעם שאני שומע אותם מקללים נצבט לי הלב על איך שהם מדברים, וכמה שאני מסביר להם ומבקש מהם שיפסיקו הם לא מפסיקים, חוץ מכמה ילדים שמשתדלים לא לקלל לידי. מה עלי לעשות כדי למנוע מהם לקלל, אני מרגיש שאני כבר מתיאש מלהעיר להם ובסוף אולי אחליט לא לבוא יותר לבני עקיבא?
תשובה: אתה לא צריך להיות המעיר השיבטי. אתה יצאת ידי חובה בהערה פעם פעמיים. הם צריכים להכיר את מידותיך והתנהגותך ואתה צריך לבקש מהם שיתחשבו בך. אתה לא מעיר להם אולם אתה עומד על מה שמתאים לך. תנסה לחזק את הקשר בין הילדים ששומרים לשונם. תוסיף טוב ואל תתעסק כל הזמן הבערות על הרע.
שאלה: רחיצת הגוף בשבת במצטער: האם מותר לנוהגים מנהגי הספרדים להתרחץ בשבת במים פושרים או חמים במקרה של צער גדול והרגל לרחוץ מדי יום ביומו?
תשובה: הדבר פשוט שאסור לאדם לרחוץ כל גופו בשבת במים חמים משום גזירת הבלנין, וכפי שנפסק בשו"ע (סי' שכו סעיף א'). אולם לגבי מצטער ביותר, כבר כתב רבי עקיבא איגר בהגהותיו על השו"ע חלק או"ח (סי' ש"ז ס"ה) שמותר למצטער לרחוץ כל גופו בחמין שהוחמו מערב שבת, שאיסור רחיצה בחמין בשבת קל יותר משאר איסורי דרבנן. ודברי רע"א הובאו להלכה בביאור הלכה (סימן שכו סעיף א' ד"ה במים) וכן בעוד אחרונים.
שאלה: מה יקרה לערבים בגאולה: שמעתי מפי אחד משכניי שכאשר יבוא המשיח הערבים לא ימותו בגלל שהעובדה שהם טועים לא מצדיקה שימותו כי הם עבדו את ה, לפי דעתם, רק שטעו בדרך, על אף שהרגו יהודים רבים. האם יש משהו בדבריו?
תשובה: איש אינו יודע מה יהיה כשיבוא אי"ה משיח צדקנו. אך אין שום סיבה שמישהו יומת ע"י המשיח הרי נאמר עליו קנה רצוץ לא ישבור ופשתה כהה לא יכבנה (ישעיה מב) כי מלאה הארץ דעה את ה' כמים לים מכסים (שם יא).
שאלה: תרומה לישיבה שנתן מקורב: בשבת ארגנו בבית הכנסת מגבית לישיבה מסוימת. תרמתי באותה מגבית סכום מסוים. בצאת השבת בעת שבאתי לשלם התברר לי שאדם המקורב לי שילם את תרומתו ואת תרומתי וכשביקשתי לשלם לו הוא אמר ששילם עבורי ואין צורך שאשלם לו. האם יצאתי ידי חובתי או שמכיוון שהתחייבתי בדיבורי עלי לשלם מכספי מלבד הכסף שנתן המקורב?
תשובה: שאלתך נוגעת בנידונים חשובים, ואף התייעצנו בדבר עם כמה פוסקים (יש לדון בזה בדין נתינה מדין 'עבד כנעני' (קידושין ז.), ובגדרי מחילה והתקבלתי, ובגדרי שעבוד בנדרי צדקה). למעשה יש לציין שבמקומות רבים מקפידים הגבאים לאמר בפירוש בשעת ה'מי שבירך' שהתרומה היא 'בלי נדר' ואכן כך ראוי לעשות, שבזה ניצלים מחומר נדרים. אמנם גם במקרה ולא נאמר שהתרומה היא 'בלי נדר', במידה והחבר שפרע עבורך אמר בפירוש לגבאי הצדקה, שהת הוא עבור הנדר שלך, יצאת בזה ידי חובת הנדר בצירוף כמה צדדים, ואכמ"ל. הרב אחיה ליפשיץ.
שאלה: תוסף תזונה ללא הכשר לילד: בננו בן השלוש סובל מקשיי תקשורת. נתנה המלצה כללית של הרופא במסגרת המטפלת לתת תוסף תזונה מסוג אומגה 3. בשוק קיימות כמוסות אומגה 3 לילדים עם הכשר אך לא מצאנו סירופ עם הכשר (כנראה שאין בנמצא) ואי אפשר לתת לו כמוסות עקב גילו. האם ניתן לתת סירופ ללא הכשר למרות שלכאורה יעילות התוסף לא הוכחה מדעית?
תשובה: אם היה מדובר בחומר שאינו ראוי לאכילה היה מותר. הבעיה בסירופ שהוא מתוק וראוי לאכילה כדי שילד ישתה אותו ויתכן שהוא מכיל גם דבר אסור. עצתי לקחת כמוסה כשרה ולערב אותה בעצמכם במיץ מומתק וכך יש לכם סירופ כשר
שאלה: כיפה שלא שלי: לפני כשנה נער שהכרתי השאיל לי כיפה סרוגה בזמן עבודתנו והוא אמר לי שבסיום העבודה אחזיר לו את הכיפה העבודה נמשכה מס ימים ובסיומה הוא רצה שאחזיר לו את הכיפה. אך ביום האחרון שבו הייתי אמור להחזיר לו את הכיפה, הוא לא בא. וכן לא ידוע לי היכן הוא גר ופרטיו. ומאז ועד היום אני נוהג לחבוש את הכיפה שהוא השאיל לי וכל הזמן מתעוררות בראשי תהיות האם מותר לי לחבוש את הכיפה או לא, שמא אולי זה גזל?
תשובה: כיון שבעל הכיפה לא בא לקחתה מסיבה לא ידועה, הרי היא נחשבת כאבידה ומוטלת עליך מצות השבת אבידה שבכללה לשמור עליה עד שהבעלים יבואו, ואסור לך להשתמש בה בינתיים לצורכך. בכבוד רב, הרב יוסף ללום.
שאלה: ברכות על טעימה: מדי פעם במהלך הבישול או הכנה של אוכל אני בטעות טועם חתיכה קטנה מהאוכל מבלי לשים לב (מתוך אינסטינקט) מבלי לברך, דבר זה גורם לי צער רב שכן איני יודע אם צריך לברך שוב על המזון או להמשיך לאכול אותו כך.להמחשה לפעמים חותכים עוגה ויש על האצבע חתיכת עוגה שנמרחה ומבלי לשים לב אני מלקק את האצבע, האם צריך לברך?
תשובה: "אסור להנות מהעולם הזה בלא ברכה", ולכן כל טעימה שנבלעת לגרון על ידי האדם צריכה ברכה. גם אם התחלת לאכול בלא ברכה ברגע שנזכרת שלא ברכת, צריך לברך לפני שממשיכים לאכול. ואם האוכל נמצא בפה, אם אפשר להוציאו מהפה לברך ולאוכלו לאחר מכן, עדיף.  לכתחילה עדיף לברך בפה ריק. הרב יאיר פרייליך.
שאלה: פשטידה חלבית שבושלה בתא בשרי בתנור: פשטידה חלבית שנאפתה בטעות בתא הבשרי של התנור א.מה דין הפשטידה האם ניתן לאכול אותה? ב.מה דין התא הבשרי? ג.אם יש צורך להכשיר את התא כיצד יש לעשות זאת?
תשובה: אם היא נאפתה אחרי הבשר, הרי שאין להחמיר בדין ריחא בזה אחר זה, ולא צריך לחשוש לשום דבר.
שאלה: מורה מקצועי חילוני לבית ספר דתי: האם מותר לקבל מורה מקצועי שאינו דתי לבית ספר דתי?
תשובה: לכתחילה אין זה ראוי, מפני שכל מורה הוא גם קצת מחנך, אבל אם אין בריה אחרת, מותר.
שאלה: מי שברך לחיים בבית הקברות: א. עד היום כשעלינו להר המנוחות לא שמעתי שעשו תפילת "מי שברך" לחיים, לאחרונה בשלושים ליד הקבר שמעתי שעשו "מי שברך" לחיים. האם מקובל וראוי הדבר? ב. האם ביום השנה בבית הקברות לאחר אמירת התהילים אומרים את התפילה לעלוי הנשמה "אנא ה מלא רחמים", ואם כן, האם יש להפסיק לאמר תפילה זו לאחר מספר שנים למות הנפטר?
תשובה: א. אכן לא שמענו שעושים מי שברך לחיים ב. יש אומרים א-ל מלא רחמים ולא אנא ה'
שאלה: טיול בתשעת הימים: אני מתנדבת בעמותה של ילדי תסמונת דאון, והננו יוצאים באופן קבוע לטיולים ונופשונים בחופשים. השנה הם עורכים 3 ימי כיף בצפון הארץ, והתאריך נופל על תשעת הימים ואין באפשרותי לבקש להזיזו. הטיול מלווה בהנאה רבה, שירים, טיולים, והמון פעולות אטרקטיביות מהנות. האם מותר לי לנסוע איתם השנה לטיול בתאריכים אלו?
תשובה: אם תמנעי משמיעת מוזיקה, הדבר מותר.
שאלה: נסיעה לפולין: ברצוני לדעת האם לדעתו של הרב מתאים שבנות אולפנה ובני ישיבות יצאו למסע חינוכי בפולין הכרוך ביציאה מהארץ וכל היוצא בזה?
תשובה: אולפנות וכן ישיבות בעלי רמת החינוך התורני הגבוהה, עדיף שלא יסעו כי כל מה שאפשר לקבל מאותו מסע בחו"ל אפשר לקבל גם בארץ. למה לצאת לארץ העמים? לתשובת הרב יעקב אריאל. לתשובת הרב דב ליאור. לתשובת הרב אליעזר מלמד.
שאלה: היחס לשירות הלאומי: קראתי בעיון את מאמריך האחרונים בעניין השירות הלאומי, הרב לא התייחס בכלל לסוגיית לימוד המדרשה, והרי מצד הטעם של דחיית הלימודים משתמע כאילו גם מדרשה זה דבר שלילי, האם הרב קורא ללכת ישר למדרשה או שכאן הדברים יותר אישיים, ובכל זאת מהי ההדרכה הכללית. שאלה שנייה, אני בחור בשיעור ד בשלב הראוי לחיתון בע"ה, הרבה פעמים אני יוצא עם בנות שהן כבר באוניברסיטה ויודעות בבירור רב את כל מהלך חייהן ואני הקטן עדיין בישיבה ובעוד והיא מביאה תוכנית חיים מפורטת אני מרגיש עדיין צעיר, נכון עם הזמן הבנתי כבר שעליי באמת גם לתכנן את חיי וכבר יש לי איזה כיוון כללי מאד ועדיין הנערות הלומדות באוניברסיטאות הן יותר בוגרות וזה עושה פערים. נקודה שניה, אי אפשר להתעלם מן העובדה שהסטיגמה כאילו בנות שהלכו ישר לאוניברסיטה הן פחותות בעיקר מבחינה דתית לא נוצרה סתם, נכון שזה הכללה, ונכון שיש הרבה בנות שדווקא הלכו לשירות רק מתוך כך שזה מה שהחברה דחפה אותן והן בעצמן לא חשבו יותר מדאי ולכן גם תרומתן מצומצמת, אך יש ברעיון הכללי בת שהולכת לשנה שבה היא מנסה לתת מעצמה בונה בעצמה עוד שלבים שמגינים עליה יותר לפני היציאה ל"חיים האמתיים". (כך אני מרגיש מנערות שאיתן יצאתי). וזה מביא גם לשאלה נוספת מה בעצם העניין של האוניברסיטה לבנות מאיפה ההכללה שעל כולן ללמוד לימודים אקדמיים גבוהים, הרי יש שם הרבה פריצות ודעות מזיקות לבת ישראל. עוד עניין לטובת השירות שיש בנות שצריכות את שנת ההפסקה הזאת בין התיכון לאוניברסיטה כדי להתרענן, יש כאלה שבאמת לוקחות בנוסף עוש שנת עבודה ועוד ועוד, אך לפחות שנה אחת להתרעננות האם יש בזה פסול, הנני תלמיד בישיבת בינות רעננה אצל הרב חיים רטיג, הרב מדבר איתנו הרבה על כך שצריך לתרום קודם כל לתוך עצמנו לחזק את המוסדות חינוך שלנו ואת דרכנו קרי שצריך שהבנות ייצאו לקומונה בתנועות הנוער ויחזקו את המדרשות השונות להעמקת יהדות או בשאר התנועות הזקוקות לכך, על-פני שייצאו לעבוד באירוגני הנזקקים והחולים השונים (הדברים הם כשמעי ולא עברו את אישורו או הגהתו של הרב ואינם ציטוט מדוייק מדבריו כי אם הבנתי בלבד). הרב לא התיחס במאמרו איפה כן על הבנות לתרום.
תשובה: השאלות טובות ומקיפות, ובעזרת ה' אתייחס אליהם במשך החודשים והשנים הקרובות. רק על קצה המזלג אכתוב דבר מה. אכן לפני שנפגשים לשם נישואין צריך הבחור לדעת את כיוונו בחיים, ואם לא, מוטב שעדיין לא ייפגש. אין בדברי אמירה שכל הבנות צריכות ללמוד לתואר, אלא שאלה שמתאים להן ללמוד מקצוע שדורש לימודים גבוהים, נכון שיעשו זאת כל זמן שאין הדבר מתנגש במשפחתן. ואם יעשו שירות לאומי אולי לא יצליחו להגשים את כשרונותיהן. ברור שכל מי שמתנדב נבנה מכך, וזו אחת המעלות של השירות הלאומי. השאלה היא, האם ניתן למצוא דרך שעל ידה יוכלו להתפתח יותר ומכוח זה לבסוף גם לתרום יותר. לעניין המדרשה, מי שבלא מדרשה לא תוכל לבסס את אמונתה, ברור שטוב שתלמד במדרשה. וכפי שכתבתי עוד יש להאריך בכל הדברים הללו, ולא כאן המקום.
שאלה: ימי הולדת בשנת אבל: אני היום נמצאת בשנת אבל על אבא שלי וברצוני לשאול האם אוכל לארגן לחברותי ימי הולדת, או להביא לפחות מתנה, ומה לגבי משפחתי שגם אבלה, ומה קורה ביום הולדתי, חברותי משפחתי יוכלו לחגוג לי יומולדת, ומה עם מתנה, אוכל לקבל?
תשובה: ראשית, המקום ינחם אותך. בשנת אבל על אביו או אימו אסור האבל בשמחה, כפי שמובא בשלחן ערוך חלק יורה דעה (סימן שצ"א סעיפים א' וב'). ולכן אסור לאבל בשנת האבל הנ"ל להיות נוכח במסיבת יום הולדת לא שלו ולא של אחרים, כמו כן אסור לאבל לקבל מתנה, כיון שיש בזה צד של שמחה (דרך אגב יכולים חברותייך או משפחתך להביא לך מתנה לאחר שנת האבל). ולגבי נתינת מתנה לאחרים ביום ההולדת שלהם, נראה לע"ד שאין איסור בזה (ובתנאי שלא תשתתפי במסיבת יום ההולדת, כפי שכתבתי קודם).
שאלה: שם לתינוק - כליל: אנחנו זוג עולים ותיקים יהודים חילוניים מברית המועצות. אני בהריון בחודש חמישי עם בן בחור. בעלי רוצה לתת לתינוק שם אשר מתחיל ב"כ" או "ק", מכיוון ששם סבו התחיל באות לועזית K. לא מצאנו אף שם שמצלצל לנו יפה, אז פשוט לקחנו מילון עיברי ומצאנו מילה "כליל", שלה יש 3 פירושים: 1. שלם, שלא חסר לו כלום. 2. כתר. 3. אש בתוך עשן. האם אפשר לקרוא כך לתינוק?
תשובה: אפשר להשתמש בשם זה ולחשוב על הפירוש הראשון שיהיה הילד שלם בגוף ובנפש, ובימיו תבוא גאולת ישראל.
שאלה: חינוך לתורה או לדרך ארץ?: אני מדריך בתנועת הנוער עזרא של קבוצת הגיל של כתה ז, רציתי לדעת ע"פ הרב על מה צריך לשים דגש בחינוכם, על התורה או על הדרך ארץ. ברור לי שזה תליא מילתא, אבל השאלה היא שאני מעביר להם פעולות, באיזה נושא הם צריכות להיות של דרך ארץ או של חיזוק לימוד התורה, ואולי ע"י חיזוק לימוד התורה אני יוכל לסמוך על זה שמתוך לימוד התורה הם כבר יגיעו לדרך ארץ?
תשובה: היום אנו בתקופה, בה אנו רואים שדרך ארץ שלא מגובה באמונה אין לה כוח עמידה אל מול התרבות המערבית שהעמידה במרכז המוסר את האני האישי. הבסיס המוסרי של התרבות המערבית "חייה ותן לחיות" הינו בסיס רקוב. לכן יש לבסס את עניני דרך ארץ. זאת ניתן לעשות בצורה טובה בסניף. אולם יש להדגיש שכל זאת צריך להיות מתוך מבט של אמונה. יש להתמודד מול התרבות החומרית שגורמת להרס מוסרי בהעמדת תרבות ערכית אמונית שרק היא יכולה לבסס חיים מוסריים וטובים. זהו עיקר תפקידך. לפרוט נוסף אתה יכול לשאול שוב ואענה ברצון וביתר הרחבה. בהצלחה בהדרכה, הצלחתך חשובה לנו. רב התנועה.
שאלה: ציצית ושמע ישראל: 1. למה נמצאת פרשת ציצית בשמע ישראל? 2. בתורה מדברים על יציאת מצרים באלף צורות, למה נבחרה פרשת ציצית כדי לזכור יציאת מצרים כל יום? 3. האם כדי לזכור יציאת מצרים לא היה מספיק להגיד רק ה-2 פסוקים אחרונים של פרשת ציצית? 4- העניין של יציאת מצרים לא נראה קשור לרישא של פרשת ציצית?
תשובה: 1-3. מבואר ברמב"ם הלכות קריאת שמע פרק א: "ומה הוא קורא, שלשה פרשיות אלו הן: שמע והיה אם שמוע ויאמר, ומקדימין לקרות פרשת שמע מפני שיש בה יחוד השם ואהבתו ותלמודו שהוא העיקר הגדול שהכל תלוי בו, ואחריה והיה אם שמוע שיש בה צווי על (זכירת) שאר כל המצות, ואחר כך פרשת ציצית שגם היא יש בה צווי זכירת כל המצות". 4. כתב רש"י על התורה בבמדבר פרק טו פסוק מא: "אני ה' - נאמן לשלם שכר, אלהיכם - נאמן ליפרע אשר הוצאתי אתכם - על מנת כן פדיתי אתכם שתקבלו עליכם גזרותי, אני ה' אלהיכם - עוד למה נאמר, כדי שלא יאמרו ישראל מפני מה אמר המקום, לא שנעשה ונטול שכר, אנו לא עושים ולא נוטלים שכר, על כרחכם אני מלככם. וכן הוא אומר (יחזקאל כ, לג) אם לא ביד חזקה וגו' אמלוך עליכם. דבר אחר למה נאמר יציאת מצרים, אני הוא שהבחנתי במצרים בין טפה של בכור לשאינה של בכור, אני הוא עתיד להבחין ולהפרע מן התולה קלא אילן בבגדו ואומר תכלת הוא." כלומר יש שני פרושים: א. ההוצאה ממצרים היא על מנת שישמרו את המצוות ולכן נסמכה פרשת ציצית שהיא מצווה ליציאת מצרים. ב. היו כאלו ששמים במקום תכלת שזה דבר יקר, צבע מזויף, וידעו שהקדוש ברוך הוא יודע להבחין בכך, כמו שהבחין בין בכור ללא בכור ביציאת מצרים, הנה קשר בין ציצית ליציאת מצרים. הרב אברהם פרל.
שאלה: בדיקת הטלית לפני התעטפות: כתוב בהלכה שלפני ההתעטפות בטלית בתפילה, יש לבדוק את ציציותיה שאכן היא כשרה לעיטוף וברכה. מנסיוני, שתי הטליתות שיש לי (אחת לשבת ואחת ליום חול) מצויות אצלי כשמונה שנים מאז נישואי, ואף פעם לא נקרע בהן שום חוט. בסברה, לאור הנ"ל, לא נראה לי שיש צורך לבדוק את הטלית בכל בוקר לפני לבישתה אלא פעם בכמה זמן לוודא שאכן לא נפסלה. האם סברה זו מעוגנת בהלכה או ניתן לעגנה בהלכה, האם יש הבדל בענין זה בין טלית גדול לטלית קטן (ציצית)?
תשובה: בשולחן-ערוך נפסק שיש לבדוק את הטלית וכך נהגו בכל ישראל. לכן, לא ראוי לשנות מנהג זה, ואתה יכול להסתפק בבדיקה שטחית בלבד.
שאלה: ברכה תלויה בדעת בני אדם?: במקרים רבים הוזכר בספרו של הרב (פניני הלכה, ליקוטים ג ) "והבוחר יבחר" ומצויין שקביעת הברכה תלויה בדעתם של בני אדם. האם נכון שקביעת הברכה תלויה בדעתם של בני אדם גם לענין עיקר וטפל כמו לענין פרי ירק ששינה צורתו, לדוגמה: יש המברכים על חומוס "אדמה" ויש "שהכל", וכן יש המברכים על כיף כף "מזונות" כי בעיניהם הוא סוג של וופל, ויש "שהכל", כי הם אומרים שרובו הגדול הוא שוקולד?
תשובה: אכן נכון, כאשר יש שתי דעות, ואין הכרעה ברורה ביניהם, והשאלה תלויה בדעת בני אדם, האם עדיין שם חומוס על כך או לא, המברך צריך להכריע כיצד לברך. אמנם כאשר הכלל ההלכתי ברור, כמו לגבי וופל, שהכלל הוא שכל שיש בו גם מיני דגן שנועדו לתת טעם - ברכתו "מזונות", אזי צריך לברך מזונות, גם אם הוופל או הכיף כיף נראה יותר כשהכל.
שאלה: המרחק בין עצי פרי לירקות: שאלתי בימים האחרונים לגבי שתילת עצי פרי בסמוך לירקות. הרב ענה לי: "מכיוון שיש מרחק של 1.5 מטר בין העצים והירקות אין כל בעיה הלכתית. אלא שיש להקפיד שיש מרחקים מסודרים בירקות עצמם, דהיינו בין הנענע, אבטיח ומלון. כמו כן אין איסור בין פירות וירקות שונים ובלבד שתהא הרחקה ראויה". הייתי מעוניין לקבל הבהרה והרחבה בנושא. מה ז"א "מרחקים מסודרים", כמה זה בדיוק - מטר, מטר וחצי, פחות, הנענע שלי די קרובה לאבטיח (פחות ממטר) והיא אפילו "זוחלת" לכיוון. יש די צמוד גם גזרים, כרפס (ממש צמוד). מה אפשר לעשות?
תשובה: הנני מצרף לך שני מאמרים בעניין הרחקות בכלאים זרעים, ובייחוד בין ירקות שזה נושא שאלתך. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: מהו טלטול?: רציתי לשאול מה הכוונה בלטלטל, אם הכוונה לסחוב דברים, האם לקחת ציצית בשבת זה ניקרא לטלטל?
תשובה: טלטול הוא הזזת חפץ. המושג יכול להתקשר לכמה נושאים: הזזת מוקצה, הוצאה מרשות היחיד לרשות הרבים או העברה אסורה כגון ארבע אמות ברשות הרבים. מן הסתם התכוונת לנושא הוצאה מרשות לרשות, מי שלא סומך על העירוב, או במקום שאין עירוב, צריך לקחת הציצית באופן שהוא לובשה ביום חול, ולא בדרך שאינה של מלבוש. (על פי שולחן ערוך סימן יג). הרב אברהם פרל.
שאלה: ביטויים שנראים לא מתאימים: כשלומדים בגמרא הרבה פעמים נתקלים בביטויים, שלנו נראה שלא מתאים לתלמידי חכמים. היום ת"ח שהיה אומר על מישהו שהוא "אוחז אותו בכובסיו" היו מוציאים אותו מבית המדרש. אבל בגמרא זה כתוב. וזו דוגמה לשפה או ביטוי לא נקי, ויש כמובן בגמרא עוד מקרים כאלו. אם היה דיון בין תלמידי הישיבה על גודל איבריהם של הרבנים, היו מאשפזים את התלמידים, אבל בגמרא לפי הפשט ורוב הראשונים יש דיון כזה. וזו דוגמה לעיסוק בנושא לא ראוי, ויש בגמרא עוד תיאורים כאלו. אז איך מסבירים את זה שלשון ח היא כזו, שיש שימוש בביטויים לא יפים או עיסוק בנושאים שהצנעה יפה להם, לדוגמא: 5 בעילות בעלתי ו-5 ארזים נטעתי, האילה רחמה צר ואהובה על בועלה?
תשובה: א) צריך להכיר את ח שדבריהם נכנסו לגמרא ועל פי זה להעריך את דבריהם. הרמב"ם כותב על חכמים שהם רופאי נפש ועל כן יש להתייחס לח מלבד גדולתם עצומה בתורה וקדושת מחשבותיהם בגודל צדקותם גם כרופאים שמדברים לפעמים בצורה חופשית על נושאים שיש צורך לעסוק בהם. כאשר רופא מדבר על יחסים בין איש לאשה בצד המקצועי הוא מדבר על זה כמו רופא שיניים המתאר עקירת שן או סתימתה בלי שיש לזה התייחסות רגשית או יצרית כלשהי. ב) ישנם מילים שהשימוש בהם הוא שימוש נפוץ בדרך שאין בה כוונה המתייחסת למובן הקלוקל או הזול. לדוגמא כשמתארים את עם ישראל שיש בהם תכונות עדינות נפש אומרים שהטעם לכך מפני שהם זרעו של אברהם אבינו. וכששומעים דבר כזה אף אחד לא חושב על שכבת זרע של אברהם אבינו במובן הפיסיולוגי אלא על תכונות הנפש שנמשכו מאישיותו של אבינו הגדול. ג) כתב הרמב"ם שח כתבו רעיונות עמוקים מאוד כשהסתירו אותם בסיפורים משונים כדי שמי שלא ראוי להבינם לא יוכל להבינם. ומי שחושד את ח שהתכוונו באותם דברי אגדה מוזרים לפשוטם של דברים אין לו מושג מינימלי מי הם ח ועד כמה גדולה חוכמתם. סיפור זה שהזכרת על רבי ישמעאל ברבי יוסי מבואר בספר באר הגולה למהר"ל בצורה מאוד עמוקה ואין ספק שלא רק שאין כאן דיבור לא מוסרי אלא יש כאן חוכמה עצומה שאין דומה לה. בכלל הייתי מציע שתלמד את ספרי מהר"ל כמו באר הגולה וביאורי אגדות ואז תתחיל להבין על קצה האצבע עד כמה גדולה חוכמתם של ח ומידותיהם הישרות והטובות.