LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: קריאת פרשת זכור במנחה: ביחידתינו, הסיכוי לאסוף מניין לקריאת זכור הוא קטן. האם מותר להוציא ספר תורה במנחה לקריאת פרשת זכור?
תשובה: מותר להוציא ס"ת במנחה ולקרוא פרשת זכור לפני מנחה או אחריה אך לא לשנות את סדר תפילת מנחה. ה' יצליח דרכך
שאלה: המשך לשאלת כשרות OU בטונה: לכבוד הרב! על התשובה! כמה שאלות שעדיין לא ברורות לי: א. איך אני יודעת שמדובר בהשגחת הOU בארץ (על הקופסא שיש לי כתוב "OU ארה"ב איחוד הקהילות החרדיות בארה"ב)? ב. האם לעניין שאר הדברים (כמו למשל לדעת שמדובר בדג טונה ולא חלילה בדג לא כשר), אפשר לסמוך על הכשר הOU בחו"ל? ג. האם יש סיבה לכך שיש פס יצור עם השגחת הבד"ץ? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "כשרות OU בטונה"
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה, המפעל בארץ לכן הכשרות על פי הארץ ואין כל חשש. מפעלים הרבה פעמים מקבלים מספר כשרויות (בד"ץ) בנוסף על הרבנות המקומית כדי למכור לקהל רחב שרוצה דווקא בד"ץ מסויים וזה לא תמיד מורה על שינוי ברמת הכשרות. הרב חגי בר גיורא
שאלה: עניית אמן: האם מותר לענות אמן בפה מלא אוכל? האם לחכות לסיים ללעוס ולבלוע ואח"כ לענות אמן או שזה כבר לא נחשב כי זה לא סמוך לברכה ששמעתי? האם עדיף במקרה כזה לא לענות אמן כלל?
תשובה: מותר לענות אמן, וצריך להזהר שלא יקדים קנה לושט. מקורות : פסק"ת קעב,ה.קע,א.
שאלה: הוספת קטשופ לאוכל: בזמן שאוכלים פתיתים או ספגטי בלי רוטב, ומוסיפים קטשופ האם הקטשופ הופך להיות כאחד עם האוכל ואז יש לברך רק מזונות או שצריך לברך על כל דבר בנפרד? ומה אם התחלנו לאכול, ברכנו מזונות ורק אח"כ החלטנו להוסיף את הקטשופ? וסליחה על השאלה המצחיקה אבל חשובה.
תשובה: שאלתך חשובה מאוד. אין להרבות בברכות מיותרות, והרי הקטשופ הינו כתבלין לאוכל ומברכים על העיקר ופוטרים את הטפל.
שאלה: נטילת ידיים למאכל לאחר שירותים: אם אני יוצאת מהשירותים ובדעתי מיד ליטול ידיים לסעודה, האם ליטול פעם אחת עם ברכה או ליטול רגיל, קודם לסירוגין ואח"כ נטילה של לחם?
תשובה: הדרך הטובה ביותר ליטול פעמיים, בראשונה ללא נטלה ולברך אשר יצר ובפעם השנייה ליטול עם נטלה כפי שנוטלים לסעודה ולברך על נטילת ידים. ה' יצליח דרכך
שאלה: מצב כלכלי - 2: מה זאת אומרת בחיפוש עוד עבודה? הכוונה לחפש עבודה נוספת לעבודה הקיימת? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה אישית
תשובה: כפי מה שיזמן הקב"ה, או החלפה או עבודה נוספת.
שאלה: האם מעשר הוא חובה?: אני תלמידה בבית הספר שעובדת גם בזמן הבית הספר אבל לא קבוע רק בחופשים. חברה שלי אמרה לי שאני חייבת לתת מעשר וזה חובה וזה לא שונה מכל הלכה. אני עושה שיעורי נהיגה וכל עשירית מהסכום זה פחות שיעור נהיגה. לקחתי על עצמי לאחרונה תפילה ביום, ברכת המזון. והמעשר זה אחד הדברים הקשים לי ואם אני אעשה אותו זה יהיה לא בלב שלם וזה יהיה כחובה כי צריך ולא כאני רוצה לתרום. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "מעשר כספים - מנהג או חובה?"
תשובה: חובה על כל אדם לתת צדקה. מעשר הוא נוהג מומלץ המובא בפוסקים ורבים מקיימים אותו. מי שאינו יכול, כגון: שפרנסתו זעומה ואם יתן מעשר יקשה לו לחיות, נותן כפי יכולתו.
שאלה: דיני ממונות: ישבתי עם מפקח בניה לקראת הרחבת ביתי, מתוך מגמה לקחת אותו לפרויקט. לאחר 2 פגישות,שהתחוור לי העלות, החלטתי לסגור עם מפקח אחר. בפגישות אלו לא נלקח שום רעיון מהמפקח המאוכזב ולא שונתה תכנית האדריכל לפי הצעותיו. האם צריך לשלם על הפגישות שנעשו לאור האמור?
תשובה: אין צורך לשלם על אותם פגישות, מכיוון שנוהג העולם לעשות הכירות עם המפקח, והמידע שניתן מהמפקח הוא רק בשביל לראות האם יש התאמה בין הלקוח למפקח. הרב יעקב פיג'ו
שאלה: לבלות ביום האהבה: האם יש בעיה לצאת לבילוי דווקא בגלל יום האהבה, הרי זה מנהג גויים? אשמח לתשובה מהר מראש
תשובה: היהדות מלמדת אותנו מהי אהבה וכיצד לשמר ולרענן את חיי הנישואין. ובנוסף, יש לעמינו הרבה חגים כולל ט"ו באב. עלינו לשמר את תרבותינו וחגינו ולא להשאב לאוניברסליות המנתקת את החשיבות הלאומיות היהודית. לא ראוי לצאת לאירוע שבו חוגגים או מזכירים חג זה.
שאלה: האין שקית חצץ נחשבת למוכנה?: הרב ענה חצץ הוא מוקצה ממש, והמליץ לשואל להכין דלי עם חול. אולם השואל ציין כי החצץ מוכן לו בשק, ומוכן בתוך הארון מערב-שבת. במצב זה החצץ עדיין מוקצה? במה הוא שונה מחול שהוכן בדלי? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "ניקוי ארגז חול של חתול בשבת"
תשובה: אם מכין את החצץ במיוחד בשביל זה - מותר להשתמש בו.
שאלה: שם שני על שם הסבתא: 1- אפילו שכבר מגיל שנה כבר הפסיקו לקרוא לה בשם של הסבתא? 2-אם יש הבדל,אם בתעודת הזהות השם של הסבתא כבר לא רשום? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "שם שני בכתובה"
תשובה: 1. אם הפסיקו לגמרי לא צריך לכתוב - "נשתקע השם". 2. לא משנה.
שאלה: יין בחבית עץ של גוי: האם הוא הדין להכשיר חבית של עץ שהיין היה בה במשך 24 שעות? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "הכשרת כלי יין של גוי"
תשובה: אם שהה בחבית יין - יש להניח שהוא בלע, ויש להכשירו ע"י השהייה של מים בחבית (כבולעו כך פולטו).
שאלה: רב קבוע יכול להקל ולהתיר?: כמה רבנים בקשו לשאול את הרב, אם אדם רגיל בקביעות לשאול רב מסוים ופעם אחת שאל רב אחר ואסר לו, ואז חזר לרב הקבוע שלו. האם כאן הרב הקבוע שלו יוכל להתיר לו?
תשובה: אם הוא מנמק את היתרו זה ר.
שאלה: היחס לצבא לפי הרב צבי יהודה: לכבוד הרב ידועים דברי הרצי"ה זצ"ל שאמר שיש בצבא שלושה מצוות הצלת ישראל, ישוב א"י וקידוש ה. רציתי לדעת האם זה פסיקה הלכתית נטו והאם יש עוד פוסקים שמחייבים ללכת לצבא? אם הרב יוכל בנוסף לתשובתו להפנות אותי למקורות שעוסקים בעניין זה אשמח מאוד.
תשובה: וודאי שמדובר על פסיקה הלכתית. כל פסיקה הלכתית בנויה על הכרת המציאות ועל בדיקת ההלכה בנוגע למציאות. המסקנה שיש מצווה ללכת היום לצבא ושמדובר על מלחמת מצווה נוגעת גם להתבוננות בדרך מסוימת על המציאות. אם אדם יחשוב שכל מציאותה של מדינת ישראל היא עבירה ויש כאן מדינה שהיא כל כולה נגד רצון ה' יתכן שאף יגיע למסקנה שאין מצווה להגן על היהודים שחיים במדינה ובוודאי שאין מצווה להחיל ריבונות על ארץ ישראל. לכן בנוגע למסקנה הלכתית ברורה שבדבר חיוב הגיוס הדבר תלוי גם ביחס הכללי למציאות המדינה היהודית. אולם אדם שמקבל את המדינה היהודית כעובדה שאין להילחם נגדה ושיש לשמור עליה ולו בגלל פיקוח נפש של היהודים שגרם בה יגיע למסקנה ברורה שמדובר בימינו על מלחמת מצווה. נכון שיש לדון האם יש זכות לשלטון לחייב גיוס. על כך יש תשובה בס' קול מבשר לגאון ר' משולם ראטה מגדולי הפוסקים בדור הקודם שדן בענין  תשו' ס' מז  ושם נוטה לומר על הזמן של טרום המדינה שלמרות שיש מצווה להלחם יתכן שאין יכולת כפייה על הגיוס. אולם המציאות מאז השתנתה וגם רבים חלקו על כך וסברו שיש גם יכולת כפייה על גיוס. בכל אופן בנוגע לנושא זה, נכתבו ספרים שלמים על מצוות המלחמה. נכתבו מאמרים שלמים על כך. ע' בקובץ התורה והמדינה ב' מעמ' צו ושם בהמשך מעמ' צט. ע' בספר לאור ההלכה של הגאון הרב זוין במאמרו המלחמה לאור ההלכה שם מעמ' פד. ע' בטאון הרבנות הראשית שנה בשנה תשל"ד עמ' 136 מאמרו של הרב אהרון סולבציק. ובספר משפט המלחמה בישאל. ובספר משיב מלחמה לרב גורן. ובס' חוות בנימין לרב שאול ישראלי. וע' סיכום דברים בספרו של הרב בר אילן "משטר ומדינה בישראל" ח"ד שם בפרק נ"ח. כל זאת ללא התייחסות לחובת גיוס או פטור לתלמידי חכמים שלומדים תורה שזו נושא רחב כשלעצמו. שירות תלמידי ישיבות במלחמת מצוה
שאלה: השכן אמר שישתתף ברכישה: שאלתי את השכן מה דעתו על קביעת מזוזה בחדר מדרגות משותף.הוא ענה שאין לו בעיה והוא ישתתף ברכישה.לאחר זמן מה רכשתי והתקנתי מזוזה בחדר המדרגות.סיפרתי זאת לשכן בתקווה שישלם חצי מהעלות אך הוא התעלם ורק שיבח על עצם המעשה. אני מוחל לו על החלק שלו אך שאלתי - האם מבחינתו יש כאן נדר שלא קיים? אם כן, כיצד ניתן לפעול מבלי שיפגע כדי לתקן את המצב? אודה לתשובתכם
תשובה: אין נדר חל על מצווה שחייבים לקיים, כמו שאין נדר חל אם ישבע לשמור שבת, שהרי מושבע ועומד מהר סיני. אבל יש כאן הבטחה ללא קיום שעל זה נאמר בתלמוד דברים חמורים: מי שפרע מאנשי דור המבול הוא יפרע ממי שאינו עומד בדיבורו. עשית מעשה אצילי שמחלת, אי אפשר לתקן את כל העולם.
שאלה: דיבור בגוף ראשון בציון קבר אל המת: לספר ולדבר בגוף ראשון אל המת, האם יש בזה בעיה?
תשובה: יש שתי גישות בנושא : 1. יש המסתמכים על הגמרא (סוטה לד,א), שפירש כלב מעצת המרגלים והלך והשתטח על קברי אבות ואמר להן: אבותי בקשו עלי רחמים שאנצל מעצת המרגלים. ובתענית טז,א : למה יוצאין לבית הקברות (כשלא יורדים גשמים) כדי שיבקשו עלינו מתים רחמים. ובספר מעבר יבוק ישנה תפילה לאומרה בבית העלמין המדברת אל הנפש של המת שהיא תרבה תפילה לה' (פמ"ג תקפ"א א"א טז'. גשה"ח כו).וכן ע"פ הגמרא ברכות יח,ב - נראה שהמתים יודעים מהנעשה לקרוביהם. 2. כנגד זה ישנם כמה גדולים המזהירים לא לדבר אל המת כלל ולא לעשותו אמצעי גם להיות מליץ ושהתפילה תהיה לה' בזכות המנוח (מהרי"ל). לכל השיטות, אין לנפטרים יכולת לעזור (זולת להתפלל) ולכן אין לבקש מהם שדומה לדורש אל המתים. רבים קיבלו את הדעה הראשונה.
שאלה: עקירת עץ פרי: בגינתי עצי פסיפלורה שנראים מיובשים וכמעט מתים כבר זמן רב וברצוני להחליפם בצמח אחר לאו דוקא נותן פרי. העצים נותנים פרי בכמות קטנה מאוד יחסית לשנים שעברו האם מותר לעוקרם??
תשובה: וברכת ד' א. לנוהגים להחשיב פסיפלורא כאדמה ולא למנות לו שנות ערלה, נראה שאין בעיה לעוקרו מאחר והוא ככל הירקות ופרי האדמה שאין איסור לעקרו שנאמר "רק עץ". ב. לנוהגים להחשיב פסיפלורא כעץ, כאן שהעץ הוא נותן מעט מאד פירות, וכתב הרמב"ם (הל' מלכים פ"ו ה"ט) שאילן מאכל שהזקין ואינו עושה אלא דבר מועט שאינו ראוי לטרוח בו מותר לקוצו. והכוונה היא שאדם לא רוצה בעבור מספר פירות לטפל בעץ זה, ועל כן אפשר לקוצו אם הייתה ירידה משמעותית בהנבה. אמנם יש ראשונים שמסבירים שצריך שיהיה פחות מקב פירות בשנה כשני ליטר, אבל נראה שאם המצב הוא שאין רצון לאדם לטרוח בעבורו, וכמו כן יש עליו ספק אולי הוא אדמה, אפשר להקל ולעקרו. בודאי שאם אפשר למכור את העץ לגוי ולומר לו שיקחהו עדיף. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ
שאלה: צום לאחר נפילת דבר קדוש:! נאמר לי שכשאר נופל (בזדון או בטעות) ספר תנ ך תהילים כיפה יש צורך לצום יום אחד,( לאחר נפילה של דבר קדוש ) הדבר עניין אותי וחיפשתי באינטרנט לאימות הדבר,לא מצאתי כלום לכן החלטתי להתעמק ולשאול את כבוד הרב האם יש אמת בדבר. בנוסף,אני נערה ובזמן האחרון החלטתי להתעמק יותר בענייני הדת,אני מתכננת לשמור שבת שתבוא בע ה, קראתי תהילים לפי הימים אך זה לא מסתדר לי, האם ישנם דברים שאתה ממליץ לעשות כדי להתחזק יותר? ושבת בע ה.
תשובה: ב"ה לך. קראתי את מכתבך ומאוד התרגשתי לראות שאת רוצה לעשות דברים נפלאים כל כך, ואברך אותך שתזכי באמת לעשות את כל הדברים הנפלאים שאת רוצה, ותזכי להמון שמחה ועונג באותם הדברים ובעוד דברים נפלאים רבים שיש ביהדות. אחד מהדברים שאני מאוד ממליץ, בפרט לבנות בגיל שלך ועם הרצונות שלך, למצוא לך הן מישהי שתוכלי להיות איתה בקשר, מעין מדריכה אישית, והן מסגרת שבה תוכלי להשתלב בשיעורי תורה, ולקבל הדרכה ועזרה בבניה האישית שלך. פעמים רבות, כשאדם מנסה להתקדם בעזרת אחרים, קל לו יותר, שהוא לא לבד, יש המון דברים שמקשים על כך. לכן, אשמח לעזור לך באופן אישי, למצוא את המסלול שלך, איך להתקדם, איך למצוא את הדרך שלך להמשך ההתעלות שלך, מתוך שמחה ומתוך אמונה גדולה. ובינתיים אני חושב שחשוב להשקיע בלימוד תורה ובתפילה, בלימוד דברים שיתאימו לך, שיחזקו אותך, שמהם תינקי כוחות להמשיך הלאה, ובתפילה, ואם את יכולה במקומות קדושים, שזה מאוד מקשר את האדם לה'. במעשים, חשוב לעסוק בחסד, חשוב לעסוק בנתינה, ובברכות. בברכת הצלחה רבה, ואשמח לעזור עוד, תרגישי חופשיה לכתוב אלינו ואשמח לעזור. הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: ברכה על היין: האם בהבדלה או בקידוש שמברכים על היין לוגמים ממנו ונותנים לכל אחד מהנוכחים ללגום מיד אחרי הברכה או אחרי כל הברכות,ממש בסוף? דרך אגב אם יש דעות אז אני מעדות המזרח. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "סדר שתיית היין בקידוש "
תשובה: שותים מהיין לאחר כל ההבדלה או הקידוש. אמנם מברכים את ברכת הגפן באמצע אבל צריך לקדש או להבדיל דווקא על היין ורק לאחר מכן שותים את היין.
שאלה: עבודה בגלידריה שפתוחה בשבת: אני בת שירות דתיה, השגתי עבודה בגלידריית לה גופרה על ידי פרוטקציה, הגלידרייה פתוחה בשבת. ולכן המקום נחשב כ לא כשר. כרגע אין לי אפשרות לעבודה אחרת. והכסף מיועד למימון הלימודים באקדמיה בשנה הבאה. אני לא מתכוונת לאכול ולא מתכוונת לעבוד בשבת חס וחלילה. האם זה נכון לעשות או שעליי לסרב?
תשובה: את רשאית לעבוד שם ביום חול בתנאי שלא תסייעי לעבודה בשבת.
שאלה: נסיעה בשבת בחו"ל ע"י נוכרי: 1. שימוש בשבת באמצעי תחבורה (אוטובוס, ספינה, וכד ) הפועל באופן שיגרתי עבור כולם, עם כרטיס שנרכש מראש, ללא אמירה לנוכרי המפעיל. האם יש איסור? מה המקור לכך? (מלבד הפגיעה באווירת השבת) 2. האם מותר לסכם מראש עם מלווה נוכרי שבשבת ירתיח מים לשימוש יהודים המטיילים איתו?
תשובה: ואווירת השבת דבר קלה בעיניך?! יש עבירות נוספות, כגון: תחומין וכן כל פתיחת דלת וסגירתה עבורך היא מלאכה אסורה, וכן הכנסת הכרטיס. טלטול מוקצה במקום שאין ערוב ועוד איסורים רבים רבים אחרים. גוי העושה מלאכה בשבת עבור יהודי חייבים למנוע זאת ממנו. המים אסורים בשתיה עד מוצ"ש בכדי שיעשה.
שאלה: להתחתן ולהישאר בצבא או להשתחרר וללמוד בישיבה?: אני בן 23 קצין בצבא, בקבע. הרקע של המשפחה שלי הוא מסורתי, כלומר: עושים קידוש, חגים, מקפידים על כשרות וכו אבל לא חונכתי בתפילות 3 פעמים ביום ושמירת שבת כהלכתה וכו. לפני 4 שנים בגיל 19, התחלתי תהליך של בירור זהות, דבר שהוביל באופן טבעי לחזרה לשורשים ולמסורת אבותי. היום אני מגדיר את עצמי כבן תורה, עם בנין אמוני חזק, תורני שקובע עיתים בתורה. שנה שעברה לקחתי חופשה בת 6 חודשים מהצבא והלכתי ללמוד בישיבה. חזרתי לשירות הקבע שבו אני משלב לימודים בישיבה גבוהה ר ערב (בערך מהשעה 6 וחצי בערב) ובנוסף אני גר בישיבה וחוזר הביתה לשישי-שבת. חוזה השירות שלי נגמר בסוף 2013 (למניינם). אני הרבה שואל את עצמי מה בעניין הזוגיות ומתי להקים משפחה? האם אני צריך ללמוד עוד מס שנים בישיבה כדי להתחתן ולהקים בית יהודי, תורני, ערכי ושאוכל להנחיל זאת גם לילדיי? או שגם במצב שלי היום כפי שהוא בלי רקע של מס שנים בישיבה, אוכל להקים את הבית המיוחל? אני נמצא בצומת דרכים שמעסיקה אותי מאוד מה להחליט, האם להתחתן עכשיו ולהמשיך בשירות הצבאי ולהתפתח בצבא? או שצריך עוד ללמוד תורה במסגרת ישיבה ואח"כ להתחתן? שראיתי כל מיני שאלות בנושא: ראיתי כי יש שיאמרו שצריך ללמוד 3 שנים לפחות ורצוי להיות אברך שבונה את הבית מתוך מקום של תורה ויש שיאמרו שאני במסגרת טובה ושכדאי להתחתן עכשיו ולהמשיך בצבא ויחד עם זאת להמשיך במסגרת כמו שאני עושה היום ללמוד בערבים ולגור בסביבה תורנית. ברור לי שאין תשובה מוחלטת לזה אבל אני אשמח להתייחסות עם נימוק.
תשובה: אם אפשר, קח חופשה נוספת מהצבא על מנת ללמוד שנה לפחות. בגילך לא דוחים חתונה.
שאלה: פירוש לתורה - גם אני יכול?: שאל אותי מישהו אם הוא יכול לפרש את התורה כמו מפרשים שונים ולא ידעתי מה לענות לו, ברור לי שלא כל אחד יכול לפרש לפי מה שנראה לו והפרשנים על התורה הם גדולי עולם, מצד שני ראיתי שאומרים שיש לכל אחד חלק בתורה, "ותן חלקנו בתורתך". אשמח לתשובה.!!
תשובה: לא בשמיים היא" קבע רבי יהושע במסכת בבא מציעא (נט ע"ב), והטעים ר' ירמיה "שכבר ניתנה תורה בסיני". כלומר בסיני הורדה התורה מהשמיים ונמסרה לבני אדם שיבינוה, יפרשוה ויקיימוה לפי הבנתם. ואף הקב"ה עצמו היה מחייך ואומר "ניצחוני בני, ניצחוני בני". אמנם לא כל בשר ודם מסוגל ומוסמך לפרש את התורה. עליו להכירה היטב, לחשוק בה, להתמסר לרצונה ולהשתמש בכללי הפרשנות שהיא קבעה, ויראתו חייבת להיות קודמת לחוכמתו. מובן שעלינו לנהוג בזהירות גדולה כשאנו ניגשים לעסוק בדברי אלוקים חיים. יחד עם זאת, כשניגשים אל כתבי הקודש מתוך ענווה גדולה ומתוך רצון להבין את דבר ה', בידו של כל אחד לחדש בה דבר, כל עוד הוא נאמן לתורה שניתנה בסיני. אם יש חשש בלבו שמא דבריו אינם נאמנים, יעשה לו רב ויסתלק מן הספק. יחד עם זאת, כשאנו עוסקים בדבריהם של גדולי העולם, כפי שציינת ובצדק, עלינו לעשות זאת מתוך דרך ארץ, אימה ופחד וחרדת קודש. לא מתוך רצון להקשות קושיות, אלא כדי לברר. וכך הקדים רבי יהודה הנשיא כשבא להקשות קושיה על רבי יוסי, שהיה בדור שלפניו: "אנן עלובייא מקשייא על דרבי יוסי" (ירושלמי גיטין ו, ז) - אנחנו העלובים מעזים להקשות קושיה על רבי יוסי. ולאחר מכן באה הגדרה: "כשם שבין זהב לעפר, כך בין דורנו לדור של אבא". ראשונים כמלאכים!
שאלה: התרת נדרים בלי לספר לרב: הנדר שנדרתי הוא נדר מאוד אישי ולא הייתי רוצה לספר אותו בפני הרב, האם יש דרך נוספת להתיר את הנדר במקום לגשת אל הרב שימצא לי פתח להתיר את הנדר? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "איך לעשות התרת נדרים"
תשובה: לגשת לרב יש צורך בכל אופן, והוא ידע מה לעשות. בשולחן ערוך (יורה דעה רכח, יד) מופיע שיש לספר את הנדר לאחד מהשלושה שעושים את התרת הנדרים. לא חייבים לספר לכולם אלא מספיק לאחד מהם. תספר את הנדר למישהו שאתה סומך עליו או שכבר יודע עליו והוא יבוא איתך לרב והרב יערוך לך את התרת הנדרים לפי ראות עיניו.
שאלה: ברכת הלבנה ביחיד ומתוך בית: שבוע טוב, רציתי לשאול האם מותר לברך את ברכת הלבנה ביחידות וכן מתוך דירה (באופן שרואים את הלבנה מהחלון)? כמדומני שראיתי שדווקא בברכת הלבנה צריך לעמוד תחת כיפת השמים. ישר כח
תשובה: אפשר לומר קידוש לבנה ביחידות, וצריך לצאת מהבית ולא להיות תחת קורת גג
שאלה: נזילה לאחר עבודות איטום: נוצרה חדירת מים בחלק הפנימי של הקיר הישן שמקורה לא ברור. הקבלן אמר שהוא משוכנע כי ביצע איטום טוב בגג החדש והנזילה היא מהגג הישן. ועל כן על דעת עצמו ביצע עבודת איטום בגג הישן ולא שינה כלום בגג החדש. כיום לא ניתן לבדוק את מקור החדירה. השאלה היא במידה ובגשמים הבאים לטובה לא תהיה חדירת מים, כך שיוכח לכאורא כי החדירה הייתה מהגג הישן. האם כיוון שיתכן כי מדובר בבלאי טבעי של הגג הישן או בפגיעה שהייתה מבניית הקיר ופרצה בגלל ריבוי גשמי הברכה על הלקוח לשלם על עבודה זו. או שמאחר וחדירת המים היא רק באזורים הנושקים לגג החדש ובכל שאר הגג, באזורים שאינם נושקים לגג החדש, אין חדירת מים מוכח שחדירת המים נוצרה בגלל עבודות ההרחבה והאיטום כלול במחיר הראשוני. מה הדין? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "נזילה לאחר עבודות איטום"
תשובה: אחזור על דברי שמפני שהצורך הוא בבירור מציאותי ולא בבירור הלכתי יש לפנות למומחה שיתן את חוות דעתו. במידה ואין הסכמה על מומחה או שלא מגיעים לעמק שווה יש לפנות לבית הדין. הרב יהודה חי לנזר
שאלה: ברכות כשנשים קוראות את המגילה: נשים שקוראות את המגילה לבד ורוצות לברך את הברכה שאחרי קריאת המגילה. הרמ"א כותב: אין לברך את "הרב את ריבנו" אלא בעשרה, אך ערוה"ש כותב שהמנהג שגם יחיד מברך. גם המ"ב נוקט בלשון: "אין כדאי לברך". האפשר שיברכו?
תשובה: קריאה ע"י אישה מותרת רק במניין שני של אמהות שאינן יכולות להשתתף במניין המרכזי. אין לפרוש מן הציבור רק כדי שאישה תקרא, זה מנוגד למצות פרסומי ניסא שהיא ברוב עם הדרת מלך. מניין של אמהות נחשב, בהתחשב במצבן, לציבור לעניין קריאת מגילה ולכן יכולות לברך הרב את ריבנו.
שאלה: רבנים שיכולים לראות בנסתר: רבנים ושאינם רבנים הרואים בנסתר, בנשמות האדם ובנשמות המתים. כיצד לקבל לזה? האם זה מותר?
תשובה: יש ספק גדול מאוד אם יש בדורנו מישהו אחד הרואה נסתרות, ואין צורך להאמין בכל מיני סיפורים, כי אם יש מישהו כזה בוודאי שהוא צנוע מאוד ולא מדבר על זה בשום אופן.
שאלה: מהם סימני הפקר: הרב. מה הסימנים שחפץ מופקר? למשל, האם מותר לקחת חפץ מונח ליד פח אשפה, בגד או ספר מונח על הגדר (מנהג נפוץ לפני פסח), או בקבוק בר-פיקדון זרוק ברשות הרבים? על תשובתכם
תשובה: ישנם שלושה מצבים הלכתיים שבהם יהיה מותר לקחת חפצים ללא בעלות: א. הפקר. ב. יאוש. ג. אבידה מדעת. הפקר - הוא כאשר אדם מכריז באמירה שאינו בעלים של החפץ ואומר "הרי הוא הפקר לכל" לדעת השו"ע צריך מדרבנן לומר זאת בפני שלושה ואילו לדעת הרמ"א יכול לומר זאת אפילו בינו ובין עצמו.(חו"מ סימן רעג-ז) יאוש - הוא כאשר החפץ נמצא בצורה כזאת שמסתמא הרגישו הבעלים בנפילתם וכיון שאין בהם סימן מתיאש (שם ס' רסב-ו) וע"כ חפצים יקרים או כבדים והם ללא סימן מותר לקחתם שמסתמא יתיאשו הבעלים. כמו כן חפצים שנראים שעברו עליהם זמן רב וכבר יתיאש הבעלים מותר לקחתם. מאותו עקרון גם מותר לקחת מחפץ ידע ומיד בנפילתו כגון יקר או כבד שנפל בעיר של גויים שאינו מצפה שיחזירו לו והוא מתייאש ממנו מיד(שם ס' רנט-ג). יש אחרונים שאומרים שאף בעיר שרובה חילונים ולא מחזירים אבידות גם כן הדין כן. אבידה מדעת   הוא כאשר אדם עושה מעשה שמראה שאינו רוצה בשמירת ממונו. כגון מניח חפציו באשפה שעשויה להפנות או משליך את הארנק ברשות הרבים כדומה לדעת הרמב"ם אומנם אין למוצא חובה לשמור ולדאוג להשיב את החפץ אך אינו יכול לקחתו לעצמו וביאר בב"י שבשביל שאינו מפקח על נכסיו לא נאמר שהפקירם וכך פסק השו"ע ואילו הטור פסק שהוא כהפקר וכל הקודם זכה וכך פסק הרמ"א.(רסא-ד) כך ביאר הב"ח וסמ"ע את המחלוקת בין הרמב"ם לבין הטור. אך הש"ך (ס"ק ג) ביאר שאין הטור חולק על עצם הסברא שכתב הב"י. אלא שיש הבדל בין אם אינו שומר על חפציו לבין אם מניח במקום שמראה שאינו רוצה בהם אז הרי הם כהפקר כמו שמניח באשפה שעשויה להפנות אז מותר לקחתם ונמצא שיש הפקר שאינו רק באמירה אלא גם במעשה ברור שמפקיר. ונתיבות כתב שהכלל הוא שאם הוא דבר שאם המוצא אינו חייב להכריז ממילא יש כאן יאוש והוא כהפקר אבל בדבר שהמוצא שלא ראה שאיבד מדעת יבוא ויכריז ממילא אינו מתיאש ממנו ולכן כתב הרמב"ם שמאבד כיסו אין המוצא רשאי לקחתו שהרי לא יתייאש ממנו הבעלים שחושב שהרי יש בזה סימן ויהיה מי שיכריז. נמצא א"כ שאם אדם עשה מעשה ברור שאינו רוצה בחפציו וגם אם אדם אחר ימצא לא יהיה חייב להכריז הוא הפקר גמור ומותר לקחתו. אך אם אדם רק לא שומר על חפציו ויש בהם סימן יהיה אסור לקחת לעצמו.(ורק לדעת הב"ח וסמ"ע בדעת הטור והרמ"א יהיה מותר אף בצורה זו לקחת לעצמו אך אין לעשות מעשה עפ"י זה). הרב אבישי חבר טוב
שאלה: הנמכת עוצמת טלוויזיה בשבת: ראיתי תשובה של הרב, ובה הרב כותב שכאשר טלוויזיה הודלקה בשוגג בשבת, יש לכסותה ולהנמיך את עצמת השמע. מדוע מותר להנמיך את עצמת השמע בשבת? (בטלוויזיה ההנמכה היא דיגיטלית, ולא אנלוגית, וכן בהרבה ממכשירי האלקטרוניקה היום). השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "מס שאלות "
תשובה: אין בכך סגירת מעגל חשמלי חדש אלא רק הורדת עוצמה. הדבר דומה למכשיר שמיעה, שאסור להפעיל או לכבות אך מותר להנמיך ולהגביר. כל זאת אמור רק בשעת הדחק, כגון: בכבד שמיעה או טלוויזיה המרעישה בשוגג בשבת בקולי קולות ויש כאן גם חילול ה' וגם או,ירה של חילול שבת. לעומת זאת, דימר של נורת להט אסור מדאורייתא.
שאלה: תפילה במקום ששם קיץ: אני טסה לחו"ל פעם ראשונה, שם קיץ, רציתי לדעת לגבי תפילת שמונה עשרה, בתפילת הגשם לפי מה אני מתפללת?
תשובה: אם מדובר במצב זמני, בלחש תתפללי כמו בארץ.
שאלה: ברית מילה בתענית אסתר: ב"ה נולד לנו בן זכר ב- ד באדר. ברית המילה אי"ה אמורה להתקיים ב- י"א אדר, תענית אסתר הוקדמה ל- י"א באדר. 1. האם מותר לאב, לסנדק ולמוהל לאכול ביום זה? 2. האם לציבור מותר לאכול ביום זה בסעודת הברית? מה ההלכה במקרה זה (אשכנז)?
תשובה: לשואלים, מזל טוב ויהי רצון שתזכו להכניסו לתורה ולחופה ולמעשים טובים. בעלי הברית, שהם ההורים המוהל והסנדק, אינם צמים כלל בתענית אסתר: יש שהקילו דווקא כמו השנה, כשהתענית הוקדמה (עיין שער הציון סימן תרפו ס"ק טז), ויש שהקילו בכל תענית אסתר (יחווה דעת ח"ב סי' עח). מותר להם לאכול כבר מהבוקר, לפני הברית, מפני שזהו "יום טוב" עבורם ('מקראי קודש' לרב הררי, פ"ג סעיף ח), וגם אינם צריכים להשלים את הצום למחרת (משנה ברורה, שם ס"ק ז). שאר המוזמנים לברית רשאים לאכול בסעודת הברית (על פי הרמ"א תרפו ב והכרעת המשנה ברורה ס"ק ז), אך יצטרכו להשלים את התענית למחרת (רמ"א שם), עד צאת הכוכבים (ט"ז סק"ב  חשוקי חמד מגילה עמ' לג בשם הרב חיים קנייבסקי, על פי המשנה ברורה סי' רמט ס"ק כא, שבתענית שלא קיבל על עצמו אלא מחויב בה יש לצום עד צאת הכוכבים אפילו בערב שבת). המוזמנים רשאים לאכול לפני הברית (משנה ברורה שם סק"ז: "אפילו בשחרית מותרים לאכול". היה מקום להבין שכוונתו כאשר הברית בשחרית, ובא להוציא מסברה שמותר לעשות את סעודת הברית רק במנחה, ראו שער הציון סקי"ג, וכן משמע לכאורה מלשון הרמ"א שם: "לאכול על המילה", ולא שיאכלו לפני הברית. ברם, בחיי אדם כלל קנה ס"ג מבואר שלדעת הרמ"א הותר להחליט מלכתחילה להתענות למחר ולאכול היום בגלל הברית, וכן משמע בערוך השולחן תרפו,ה. ומצאתי שכך כתב בפירוש הרב אליהו שלזינגר, רבה של גילה, שואלין ודורשין א סי' לח, שמותר לאכול בשחרית עוד לפני הברית). לכן יש לפניכם שתי ברירות, וכדאי להתייעץ עם המשפחה: או שהברית והסעודה יהיו במהלך הצום, והמוזמנים יאכלו גם לפניה ולאחריה וישלימו את הצום למחרת  או שהברית תהיה קרובה לערב, והסעודה ברוב עם תהיה בסיום הצום בצאת הכוכבים. אם תבחרו באפשרות הראשונה, מותר להזמין לברית גם מי שכנראה לא ישלים אותה למחרת (חשוקי חמד, שם). הציבור, במקרה זה, יאמר את הסליחות של התענית ביום חמישי, כמו כולם (שער הציון שם ס"ק יג). חולה בתענית אסתר
שאלה: יין בקידוש ובהבדלה: בקידוש הברכה האחרונה היא על הלחם, אחרי שאוכלים את הלחם שותים את היין? הבדלה - הברכה האחרונה זה המבדיל בין קודש לחול אחרי הברכה הזאת שותים את היין.? אני שואלת כדי שלא יהיה לי ספק. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "ברכה על היין"
תשובה: בקידוש בלילה, הברכה האחרונה היא מקדש השבת או ישראל והזמנים ביום טוב. לאחר מכן שותים את היין. בציעת הפת שייכת לסעודה ולא לקידוש. בבוקר יש לשתות לאחר ברכת הגפן. בהבדלה כתבת נכון.
שאלה: דיני ממונות בישוב: הרב. יש בישוב משפחות שלא משלמות את חובותיהם לישוב בין אם זה מיסים ובין אם אלו חובות אחרים. הועלתה הצעה לפיתרון שהוא לפרסם ברבים מעל את שמותיהם של אלו שלא משלמים. אשמח לדעת מה דעת הרב בעניין זה הלכתית והשקפתית.
תשובה: אחרי התראה חוזרת, אם מדובר בבעלי יכולת מותר.
שאלה: מכירת בגד שקיבלתי במתנה: מישהי מסרה לי חליפה שכבר אין לי כל שימוש בה, והיא במצב חדש, ואני זקוקה לכסף בשביל מחייתי. האם אני יכולה למכור אותה בעלות סמלית?
תשובה: מי שנתן לך בגד הוא שלך לכל דבר שיעזור לך, ולכן הנך יכולה למכור את הבגד במחיר רגיל.
שאלה: האם אסתר הייתה נשואה למרדכי?: במגילת אסתר רש"י מציין שאסתר הייתה אשת מרדכי. לעומת זאת במגילה מצויין כי: "ויקבצו את-כל-נערה-בתולה טובת מראה אל-שושן הבירה אל-בית הנשים" משמע שלא לקחו נשים נשואות. כיצד זה מתישב?
תשובה: לשואל קושייתך היא בעצם על דרשת רבי מאיר במסכת מגילה (יג ע"א) שהיא מקורו של רש"י. ואכן מכח קושיה זו האבן עזרא על המגילה (ב, ז) מפרש שכוונת רבי מאיר בדרשתו היתה לומר שמרדכי אמנם רצה לקחת את אסתר לאשה, אך עדיין לא נשאה. ובעל "מנות הלוי" כתב שאין זו קושיה כלל, כי אף שהציווי היה לקחת בתולות, לקחו השליחים גם בעולות, לכן נאמר "ויאהב המלך את אסתר מכל הנשים ותשא חן וחסד לפניו מכל הבתולות", וכך כתב רש"י בפירוש המגילה (ב, יז), שלמעשה אף הבעולות קובצו. נאמנה
שאלה: העסקת קבלן משנה: לצורך עבודת בניה התקשרתי עם קבלן. במהלך העבודה הוא הביא קבלני משנה ( דהיינו הם אינם עובדים שלו אלא עובדים כעצמאיים ) דוגמת אינסטלטור, צבע, עובדי גבס. האם מותר לי לקחת מהם מספר טלפון על מנת לפנות אליהם בעתיד לצורך עבודות אחרות שאינן קשורות לעבודה הנוכחית.האם יש הבדל בין עבודות שאין מקובל לקחת קבלן ראשי ( לדוגמא צביעת בית, החלפת דוד שמש וכד ) לבין עבודות שמקובל לקחת קבלן ראשי ( לדוגמא בניית חדר ) והכרת עם בעלי המקצוע מאפשרת לי להיות "הקבלן" של עצמי.
תשובה: מותר לך לקחת מהם מספר טלפון, ע"מ לפנות אליהם לצורך עבודות אחרות בעתיד. טעם הדבר כיון שאינך רוצה לפנות אליהם כדי לעקוף את ההתקשרות שלך עם הקבלן בעבודה הנוכחית, אלא כוונתך לפנות אליהם לצורך עבודות עתידיות שלגביהם לא התחייבת לקבלן הנוכחי, אין בכך כל פסול. אין זה דומה לדין של יורד לאומנותו של חברו, כיון ששם מדובר על אדם שרוצה להתחרות עם חברו בעבודתו, ולגבי זה דנו הפוסקים בשאלה האם ומתי יכול חברו לעכב עליו שלא יתחרה בו. אולם, בנידון דידן אין לך שום כונה להתחרות בחברך, אלא כוונתך להתקשר עמם כדי להעסיקם לצרכיך הפרטיים. הרב אברהם אחיטוב.