LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: מה אכפת לד  אם אני מקיים מצוות או לא?: לכבוד הרב. אם הקב"ה הוא כל יכול ולו הארץ ומלואה והוא מלך העולם, מה אכפת לו אם מקיים מצוות או לא? למה הקב"ה צריך את המצוות שלי בכלל? מה אכפת לד אם אני אראה מראות לא צנועים? למה זה כ"כ מפריע לקב"ה אם אני מחלל שבת, אם אפשר לשאול ככה על ד? ואם אני כן מקיים מצוות, מה אכפת לד אם אני מתפלל במניין או ביחידות? וכן על זו הדרך. חשוב לי לציין שהשאלה הזאת לא נשאלת מתוך רצון להתריס ח"ו, אלא מתוך רצון תמים לחפש תשובות, וכן אני מבקש מחילה מכבוד הרב על הביטויים בהם השתמשתי בנוסח של השאלה. שוב, אין כאן כוונה להתריס ח"ו. מראש ו
תשובה: ב"ה שמחתי מאוד לקבל את שאלתך, היפה, שאלה מעמיקה ורצינית הדורשת לימוד והשקעה. מטבעם של דברים, לא אוכל במסגרת זו להאריך, ובודאי שלא להקיף את הנושא. אם תרצה באמת להגיע לתשובות השונות ולהבנה מעמיקה בנושא, חשוב מאוד שתשקיע זמן לך, ותנסה למצוא מסגרת נוספת שתוכל לתת לך את הפתח להגיע לתשובה מלאה וגדולה. בדברים אלו בדרך כלל הדבר הטוב ביותר הוא למצוא מסגרת לימודית, מסגרת שבה תוכל לפי האפשרויות שלך לקבוע לימוד, לקבוע ללמוד עם מישהו, לשמוע שיעורים בנושאים שמעסיקים אותך, ועל ידי כך להתקדם. אם תרצה אשמח לעזור לך למצוא מקום כזה, מסגרת כזו, או אפילו מישהו שתוכל ללמוד איתו בקביעות ובאופן מסודר. ובכל זאת, אגע בנקודה אחת מתוך השאלה שלך. ודאי צודק אתה שאין לה' צורך במעשים שלנו. אנו הקטנים ביחס אליו יתברך אף הרבה פחות מהיחס בין אדם לבין נמלה. ובודאי שהוא יתברך לא זקוק לנו, ולכן כל מה שהוא יתברך נותן לנו הכל באמת בשבילנו. ה' יתברך הוא הטוב השלם, ולכן כל מי שמתחבר אליו יתברך, זוכה להתקדם ולהיות יותר טוב ויותר שלם. ה' ברא אותנו חסרים, ונתן לנו את האפשרות להשלים את עצמנו, ולהגיע למדרגות גבוהות מאוד, אך הדבר תלוי בעבודה שלנו, בהשקעה שלנו. ככל שאנו נעבוד יותר, נזכה לחשוף את האוצרות הנפלאים שהוא יתברך טמן בנו, ונזכה להיות יותר גדולים ויותר שלמים, וממילא גם יותר קרובים אליו יתברך. המצוות הן הדברים הגדולים ויותר והטובים ביותר, ולכן כל מצווה שאנו עושים אנו נהיים יותר טובים ויותר שלמים. כמובן כשאדם עושה את המצווה הוא נהיה יותר טוב, והוא זוכה להתקדם, זה רצון ה' מאיתנו. הדבר דומה לאבא שמאוד אוהב את הבן שלו, ולכן הוא נותן לו רשימת הוראות, כדי לשמור על עצמו וכדי להתפתח נכון. ודאי שהאבא עושה זאת בשביל הבן, שהרי האב לא זקוק לכך לעצמו. בברכת הצלחה רבה, ואשמח לעזור עוד בכל מה שאוכל. הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: כלאיים בקומפוסט: ברשותי ערמת קומפוסט. באופן טבעי מושלכים לשם גם זרעים ממינים שונים ביחד עם השאריות שלא בכוונה שינבטו. לאחרונה נבטו שם זרעי דלעת והחלטתי להשתמש בשתילים. האם יש בעיה של כלאיים בגלל שיש שם זרעים מסוגים אחרים(שעד כאן לא נבטו או לפחות לא צמחו לגודל שראיתי אותם)? האם זה משנה אם אגדל את שתילי הדלעת בתוך הערימה או אוציא אותם ואשתול בגינה?
תשובה: וברכת ד' א. אין איסור בהשלכת הפסולת, כיוון שאם היה תהליך תקין של קומפזציה לא היה גדל דבר, מה שבכל אופן גדל זה מקרה, כמו כן צריך עוד מספר תנאים שדבר זה יקרה, ועל כן אין בזריקת הפסולת משום זריעת כלאים. ב. במקרה שגדלו זרעי דלעת כל זמן שלא גדל מין אחר אין איסור כלאים, ואולם אם יגדל מין אחר סמוך לדלעת תצטרך לעקור ולהעביר למקום אחר. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: הטעם לשנאת ישראל: למה אנשים לא אוהבים יהודים?
תשובה: לקוצר היריעה, אכתוב על קצה המזלג. לתופעת האנטישמיות יכולים להיות מניעים רבים, החל ממניעים מודעים וגלויים מודעים (כמו כשרונם של היהודים שמביא אותם לתפוס עמדות מפתח בכלכלה העולמית), וכלה במניעים עמוקים וסמויים. כך כתב הרמב"ם באיגרת תימן: "ומפני שייחד אותנו הבורא במצוותיו ובחקותיו והתבארה מעלתנו על זולתנו בכללותיו ובמשפטיו. קנאונו הגוים כולם על דתנו קנאה גדולה וילחצו מלכיהם בשבילה לערער עלינו שנאה ואיבה ורצונם להלחם בה' ולעשות מריבה עמו." מנקודת מבט נוספת על אותו העניין, עם ישראל נתפס כמי שבישר לאנושות את בשורת המוסר, שמציב גבולות ליצרים הפראיים של האדם, ודבר זה מביא לכעס עמוק עליו, ואף לתחושה שעם ישראל מאיים על העולם. אצטט מדבריו של הצורר הגרמני, עפרא לפומיה: "המצפון אך המצאה יהודית הנהו. הטלת מום באדם. המלחמה על השלטון בעולם נערכה רק בינינו, בין שני המחנות הללו בלבד- מלחמת גרמנים ביהודים". וכך מסכם את גישתו של הצורר גרמני אחר שבא איתו בדברים: "ישראל, העם ההסטורי של אלוהי הרוח, מוכרח ממילא לרחוש בלבו איבה עמוקה כתהום אל העם הגרמני, עם הבחירה החדש, העובד לאלוהי הטבע.לבעל החדש. לא יוכל היות בין שני האלוהים האלה". יהי רצון שתסולק הרשעה, וההכרה בעליונות עם ישראל תתהפך למימוש חזון ישעיהו ומיכה "והלכו עמים רבים ואמרו לכו ונעלה אל הר ה' אל בית אלהי יעקב ואמרו יורנו מדרכיו ונלכה באורחותיו".
שאלה: טעות במחיר בחנות: שאלוני לפי מה שכתוב בחוק להגנת הצרכן, סעיף 17-ב, שקונה שקנה מוצר והגיע לקופה, על המוצר יש מחיר והתברר בקופה, שמה שיש על המוצר זה מחיר נמוך מהמחיר האמיתי - והחוק אומר, שישלם לפי המדביקה. האם זה כך? כי יתכן שזה טעות של העובד ולא של בעל-הבית?
תשובה: אפשר לסמוך על החוק בתנאי שבעל החנות נוהג בחנותו על פי חוקי המדינה, ולכן ברשתות מזון גדולות שבוודאי מתנהלות כך, אפשר לנהוג כחוק, כמו כן בחנויות קטנות יותר שפתוחות באזורים בהם תושבי האזור נותנים מקום מרכזי לחוקי המדינה, אך במרכולים קטנים שממוקמים באזורים שתושבי האזור נותנים פחות חשיבות לחוקי המדינה אין לחייב את בעל החנות לשלם על פי החוק הנ"ל. הרב מרדכי גרוס.
שאלה: שוכר שהתקין מזגן: שוכר שהתקין מזגן בביתו של המשכיר כי לא היה שם, האם עכשיו שעוזב הוא יכול לבקש ת מהמשכיר על המזגנים? זה שאלה להלכה ולמעשה.
תשובה: שוכר אינו יכול לדרוש ת על מזגנים שהתקין בדירה, אלא רשאי המשכיר לומר לשוכר להוציא המזגנים ולסתום את החורים. (אלא אם כן היה ביניהם סיכום אחר) הבעלים פטור כיוון שיכול לומר ליורד טול עציך ואבניך גם בשדה העשויה ליטע, (שו"ע חו"מ סימן שעה, ס"ב) וכן מקובל בין שוכרים ומשכירים. הצע לבעלים לנסות למכור המזגנים לשוכרים הבאים אחריך, כך גם אתה תרוויח הכסף שהשקעת, וגם הבעלים ירוויח (שיהיה לשוכרים הבאים נוח). הרב מרדכי גרוס.
שאלה: מתי זה פסח שני?: ב"ה יוצא מכך שפשוטו של מקרא לפסח ראשון שונה מפסח שני. שאם מקריבים בין הערביים בפסח שני וזה י"ד אייר אז אמור היה פסח שני להיות טו אייר? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "פסח שני בי"ד או בט"ו"
תשובה: לשואל בפסח ראשון נאמר "והיה לכם למשמרת עד ארבעה עשר יום לחדש הזה ושחטו אתו כל קהל עדת ישראל בין הערבים" (שמות יב, ו), ובפסח שני נאמר: "איש איש כי יהיה טמא לנפש או בדרך רחקה לכם, או לדרתיכם, ועשה פסח, לה', בחדש השני בארבעה עשר יום, בין הערבים יעשו אתו" (במדבר ט, י). כלומר שניהם נעשים ביום יד מחצות היום ועד סופו. נאמנה
שאלה: חילוף הימים בבריאת העולם : אם ה ברא את השמש ביום הרביעי, איך חלפו הימים עד אז? הרי כדי שיעבור יום צריך שכדור הארץ יסתובב סביב השמש והשמש נבראה רק ביום הרביעי, יש פה סתירה. אשמח לדעת את התשובה.
תשובה: לשואל בשאלה זו דנו כמה מרבותינו הראשונים. נביא שלושה מהם: לפי גירסת הרא"ם ברש"י: בימים הראשונים הבדיל כביכול בורא עולם בכבודו ובעצמו בין האור ובין החושך (שנבראו כבר ביום הראשון), ומן היום הרביעי ואילך הטיל ה' את ההבדלה על המאורות. לפי רשב"ם: עד היום הרביעי אכן היום והלילה היו נפרדים, אבל היה קשה לזהות מתי בדיוק נגמר היום ומתי נגמר הלילה. רק אחרי שנבראו המאורות, היו סימנים ברורים לסוף הלילה ולסוף היום. ולפי רד"ק: עד היום הרביעי היה אור גמור ביום וחושך גמור בלילה ומהיום הרביעי ואילך נוסף אור הלבנה בלילה. נאמנה
שאלה: הכנה לאדם פרטי לשמיטה: אילו הלכות האדם הפרטי שאין לו שטחים חקלאיים צריך לשים לב אליהם בשנת השמיטה?
תשובה: וברכת ד' א. גינה ועציצים. ב. קדושת מאכל. (מסחר, הפסד פירות. ביעור). ג. ספיחים. (אסורי אכילה) ד. אדם צריך לעסוק ולברר לעצמו הל' שביעית ואפילו שאינו וכדברי החפץ חיים (מאמר תורה אור פ"ד) שהביא את דברי האר"י והוסיף עליהם: על ידי שמירת השס"ה לאוין והרמ"ח עשין נשלם צורת כל האדם, כי רמ"ח איברים שבאדם ושס"ה גידין מכוונים נגד הרמ"ח עשין והשס"ה לאוין והם המקיימין ומחיין צורת נפשו לעתיד לבוא בכל איבריו וגידיו.. ויש לנו לשאול שאלה עצומה, התינח בזמן שבהמ"ק קיים היה אפשר להשתלם כל מצות התורה במעשה, ואף כי יש הרבה מצוות עשה שתלוי בכהנים לבד וכיו"ב שאין שייך לכל ישראל, י"ל כיון דכל ישראל נפש אחד נקראו וכמו שאמר הכתוב כל הנפש הבאה לבית יעקב. לכן אף המצות שציווין רק על הכהנים וכיו"ב מועיל להשלמת הנפש של כלל ישראל.אבל בזמן שאין בהמ"ק קיים הלא יחסר מהכל מצות מרובות שהרבה פרשיות שבתורה בנויות עליהן ובמה תושלם צורת הנפש לעתיד לבוא שהוא רק על ידי קיום כל העשין והלאיון שבתורה? ועל כרחינו צ"ל כמו שכתבו הספרים שהמצות שאי אפשר לקיימן בפועל יושלמו על ידי הלימוד והחזרה בהן, שיחשוב הקב"ה כאלו קיים אותם בפועל כיון שעמל עליהן ומצפה שיבואו לידי קיום נחשב לו כמעשה. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: הופעה בתשעת הימים: רציתי לדעת האם מותר ללכת להופעה בתשעת הימים להקה שבאה במיוחד לארץ באופן חד פעמי? ומה קורה אם אני קונה את הכרטיסים מראש?
תשובה: חס וחלילה.
שאלה: תפילין משופשפות: האם יש איזה סימנים חיצונית שמעידים שהתפילין פסולות? חוץ מהפרשיות שנמצאים בתוך התפילין. נניח משהו ברצועות או בבית התפילין? כי למשל בתפילין שלי בצד השחור יש סימנים קטנים כאלה ובצד התחתון שהוא לא שחור יש סימנים שחורים, האם זה מלמד על פסול?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה אי אפשר לענות בלי לראות. לכן תפנה לסופר סת"ם. הרב חגי בר גיורא
שאלה: חזרה בגלגול על גזל: א מה המקור לכך שאדם שגזל,נשמתו חוזרת בגלגול? והאם בכל מקרה של גזל הנשמה חוזרת בגלגול, או שישנם מקרים שכן ומקרים שלא? ב לכאורה, הדבר לא מובן,אם הקב"ה מחזיר אותי בגלגול על מנת שאחזיר את הכסף שגזלתי, מה הבעיה של הקב"ה להוציא ממני את הכסף בגלגול הזה? ו
תשובה: א. מקור הדברים בספרות הנסתר, כמובן שאם אדם החזיר את הגזל בחייו אין שום צורך לחזור בגלגול. ב. וכמובן הקב"ה יכול להחזיר גם בלי גלגול אך הוא נותן הזדמנות לאדם בימי חייו לתקן בעצמו ורק אם לא החזיר עד פטירתו אז הדבר מתוקן אחרי החיים.
שאלה: ספיחין ומצע גידול: בקשר לענין של עציץ נקוב- האדניות בגודל של 4 4 מ, כך שא"א להזיז אותם בקלות, האם זה משנה את הסטטוס של העציץ? אם נשים יריעה ארוגה בצינור שמאפשרת ניקוז של מים אבל חוסמת שורשים, האם העציץ נחשב נקוב? המצע גידול יהיה מורכב מ-70 פרלייט, ו-10 קומפוסט, כבול, וטוף- האם זה נחשב מצע גידול רגיל מבחינת היתר לניסוי? אם אני שותלת זורעת לפני 20.9, האם יש איסור ספיחין בזרעים שנובטים במשך שנת שהמיטה- מאלא שזרעתי או שנופלים מהצמחים שאני זרעתי? מי יכול לעשות את המכירה לגוי? התקציב של המחקר יבוא מהאוניברסיטה או הממשלה, אז אני מניחה שהאדניות בבעלותם. האם יש הבדל בהלכה בין צמחי התבלין וצמחי בר שלא ראויים למאכל? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "שמיטה בגג ירוק"
תשובה: וברכת ד' א. עציץ בגודל שאת מדברת עליו הוא למעלה מגודל "כלי" (כלי מוגדר בהלכה עד 330 ליטר). בכל אופן לגבי אם רוצים למכור לגוי נראה שזה אפשרי ויש להקל אפילו לדעת החזו"א שאסר מכירת קרקעות. ב. המצע המדובר הוא רגיל ומגדלים בו בד"כ. ג. אם הזריעה תעשה לפני 20.9, והכל יהיה לא נקוב, נראה שאפשר להקל שאין ספיחים בראש הגג, וכפי שכתב בשבת הארץ (פ"א ה"ו). כמו כן נתיר כל פעולות קיום. בודאי שאם תעשה מכירה של הכלי לגוי לא יחולו איסורים אלו. ד. המכירה לגוי יכולה להעשות על ידי מי שמתקצב את המחקר, (קונה לו ציוד וכדו') ה. שביעית נוהגת גם במאכל בהמה, וקשה למצוא צמחי בר שלא ראויים למאכל. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: ברכה אחרונה של פרי שלם - ענבים: מה שמשתדלים להחמיר ולא לאכול פרי שלם אם לא אוכלים שיעור כזית, כדי לא להתחייב ברכה אחרונה לדעת התוספות (אף שלא נפסק כך להלכה) - האם ענב בודד הוא בריה שלימה, ובאכילתו נכנסים לספק חיוב ברכה אחרונה, או שהבריה היא אשכול ענבים, ובענב בודד שלם אין ספק?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה לגבי מעשרות ישנה חשיבות לענב בודד לכן יתכן שאפשר לדמות בין המקרים. הרב חגי בר גיורא
שאלה: חיוב ת כשהמוכר לא מבקש: אני לקוח של חברה סלולרית מזה כחצי שנה, בזמן תחילת ההתקשרות בינינו העברתי לבקשתם את כל פרטי הת באשראי. עם זאת, החברה מעולם לא גבתה ממני את הסכום החודשי (את הת על כרטיסי הSIM כן גבו). שמתי לב לכך רק ממש לאחרונה. האם עלי לעורר את תשומת ליבם לכך, או שכיוון שעשיתי את המוטל עלי זו אינה חובתי?
תשובה: נראה, שהן מצד "פריעת בעל חוב מצוה" - שהרי עלות סכום השימוש שהתשמשת זקופה עליך כחוב, והן מצד מצות "השבת אבידה" - שאולי מישהו מהפקידים לא ביצע את רישומך כיאות, עליך לעורר את תשומת ליבם.
שאלה: ספק חמץ שעבר עליו פסח: רכשתי פסטה, קרקרים, בורגול. לאחר מעשה הסבו לתשומת ליבי שאולי הבעלים לא מכרו את החמץ. איני יכולה להחזיר או לשאול אותו. האם עלי לזרוק את כל הקניה מחמת הספק?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה אפשר לברר במועצה הדתית. איסור חמץ שעבר עליו הפסח הוא מדרבנן בספק נימכר יש מקלים כי זה ספק מרבנן ויש מחמירים, המקל יש לו על מי לסמוך. הרב חגי בר גיורא
שאלה: מחילת האשה על עונתה אבן העזר סימן א סע א ב : שליט"א, במסגרת הלימוד, נראה בענין אדם שכבר קיים פו"ר, מקשה הב"ש על הרמב"ם מנין לו שמועילה מחילת האשה? והרי גם לערב אל תנח ידך. מובא בסוגיא בכתובות, שאדם שיצא ללמוד תורה, אפילו יותר מל יום ברשות אשתו, משמע שמועילה מחילתה, והב"ש דוחה ראיה,זו ואומר שלא מדובר שם בסוגיא,שמבטל לערב, אלא יכול לקיים את המצווה במקום,שנמצא עם אשה אחרת!!! וכאן הדבר שלא ברור?! האם יקדש אותה? על תנאי לגרשה? וגם יש חרם דרבנו גרשום לא לשאת אשה על אשתו! ואם מצפונית בכלל קיים דבר כזה? נא האירו עיננו בעולם החשוך! איך אסביר לתלמדיי שמתחזקים? רבה
תשובה: הסיפורים בגמרא אודות התנאים ואמוראים שנסעו ללמוד תורה במשך שנים ארוכות שחלקם נשאו נשים שניות במקום לימודם, ארעו קודם שרבנו גרשום מאור הגולה החרים שלא לשאת אשה על אשתו, כך שלא היה עם זה בעיה הלכתית. מבחינה מצפונית לא היה בזה בעיה כיוון שהדבר היה מקובל בתקופתם, ממילא הנשים נשאו על דעת זאת. רבנו גרשום היה ער לעובדה שבמשך השנים הדבר הופך ללא ראוי ובעקבות כך החרים שלא לשאת אשה על אשתו. הרב מרדכי גרוס.
שאלה: ערלה ונטע רבעי בעציץ של זית: לכבוד הרה"ג הרב יעקב אריאל שליט"א, בסביבות ט"ו בשבט תשע"א קיבלנו עציץ קטן של זית. לאחר טיפול במשך שלוש וחצי שנים העציץ הפך לעץ צעיר והניב לראשונה פירות. רצינו לדעת מה דין הפירות בהקשר של ערלה נטע רבעי - ומה עלינו לעשות עמם? הערות: 1. העציץ גודל במרפסת בקומה ראשונה. 2. במהלך התקופה העברנו את הזית לעציץ גדול יותר, וכן הוא עבר איתנו דירה.
תשובה: צריך לקבל פרטים נוספים באשר להעברה מעציץ לעציץ האם הגוש עבר כולו?
שאלה: שילוח הקן בספירת העומר: לרב. האם זה נכון שאסור לקיים מצוות שילוח הקן בספירת העומר? מה המקור? האם בכל הספירה?
תשובה: מצווה לקיים גם בספירת העומר
שאלה: חיוב נתינת טיפ במסעדה בשירות עצמי: האם חובה לתת טיפ? ואם כן - האם מספיק לתת עשר אגורות? אני ראיתי מסעדה שבה יש כוס של טיפים וכתוב על הכוס : "בוא נתערב על שקל שאתה קורא את המשפט הזה" אז האם יש חיוב לתת שקל?
תשובה: במקום שכתוב במקום בולט, שהת אינו כולל שרות, חייבים לשלם את הטיפ, כיוון שקבלת השירות היא על דעת הת של הטיפ. גם במקום שלא כתוב כך חייבים לשלם טיפ, כיוון שהוא מנהג הרווח במסעדות בארצנו, ממילא אי נתינת הטיפ מוגדרת כגזלת המלצר. ביחס לשיעור הטיפ אותו חייבים לשלם, הדבר תלוי במנהג, במקומות בהם נהוג לתת 10  חייבים לתת כך, כמובן בהתחשב ברמת השרות של המלצר, אם השירות היה לקוי אין חובה לשלם את כל גובה הטיפ. מעבר לחיוב הבסיסי שבנתינת הטיפ, יש בו משום גמילות חסדים לעובדים הזוטרים שמתאמצים להרוויח ממון בקושי רב. אין כל חובה לשלם עבור קריאת הכיתוב בא נתערב שאתה קורא את. הרב מרדכי רוימי.
שאלה: גיבוס בשבת: לכבוד הרב, מבקש לדעת אם אם עשיתי כשורה: תיאור המקרה: שברתי רגל ביום חמישי של חוה"מ פסח. בביה"ח הציעו ניתוח (השתלת מוט בתוך העצם המסייע לקיבוע מהיר ומדוייק) או טיפול " שמרני" ע"י גבס רגיל. התלבטתי (איסוף מידע, התייעצויות) וביום שישי בצהריים החלטתי לנסות את הטיפול השמרני בגבס, ורק אם הוא לא יצליח - לנתח. השיקול: סיכון שבניתוח - הרדמה, זיהומים ל"ע. בשבת הגיע רופא והציע לגבס עכשיו ולא לדחות מכמה סיבות: א. פניות הצוות, לעומת העומס הצפוי ממוצ"ש והלאה, והחשש שהטיפול ימשיך להדחות אף לשביעי של פסח (יום שני) וכו מפני מקרים דחופים יותר, וממילא סיכויי הצלחתו נפגעים. ב. בשבת עמד לרשות צוות המחלקה ציוד משוכלל יותר שלא היה נגיש עבורם בהמשך. ג. עקרונית, ככל שדוחים זה פחות טוב. גם אם ליום ראשון. בפועל הגיבוס נעשה בשבת מתוך שיקול שאי הצלחתו משמעותה ניתוח, הכרוך בסיכון חיים, וממילא יש כאן ספק ספיקא של פיקו"נ. (ספק אם הטיפול בגבס יכשל. ואם יכשל - ספק אם חלילה יקרה משהו בניתוח). מבקש לדעת בדיעבד אם החלטתי נכון לגבי הגיבוס בשבת.
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה מהתורה אסור לגבס בשבת. היות שמבחינה רפואית אפשר לחכות למוצאי שבת לכן יש לחכות בבית החולים כדי להיות ראשונים במוצאי שבת. הרב חגי בר גיורא
שאלה: אבלות לילדים כשההורים אבלים: מה לגבי האשכנזים? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "הלכות אבלות"
תשובה: האשכנזים נוהגים לא לתהגלח וכדו' עד שבת
שאלה: קוצים באתרוג בשמיטה: יש מחלוקת פה בין החקלאים. אמנם נכון שיש אוסרים להוריד קוצים כדי שלא יפגע יופי האתרוג בשמיטה. אך האם לא יותר פשוט כשיטת המתירים, שהרי זה לא נחשב עבודת קרקע?
תשובה: וברכת ד' מה זה עבודת קרקע? גם מלאכות קיטום, עישון, ייבול, ועוד שאינן עבודת קרקע הן נאסרו. כל פעולה שהיא חקלאית לצורך הפירות נאסרה. לגבי קוצים באתרוג עיין קטיף שביעית פי"א סעי' יא שרק בשעת הדחק יש להקל, אבל בפשטות זו פעולה האסורה. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: שם תאיר לבת: הרב, אנחנו מצפים בעז"ה ללדת בת אנחנו חושבים על השם תאיר מה הרב אומר על השם?
תשובה: זהו שם שקצת מחייב ועלול לגרום לחץ נפשי על הבת אם כי אין בזה איסור או פסול כלשהו.
שאלה: ת על נזק בדירה שכורה: אנחנו שוכרים דירה שבבעלות אדם מבוגר, כשנכנסנו לדירה לפני כמעט שנה היו סדקים בכמה רצפות, ואמרנו לא על זה (לא כתבנו את זה בחוזה ) הוא לא זוכר את זה.הסדקים הפכו ממש לשברים לא מנפילה של משהו, עם הזמן הסדקים גדלו, יש לו עוד רצפות, הוא אומר אני מביא את הבלטות, שבכל מקרה יש לו והן שוכבות במחסן, ואנחנו צריכים לשלם על העבודה, האם להסכים איתו ולשלם את העבודה? למרות שלא אנחנו עשינו את הנזק?
תשובה: אין סיבה שתשלמו עבור הסדקים שברצפות כיון שהם בלאי טבעי של הדירה, שלא נגרם כתוצאה משימוש לא הולם שלכם. הרב מרדכי גרוס.
שאלה: צניעות בלימודי ארומתרפיה: התחלתי ללמוד לפני כחודשיים לימודי ארומתרפיה ברידמן וחלק מהלימוד הוא עיסוי שבמהלך השיעור התלמידים מתבקשים להתנסות בזוגות. כמובן שאישה לאישה ועם חציצה (וילון עבה) אך אני עדיין רוצה לדעת אם מבחינת צניעות והלכה זה ר שאחשוף את השיער ואת הגוף לאישה לצורך הלימודים.
תשובה: כיון שהלימוד נועד לצורך טיפול רפואי בעתיד אין בזה איסור של חוסר צניעות.
שאלה: ריסוס גינה בשביעית: הרב. א - האם מותר בשביעית לרסס ריסוס קטלני לעשביה שבחצר שאינה גורמת נזק כלל, כגון שנמצאת בקצה החצר או שאין עצים בחצר? ב - האם מותר לרסס בשביעית ריסוס המונע נביטה, גם במקום שאם לא ירססו ויגדלו עשבים לא יגרם שום נזק?
תשובה: וברכת ד' א. עשביה בחצר יש בה מספר סיבות להקל, מתוך השאלה נראה שאין כאן עשביה המזיקה או היכולה לגרום מסתור לבע"ח אלא הסיבה שרוצים לרסס היא רק נוי. נראה שעצם כסוח העשביה שאין בה קדושת שביעית (אנו פוסקים שהולכים לפי העומד ולא לפי הראוי, עיין מנחת שלמה פ"ח מ"א עמ' קפה ד"ה וכל), א"כ אין כאן הפסד פירות שביעית, ואם לא מכסח בצורה שמכינה את הקרקע אין לאסור. על כן אפשר לתת ריסוס קטלני. ב. בודאי שמותר, זה לא מהווה מלאכה, אלא מניעת הצמחה, ומדוע לאסור דבר שחכמים לא אסרו. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: שבע החכמות: הרב היכן ניתן למצוא עוד חומר בנושא שבע החכמות? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "שבע החכמות של הגר"א"
תשובה: לשואל נושא לימוד שבע החכמות הוא נושא רחב ונשתברו עליו קולמוסים רבים. אציין שלושה מקומות בהם נאספו מקורות שונים בנושא: (א) אוצרות הגר"א של הרב משה צוריאל (עמ' ריט). (ב) אוצרות הראי"ה של הרב משה צוריאל (ח"א עמ' 143). (ג) אנציקלופדיה הלכתית רפואית של הרב פרופ' אברהם שטינברג (ח"א עמ' 98 ובהערות שם). נאמנה
שאלה: מתי הפקר חל?: האם מבחינה משפטית והלכתית, כאשר אדם המפקיר חפץ אך חוץ מפלוני יהודי או גוי, האם ההפקר חל? זו שאלה למעשה, כי יש לזה הרבה השלכות.
תשובה: הפקר שאינו לכל: להלכה אין אפשרות להפקיר חפץ ללא שיופקר לכל. להרחבת העניין: נחלקו ב"ה וב"ש במסכת פאה (ו, א )האם הפקר חל כאשר מפקיר לעניים ולא לעשירים, לדעת ב"ש הפקר לעניים הפקר, ולדעת ב"ה אינו הפקר עד שיפקיר אף לעשירים כשמיטה. נחלקו האמוראים בטעמיהם של התנאים: לפי ר' חייא בשם ר' יוחנן בית שמאי למדו מהכתוב "לעני ולגר תעזב אתם". ובית הלל סוברים ש"אותם" האמור שם מלמד על פאה, אבל הפקר בין לעניים ובין לעשירים. ולריש לקיש בית הלל למדו מהכתוב "תשמטנה ונטשתה" מה זו בין לעניים ובין לעשירים, אף הפקר בין לעניים ובין לעשירים. יש מפרשים שאין מחלוקת בין האמוראים, ולדברי הכל בית שמאי למדים מפאה ובית הלל משמיטה, ולא אמרו לבית הלל שאותם הוא מיעוט אלא לדחות הלימוד של בית שמאי, וכן לא אמרו בית שמאי שונטשתה הוא מיעוט אלא לדחות הלימוד של בית הלל. (פהמ"ש לרמב"ם פאה שם והרע"ב ותוי"ט שם הביאו ב' הדרשות, ובתוס' אנשי שם בשם שושנים לדוד באר שאין ריו"ח ור"ל חולקים ואין המיעוטים אלא דחייות לכשנגדו.) הלכה כבית הלל, שהפקר לעניים בלבד אינו הפקר עד שיפקיר לכל (רמב"ם נדרים פ"ב הט"ו ובטוש"ע חו"מ רעג ה.) הפקיר לבהמה ולא לאדם, לגוים ולא לישראל, לעשירים ולא לעניים, לדברי הכל אינו הפקר, הפקיר לאדם ולא לבהמה, לישראל ולא לגוים, לבני אותה העיר ולא לבני עיר אחרת, הדבר תלוי במחלוקת האמוראים: לר' יוחנן הפקרו הפקר, שכיון שב"ה למדים שהפקר לעניים אינו הפקר מהמיעוט האמור בפאה, שהפקר אינו כפאה, ולכן כל שהפקיר לכל, ולא לעניים בלבד, אף שלא הפקיר לבהמה ולגוים ולבני עיר אחרת, כבר אינו כפאה, והרי זה הפקר. ולריש לקיש אין הפקרו הפקר שכיוון שלימוד ב"ה שהפקר לעניים אינו הפקר הוא הוא משמיטה, כשם ששמיטה היא הפקר לכל ממש, אף לבהמה ולבני עיר אחרת, כן בהפקר כל שלא הפקיר לכל אלה אינו הפקר. להלכה נקט הנו"ב נקט שהלכה כריש לקיש. (שו"ת נו"ב קמא אהע"ז סי' נט, ע"פ ב"מ ל ב וכה"ג מי הוה הפקר וכו' שכתב הר"ש פאה פ"ו מ"א שהסוגיא כר"ל. וכן דקדק מלשון הרמב"ם ושו"ע רעג סעיפים ג וה שסתמו "שיהיה הפקר לכל". לסוברים שאין מחלוקת בין האמוראים ולדברי הכל בית הלל למדים משמיטה. (תוס' אנשי שם שהזכרנו לעיל) אף בזה אין מחלוקת, ולדברי הכל הפקר לבית הלל צריך שיהיה מופקר לכל העולם. הנו"ב נוקט שלא אמרו הפקר לעניים אינו הפקר אלא כשמפקיר לכל העניים סתם, אבל אם מפקיר לאדם אחד או שנים הנמצאים כאן ויכולים לזכות, הרי זה הפקר. (שו"ת נו"ב תניינא יו"ד סי' קנד, ע"פ ר"ן נדרים מה א ד"ה ואבע"א כו' לא מפקיר אלא אדעתא דאידך כו' ועפ"י מג"א סי' תמח סוס"ק ד.) החת"ס ור"א גורדון חולקים וסוברים שאין הבדל בדבר. וכן נראה להלכה. (שו"ת חת"ס יו"ד סי' שיז, שחולק ודוחה ראיות הנו"ב. ועי' תשו' ר"א גורדון ח"ב סי' א דף ה שכ' ג"כ שסברת הנו"ב אינה מתקבלת.) הרב מרדכי גרוס.
שאלה: מדוע כעס ויצירה הם שני הפכים?: הרב קוק אומר שהעדר יצירה מוביל לכעס ויצירה מרחיקה אותו. בזמן האחרון אני מתעמק מדוע מגיע הכעס אך כשלמדתי את הנ"ל לא הצלחתי להבין מה הקשר שיש במקור בין כעס ליצירה. ויום טוב!
תשובה: כעס נובע מפער בין מה שאדם היה רוצה שיהיה לבין המציאות. פער זה יוצר אכזבה, והאכזבה מתבטאת בכעס חיצוני. הרב קוק (אורות הקודש ח"ג, טהרת מידות הנפש אות יד) מבאר שכח היצירה הוא כח מרכזי שבנשמת האדם, וכאשר הרצון ליצור אינו מצליח לצאת אל הפועל הדבר יוצר פער בין רצון האדם למציאות, וממילא כעס. ניתן להוסיף נקודה נוספת, אם כי איני יודע אם אליה התכוון הרב קוק במקור הנ"ל. כח היצירה הוא הכח שמבטא באופן החד ביותר את המימד הבוחר והחושב באדם, האדם אינו משועבד בו למסגרות ותבניות קודמות, אלא יוצר יצירות חדשות ומביט קדימה. אשר אדם כועס בא לידי ביטוי המימד ההפוך, של פעולה מתוך דפוס אוטומטי, ואיבוד הבחירה החופשית והשליטה העצמית הראיה לכך שכל אדם שכועס מצטער על כך לאחר זמן (כמובן שביד האדם שלא ליפול למלכודת הזו, אבל זה נושא אחר). כיון שהכעס והיצירה נובעים משני מקומות הפוכים בנפש, חיזוק של אחד מהם מחליש את רעהו. אם כאשר אדם היה מרגיש כעס הוא היה מצליח להשתחרר מהדפוס האוטומטי (אותו דפוס שמחליש גם את כח היצירה), וחושב איך הוא פועל מתוך בחירה וחופש, שוב לא היה מקום לכעס. אוסיף עוד הרב קוק אינו עוסק שם רק בכעס של אדם פרטי אלא בעניינים עמוקים יותר, שאין כאן המקום לבארם.
שאלה: דגים מחנות לא כשרה: הוריי (מסורתיים) קונים דגים מחנות דגים ללא תעודת כשרות אך עם דגים שמגיעים עם כשרות. האם ניתן לאכול אצלם את הדגים או האם יש צורך לבקש שיקנו דגים ממקום אחר?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה אם יש כשרות אפשר לקנות. אולם הדגים שלמים צריך לבדוק מטפילים ותולעים שלא חדרו מהעור(רואים את החדירה), על יד הזימים ובמעים וביצים בחלל הבטן). הרב חגי בר גיורא
שאלה: הלל ביום ירושלים: כבוד הרבנים שליט"א ענו לאותו שואל שביום ירושלים לכו"ע יש לברך על ההלל רציתי לשאול מה זה "מוסכם על כולם" הרי מו"ר הראשל"צ הר עובדיה יוסף זצוק"ל פסק מפורש שאין לברך וכי אין דעתו נחשבת? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "הלל לכבוד עצמאותינו"
תשובה: הרבנות הראשית פסקה לברך.
שאלה: בחירת שם לבן: בקרוב יוולד לנו בן בכור וחשבנו על השמות יהאל או יהל או יאהל. האם מומלץ?
תשובה: השמות מידי תובעניים וכדאי לחשוב על שם צנוע שלא דורש או מחייב ובכך יאפשר לבן לגדול בנחת ובבריאות הנפש ללא שום לחץ חיצוני.