LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: ברכה בטבילת כלים על ידי הבעלים: למנהג הספרדים- הרב פעלים, ח"ד,יד כותב, שכל מצוה שאפשר לעשות ע"י שליח, אזי אפשר שהבעלים יברכו והשליח יעשה את המצוה. האם לפיו יהיה אפשר שאדם יעמוד על שפת הים עם בגדיו, יביא לחברו כלי כדי לטבול אותו ויברך לעצמו אם הוא הבעלים של הכלי?
תשובה: נראה שכן.
שאלה: טבילת בקבוקי זכוכית: אני מייצר יין ביתי. אני רוכש את הבקבוקים מיבוא ואינני טובל אותם בכלל כי אני מוכר את היין. השאלה שלי היא לגבי יין שאני צורך לעצמי, האם אני צריך לעמוד במקווה כל היום ע"מ לטבול את הבקבוקים שאני צורך לעצמי?
תשובה: באפשרותך להקנות את הבקבוקים לגוי ולשאול ממנו.
שאלה: שמות של המשיח: לעתיד לבוא (בעתיד הקרוב ), בהמשיח קודם אמור לבוא משיח בן יוסף ואחריו משיח בן דוד. מדוע למשיח בן דוד אין קוראים משיח בן יהודה?
תשובה: לשואל זכה דוד המלך לעמוד בראש ולייחס את גואלם של ישראל אחריו כי בימיו הגיעה האומה הישראלית לאחדות השלמה הראויה לזמן מלך המשיח, על כן נאמר: "ואלה דברי דוד האחרנים נאם דוד בן ישי ונאם הגבר הקם על משיח אלהי יעקב ונעים זמרות ישראל" (שמואל ב פרק כג). משיח בן דוד עתיד להיות דגם משופר של דוד המלך. מלך שישראל ממנים אותו עליהם, שעושה את מלחמותיהם בהנהגה רוחנית. ראה דבריו של המהר"ל מפראג בספרו "נצח ישראל" (פרק לג). נאמנה
שאלה: הגעלת מחבת אחרי יותר משנה: הביאו לשכן שלי כמה מחבתות לצלייה שהשתמשו בהם גויים. כיצד ניתן להכשיר אותם? מצאתי בשו"ת שאלי ציון תניינא, ח"ג, צג, שדן בזה ומתיר,והרב פרנק הסכים לעשות להם רק הגעלה, בגלל ס"ס. אך אני לא יודע האם הבנתי אותו נכון. הוא כותב שיש ספק שעבר יותר משנה וספק שדרך שימוש המחבתות זה לא שניצוצות ניתזים, ולכן די בהגעלה. אך זה תמוה שכן השו"ע, קכא, ד,כותב שמחבת צריכה ליבון, וכי שם מדובר שיש ניצוצות? יש מציאות כזאת? לכן אני שואל את הרב.
תשובה: לשואל, אכן ההלכה הפשוטה היא שמחבת טעונה ליבון גמור עד כדי שיינתזו ממנה ניצוצות, למרות שדרך השימוש בה הייתה בחום נמוך יותר. והטעם לכך כתב בפרי מגדים (אשל אברהם סי' תנא סק"ל), שיש הבדל מהותי בין הגעלה לליבון: בהגעלה המטרה היא לפלוט את מה שנבלע, ולכן נוהג הכלל "כבולעו כך פולטו", הגעלה ברמת החום של השימוש, אבל בליבון המטרה היא לשרוף את מה שנבלע, ולשם כך נצרך חום גבוה במיוחד בלי קשר לחום השימוש. אולם קיימת גם דעה אחרת, לפיה ניתן להסתפק בליבון קל בכלים שבהם השתמשו בחום נמוך יחסית. כך נראה מדעת ר' אביגדור המובאת בהגהות מיימוניות (מאכלות אסורות פי"ז ה"ג אות ה) ובבית יוסף (יו"ד סי' קכא), שכלי שיתקלקל בליבון גמור די לו בליבון "עד שאם ישים עליו קש שיהיו ניצוצות ניתזין ממנו", מהקש ולא מהכלי. לפיכך ניתן לצרף סברה זו לספקות נוספים, כגון הספק האם כלי אחרי שנה צריך הכשר וכן הספק האם מחבת טעונה ליבון או הגעלה (עיין בביאור הלכה סי' תנא סי"א ד"ה מותרת ובהרחבה בספר 'הגעלת כלים' עמ' שסט-שעא  ואמנם בחמץ קיימת גם סברת 'היתרא בלע' אבל סיעת ראשונים סוברת שאפילו באיסורים די למחבת בהגעלה, והדברים נוטים שזוהי דעת רוב הראשונים, עיין שם). וכיו"ב מצאתי ב'ימי שלמה' על הרמב"ם (מאכלות אסורות יז,ג) שהתיר להגעיל מחבת מחמץ אחרי י"ב חודש (ולא כתב בפירוש דין שאר איסורים). אמנם במקרה הנדון בשו"ת שאלי ציון שם (עמ' צג ולא סי' צג) הייתה סברה נוספת להתיר, שרוב השימוש בכלים אלו היה בבישול ולא בטיגון, ומכל מקום נראה ששאר הספקות שצירף מספיקים להתיר אם יש בכך צורך גדול.
שאלה: מאכל פרווה שהוכן בכלי בשרי - חימומו בתנור חלבי: לרב האם ניתן לחמם מאכל פרווה שהוכן בכלים בשריים בטוסטר אובן חלבי?
תשובה: לשואל, בעת הצורך הדבר מותר, אפילו כאשר הסיר הבשרי והתנור החלבי היו 'בני יומם', אבל לכתחילה עדיף שלא לתכנן זאת מראש כך, שהפרווה יבושל בסיר בשרי ואחר כך יחומם בתנור חלבי. שני צדדי העניין נכונים גם לגבי חימום בסיר חלבי או מיקרוגל חלבי. לפי מנהג האשכנזים, לאחר חימום הפרווה בסיר החלבי אין לאכול אותו יחד (באותה מנה) עם בשר (בגלל החימום בחלבי) ולא עם חלב (בגלל הבישול בסיר בשרי). הרחבה: מאכל פרווה שהתבשל בכלי בשרי (נקי ובן יומו) נקרא "נותן טעם בר נותן טעם" (ובקיצור: נ"ט בר נ"ט). בגמרא בחולין (קיא ע"ב) נפסק להלכה ש"דגים שעלו בקערה   מותר לאוכלן בכותח". פירוש: דגים חמים, כדוגמא לכל אוכל פרווה, שהונחו בקערה בשרית נקייה, מותר לאוכלם עם רוטב חלבי ("כותח") מפני שאין בהם טעם ישיר של בשר אלא רק "נכד של טעם": הבשר נתן טעם בקערה, וממנה עשוי לעבור טעם קלוש לדגים, ומכיוון שאין בהם אלא טעם קלוש   מותר לאוכלם יחד עם חלב. על היקף ההיתר חלוקות הדעות: יש אומרים שמדובר רק על דגים שהונחו בקערה כשהם חמים, אבל לא התבשלו בה, כי אז הטעם שנספג בהם חזק יותר (שיטת ריב"ן, וכן פסק הרמ"א ביו"ד סי' צה ס"ב), ויש אומרים שמדובר גם על דגים שהתבשלו בקערה (שיטת רוב הראשונים, וכן פסק השולחן ערוך שם ס"א). אם כן, לדעת השולחן ערוך המקרה הנדון בשאלה מותר בוודאי, שהרי מותר לאכול את המאכל הפרווה אפילו עם חלב ממש, כל שכן שמותר לחמם אותו בתנור חלבי. לדעת הרמ"א הנושא טעון בירור. לשון הרמ"א שם: "ודווקא לאכול עם חלב והבשר עצמו, אבל ליתנן בכלי שלהם, מותר לכתחילה, וכן נהגו". כלומר, מאכל פרווה שהתבשל בכלי בשרי מותר לאוכלו בצלחת חלבית, אך לא עם חלב. אם כן יש לברר: האם חימום בתנור חלבי דינו לעניין זה כאכילה עם חלב עצמו, שאסורה, או דינו כאכילה עם צלחת חלבית, שמותרת? מעיון במקורותיו של הרמ"א (הגהות ל'איסור והיתר הארוך' שער לד,ג, שזהו מקור הדין על פי מה שציין הרמ"א בספרו 'דרכי משה') מתברר שכל עוד לא מדובר על ממשות של חלב אלא רק על טעם   הדבר מותר (וכן משמע ברא"ש בחולין פ"ח סי' כט, וברמ"א בסי' צה ס"ג על הדחת כלים בשריים וחלביים במים חמים, יעויין שם בט"ז סי' סקי"א ובמשבצות זהב שם, על כך שהמים שבהם הודחו הכלים בזה אחר זה מותרים בשתייה). והראו לי שכך מפורש בספר 'חמודי דניאל' (הלכות בשר וחלב סי' לז) שמותר אפילו לבשל את הפרווה בסיר חלבי, אך הדגיש שלאחר מכן אין לאכול את הפרווה יחד עם בשר או עם חלב. לגבי השאלה האם מותר לתכנן זאת מראש, לבשל בכלי בשרי על מנת להניח לאחר מכן בצלחת חלבית או לחמם בכלי חלבי, הדעות חלוקות: יש שאסרו (פרי מגדים בסי' צה במשב"ז ס"ק ד-ה) ויש מתירים (ב"ח שם). לפי הדעה האוסרת, מה שכתב הרמ"א שהדבר "מותר לכתחילה וכן נהגו" פירושו שכאשר כבר יש לפנינו מאכל שבושל בסיר בשרי ומסיבה כלשהי התעורר צורך להניחו בכלי חלבי הדבר מותר ונהוג, אבל מראש עדיף לתכנן אחרת. שורת הדין כדעה המקלה (אגרות משה יו"ד ח"ג סי' י אות ב), אך נראה שעדיף לכתחילה להימנע מכך. דעת הרב עובדיה יוסף זצ"ל שעל פי השולחן ערוך מותר לכתחילה לתכנן היתר "נ"ט בר נ"ט" אפילו לגבי אכילת הפרווה ביחד עם חלב באותה מנה, אך רבים חלקו עליו.
שאלה: בתי דין רבניים ואזרחיים: הרב, האם יש חובה להישמע לבתי דין רבניים? האם יש חובה להישמע לבתי דין שאינם פוסקים עפ"י דין תורה? מראש
תשובה: עם ישראל הינו העם אשר בחר בו בורא העולם, להופיע בעולם את החכמה האלוקית, ולפאר את שמו של בורא העולם. מתוך בחירה זו ניתנה לעם ישראל מערכת של חוקים והנהגות מאת בורא עולם, אשר תביא את העם ההולך בדרך זו להופיע את אור החוכמה האלוקית, וזוהי התורה אשר ניתנה במעמד הר סיני מרבונו של עולם לעם ישראל על ידי משה רבנו ע"ה. הבחירה הזו מחייבת את עם ישראל ללכת בדרכיו של הבורא, והנהגות התורה והוראותיה מתפשטות לכלל מרחבי החיים של האיש מישראל. חלק מדרך זו היא המשפט והדינים, שישראל מחוייבים ללכת בדרך התורה ולעמוד להשפט ולהתדיין בפני דיינים שופטים שפוסקים את דיניהם על פי חוקי התורה. דבר זה נאמר בפרשת משפטים (ספר שמות ) בפסוק "ואלה המשפטים אשר תשים לפניהם". חיוב זה הוא כפול, גם לדון לפני דיינים מישראל וגם לפי הדינים אשר ניתנו לעם ישראל, עם ה'. (גיטין פח:) לכן מעיקר הדין יש להתדיין בפני בית דין אשר דן לפי דיני התורה, ומי שבכוונת זדון אינו הולך להתדיין בבית דין כזה בזמן ובמקום שהוא יכול וצריך, עליו אמר הרמב"ם "הרי זה רשע וכאילו חירף והרים יד בתורת משה" (רמב"ם הלכות סנהדרין פרק כ"ו הלכה ז') כמובן שדיני התורה מתייחסים ומתחשבים בהרבה מקרים ב"מנהג המדינה" ובאופן ובנורמות כלכליות ודיניות הנהוגות בזמן ובמקום הנידון. אמנם יש פעמים שאפשר לאיש מישראל לרדת במדרגה ולהחליט שהוא רוצה להתדיין במעין סוג של בוררות הנקראת על ידי ח "ערכאות שבסוריא" או "ג' רועי בקר" כמובא במסכת סנהדרין פרק שלישי. מסגרות אלו פוסקות דין על פי סברות אנושיות או מנהגים ונימוסים הנוהגים בין בני האדם באותו המקום ובאותו הזמן, ובלבד שאין זו מערכת של משפט ודת החולקת על התורה (ש"ך חושן משפט סימן כ"ב סק' ט"ו). מאותו המקור למדו חלק מהפוסקים את ההיתר לדון בבתי דין מקצועיים של איגוד הסוחרים, הסתדרות עובדים וכדו' וכן במקום שאין דיינים שבקיאים בדיני התורה והקהילה רוצה להעמיד לה סוג של דיינים ובלבד שלא ילכו להתדיין בערכאות ומערכות משפט של הגויים. (תשובת רשב"א חלק ב' סימן ר"צ, רמ"א חושן משפט סימן ח' סעיף א' ) או לחילופין בתחומים שונים שאינם סותרים את משפט התורה (לדוג' משפט פלילי ). אלו העקרונות הבסיסיים של הנושא הגדול והרחב כל כך שעליו שאלת ולהלכה למעשה יש לשאול רב כיצד לנהוג בכל מקרה.
שאלה: מצקת לנטילת ידיים: דין מצקת לנטילת ידיים לבני ספרד. הרמב"ם כותב (כלים, יב, יז): "התרווד שהוא כלי קיבול, אעפ"י כשמניחו על השולחן נהפך על צידו ונשפך, הרי זה מקבל טומאה" - אז זה ראיה שמצקת כשרה. אך מה נעשה עם פסק כה"ח (קסט, לב): "וכן הקו"בו שהוא כלי עור שעשוי למלאות מים מן הבאר אין נוטלין ממנו ידים"?
תשובה: הקובו איננו יציב והוא נמעך ונופל לעומת המצקת שהיא חזקה ומוצקת בפני עצמה ורק צריכה משענת אבל לא צריכה עזר לתת לה צורה.
שאלה: הוצאת ש לצורך הרגעת יצרים מיניים: לפי החלקת מחוקק והבית שמואל נשוי שאשתו נידה ואינו יכול להתגבר על יצריו, צריך להוציא זרע לבטלה כדי לא לבוא על אשתו בנדותה. נניח שרווק שלא מצליח למצוא כלה ויום מסוים מרגיש יצרים מיניים בוערים, הוא יודע שעל ידע הוצאת זרע לבטלה הרהורי העבירה יכבו, האם לאור דברי הנושאי כלים גם לרווק מותר להוציא זרע לבטלה בכזה מצב?
תשובה: גם לאדם רווק וגם לאדם נשוי אין פסק שמותר להוציא זרע לבטלה. אלא השאלה היא מה עדיף לאדם שלא מסוגל להתגבר על יצרו, האם לחטוא בחטא א או חטא ב. אבל זאת שאלה למדנית ולמעשה נדריך אותו ללמוד להתגבר על יצרו.
שאלה: עישון מקטרת טבק וכשרות טבק: כב הרב בעניין עישון מקטרת: 1) ידוע שפוסקים רבים אסרו את העישון. מהם כאלו שאמרו שיש כאן איסור דרבנן, מהם שפסקו שיש כאן עניין של "ונשמרתם", ומהם אף שפסקו שיש כאן איסור "לא תרצח" ר"ל. שאלתי היא, מה גדר האיסור? האם מותר לעשן כמות מועטה מאוד? לדוגמא, עישון מקטרת 3-4 פעמים בשבוע? 2) באותו עניין. טבק המקטרת מכיל חומרי טעם וריח רבים. ישנם כאלו שמכילים, למשל, קוניאק (שמופק כידוע מיין) ועוד כהנה וכהנה חומרי טעם וריח. האם יש בעישון של טבק כזה בעיה של כשרות? בעיה של איסורי הנאה?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה כל עישון אסור מטעם ונשמרתם. כאשר מעורב בתערובת איסור הנאה הכל נאסר. הרב חגי בר גיורא
שאלה: ריבית בממון שעלה כסף רב: לכבוד הרבנים. רציתי לשאול שאלה בהלכות ריבית: האם כאשר המלווה לוקח מן הלווה יותר ממון מפני שלהשיג את הכסף הנ"ל עלה לו יותר מאשר ערכו, האם מותר לו לקחת " הוצאות " אלו. או שיש בזה משום ריבית? כגון, האדם המלווה את חבירו בכסף שהוציא עכשיו מן הכספומט ושילם עליו דמי עמלה. האם מותר לבקש מן הלווה שישלם לו גם את ההוצאה שעלתה לו למשוך כסף זה מן הכספומט. כגון, שהוא נותן לו 300 שקלים. אך יש לו על זה עמלה מן הכספומט בסך חמישה שקלים. האם מותר לו לבקש 305 שקלים. וכן במקרה שהבנק לא מסכים להלוות לראובן. ובא שמעון ומקבל את ההלוואה מן הבנק ומעביר אותה אל ראובן. האם צריך ראובן לשלם את התשלומים החודשיים של ההלוואה כפי מה שעלה לשמעון. או שיש בזה משום ריבית. האם יש הבדל אם הריבית היא רק כמה שקלים (כמו במקרה הראשון), לבין אם הריבית היא ממון רב (המקרה השני)? מראש.
תשובה: : אם הכסף ניתן עבור ההוצאות של הוצאת הכסף ניתן לשלם את ההוצאות משום שניתן להחשיב את ההוצאות כהוצאות שהוצאו בשביל הלווה וכאילו הוא הוציאם. בנוגע לשאלה האחרונה ללא היתר עיסקא אסור לשלם לשמעון יותר ממה שנלקח.
שאלה: פונדקאות: ברצוני לשאול בנושא ה"פונדקאות". בעיני, נראה הדבר איום ונורא ועל אף שמוצהרות ע"י כל הצדדים, הצהרות וכוונות על חשיבות יצירת החיים, הכרוכות בתהליך, הוא מזכיר, שלא נדע מעשה של פריצות ואתנן. בשני המקרים האישה מקבלת ת על שימוש בגופה. בשני המקרים יש ניצול של מצוקת האישה. רבות מהפונדקאיות טוענות, שהן עושות זאת מסיבות אלטרואיסטיות. אך יחד עם זאת כמעט כולן נמצאות במצוקה כלכלית. (גם פרוצות רבות טוענות טענות חיוביות על מעשיהן וידוע, שרובן סובלות מפגיעות קשות בנפשן). גופה של האישה ההרה נקשר אל התינוק (מפריש הורמון אוקסיטוצין האחראי על היקשרות) וההתנתקות מהתינוק, גם אם אינה מודעת היא עוול. מצד שני גדלה בגוף ה"פונדקאית", נשמה זרה. אני כותבת כאן בקיצור. אך ישנן עוולות רבות בעניין. פונדקאי (פנדקי) בעברית: 1) בעל אכסניה, בעל מלון. 2) בתורת החי והצומח: הצמח הירוק או בעל החיים המשמש פנדק לטפיל הנטפל אליו. האם מותר להפוך את גוף האישה (משכן הנשמה) לפונדק, המשמש לגידול עוברים, זרים ואפילו לא מתוך אהבת אמת לבן משפחה קרוב? המשתמשים בשרותי הנשים אותן הופכים לפונדק, בדרך כלל משתמשים בנשים זרות. כי אף אחת מבני משפחתן לא תקריב עצמה לצורך אלטרואיסטי זה. במקרים נדירים, אחות או בת משפחה אחרת עוזרת ומהווה פונדקאית למען אחותה וכו. האם היהדות (בכתובים, התורה שבע"פ, בקבלה) מתיחסת לנושא. ואם כן מה נאמר על כך? ב ו
תשובה: קשה מאד לשפוט זוג שצריכים שירותי פונדקאית ואף אחד לא עושה כך בשמחה וכאידיאל אלא כשאין שום אפשרות אחרת. בארץ שתי הנשים עוברות בדיקה פסיכולוגית לוודא שהן יודעות למה הן נכנסות ומה הן יעברו. לכן, אם הפוסקים מתירים אין לאסור פונדקאות כשצריך.
שאלה: תופעות מוזרות בחשמל ואור: יש לי בעיה בזמן האחרון עם חשמל ואור. בכל מקום שאני נמצאת בו מעל שעה נהיה קצר חשמלי ולא מובן שאי אפשר לסדר אותו, רק אחרי שאני יוצאת מהמקום החשמל חוזר. בנוסף לכך, גם כשאני צופה בטלוויזיה היא עושה בעיות כאילו שיש קצר או חוסר קליטה. בהתחלה חשבתי שזה רק אצלי בבית אבל אז גיליתי שזה קורה לי בעוד מקומות. עוד משהו שקשור לסיפור זה שבמהלך חנוכה הדלקנו נרות וכל פעם שאני השתתפתי אז לא הצליחו להדליק אותם ורק אחרי כמה פעמים הצליחו. 3 ימים בבית שלי לא הצליחו כשאני השתתפתי אבל כשאני לא הייתי אז זה הצליח להידלק כרגיל. ואז נסעתי לאחותי וגם להם היה קשה להדליק את הנרות בימים שאני הייתי לידם בהדלקת הנרות. רוצה לדעת למה זה קורה לי ואני לא יודעת למי לפנות.
תשובה: תבדקי אם את שומרת שבת וכן אם מתלבשת בצניעות, יתכן שחולשות בנושאים אלו גורמים לתופעות. תנסי לתקן ותראי אם התופעות יעלמו.
שאלה: עלית לוי שלישי והזכרת רב: לכבוד הרב שליט"א א. ביום ראשון ביקשו מכהן שיצא והעלו שני ישראלים לראשון ושני, ולשלישי העלו לוי. האם זה ר? ב. למדתי מהרב עובדיה יוסף זצוק"ל ארבעים שנה.האם כשאני אומר הלכה בשמו אני צריך לומר הריני כפרת משכבו?
תשובה: א. מנהג הספרדים - ביום חול אי אפשר להעלות לוי כשאין כהן (או שהסכים לצאת ) בשבת אפשר. (דרך התורה לגר"מ אליהו זצ"ל ז,טו) עדיף להעלות לוי ראשון - כך נהגו אשכנזים וחלק מהספרדים. ב. על רבו מובהק אומרים: הריני כפרת משכבו - בעיקר שאומר דבר הלכה משמו.
שאלה: איזה אבידה צריך להחזיר?: האם מצוות השבת אבידה חלה רק כאשר האבדה היא יקרת ערך? או שעליי להחזיר את אבידה לבעליה גם כשהיא אינה יקרה?
תשובה: חפץ משוויי פרוטה ומעלה חלה עליו מצות השבת אבידה. חפץ שאין בו שווה פרוטה אין צריך להשיבו, ואעפ"כ המוצא חפץ זה אינו זוכה בו. שווי פרוטה כיום כ-11 אגורות.
שאלה: מקווה לטבילת כלים בבית: ברצוני להכין מקווה קטן לטבילת כלים בבית בגינה. האם זה אפשרי? ואם כן כמה שאלות: 1. לקחתי קופסת פלסטיק (אורך- 57, רורחב- 38 וגובה 40) ושמתי אותה בחוץ בגינה שתתמלא מי גשמים, זה ר? 2. שמתי גם דליים בצד וכל פעם שירד גשם לקחתי הכל ושפכתי לתוך הכלי הגדול, אפשרי? 3. ואם הכל ר, האם אפשרי להשאיר אותו פתוח כל הזמן בחוץ בגינה, או שיש לו דין של מים שנמצא ללא השגחה.
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה שיעור מקוה הוא ארבעים סאה מי גשמים   אמה על אמה וגובה שלוש אמות (אמה  50 ס"מ). המים צריכים להיות במבנה הבנוי בקרקע ולא בכלי כי מים בכלי פסולים מטעם מים שואבים. לכן אין להוביל במיכל כמו שעשית. הרב חגי בר גיורא
שאלה: תולעים בירקות עליים, ובפירות יבשים: עברתי לאוכל אורגני. כמעט ברור לי שלא אמנע מתולעים ע"י בדיקתם, כי כמו שקראתי, קשה מאוד לבדוק. שאלתי: האם ע"י מסחטת ירקות, אני מונעת את האיסור? גם בתאנים מיובשים ובשזיפים, אם אטחן אותם, אין כאן איסור? והאם אני צריכה לפני זה לבדוק, הגם שזה מאוד קשה כי זה כהה וסביר להניח שלא אראה כלום. וחוץ מזה, אין כאן בל תשקצו?
תשובה: וברכת ד' לא הבנתי כ"כ את השאלה. א. מסחטה לבד לא מועילה, אלא א"כ יעשה סינון טוב של המיץ ברשתות שהן לפחות 70 מ"ש, ב. יש כאן איסור של ביטול איסור לכתחילה, ולא התירו אלא בדבר שכך דרך אכילתו (קמח וכדו') אבל פעולה שנעשית לצורך ביטול אין להקל. שבוע טוב הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: עלית לוי שלישי- המשך: לרב שליט"א בילקוט יוסף עמוד קעא סימן קלה סעיף כא הביא יש מתירים להעלות לוי לעלית שלישי וכ"ש לרביעי, ובספר לדוד אמת סימן ה התפלפל ולא הבנתי. לכן השאלה היא, מהיכן פסקו שעולה לוי שלישי? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "עלית לוי שלישי והזכרת רב"
תשובה: נכון הוא מתיר בהסתייגויות: א. יש מתירים - דעת מיעוט!. ב. במקום צורך. גם הרשל"צ שליט"א כתב בסעיף קודם: עדיף להעלות את הלוי ראשון.
שאלה: יצר הרע בבירור אמוני: הרב, בזמן האחרון אני נצרך להתעסק בשאלות אמוניות שמטרידות אותי מאוד. אני שם לב שאני מאוד משתכנע ברוך השם מההוכחות על אמיתות התורה אותן אני קורא. מה שמאוד מפריע לי זה שבכל הוכחה שהיא, אני תמיד חייב למצוא איזושהיא פירצה או טענה דחוקה שאפשר לטעון כנגד אותה הוכחה. ברור לי לחלוטין שטענותיי הן דחוקות מאוד אבל לצערי זה מאוד מפריע לי במהלך החיים היום יומי. לדוגמא, כשאני לומד גמרא שנשמעת לי קצת קשה להתפס בשכל האנושי אני מתחיל להזכר באותן טענות דחוקות שהעליתי כנגד הוכחות שונות ואני עושה מהן עיקר כאילו הן הגיוניות ואמיתיות חלילה. אשמח לעזרה,
תשובה: ב"ה לך. קראתי את מכתבך ומאוד הבנתי אותך. חשוב מאוד לדעת, שיש לאנשים רבים נטיה לחפש הוכחות לאמונה בה', ואף שהדברים מאוד משכנעים, תמיד יש להם כל מיני טענות וסיבות לטעון שההוכחה לא כל כך חותכת ולא כל כך מחוייבת, ואף שהם מרגישים שהדחיה לא מספיק חזקה, בסופו של דבר הקושי נשאר בליבם, והקושי משפיע או בהחלשת המרץ להתקדמות, או במצבים שונים שהטענות עולות שוב ושוב. אז מה עושים עם המצב הזה, שאנו כל כך לא אוהבים אותו? חשוב מאוד לדעת, שהדברים האלו באים לא לחינם. חשוב לדעת, שעם כל היתרון הגדול להוכחות בדרכי השכל, יש בהן גם חסרון. השכל שלנו, למרות שאנו מאוד אוהבים להגדיל אותו, יש בו קטנות לא מבוטלת, הן ביכולת שלו להתמודד עם דברים, והן ביכולת שלו להפוך להיות חלק מהחיים המעשיים שלנו. הוכחות הן דבר שבאמת אין להן סוף, שכן הן משכנעות את האדם, אך הן גם מביאות את האדם לשני מצבים, האחד שהוא חייב לקבל את הדבר, ואין לו ברירה, ואף אם הוא לא קשור לעניין, הוא מחוייב שכן אין לו אפשרות להתמודד עם ההוכחה, ואם לא יעשה את מה שההוכחה מחייבת אותו, הוא תמיד ישאר שקרן לעצמו. ודבר שני, שכשאדם מקבל דבר כי אין לו ברירה, הוא תמיד משאיר מקום לשנות, תמיד משאיר בתוכו תקווה שבסופו של דבר הוא יתגבר על הדבר ויחזור לחיות כמו שהלב שואף, ולא כמו שההוכחות מחייבות אותו. לכן, חשוב לדעת, שהדרך שלנו לחיות היא על ידי ועל בסיס האמונה ועל על בסיס ההוכחות השכליות. השכל הוא רק כלי שבא לקשר אותנו אל מעבר למצב שבו אנו חיים. האמונה היא כבר מעבר להוכחות, וכל עוד לא תתקדם לשלב הבא, אתה עלול להמשיך להרגיש את מה שאתה מרגיש. חשוב שתילמד אמונה באופן מסודר, במסלול ברור, ותבנה לך עולם רוחני אמוני מפותח, ובו לא תחשוב על הוכחות ולהוכחות לא יהיה מקום. הדבר דומה להוכחות על דבר ששייכות כל עוד האדם לא ראה, אך כשאדם ראה כבר הוא לא צריך הוכחות, שכן הוא יודע, הוא רואה. כך גם ביחס לאמונה, כשתבנה עולם רוחני אמוני, לא תהיה צריך להוכחות, ולא תתמודד עם הקושיות על ההוכחות. חשוב לבנות עולם כזה, ואם תרצה אשמח לעזור לך בכך. בברכת הצלחה רבה הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: הרהורי תשובה: כתוב בהלכה שאדם צריך להרהר בתשובה לפני השבת. השאלה שלי איך מהרהרים בתשובה, איך אני גורם להרהורי תשובה? ועוד שאלה שמעתי שצריך גם לבנים שילכו בשרוולים ארוכים ומכנסיים ארוכים תמיד, האם זה נכון? הבנתי שזה חומרה. ושבת
תשובה: ב"ה לך ידידי היקר. שמחתי לקבל את שאלותיך היפות. אשתדל לענות עליהן בבהירות ובקצרה ואם הדברים לא יהיו מספיק מובנים, אתה מוזמן לחזור ולשאול ואשמח להרחיב. להרהר תשובה לפני שבת ובכל מיני זמנים זה מאוד חשוב. הרהור תשובה נחשב כתשובה, ויש לו השפעה עצומה, ולכן מאוד מומלץ להשקיע בכך. לגרום להרהורי תשובה זה מאוד פשוט, אתה צריך לשבת עם עצמך ולחשוב מה אתה צריך לתקן במעשים שלך, מה אתה יכול לקחת על עצמך לתקן ולהתקדם. כמובן שחשוב שלא להגזים בכך, ולא להפוך את החיים למרדף אחר החטאים ואחר החסרונות, שאז האדם פשוט שובר את עצמו והורס את כל הכוחות החיוביים שלו. כל פעם בחר דבר אחד להתקדם בו. ובהרהורי תשובה תחשוב על הדברים שקיבלת על עצמך, האם אתה זוכה באמת לעשות אותם, להתקדם בהם, או שמא שכחת אותם, או אולי פשוט זה לא קל לך, ואז חשוב איך לעשות את הדברים ביתר קלות. ביהדות קוראים לדבר גם חשבון נפש, שהוא מאוד מקדם את האדם. ברצוני להמליץ לך על שיעור של הרב שמואל טל שעוסק בחשבון נפש ובהדרכה איך לעשות אותו נכון. ביחס לשרוולים ארוכים ומכנסיים ארוכים לגברים, אכן לפי ההלכה לא חייבים, וזו חומרה, כמובן שמתאימה לאנשים מסויימים, וכל אחד צריך לבחון חומרה זו מתאימה לו. ברשותך ברצוני להוסיף משהו כללי יותר. אחד מהדברים החשובים שהדריכו אותנו חכמנו זכרונם לברכה הוא "עשה לך רב". כאשר יש לאדם רב, הדבר מונע ממנו ספקות, ועוזר לו להתקדם בדרך קלה ונעימה. במידה ואין לך רב שאתה בקשר איתו, אשמח לעזור לך למצוא רב בקרבת מקום שישמח לעזור לך, ותוכל לקבל ממנו המון. בברכת הצלחה רבה הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: שקר באמצע משחק: במשחק כדורגל בבית ספר, בשכונה וכו אם נגיד יצא כדור ואני יודע שנגע בי והכדור של הקבוצה היריבה אבל אף אחד לא ראה, יש לי חיוב להגיד שנגע בי, או בגלל שלא שאלו אותי אני יכול לשתוק? ואם יש שופט במשחק זה דין שונה? כי אם יש שופט הוא קובע גם אם כולם ראו שאני נגעתי והוא אומר שלא הוא קובע. ושבת
תשובה: מאוד חשוב להתרגל לומר תמיד את האמת. זו מידה חשובה מאוד. יש מצבים שלא נעים לומר את האמת אולם אם אדם יתרגל לומר את האמת בכל מצב, בעז"ה יצליח לעמוד תמיד בנסיון ולהוציח מפיו רק דבר אמת. משחק כדורגל הוא דוגמא טובה למצבים בהם יש להתרגל לומר את האמת. גם כשיש שופט טוב ללכת לפי האמת אא"כ קבעו כולם שהמשחק מנהל רק לפי קביעות השופט.
שאלה: עיברות שם: ומיליה איך ניתן לעברת? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה אישית
תשובה: אינני יודע, תשאלי דוברי רוסית. להערכתי השם הראשון ניתן כשם רוסי והשני שמיל שם עברי להעלות בו לתורה ועוד. אם זה נכון עדיף לדעתי שתקראי בשמו העברי. ה' יצליח דרכך
שאלה: שינת אבל בביתו: לכבוד הרב שליט"א שתבדל לחיים טובים שלא תקום צרה פעמים, מי שנמצא באבל על אביו האם בשבעה יכול לישון בביתו משעה תשע בלילה ולמחרת יחזור בבקר לאחר תפילת שחרית? ובשורות טובות.
תשובה: כן.
שאלה: התחלת קבלת שבת ממזמור לדוד: לרב אני מתפלל בבית בסגנון ספרדי בביקור בבית הכנסת בקבלת שבת ראיתי שמתיחלים להתפלל ממזמור לדוד ולא כפי שמופיע בסידור מלכו נרננה.למה זה?והאם גם אני כיחיד צריך להתחיל כך?
תשובה: המנהג המקובל הוא להתחיל את מזמורי קבלת שבת במזמור לכו נרננה כפי שבמופיע בסידור. ביום טוב ובחול המועד שחלים בשבת אין אומרים לכו נרננה, ומתחילים מזמור לדוד. בסידור קול אליהו (של הרב מרדכי אליהו זצ"ל) מובא שמנהג ירושלים הוא להתחיל את קבלת שבת בכל שבת מ"מזמור לדוד".
שאלה: כלים כשרים- המשך: מקווה שאני לא מפריעה. אבל התשובה של א- היא גם בקשר לכוסות שתייה חמים כגון נס קפה או שוקו שנוקו עם ספוג בשרי וחלבי (לא היה לנו ספוג מיוחד לבשר וחלב)? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "כלים כשריים"
תשובה: כל כלי שנוקה עם ספוג שאינו ממין הכלי (כלי בשרי שנוקה עם ספוג חלבי, ולהיפך) לא צריך להכשירו, כאשר מתקיים אחד התנאים: א. לא ניכרות חתיכות של בשר או חלב על בספוג. ב. המים היו מים חמימים ולא רותחים (למעלה מ-45 מעלות).
שאלה: פדיון הבן לאחר הפלה: הרב זוג מתגיירים שאלו אותי האם הם חייבים בפדיון לאחר הפלה? הפלה ( לאחר הגיור ולפני הגיור לא היה שום דבר ) בשבוע 10-11 לוסת האחרונה עקב הפסקת דופק, ונתנו לה כדור שיצא הכל. זה כבר לאחר ארבעים יום אך אני לא יודע באיזה שבוע נקרא כשנרקמו האיברים. לכן שאלתי עד איזה שבוע של ההפלה ההריון הבא: א. חייב בפדיון? ב. חייב בפדיון ללא ברכה? ( סב"ל) ג. כו"ע סוברים שכבר לא חייב בפדיון? כמו כן האם לא מגדירים את הפדיון כחיוב ממוני להן ואז לכאורה בספק יש דין המוציא מחברו עליו הראיה?
תשובה: מספק יש לפדות בלא ברכה
שאלה: מה הופך את המאפה למזונות: א. שאלתי רב מה לעשות ע"מ שפיצה תהיה מזונות. הוא אמר שצריך לשים יותר ממחצית הנוזלים מיץ. שאלתי - האם גם חלב סויה או חלב צמחי אחר תקף לעניין זה? ב. אם אני אופה מאפה שבו קמח, מלח, אבקת אפיה ומים (אולי גם שמן) - האם ברכתו המוציא או מזונות? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "סעודה בפיצה"
תשובה: א. בתהליך הכנת חלב סויה מוסיפים מים, ולכן יש לחשב לפי היחס בין הסויה למים. ב. אם אינו פריך ברכתו המוציא.
שאלה: מה המלצת הרב ללימוד אמונה? : על התשובה על המפורטת המעמיקה של הרב. מה המלצת הרב ללימוד אמונה? אילו ספרים ללמוד בעזרת השם? קשה לי ללמוד מתוך שיעורים מוקלטים כיוון שאני מאבד ריכוז. אשמח אם הרב יוכל לתת המלצה לספר עם פירוש. לרב על העזרה. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "יצר הרע בבירור אמוני"
תשובה: ב"ה לך. אני מאוד מבין אותך. לא מעט אנשים קשה להם להיות מרוכזים בשיעורים דרך האינטרנט. לאנשים רבים הישיבה הפאסיבית מול המחשב מקשה את הלימוד ואת הריכוז, ולכן חשוב לבחור דרכים אחרות. הצעתי הייתה לנסות להשתלב במקום לימוד, במסגרת לימוד קיימת, ואז תוכל להיות שותף פעיל בשיעור, לשאול ולברר, ואולי אף לקבוע מישהו ללמוד איתו. אשמח לעזור לך למצוא מסגרת כזו, אך לשם כך זקוק אני לפרטים עליך. ביחס לספרים, יש היום המון ספרים שהם ממש נפלאים בתחומים האלו, אך הקושי שלי להמליץ לך הוא שאני לא מספיק מכיר אותך, ולא כל כך יודע את הרקע שלך ואת רמת ההבנה שלך. ובכל זאת, אמליץ לך על כמה ספרים, שכדאי שתבחן ותראה אם הם מתאימים לך. אחד מספרי היסוד בעם ישראל הוא ספר הכוזרי שכתב רבי יהודה הלוי זצ"ל. הספר מאוד חשוב, וכבר אמר עליו הגאון מוילנא, שהוא ספר קדוש וטהור שעיקרי אמונת ישראל ותורה תלויים בו. בלימוד בו מבססים את יסודות האמונה. במידה והספר מעט קשה, תוכל לרכוש ספר הכוזרי מפורש. בדור שלנו יצאו פירושים שונים לספר הזה. זהו ספר הדורש לימוד מסודר, וכשתשקיע בו תקבל ממנו המון. יש ספרים נוספים שעוסקים בתחומים האלו כגון ספריו של הרב הס זצ"ל, ספרים של הרב פילבר ועוד רבנים. תוכל למצוא בחנויות לספרי קודש. בברכת הצלחה רבה הרב יצחק גרינבלט.