LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: מוזיקה בתפילה: האם מותר להתפלל כשברקע מתנגנת מוזיקה?
תשובה: אם המוזיקה נשמעת שלא ברצונו של אדם, כמו מבית שכן או כאשר מתפללים באולם חתונות וכדומה, אפשר להתפלל להתאמץ שלא להקשיב למילים ולא להסיח את הדעת. ברור שלא יעלה על הדעת שאדם יפעיל בכוונה מכשירי נגינה ולהתפלל בו זמנית מלבד הבלבול והסיח הדעת לריכוז הנפש בתפילה, יש בזה גם הליכה בחוקות הגויים האסורה לנו.
שאלה: שירות לאומי: אי"ה בשנה הבאה,אתחיל בשנת השירות-הלאומי. 1.האם "כדאי" לי לעשות שירות במקום בו אני יודעת שהרמה הדתית לא כ"כ גבוהה?? (כמו קיבוצים וכד.) 2.ההורים שלי די מתעקשים שאעשה שירות קרוב לבית, אך מה שמעניין אותי נמצא דווקא לא כ"כ בקרבת הבית, האם מותר לי להתעקש על עמדתי- בקטע של "כיבוד-הורים"?
תשובה: אני ממליץ לעשות שירות לאומי במקום בו תוכלי לעלות מבחינה רוחנית בנוסף לשרות ועל ידו. לכן לא ראוי ולא מומלץ ללכת למקומות בהם הרמה הדתית אינה גבוהה ואין לקחת סיכונים. השנים הללו קובעות את כל עתידך ונפילה רוחנית יכולה לשנות את כל חייך, על כן יש לבחור מקום בלי סיכונים רוחניים.
שאלה: התגברות על היצר הרע: פעמים רבות שמעתי שיעורים, גם באולפנא וגם במסגרת תנועת הנוער לגבי התגברות על היצר הרע, ולנסות לעמוד בנסיונות. אך במציאות אין גדר המפרידה בין מה שמכונה היצר הטוב והיצר הרע, שהרי שניהם יחד מבטאים את עצמיותו של האדם. א"כ איך נפריד בינהם, איך "אתגבר על היצר" והרי הוא חלק מתכונותי??
תשובה: אחד מתפקידיו של יצר הרע ליצור אצל האדם את חופש הבחירה. כאשר לפני כל מעשה דיבור ומחשבה הן לפני מצוה והן לפני עברה אדם שוקל את מעשיו ומקבל "עצות" משני היצרים הוא נמצא במצב מאוזן ונדרש לבחור בטוב. המהר"ל בנתיב היצר מביא את שמונת שמותיו של יצר הרע המוזכרים בתנ"ך ומסביר בצורה נפלאה שהשמות מייצגים את הרבדים השונים החיצוניים והפנימיים בהם טבוע היצר באישיותו של האדם ועושה את עבודתו נאמנה עד שקשה לעיתים להרגיש מיהו יצר הטוב ומיהו הרע. בעל התניא מסביר את ההבדל בין צדיק שאינו גמור שדיכא את יצר הרע שלו לחלוטין והוציא אותו מכלל פעולה לבין צדיק גמור שהצליח לשעבד גם את יצר הרע לעבודת ה'. לכן ברור שיש ליצר הרע תפקיד חשוב לרומם את קיום המצוות של האדם כמו שאומרים חכמי המוסר שמי שיש לו יצר חזק לדוגמא של עריות יכול להגיע לדרגה גבוהה-כנגד באהבת ה'. אבל צריך זהירות גדולה מחכמתו של היצר וכמו שכתב ה"מסילת ישרים" שצריך אדם "לפשפש" במעשיו לבחור את הדרך הנכונה, אבל לאחר מכן כל שעה (וזה יותר חשוב) צריך "למשמש" גם במעשים הטובים לברור ולנקות ולצרף אותם. עצה למעשה: יש להשתדל לנסות לצאת מעצמך ולהתבונן מהצד בצורה אובייקטיבית לפני מעשים שיש בהם התלבטות ולהכריע, ואז יש סיכוי גדול יותר שהבחירה תהיה טובה נכונה וצודקת. הרב רואי מרגלית
שאלה: אמירת ברכה בהליכה: האם צריך לברך על תמרים בתום אכילתם את ברכת מעין שלש? אם כן, מה עושים כשאוכלים את התמרים בהליכה? אפשר גם את הברכה לומר בהליכה?
תשובה: שו"ע סימן ר"ח ס"א: על חמשת המינים שהם גפן ותאנה ורמון וזית ותמרה מברך לאחריהם ברכה אחת מעין שלש. לענין ברכה במקום האכילה 3 דעות: רמב"ם: כל ז' המינים טעונים ברכה לאחריהם במקומם (אחרונים: וכן ראוי להחמיר). רא"ש שו"ע וגר"א: רק חמשת מיני דגן. רשב"א ורמ"א: דוקא פת לבד. כל האמור לא שייך כאן כיון שאוכלים בהליכה ובמקום שמסיים שם מקומו ומברך, וכן כתב כף החיים בפירוש. השו"ע בסימן קפ"ג ס"י פסק שגם ברכת מעין שלש צריך לאומרה מיושב. ובסעיף י"א כתב שאם היה מהלך בדרך ואוכל אינו צריך לישב ולברך לפי שאין דעתו מיושבת עליו. הרב רואי מרגלית
שאלה: טיסות לירח וחקר החלל: האם ישנו איסור על טיסה לירח? או בכלל חקר החלל?
תשובה: אין שום איסור בטיסה לירח או בחקר החלל ומותר לחקור בכל דבר העשוי להביא תועלת לחיי האדם או לרווחתו. כשם שמותר לנו לעבוד את האדמה ולנטוע עצים ואיננו משאירים לטבע את גידול הפירות. כמובן, שישנם שאלות הלכתיות המתעוררות בטיסות אלו ויש לברר מפוסקים גדולים כיצד לנהוג (כגון: זמני תפילות, שבתות ומועדים).
שאלה: בן של כהן שנשא גיורת: האם בן של כהן נשא גיורת נחשב כהן? האם מותר לבנו להתחתן עם בת כהן? מה דין ילדיו של בנו לעניין כהונה, לעניין נישואין ובכלל? יש לציין שנישואי הבן נערכו באמצעות רב, כדת.
תשובה: בן של כהן שנשא גיורת אינו כהן לענין קדושת כהונה והוא הדין לבן של כהן שנשא גרושה. אמנם הוא בנו לעניין דברים אחרים אך לא לענין קדושת כהונה. יש לנו כלל בתלמוד שכוהנות מותרות להנשא לישראל ולחלל. בנו של חלל גם הוא חלל אף על פי שנשא בת כהן. ולחלל מותר להתחתן עם כהנת או ישראלית.
שאלה: ראש חודש - יומיים?: מדוע בימינו שאנו נוהגים לפי לוח השנה שקבע הלל, אנו חוגגים ראש חודש יומיים ולא יום אחד?
תשובה: אנו נוהגים כפי שנהגו בזמן שקידשו את החודש על פי הראייה. שכל מנהגינו נועדו להזכיר את הימים הראשונים שבהם היה בית הדין מקדש את החודש. ורק כאשר ישובו שופטינו כבראשונה, ויחזרו לקדש את החודש על פי הראייה, אפשר יהיה לדון מחדש שמא כיוון שיש מכשירי טלפון, יודיעו לכולם אימתי קידשו את החודש, ולא ינהגו יום טוב שני של גלויות, וכן יום שני של ראש חודש כאשר קידשו את היום השני.
שאלה: דין ממרח: שמעתי מרב בשכונתי שישנו בלבול לגבי דין ממרח בשבת. המשמעות המקורית בגמרא שאין ממרחין רטיה וכו פירושה שאסור להחליק רטיה בשבת, כי בזמנם הרטיה היתה עשויה מחומר גס ויש בכך משום ממרח.אולם אין קשר בין איסור ממרח לאיסור מורח.ולכן יש מקום להתיר צחצוח שיניים בשבת (למשל). רציתי לשאול מה דעת הרב בענין.
תשובה: למקילים בזה יש על מה לסמוך. אמנם רבים נוהגים להחמיר, וכך אני נוהג.
שאלה: כיסוי ראש או גומיה?: מדוע מביאים ראיה מהפסוק "ופרע את ראש האישה" לכך ששער אישה נשואה צריך להיות מכוסה, והלא הראיה מהפסוק ששיער אישה צריך להיות אסוף?
תשובה: פריעה היא דו משמעותית, גם גילוי וגם פיזור. בפני מי מותר לה לגלות את שיערה?
שאלה: מקצת הלכות שבת: 3 שאלות בהלכות שבת: א. האם קבלה שאדם קיבל עבור ת היא מוקצה בשבת? ב. כיצד ניתן לסדר את הבית בשבת מבלי לעבור על איסור בורר במובן של מיון? ג. כשמגישים חמין (למשל) מכלי ראשון על צלחת שיש בה פרורי לחם, האם יש בכך בעיה? ב ו
תשובה: א) הקבלה מוקצה, הואיל ושימושה לצורכי מס, או לסיכום חשבונות. ב) כאשר לוקחים את מה שצריך להניח במקום, אין חשש מוקצה. ג) אין לחשוש לבישול פירורי הלחם, וכמה טעמים לכך: ראשית מפני שאין רצון בכך, שנית הלחם כבר אפוי, ולרוב הפוסקים אין איסור בישול אחר אפייה. שלישית, בפועל הפירורים בכלי שני, ואין בישול בכלי שני גם בגוש לדעת כמה פוסקים.
שאלה: לימוד תורה מול דבר מטונף: האם מותר ללמוד תורה כאשר יש בחדר שקית ובתוכה צואה? מה הדין במצב שאין ריח רע? האם מותר להרהר בתורה במצב כזה?
תשובה: אם אין נודף ממנה ריח, מותר. כמבואר בשו"ע או"ח עו, א. ומכל מקום אף שאין בזה איסור, נראה שמפני הכבוד ראוי לכסות את השקית כדי שהצואה לא תראה. וכפי שלמדנו שלובשים בגדים נאים לכבוד התפילה, ומכבדים את בית הכנסת. אליעזר מלמד
שאלה: "צדיק ורע לו רשע וטוב לו": כבוד הרב אני מתלבטת כבר הרבה זמן בשאלה זו- מה המטרה של כל העניין שלצדיק רע ולרשע טוב? האין שכר גם בעולם הזה לצדיקים?! וחוץ מזה- מטרתו של עמ"י היא להגדיל את שמו של הקב"ה בעולם, אבל הרי (לדעתי) כל הצרות שבאות על עמ"י, ובתוכם הצדיקים שבו, רק מורידות מערכו? (זה פחות "מעודד" להאמין כשאתה רואה שמישהו שהוא צדיק, ירא שמים וכו נפגע.)
תשובה: זו אחת השאלות העמוקות ביותר  והגמרא במסכת ברכות דף ז עמוד א' אומרת שאפילו משה רבינו שאל אותה את הקב"ה! כל ספר איוב מבוסס בעצם על שאלה זו, שאנשים קובלים כביכול על השגחת האלוקה המתגלית בבריאה. למעשה הרמב"ם אומר שהשאלה אינה על צדיק ורע לו אלא על רשע וטוב לו, משום שאיננו יודעים על אדם אם הוא צדיק כי אף אחד לא יודע מה הוא חושב במחשבותיו. אך רשע אנו רואים בפועל שהוא עושה רשעות. ולמה רשע וטוב לו? תשובה אחת מסבירה שהטוב שהוא מקבל זה על מיעוט זכויותיו שעשה כדי שייענש בעונש המלא בעולם הבא. ואצל צדיקים בדיוק הפוך : הרע שהם מקבלים זה על מיעוט עוונותיהם - כדי שישלמו על עוונותיהם בעולם הזה ויזכו בטוב האמיתי והשלם בעולם הבא. אך זוהי שאלה מאוד כבדת משקל ואי אפשר למצות את הנושא על רגל אחת.
שאלה: צניעות בלימודים: אני תלמיד באוניברסיטת בר אילן, במהלך תקופת המבחנים אני רוצה ללמוד למבחנים וכדומה עם בנות (מחוץ למסגרת שעות הלימודים) האם דבר זה מותר (זה מסייע לי בהבנת החומר)? האם יש מגבלות? והאם יש הבדל בבחור נשוי או במקרה של בחור רווק? האם קיים איסור לשוחח עם הבנות בטלפון לצורך הלימודים? האם יש הבדל בלימוד עם בת אחת או בלימוד עם קבוצת בנות? ובהפסקות בין השיעורים האם מותר לי לשבת איתם ולפרלטט?
תשובה: מותר לשוחח עם אישה בנושאים לימודיים. חכמים אמרו : "אל תרבה שיחה עם האישה" (מסכת אבות פרק א משנה ה') כלומר מותר לדבר מה שדרוש אבל לא להרבות מעבר לדרוש, וראוי להימנע מכל פתח של קרבה, וידידות של חיבה שמיוחדת בין בנים ובנות. אבל כל שיחה שאינה גולשת מן הנושא הענייני מותרת. והדברים מסורים ללב שכן יכול אדם לרמות את עצמו ולומר : המטרה של השיחה היא לימודית טהורה אך באמת בתוך ליבו יש גם רגש נוסף. על כן מן הראוי לא להרבות שיחה, אפילו עניינית.
שאלה: גודל הכיפה: מה צריכה להיות גודלה של הכיפה? האם בחור ישיבה צריך ללכת עם כיפה גדולה מהממוצע?
תשובה: הכיפה תפקידה לכסות את הראש. אין מקורות לגודל הכיפה. אך הסברא היא שגם כאן רובו ככולו ואין צריך לכסות את כל הראש ודי בכיסוי הרוב. חכמים אמרו שכיסוי הראש גורם ליראת שמיים, ומי לא רוצה להתחזק ביראת שמיים? ומי יוותר על השתדלות קטנה שגורמת למעלה כל כך גדולה שהרי אמרה תורה (דברים פרק י') "מה ה' אלוקיך דורש מעימך כי אם ליראה את ה' וגו'". כיסוי ראש הוא גם סמל שמבטא שייכות להשקפת עולם, ובן ישיבה שקשור לישיבה מזדהה עם דרכה בדרך כלל, אם אינו סובל מחוסר ביטחון ירצה להראות שהוא שייך לישיבה ויכסה את ראשו בכיפה בגודל שמבטא שהוא שלם עם דרכה של הישיבה. לתשובת הרב דב ליאור לחץ כאן. לתשובת הרב דוד חי הכהן לחץ כאן. לתשובת הרב יעקב אריאל לחץ כאן. מה המקור לכיפה הסרוגה?
שאלה: פדיון בת כהן: מדוע מי שנולד לבת כהן פטור מפדיון הבן?
תשובה: ספר החינוך מצוה שצ"ב: "ואינה נוהגת בכהנים ולווים מקל וחומר, אם הם פטרו ישראל במדבר מפדיון בכורות דין הוא שיפטרו את עצמם". מסכת בכורות דף מז ע"א: "אפילו בן ישראל הבא מן הכהנת או הלויה בנו ממנה פטור מפדיון לפי שהדבר תלוי באם שבפטר רחם תלה הכתוב. הרב רואי מרגלית
שאלה: בקשות שבברכת המזון: מה צריך אדם להגיד בבקשות "הרחמן" שבתוך ברכת המזון בזמן שנמצא במקום ציבורי או כשלא נמצא תחת קורת גג כגון בטבע?
תשובה: הנוסח של "הרחמן" הינו נוסח של בקשה ותפילה והינו נוסח כללי וקבוע ואף אם האדם נמצא במקרה (ולא באופן קבוע) במציאות אחרת בכל זאת הוא צריך לומר את הנוסח הכללי של הרחמן. עוד בנושא זה מהרב יעקב אריאל.
שאלה: מי שפעם אחת לא התכוון בשמע ישראל: ידוע שאמירת שמע ישראל פירושה המלכת הקב ה.אשתי שמעה בשיעור שאם מישהו בכוונה לא אמר שמע ישראל, הוא כאילו ביטל את כל הפעמים הקודמות שהוא אמר, כאילו לא המליך אף פעם את הקב ה. שאלתי היא האם זה נכון? אם כן, מה עם הזכויות שנזקפו לאותו איש, זכויות אישיות עצמיות וזכויות בגין השפעה על סביבתו וכו.
תשובה: קבלת עול מלכות שמים באמצעות קריאת שמע היא מצוה שיש לקיימה פעמיים ביום. בכל פעם אדם מקבל על עצמו מלכות שמים מחדש. אין אפוא שום קשר בין קבלתו אתמול ושלשום לבין קבלתו היום ומחר. בכל פעם זו מצוה חדשה.
שאלה: אזכרה בחול המועד: האם ניתן לקיים אזכרה בבית העלמין בימי חול המועד? אם לא, האם עדיף להקדים או לאחר את האזכרה (אני נוהג כמנהג עדות המזרח).
תשובה: לא רצוי לעלות לבית העלמין בחול המועד ורצוי להקדים או לאחר את האזכרה לאחר החג. בימי חול המועד יש איסור לנהוג בדרכי אבלות משום ביטול מצות "ושמחת בחגך". ברור שעליה לבית העלמין גורמת עצבות ומזיקה לשמחת החג. לתשובת הרב יעקב אריאל שליט"א לתשובת הרב זלמן מלמד שליט"א
שאלה: איפור בשבת: האם מותר להשתמש בשבת במייקאפ נוזלי לפנים הנמרח בעזרת האצבע? אם לא במה מותר?
תשובה: ע"פ אופי השימוש במייק-אפ ותפקידו כמו שאני מבין יש מס' בעיות: א. ממרח- מריחת החומר כשכבה במטרה שלא יספג בעור. ב. ממחק- החלקת החומר על הפנים כטיח. ג. צובע- נועד לתת לשמר את צבע הפנים. ד. השוואת גומות- יש נשים עם קמטים או חורים בפנים וע"י החומר הם נסתמים. לכן אם הוא בא בצורת משחה או אפילו נוזל יש עדיין בעיה ואסור, אבל אם הוא בא באבקה (פודרא) יש להקל לספרדים (ילקוט יוסף סימן ש"ג ס"ו), אך לאשכנזים יש לאסור גם בזה (שש"כ פרק י"ד ס' נט), ובשו"ת אגרות משה התיר אם זורקים את האבקה על הפנים ואינה נדבקת היטב. הרב רואי מרגלית. לתשובת הרב יעקב אריאל. לתשובת הרב דב ליאור.
שאלה: הצהרה על דתיות שחרור מהצבא: בנות דתיות רבות אינן הולכות לצבא אלא לשירות לאומי. כדי לקבל את הפטור מהצבא, הן הולכות להצהיר ברבנות, שבשל היהדות הן לא יכולות להתגייס. ההצהרה היא טופס שעליו חותמת הבת וכן הרב, אב בית הדין - שלפניו מצהירים. הטופס מעיד על כך שהרב הסביר את תוכן ההצהרה לבת, היא הבינה אותו, וכן הסיבות הן דתיות, ואף אורח חיי הבת הוא דתי. לרבנות, מאידך, יש "אינטרס" לשחרר כמה שיותר בנות מהשירות בצבא, ולכן לא תמיד הבירור אם הבת אכן דתית הוא "רציני", ולעיתים זה מוביל להצהרה שקרית. האם נכון הדבר לעשות? האם עדיף שהבת לא תשרת בצבא, ע"י חתימה על תצהיר שקרי (חתימה של הבת ושל אב בית הדין)?
תשובה: אילו זכינו היה מתבטל כל גיוס החובה לנשים, זה היה טוב לצבא וטוב לבנות ישראל. דיין בבית דין רשאי להניח שכל בת שבאה להצהיר מצהירה הצהרת אמת. ואם היא גונבת דעתם של הדיינים - האחריות נופלת עליה.
שאלה: השימוש באינטרנט: האם בעיקרון מותר השימוש באינטרנט בדברים טובים או שיש להחרים את השימוש?
תשובה: האינטרנט הוא מכשיר כמו מכשירים רבים שניתן להשתמש בהם גם לטוב וגם לרע. ברור שאין לאסור את השימוש בדברים טובים בגלל שישנם כאלה שמשתמשים בהם לרעה. אמנם במקום שישנם ילדים או אחרים שאין להם שליטה, והם עלולים להיכשל בדברים לא טובים - ראוי למנוע את השימוש משום "לפני עיוור לא תיתן מכשול". כמו כן על המשתמש בעצמו לוודא שהוא מספיק חזק שלא יסטה מן הדרך לרעה, כי אם הוא עלול להיכשל - עליו להימנע משימוש באותו מכשיר.
שאלה: עיתון ערוץ 7: לאחרונה נתקלתי בעיתון של ערוץ 7. הבעיה שראיתי שם דברים לא חינוכיים. למשל היה סיפור לילדים על מישהו שאמר למורה מי מפריע בכיתה ואיך הענישו אותו. כאשר הרעיון שהילד הטוב הוא בעצם מלשין ורע. שזה דבר פסול כמובן חינוכית. עוד ראיתי שיש שם כתבות שעוסקות בספורט, וכן תמונות של נשים ועוד מרעין בישין. יכול להיות שזה הרע במיעוטו. אבל השאלה שלנו היא כאנשים שלא מכניסים בד"כ עיתונים הבייתה, האם מותר לנו להכניס עיתון זה לבית? כאשר ברור שהוא יעיבר מסרים שלילים לילדים, וברור שאנחנו לא מכניסים עיתונים אחרים ח"ו.
תשובה: אינני בטוח שאני זוכר את הסיפור, אבל אם הכוונה לסיפור שהתפרסם לפני כחודשיים אז כמדומה לי שקראתיו, ואכן בתחילה נדמה שהוא מגנה מדי את הילד הטוב, אבל מתוך ההמשך מתברר שכוונת הילד המספר היא רעה, חנפנית ולהתכבד בקלון חבריו, ועל כן הוא זה שצריך לחזור בתשובה. וכן מצינו בחפץ חיים, שמותר לומר דברים רעים לתועלת, ובתנאי שהכוונה לתיקון ולא כדי להרוויח דבר באופן אישי או כדי לפגוע בחבר. ואם אכן לסיפור הזה התכוונת, הרי שהוא בסך הכל סיפור עם מסר צודק, אלא שהוא מציב מציאות מורכבת יחסית. ואין בזה כל פסול. תמונות של נשים אין איסור להכניס הביתה אלא אם כן הם בחוסר צניעות, ותמונות כאלה אינן בעיתון "בשבע". גם התייחסות לספורט אינה פסולה, אלא אם כן מדובר בהערצה שאין לה מקום. אבל להתבונן במה שמעניין אנשים מותר. בקיצור אין פסול בעיתון "בשבע". ומבחינת לשון הרע על ת"ח הוא נקי מכל שאר העיתונים, כולל הנקראים "חרדיים". ויש בו מעלות רבות. ומותר לילדים לקוראו בלא בעייה.
שאלה: טבילת ילדים במקווה: לאחרונה בננו מבקש ללכת לטבול במקווה בכל יום שישי. התלבטתי. שכן אינני יודע האם בכלל יש מקור לכך, והאם נכון שהוא יחשף למראות שאולי קצת לא טובים עבורו. שאלתי היא, מה המקור לטבילה בימי שישי (אם יש בכלל) והאם נכון לתת לילד בגיל בר מצווה ללכת לטבול, או שרצוי לחכות שיגדל קצת. ואם צריך להמתין, מתי כן הגיל המתאים?
תשובה: טבילה במקווה היא הידור ואינה הלכה, יש בה הידור של טהרה לכבוד שבת. אך לא ראוי להביא ילדים קטנים למקווה ולחשוף אותם למראות שאינם צנועים אשר יכולים לפגום בתומתם. וגם נערים ומבוגרים צריכים לברר לעצמם אם ההליכה למקווה מוסיפה להם טהרה או גם פוגעת בצניעות. ואם היא גם פוגעת מוטב לא ללכת לטבול, כמובן הדברים משתנים בין מקווה אחד לשני וכל אחד צריך לבחון את עצמו ביראת שמיים ובשכל ישר.
שאלה: האם הקב"ה כל יכול?: אני חוזר בתשובה טרי, יחסית (כ3 שנים ), לאחרונה נתקלתי בסוגיית "תנורו של עכנאי". בהנחה, שהגמרא שלנו היא תורתנו שניתנה למשה בהר סיני, הובהר לי כאן, (תקנו אותי אם אני טועה) שהקב"ה לא כל כך גדול ונורא וכי יש בני אדם בשר ודם אשר סופם לתולעה ורימה אשר גוברים בכוחם ובשכלם על מילתו של ריבון כל העולמים. האם יש מישהו בעולם הזה שיוכל לערער על צדקתו של ריבון העולמים? אני מקווה שהתשובה תהיה משכנעת ביותר ותמחל על כבודו של הקב"ה, כי עכשיו "מקננים" בי ספקות רבים. אולי יש לי אלוהים חדש (ח"ו) בדמותו של בן תמותה בשר ודם?
תשובה: בענין תנורו של עכנאי דנו בשאלה זו גדולי ישראל, וביניהם בעל ספר החינוך במצוה בפרשת משפטים: "אחרי רבים להטות". תמצית דבריו היא כי יש אמת שמימית נצחית ויש לפעמים חריגה ממנה כיון שאין ביכולתו של האדם לעמוד בה. מה שהקב"ה אמר שהלכה כר' אליעזר זוהי האמת המוחלטת והיא הגיונית ושיכלית בודאי יותר מדברי ר' יהושע. אולם, כיון שאין האדם יכול להיות תלוי בבת קול שתודיע לו את האמת בכל ספק שיתעורר חייבים להיות כלילים אנושים שעל פיהם יתנהג. ולכן, קבעה התורה את הכלל שבמקרה של ספק יש ללכת אחרי הרוב. ואמנם, לא תמיד צודק הרוב אך בכל אופן יש להניח שבדרך כלל האמת נמצאת אצל הרוב או לכל הפחות מתאימה לדרכי חייהם. ר' יהושע דרש להשאיר את ההנהגה בידי האדם על מנת שלא תהיה הריסה של מערכת החוקים כאשר הכלל היסודי של הליכה אחרי הרוב התערער. ולכן מצד אחד הקב"ה אמר שבמקרה המסויים צדק ר' אליעזר אבל לטובת הנהגה הכוללת אפשר לוותר באופן יוצא מן הכלל על האמת למען שמירת סדרי המשפט וה ויש בזה משהו מעין ההיתר לשנות לפעמים מן האמת מפני ה
שאלה: למה נוטלים ידיים שחרית?: מצוות נטילת ידיים בבוקר היא עקב היותנו טמאים לאחר השינה. הרי ידוע שאין איסור מהתורה להיות טמאים רק כאשר עולים לרגל לבית המקדש מחוייבים אנו להיות טהורים. למה הכבידו עלינו חכמינו?
תשובה: בסימן ד' בשו"ע ובמשנה ברורה שם יש שלש סיבות לנטילת ידיים בבוקר ואף אחת מהם לא משום טומאה: א. במהלך הלילה שורה רוח רעה על הידיים (בסעיף י"ח שם מובאת רשימה של דברים שחייבים בנטילת ידיים מסיבה זו). ב. לפי שידיים של אדם עסקניות הן ואי אפשר שלא יגע בבשר המטונף בלילה (רא"ש). ג. לפי שבשחר אחר השינה אנו נעשים כבריה חדשה דכתיב: חדשים לבקרים רבה אמונתך, ולכן תקנו בשחר להתקדש בקדושתו וליטול ידינו מן הכלי ככהן שמקדש ידיו מן הכיור קודם עבודתו. הרב רואי מרגלית. למה נוטלים ידיים ללחם?
שאלה: מעשרות: אני קוטפת בגינה שני גבעולי בצל ירוק. איך לעשרם?
תשובה: אפילו 2 גבעולי בצל ירוק צריך לעשר. צריך להכניסם לבית ואז לעשר כמו שאת מעשרת דברים שאת מביאה מהשוק עם הנוסח הקבוע שכתוב בסידורים וכמובן שצריך להיזהר מאוד מחרקים.
שאלה: חימום אוכל בשבת על גבי הגז: הבנתי שמותר להניח בשבת אוכל מבושל יבש מהמקרר על גבי פלטה. על גבי משטח על כיריים של גז, לעומת זאת, אסור. האם ניתן ל"תקן" הכיריים משטח כדי שיחשב כמו פלטה לענין היתר הנחת אוכל מבושל יבש מהמקרר על גבי מתקן זה?
תשובה: אכן לרוב פוסקי ספרד מותר להניח אוכל יבש לחימום ישירות ע"ג פלטה, ואפשר "לתקן" גם כיריים של גז ע"י שיכסם בטס (משטח) של פח ואז יהיה לזה דין של אש מכוסה, ויהיה אפשר לחמם עליו. הרב רואי מרגלית.
שאלה: גודל הכיפה: מה צריכה להיות גודלה של הכיפה? האם בחור ישיבה צריך ללכת עם כיפה גדולה מהממוצע?
תשובה: בספרי האחרונים בהלכה אין התייחסות לגודל הכיפה - אך הכיפה צריכה להיות בגודל שרואים אותה. זה לא עניין של סנטימטרים אלא צריך שאנשים יידעו שיש לאדם כיפה על הראש. לא כמו כיפות שיש אנשים שהולכים עימם שהם בגודל של "כזית". לתשובת הרב דוד חי הכהן לחץ כאן. לתשובת הרב זלמן ברוך מלמד לחץ כאן. לתשובת הרב יעקב אריאל לחץ כאן.
שאלה: גודל הכיפה: מה צריכה להיות גודלה של הכיפה? האם בחור ישיבה צריך ללכת עם כיפה גדולה מהממוצע?
תשובה: אומנם אין בהלכה שיעור מדוייק לכיפה, אך עליה להיות ניכרת על הראש. נאמר שעל ירא שמים לכסות את ראשו. במיוחד בזמן התפילה שבה רבים מקפידים על כיסוי מלא של הראש במגבעת או בטלית וכדו'. הכיפות הזערוריות אינן מכסות את הראש ובודאי שלא בשעת התפילה. גם הציבור הכללי מתרשם לא לטובה מכיפות אלו והן גורמות לחוכא ואיטלולא. נראה לי שהכיפה הסבירה היא בערך בקוטר של ח"י ס"מ. הצעתי היא שלפחות בזמן התפילה והעליה לתורה יחבוש כל אדם כיפה סבירה בגודל כזה. ומן הראוי להניח כיפות בגודל סביר על העמוד והבימה וכל ש"ץ או עולה לתורה יחבוש כיפה כזו לפחות בשעת התפילה. לתשובת הרב דב ליאור לחץ כאן. לתשובת הרב דוד חי הכהן לחץ כאן. לתשובת הרב זלמן ברוך מלמד לחץ כאן.
שאלה: גודל הכיפה: מה צריכה להיות גודלה של הכיפה? האם בחור ישיבה צריך ללכת עם כיפה גדולה מהממוצע?
תשובה: לא מצאנו דברי הפוסקים הראשונים ובדברי השו"ע הגדרה מדוייקת בדבר גודלה של הכיפה. אולם ניתן ללמוד את הדברים הן מהגדרת הגמרא בענין כיסוי הראש והן מטעמים שנזכרו באחרונים (מובאים בספר "כף החיים", אמנם יתכן שנכתבו על כך בתשובות דברי האחרונים, אולם לא יכולתי למצוא את הזמן לכך ואני עונה את הנראה לענ"ד). מדברי הגמרא שאמרה שיש לכסות את הראש על מנת לזכות ליראת שמים מובן הדבר כי גילוי הראש יש בו כדי למעט ביראת שמים. ומהו גילוי ומהו כיסוי, יש לשער על פי המובן בפי רוב בני אדם לכל הפחות. דבר מכוסה עליו להיות מכוסה לפחות ברובו בכל אופן לא פחות ממחציתו, ובכל דבר הולכים אחרי הרוב. עם זאת יש לציין שהכוונה בכיסוי הראש היא בחלק הקודקד הנגלה כלפי השמים ולא בחלק האחורי או בצידי הראש שיש להם שם בפני עצמם (עורף או צדעיים). גם מדברי האחרונים שפירשו כי טעם הדבר מפני הזיעה המצויה בשיער הראש, ואם כן מקום השיער דומה בזה למקומות המטונפים שבגוף, מתוך כך לכבוד שמים יש לכסותם, ניתן להבין כי יש צורך בכיסוי רוב הראש. מדברי חבר שמעתי ציטוט ממרן הרשל"צ מרדכי אליהו שליט"א כי אפשר להסתפק בכיפה בגודל השווה לשטח טפח על טפח מרובע. ואולי הטעם לכך מפני שמצינו באוהל הטומאה כי שטחו טפח על טפח (יש לזכור כי אם הכיפה עגולה- כנהוג, יש להביא בחשבון טפח על טפח מרובע מלבד שטח העיגול החוסם, ואם כן על כיפה עגולה להיות, על פי פסק זה, בעל קוטר של לפחות 11.5 ס"מ). ובודאי שאם ענין הכיפה קשור עם יראת שמים, על בחור ישיבה החפץ בגידול בתורה וביראת שמים להרבות בשיעורים ולא לקצר. ובאזני שמעתי מפי רבנו הרב צבי יהודה זצ"ל על התפעלותו מגודל הכיפה שהיה נזהר בה החפץ חיים זצ"ל שכיסתה את כל ראשו ממש עד המצח. לתשובת הרב דב ליאור לחץ כאן. לתשובת הרב זלמן ברוך מלמד לחץ כאן. לתשובת הרב יעקב אריאל לחץ כאן.
שאלה: הכשרת כיור: אני עובר דירה בזמן הקרוב, ולדירה החדשה היו שוכרים שאינם שומרי כשרות. איך אפשר להכשיר את הכיור של המטבח (אם אכן אפשר)?
תשובה: את הכיור מכשירים בהגעלה. יש לנקות את הכיור היטב עם חומרי ניקוי ולהערות לתוכו מים רותחים. איך מכשירים שיש?
שאלה: ברכת טלית בערבית: האם ש"ץ חייב לברך על התעטפות הטלית בתפילת ערבית?
תשובה: לילה לאו זמן ציצית ולכן אין לברך על טלית בתפילת ערבית לא ש"ץ ולא יחיד. לגבי שחרית ומנחה יש מחלוקת באחרונים אם ש"ץ מברך ועיין בשו"ע או"ח סימן י"ד ס"ג ובמשנה ברורה שם סעיף י"א ובביאור הלכה ד"ה: "שאלה כשהיא מצויצת" מה שכתב בשם השערי אפרים. הרב רואי מרגלית. האם עולה לתורה צריך לברך?
שאלה: תבשיל המכיל מים: אצלנו בשבת שמים שניצל בכלי ומוסיפים קצת מים מהמיחם לכלי כדי שלא ישרף השניצל, האם זה ר או שזה בישול אחרי טיגון?
תשובה: לדעת השו"ע אין היתר להוסיף מים מהמיחם לכלי על מנת שלא ישרף השניצל. אמנם לדעת הרמ"א אפשר להקל במים שהיו חמים ולכן יש הבדל אם השואל הוא אשכנזי ההולך על פי הרמ"א או ספרדי ההולך על פי השו"ע. מ"מ, כיון שלפי השאלה מוסיפים רק קצת מים אין בזה משום בישול אחר טיגון לרמ"א.
שאלה: מתי חל יום השנה: כשיום הפטירה הוא ו ניסן ויום הקבורה - ז ניסן ומדובר בשנה ראשונה של אבלות והשנה מעוברת. מתי עולים לקבר ביום השנה - בניסן או באדר? מתי מסתיימים מנהגי האבילות של י"ב חודש?
תשובה: רוב הפוסקים כתבו שיום פקודת השנה הוא ביום המיתה גם בשנה הראשונה וכך פסקו השו"ע והט"ז והבן איש חי כתב שכן צריך להיות על פי הקבלה ובשו"ת יגל יעקב כתב שכן מנהג האדמורי"ם לפסוק וכך ראוי לנהוג אא"כ יש מנהג ידוע במשפחה או בקהילה לעשות ביום הקבורה דווקא. ולכן במקרה דנן כדאי לעשות את יום פקודת השנה וגם העליה לקבר ביום ז' ניסן. מנהגי האבילות מסתיימים לכו"ע לאחר י"ב חודש דווקא ולא שנה שלמה. הרב רואי מרגלית
שאלה: נשיאת אקדח בשבת: עקב המצב הבטחוני ועל פי הוראות כוחות הביטחון יש להשתדל לשאת נשק אישי אף בשבת ואפילו בבית הכנסת, במיוחד בישובים הממוקמים על קו התפר (כמו היישוב בו אני מתגורר) או מעבר לק הירוק. ככלל, האם מותר לשאת אקדח בשבת? האם נחשב האקדח ככלי שמלאכתו לאיסור? האם מותר להסיר את האקדח מן החגורה בבית ולשוב ולשאת אותו כשיוצאים (האקדח נמצא בתוך נרתיק)? מה לגבי יציאה מחוץ לעירוב?
תשובה: באשר לאקדח יש מחלוקת אם הוא כלי שמלאכתו לאיסור, או שמא מטרתו גם להרתיע ולכן הוא אינו דבר האסור. אך התחמושת ובפרט חלקיה שאינם נראים היא מוקצה לכל הדעות. בבית מותר להסיר את האקדח אולם עליו להיות בהשג יד (לא של ילדים) למקרה שיזדקקו לו באופן דחוף. אין לצאת מחוץ לערוב בכלי נשק אלא א"כ יש צורך בטחוני בכך.
שאלה: מכונת גילוח - מותר?: להלכה, האם מותר להשתמש במכות גילוח? באיזה דגמים מותר? מהם הקריטריונים הרלוונטיים?
תשובה: מכון צומת, שאנכי עומד בראשו, חדל לעסוק במכונות גילוח. הפונה אלינו מקבל את ה'הבהרה' הבאה: א. בשנה האחרונה פרסמנו על חששות שהתעוררו בקשר לשימוש במכונות גילוח מסוימות, על פי קריטריון שאומץ על ידינו בעבר. ב. הקריטריון התבאר ב'תחומין' יג (עמ' 200). לפיו בדקנו האם להבי המכונה מסוגלים לחתוך שערות גם ללא הרשת (ה'ראש'). הוצאנו אישור-כשרות אם למראה עינים, בתנאי ניסוי פשוטים, הלהבים לא נצפו כחותכים שיער ללא הרשת. בדגמי 6000 ומעלה של 'פיליפס' נראה כי הלהבים מסוגלים (אם כי יתכן שהרשת בכ"ז שותפה לפעולה, כמספריים). ג. במרוצת חורף תשס"ב הצענו החלפת להבים, והפעלת דגמי 6000 בלהבים 'קודמים' מסידרה יחודית שענתה גם על הדרישות המכניות. ד. בדיקה מדוקדקת בתצלומי תקריב ערערה הנחה זו. במאמר שהתפרסם ב'תחומין' כ"ב (אייר תשס"ב) פרסתי את היריעה כיכולתי, כולל מצגת וידאו על שלבי הגילוח. המסקנה: לא ניתן להגדיר הבדל משמעותי, מן הבחינה ההלכתית, בין להבי הדגמים השונים. ה. מסקנת המאמר היא כי ההלכה איננה תלויה בבדיקת מיקרוסקופ. לפיכך, או שכל המכונות כשרות בשל חציצת הרשת בין הלהב והעור, ולכן הן מוגדרות כ'מספריים' שהותרו "אפי' כעין תער" (שו"ע יו"ד קפא,י), או שכולן פסולות בשל תוצאת הגילוח: עור חלק למשעי. אני משער כי התוצאה המעשית תהיה הכשרת כל המכונות. הרב ישראל רוזן.
שאלה: מה מותר לעשות בשעת קדיש: האם ההלכה שאסור לדבר בשעת שמיעת קדיש הינה רק ביחס לדיבור חול, או שחייבים גם להפסיק להתפלל ולהקשיב? מה הדין בעשיית פעולות שונות בשעת אמירת הקדיש?
תשובה: כתב השו"ע או"ח סימן נ"ו סעיף א': יש לכוון בענית הקדיש. וכתב המשנה ברורה שם בסעיף א': וצריך להיזהר מאוד ומאוד, שלא להשיח באמצע קדיש או קדושה.ואפילו להרהר בדברי תורה אסור.מפני שצריך לכוון הרבה בענית הקדיש. ובסימן כ"ה במשנה ברורה ס"ק נ"ו: ואנשים שנוהגים לקפל הטלית והתפילין בעת אמירת קדיש לא יפה הן עושין, דמאד יש לכוון בענית אמן יהא שמיה רבא. הרב רואי מרגלית