שאלה: בירור שיטת הרב בנושא חברה מעורבת?: לכבוד הרב, ברשות הרב רציתי לברר את הנושא של חברה מעורבת בעיני הרב. א. שאלה ראשונה איך הרב מסביר את סימן כא סעיף א באבן העזר: "צריך אדם להתרחק מנשים מאוד מאוד." לאור הגישה של חברה מעורבת לכתחילה?? האם אין פה סתירה כלשהי?? ב. נגיד ונשים את הש"ע שלעיל בצד ונדבר על תנועה מעורבת לכתחילה (לפי גישת הרב) האם הרב לא רואה בכך ללכת על קצה של חוט שתלוי בעוד יש משב רוח באוויר (99 שהבן אדם יפול לא??!!)?? האם אין דרכים אחרות לחנך לשפר את היחס למין השני ולעבוד על היחס למין השני מבלי לשלוח לחברה מעורבת?. (שאלו הבנתי הסיבות של הרב.) ואם נדבר ספציפית על בנ"ע איזה כלים הרב נותן לחברה צנועה ומעורבת??? קשה לי להאמין שמדריך ומדריכה שמדריכים יחד או צוות הדרכה מעורב לא יגיע לקלות ראש בישב"צים ובהכנת הפעולות. זה פשוט משהו בלתי אפשרי. ואם אנחנו מדברים לעבוד על היחס למין השני כדי שבעת הצורך (נגיד בעת היציאה לדייטים או במקומות העבודה) זה לא יראה לנו כ"שיקצה" וניאוף לענ"ד זו לא הדרך. הדרך היא הדרך המקובלת היום ברוב המדינה (מה שלא נגיד בשכונות החרדיות בית שמש ובמאה שערים): זה אומר מדרכות מעורבות לכתחילה,תחבורה ציבורית מעורבת לכתחילה, שעות נפרדות במכולת אין מה לדבר בכלל. זוהי באמת החמרה וקיצוניות אבל לבוא ולהגיד על חברה??? לכתחילה?? (כמובן שבדיעבד אני מסכים עם הרב אני פשוט מדבר על מצב לכתחילה ואידיאלי). והאם הגישה שאומרת שנבנה תנועה מעורבת כי אז חברה לא ישבו על ברזלים ויפצחו גרעינים בשבת (אם זה יהיה נפרד)) האם במצב שיש אוכלוסייה שאם לא היה סניף מעורב (או לא היה סניף כלל) היא הייתה לומדת תורה בבית המדרש בשעות התנועה האם גם אז זה לכתחילה??? או שזה רק למי שהיה יושב על הברזלים ומפצח גרעינים ועוסק בשטויות ואף חילול שבת?? במחילה מכבוד הרב על השאלה הארוכה פשוט אני בחור בן 22 שעושה חשבון נפש עם עצמי על העבר: אני גדלתי מאז ומתמיד בחברה מעורבת דתית (דווקא מתוך דחיפת ההורים) ולעולם לא התנגדתי. שהגעתי לישיבת הסדר ונחשפתי לעולם התורה גיליתי שפיספסתי הרבה חומר שדילגתי עליו בילדות בגלל שביליתי בסניף בנ"ע מעורב עם בנות. ומה זה פיתח בי מבחינת היחס לנשים?? לא יותר מידי ( ואני חי בבית שלעולם לא היו לי אחיות רק אמא הבת בבית). אשמח לתשובה מהרב ושוב מחילה על האריכות אני פשוט כותב מכאב לב על העבר ומתוך עניין והסתקרנות בבירור גישת הרב.
תשובה: את עמדתי בנושאים השונים האלה כתבתי בחוברת מסודרת, והנושא עלה פעמים רבות באתר זה. על כן, אכתוב לך בקיצור ובראשי פרקים, ואם תרצה להרחיב בדבר מה   אשמח: א. ההלכה שצריך להתרחק מהנשים מאוד מאוד שרירה וקיימת. כמו כל הלכה, יש לברר מהו יסודה   לאמור: האם היא מדברת על מרחק פיזי מנשים, האם היא מדברת על מרחק אינטימי וכדו    ועמדתי היא שהיא מדברת על התרחקות משיחות אינטימיות עם נשים שאינן מותרות לאדם, ולא על שמירת מרחק במובן הפיזי של הדברים  ב. אם ההנחה ש99  שאדם יפול בחברה שלמה נפילות שאינו נופל בחברה מפרידה   אסור ללכת לחברה שלמה. אלא שההנחות האלה כל כך מפוקפקות, שאיני יודע כיצד אתה מניח אותן. ג. כמדומני שלא כתבתי מעולם שהחיים בחברה שלמה הן כדי לחנך ולשפר את היחס למין השני, כך שאיני ידוע מהיכן שאבת את הדברים. ד. לא הבנתי כיצד אתה מציע לקבוע מהו הגבול בין דברים שהם "בלתי מתקבלים על הדעת" כגון מה שטוענת החברה החרדית שיש לעשות ובין דברים אחרים שיש להימנע מהן. זו בדיוק טענתי   אין פוסק הלכה אחד שלא מותח את הגבול במקום מסוים, והויכוח הוא היכן הגבול, ולא האם אין גבול וצריך להתרחק מהנשים מאוד מאוד אפילו למדרכות נפרדות. שאלה אחרת לחלוטין היא השאלה ביחס להקדשת הזמן לתלמוד תורה מול הליכה לסניף. זו שאלה שאינה קשורה לחברה שלמה או מפרידה, אלא לשאלות אחרות שקיימות גם אם הסניף היה נפרד לחלוטין. נראה לי כי בדבר אחד יכולים להסכים כולם: אין כל ספק שצריך להגביר מאוד את העיסוק בשעות הפנאי גם בתלמוד תורה ובעניינים של קדושה, ללא שום קשר לשאלת היחס לחברה שלמה או מופרדת, או בכלל לחיים החברתיים. ויישר כוח