LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: הסכמה להורדת תוכנה: א. לעתים קרובות יש צורך לציין ש"קראתי והסכמתי לתנאים" לצורך הורדת תוכנה למחשב. לעיתים קרובות מדובר על תנאים ארוכים ולא ברורים למשתמש הביתי. כיצד יש לנהוג במקרה זה? האם אני מחויב באמת לקרוא את כל תנאי ההסכם? ב. לצורך קניית תוכנת אופיס לעובדי הוראה דרך חברת חותם יש צורך להסכים למס תנאים לא מעשיים, כגון: "משרד החינוך מזמין בעבורך את זכות השימוש בתוכנה בביתך למטרות הקשורות בעבודה, במסגרת ובכפוף להסדר Microsoft School Subscription Enrollment. אינך מורשה להשתמש בתוכנה בביתך למטרות אישיות". אינני מכיר עובד הוראה המסוגל להשתמש בתוכנה אך ורק למטרות הקשורות לעבודה, ולא להשתמש בכלל למטרות אישיות. האם תנאי זה הינו באמת מחייב או שניתן לרכוש את התוכנה גם אם רק חלק מהמטרה שלו היא לצורכי עבודה?
תשובה: גם אם לא קוראים- הכללים שלהם מחייבים והחתימה על דעתם. יש מקרים חריגים בהם אומדנא דמוכח שאין הכללים רציניים ואף אחד לא מתכוון אליהם ברצינות וכמדומה שגם המקרה שהבאת שייך למקרים חריגים אלו (אך צריך המון זהירות בקביעות מעין אלו הואיל ומה שהלב חושק משפיע על האומדן).
שאלה: יחס לאב מתעלל: הרב אביה של אשתי מתעלל בה רגשית כבר שנים רבות וכרגע, לאחר התייעצות, היא ניתקה איתו קשר ולמרות זאת הוא ממשיך לנסות ולהציק וללחוץ עלינו בכל מני דרכים. בין השאר הוא דורש להפגש עם הילדים שלנו. 1) האם לאשתי מותר להתלונן עליו במשטרה, למרות שזה יגרום לו השפלה. 2) עד כמה אני מחוייב לשמור על כבודו בעימות מולו. 3) האם זה ר לא לתת לסב להפגש עם הנכדים שלו. אני לא חושב שיזיק להם פיזית, אבל הוא עלול להקליט או לצלם אותם כדי להשתמש בזה נגדנו. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "לכבד אב מכה?"
תשובה: : הדבר העיקרי הוא להגן על אישתך. בדרך כלל אין צורך להתלונן במשטרה. בדרך כלל יצירת הנתק היא הדרך היעילה, וזה כולל נתק גם מהילדים. עם כל הצער שיש קשה ליצור מצב שהקשר יהיה רק עם הילדים ולא עם אישתך. אולם רק מה שצריך צריך. לשמור על כבודו ולא להעליב אותו או לפרסם קלונו ללא צורך.
שאלה: המשך חשיבה עצמית או סמכות רבנית: האם בדברים שהם לא פסיקת הלכה, בהשקפה, אני חייב לחשוב כמו הרב שלי? לא בתור פוסק הלכה אלא בתור בן אדם עם חשיבה עצמית. אם הרב אומר משהו ואני חושב אחרת אני חייב גם לחשוב שזה האמת? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "חשיבה עצמית או סמכות רבנית"
תשובה: טוב שיש לך חשיבה עצמית, אך האם הידע שלך הוא כמו של הרב?
שאלה: נישואם של דודים מדרגה שנייה: ברצוני לדעת האם מבחינת ההלכה, אפשר להתחתן עם בן זוג שהקרבה בינינו זה שהוא הבן של בת דודה של אבי?
תשובה: הנישואים אפשריים מבחינת התורה. הרב מרדכי גרוס.
שאלה: לשון הרע על מוסד מסויים: כחלק מלימודי לתואר בחינוך, אני צריכה לעשות עבודה סמינריונית. בחרתי נושא שקשור למוסד מסוים ומוכר לכולם. בעבודה הזו, אני מציגה דעות מנוגדות להשקפה דעה של אותו מוסד ומביאה טיעונים שמוכיחים למה הדרך של מוסד זה אינו נכון. השאלה שלי היא: האם דברים אלו הם בכלל דברים האסורים בדיבור כי זה מופנה כלפי גורם מסוים ומוכר? והאם אני יכולה לקרוא חומר העוסק בנושאים אלו? חשוב לי לציין שהדברים שאני כותבת הם רק לצורך העבודה ואין בדעתי שתצא תועלת מעשית מהדברים האלו ע"י פרסום או שליחת מכתב לאותו מוסד וכך לשפר את מה שנעשה. לכבוד הרב.
תשובה: אל תזכירי את שם המוסד, תתמקדי בשיטה בלבד.
שאלה: ללכת לחברה נוצריה: חברותיי מהלימודים עושות ארוחת ערב אצל אחת החברות שהיא ערביה נוצריה. אנחנו שלוש בנות דתיות ועוד שתיים חילוניות. בעיקרון כל הבית שלה מקושט לחג המולד אבל הארוחה שלנו נקבעה למחר (לפני החג שלהם). היא רצתה שנבוא ממש לחג שלהם עצמו אבל במקום זה שזה בעייתי אמרנו שנעשה ארוחת ערב ואירגנו את זה כך שאנחנו הבנות הדתיות יבשלו ונאכל בחד פעמי. האם מותר לי ללכת?
תשובה: : אם הפגישה היא לא סביב טקס דתי אלא סתם מפגש חברות אפשר ללכת
שאלה: חתכתי ריבועי נייר טואלט בשבת: בשישי האחרון חתכתי ריבועי נייר טואלט לקראת כניסת השבת, אך בשבת לא הרגשתי בטוב(אולי אכלתי משהו לא טוב, לא ברור לי), וריבועי הנייר לא הספיקו לי. בלית ברירה נאלצתי לחתוך ריבועים חדשים, כי זה היה מקרה חירום אמיתי. אני מצטער על המעשה, ורוצה לכפר עליו. מה עלי לעשות?
תשובה: לשואל היקר, אינך זקוק לכפרה. המעשה שעשית היה ר, אם כי היה עדיף לעשות זאת בצורה שונה במקצת. לפי דעת רוב ככל הפוסקים, האיסור לקרוע נייר טואלט בשבת הוא איסור מדרבנן, מפני שהנייר אינו מיועד לשימוש קבוע, וגם מסיבות נוספות (עיין ילקוט יוסף שבת חלק ה, סימן שמ, הלכות קורע, סעיף ו והערה ו, ומנוחת אהבה ח"ג פט"ז סעיפים ט-י). באיסור מדרבנן קיים כלל, שכבוד הבריות דוחה את האיסור. כבר הגמרא (שבת פא ע"ב) מיישמת כלל זה לגבי הנושא שלנו, ומתירה בשעת הצורך טלטול מוקצה לצורך ניקיון בשירותים, כדי לשמור על כבוד האדם בהיותו נקי. לכן, מי שנתקע בשירותים בלי אמצעים לקינוח מותר לו לקרוע נייר בצורה שאסורה רק מדרבנן, אם יש לו בושה לבקש מהנמצאים בחוץ שיביאו לו נייר, או שהוא יודע שגם להם אין. אמנם לכתחילה עדיף היה לעשות זאת בצורה שונה מהרגיל: א. לבצע את הקריעה בצורה משונה (למשל, בעזרת חפץ מסוים), מאחר שפעולה שנעשית כך ("כלאחר יד") אסורה רק מדרבנן. ב. עדיף במקרה כזה לחתוך את החתיכות לא בקו עם הנקבים שקיימים בין החתיכות, אלא דווקא לקרוע בתוך החתיכות (כי מלאכת "מחתך" אוסרת חיתוך בקו ישר דווקא, עיין בספרים הנ"ל ובשמירת שבת כהלכתה פכ"ג סט"ז  ואם בכל זאת החיתוך יצא בקו ישר - הדבר מותר, מאחר שלא התכוונת לכך). בכל אופן, מי שמחוסר ידיעה עשה דבר שאסור בשבת, התיקון הטוב ביותר עבורו הוא לקבוע זמן קבוע, כל יום או לפחות פעם בשבוע, ללימוד הלכות שבת.
שאלה: כיבוד הורים חילונים: האם על פי דברי הרב ניתן להסיק שבן של כל הורה שאינו שומר תורה ומצוות לא חייב לכבדו? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "לכבד אב מכה?"
תשובה: הרמב"ם סובר שחייב בכבוד אב רשע, והטור סובר שפטור מלכבודו, אבל גם לפי הטור לא יעשה דברים שמבזים ממש. גם אב שאינו שומר תורה ומצות לפי הטור אינו חייב בכבודו, כתוב שהחיוב לכבד הוא בעושה מעשה עמך ואם הוא לא עושה מעשה עמך אין חיוב.
שאלה: עירוב שקרס: לרב. בשבת האחרונה בעקבות השלג היה שמועות שהעירוב בירושלים ובשכונות קרס. האם מותר להודיע לפני השבת בציבור שיש בעיה בעירוב או כוון שזה גזירה שהציבור לא יוכל לעמוד בה אסור להכריז, ומי שיודע יודע לעצמו ויזהר?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה ברור שאנו מצווים על הלאו " לפני עוור לא תתן מכשול " ולכן יש לנו להזהיר את הציבור שלא יעברו בטעות על איסורים. אולם מצד שני כאשר קיים חשש שלמרות שנזהיר יש שיטעו ויעברו על האיסור ואם כן עדיף שלא נודיע להם כדי שיהיו שוגגים ולא מזידים. לכן יש שנהגו להודיע רק למי שברור שיזהר. שלא תצא תקלה מתחת ידינו הרב חגי בר גיורא
שאלה: כשרות הטבק בפסח: ו האם נכון שיהיה צריך הכשר לפסח בעישון טבק? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "עישון מקטרת טבק וכשרות טבק"
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה בדרך כלל אין בעית חמץ, ואם יש הוא נפגם ונשרף. רק לגבי אכילה הרא"ש כותב בפירוש שיש איסור לאכול לחם חרוך ועישון נחשב להנאה ולא לאכילה. הרב חגי בר גיורא
שאלה: תולעים באורז: לרב. מצאתי בתוך גרגיר אורז תולעת, האם התולעת נחשבת תולעת שלא פירשה כלומר שנולדה בתוך הגרגיר אורז ואז אם התבשל האורז המתולע לא יהיה אסור?
תשובה: וברכת ד' מי שמוצא תולעת באורז (דבר נדיר ביותר) לא מבשל אותה אלא זורקה. ולגבי שאלתך יש לדעת כיצד ראית את התולעת האם היה חור יציאה או שפתחת את הגרעין? כשיש חור יציאה נחלקו השו"ע והרמ"א, ונראה שבימינו יש להחמיר כדעת הרמ"א וכף החיים מביא שכן נהגו גם הספרדים וכן נהגו בבגדד, על כן בכל מקום שיש חור יש לאסור. אבל אם בישל מתעוררת שאלת עבר ובישל, אלא שכאן חסרים עוד פרטים. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: כשרות המטבח כשמשפחה לא שומרת כשרות: אני מנסה להתחזק אבל יש לי בעיה במשפחה שלי אוכלים כשר אבל לא מפרידים את הכלים שמעתי שאפשר להשתמש בכלים חד פעמיים זה ר ואם לא על מה אני צריך להקפיד כדי שלא תהיה מריבה?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה בעזרת ה' תצליח. כלים חד פעמים עוזרים לאכילה אבל לבישול יש לייחד סירים נפרדים לחלבי מהבשרי. בהצלחה הרב חגי בר גיורא
שאלה: חידושים לפרשיות השבוע: אשמח אם הרב יכול להמליץ לי על ספר של חידושים ודרשות על פרשיות השבוע. כמו הספר שהוציאו על מאמרים של הרה ג מרדכי אליהו זצל אביהם של ישראל על התורה בסגנון הזה אם הרב מכיר משהו מעניין לפרשיות השבוע.
תשובה: לשואל הספריה היהודית גדושה בספרים על פרשות השבוע. אציע מספר דוגמאות מיני רבות, כפי שעולה בראשי עתה: שיחותיו של הגר"א נבנצל (ברוח אנשי המוסר), חמדת ימים של הרב יעקב פילבר (ברוח אמונית יותר), בקרבך קדוש של הרב יהושע שפירא (ברוח חסידית), אמת ואמונה של הרב דוד חי (מבט על החורז את נושאי הפרשיות), נר למאור של הרב משה צבי נריה ולוחות אבן של הרב אברהם צוקרמן (רעיונות קצרים ברוח חינוכית) ועוד ועוד רבים וטובים. נאמנה
שאלה: סחיטת תולעים: הזבחי צדק ח"א,סימן פד,אות סג, כתב בסו"ד ששמים תבלינים מתולעים בתוך סמרטוט,ואין נסחט אלא טעמם ולכן זה מותר. אך באות סט כתב שכמהין שהם מתולעים אסור לתת אותם במטפחת. ובאות מ כתב- שמותר לעשות גם מקמח מתולע יין שכר. האם אין סתירה בדבריו?
תשובה: כל מה שעתיד לעבור סינון מותר מהטעם הנ"ל, ומה שרגילים להשתמש כמו שהוא אסור.
שאלה: שאלות בהלכות תפילה: 1.בבית הכנסת שאני מתפלל בו לא מקפידים על שווא נא שווא נח ויש סידורים של רינת ישראל ששם לא מצויין שווא נע ונח. אני מקפיד על זה. השאלה היא אם אני עולה שליח ציבור ואני עם שווא נע וכו יש בזה משום לא תתגודדו? 2. בקשר לחזרת הש"ץ אני צריך לכוון לפני החזרה להוציא ידי חובה? מספיק שאני אכוון לפני שאני מתחיל להוציא ידי חובה ובאמצע הברכות לא אכוון כלום? 3.אם אנחנו במניין מצומצם בבית כנסת, והשעה קרובה לשקיעה אז אני מתחיל את החזרה כשיש 6 אנשים שסיימו את התפילה, ואם אני חושש שלא יענו אני צריך לכוון לפני התפילה שאם לא יענו 9 אנשים זה יהיה תפילה נדבה, אבל בכל מקרה אם אני מתחיל את החזרה ב6 אנשים לא יהיו תשעה, אז מה לכוון אם אני חושש שלא יענו לי אמן מ9 אנשים?
תשובה: א. אין בזה משום לא תתגודדו ב. כיום שיש סידורים בדרך כלל בחזרת הש"ץ לא מוציאים ידי חובה אף אחד. בכל מקרה מספיק לכוון בתחילת החזרה. ג. תכוון לתפילת נדבה.
שאלה: מעשר כספים לפתיחת גמ"ח הלוואות פרטי: אנו מעוניינים כמה אנשים לתת מעשר כספים לגמ"ח הלוואות שאנו נקים אותו, ע"מ שאם אחד מבני החבורה יצטרך ילווה ממנו כסף ובהמשך כשיגדל נפתח אותו לעוד אנשים שיהיו זקוקים, האם דבר זה אפשרי?
תשובה: לשואלים, השאלה החשובה איננה מה היקף מעגל המשתמשים בגמ"ח, האם רק קבוצת חברים או גם זרים, אלא מהו הצורך שלהם בהלוואה. האם מדובר בנזקקים ממש (עניים, או אנשים מבוססים שנקלעו למצוקה כספית זמנית, למשל בגלל טיפול רפואי יקר), או שמדובר בהלוואות לצרכים שונים שאינם בגדר מצוקה. אם החבורה כוללת נזקקים - בוודאי מותר להשקיע בגמ"ח ממעשר כספים. אבל אם היא כוללת כרגע רק אנשים מבוססים, נראה לי שיעד זה להשקעה ממעשר כספים אינו מן המובחר ועדיף לא להשקיע בו את כל כספי המעשר, אלא אם כן יש תכנית לפתוח את הגמ"ח לנזקקים בעתיד הנראה לעין (תאריך ידוע מראש, או כשתגיעו לסכום ידוע מראש והוא "לא בשמיים"). הרחבה: הלכה זו נוגעת לשתי שאלות: א. האם מעשר כספים נועד לכל מצווה, או רק לצדקה? ב. האם הלוואה היא 'צדקה' או מצווה אחרת, ומה דין הלוואה לאדם מבוסס? א. הרמ"א (יו"ד סי' רמט ס"א) פוסק: "ואין לעשות ממעשר שלו דבר מצוה, כגון נרות לבית הכנסת או שאר דבר מצוה, רק יתננו לעניים" (מהרי"ל הל' ראש השנה). אולם הש"ך (ס"ק ג) הביא דעה חולקת: "מהרש"ל והדרישה כתבו בשם תשובת מהר"מ דכל מצוה שתבוא לידו, כגון להיות בעל ברית או להכניס חתן וכלה לחופה וכהאי גוונא, וכן לקנות ספרים ללמוד בהם ולהשאילן לאחרים ללמוד בהם, אם לא היה יכולת בידו ולא היה עושה אותה מצוה - יכול לקנות מן המעשר". יש שהסבירו שאין כאן מחלוקת, והמהרי"ל הגביל זאת לעניים רק אם מלכתחילה נהג לתת לעניים דווקא ואם כן הכסף שהקצה כבר שייך להם ולכן אסר לשנותו למטרה אחרת (שו"ת חתם סופר יו"ד סי' רלא), או שאסר רק לשלם בו עבור מצווה שכבר התחייב בה (כך משמע מביאור הגר"א), אבל יש אומרים (חתם סופר יו"ד רלב) שזוהי מחלוקת על מטרת המעשר, האם לצדקה דווקא או גם לשאר מצוות. גם בפוסקים בדור האחרון אין תמימות דעים: החפץ חיים (בספרו 'אהבת חסד', חלק ב פרק יח סעיף א ובהגהה שם) כתב שנכון להחמיר ולייעד את הכסף לעניים בלבד, ואילו בציץ אליעזר (ח"ט סי' א פרק ה) היקל לייעד את המעשר גם למצוות אחרות, ובתנאי שאינן חובה אישית המוטלת על האדם. למעשה, מעיקר הדין מסתבר כדברי הציץ אליעזר, בפרט כשמדובר במצווה חשובה שאין הרבה קופצים לתרום עבורה, אבל יש עדיפות לצדקה לעניים. ב. יש מצווה להלוות לכל אדם מישראל הזקוק לכסף, ככתוב (שמות כב,כד): "אם כסף תלוה את עמי, את העני עמך" - כלל העם ובפרט לעניים, כדברי השולחן ערוך (חו"מ סי' צז ס"א): "מצות עשה להלוות לעניי ישראל, והיא מצוה גדולה יותר מהצדקה. ואפילו עשיר שצריך להלוות - מצוה להלוותו לפי שעה" (וראו סמ"ע ס"ק א). ובהלוואה לאדם מבוסס יש הבדל בין מקרה שבו הוא נקלע למצוקה ממשית, שאז דינו כעני וההלוואה לו שקולה לצדקה, לבין הלוואה לצורך כלשהו שאינו בגדר מצוקה, שהיא בגדר מצוות גמילות חסדים אך לא שקולה לצדקה (החפץ חיים ב'אהבת חסד' ח"א פרק ו סעיף א, ב'נתיב החסד' ס"ק א  ועיין ספר החינוך מצווה תעט). לפיכך, בהנחה שמעשר כספים מיועד לצדקה או על כל פנים יש עדיפות לתתו לצדקה, כדאי לוודא שהקרן תסייע לנזקקים ממש. וכך כתב בשו"ת אגרות משה (יו"ד ח"ג סי' צג), שמי שמלווה לאדם מבוסס זוהי מצווה שאיננה בגדר צדקה, ולכן אין לקחת ממעשר כספים את הוצאות ההלוואה (למשל, אם ראובן לווה מהבנק בריבית כדי להלוות לשמעון, ואסור לראובן לקחת משמעון את הריבית שהוא מפסיד, לא יחזיר ראובן לעצמו את ההפסד ממעשר הכספים שלו), ואילו כשהלוה לנזקק מותר לו לנכות ממעשר כספים את הוצאותיו.
שאלה: נשואי כהן לאישה שהתחתנה עם גוי: כבוד הרב, אני ישראלי שומר שבת שחי בחו ל אתמול הכרתי בחורה יהודיה גרושה עם בת, אבל היא היתה נשואה לגוי והתחתנה רק בחתונה אזרחית, אני כהן וגרוש, ומה שמושך אותי זה שהיא מעוניינת להתקרב לדת, אבל אני רוצה לדעת האם אני יכול להתחתן איתה?
תשובה: אינך יכול להתחתן עמה. אסור לכהן להינשא לאשה שקיימה יחסי אישות עם גוי, בין אם זה נעשה דרך זנות, או נישואים אזרחיים. הדבר מתבאר בתלמוד במסכת יבמות דף מה עא, ובעוד מספר מספר מקומות, ובשולחן ערוך אבן העזר סימן ו, סעיף א וח. שתמצא בקרוב את זיווגך הנכון. הרב מרדכי גרוס.
שאלה: "לא תחיה כל נשמה" - באיזו מלחמה?: באיזה מלחמה יש דין של לא תחיה לאחר שהאויב לא מסכים לקבלת התנאים של? מהרמב"ם נראה מצד אחד: אחרי שהוא כותב מה הדין במלחמת רשות? הריגת הגברים-ומשמע שבכל מלחמת מצווה הדין שונה והורגים את כולם. מצד שני: הרמב"ם כותב "כל זה במלחמת רשות שהיא עם שאר האומות אבל במלחמת מצווה שהיא עם שבעת האומות ועמלק הורגים את כולם" מה עם מלחמת מצווה שהיא לא עם שאר האומות אלא עזרת ישראל מיד צר? ב. האם יש סברא לחלק בין ימינו לפעם לעניין לא תחיה?
תשובה: לשואל, ברור לגמרי שדין "לא תחיה כל נשמה" נאמר אך ורק על שבעת עמי כנען ועמלק אם לא השלימו, ולא על מלחמת מצווה של "עזרת ישראל מיד צר". כך לשון הרמב"ם (הל' מלכים פ"ו ה"ד, ולא דייקת בציטוט ממנו): ".ואין הורגין אשה ולא קטן. במה דברים אמורים? במלחמת הרשות שהוא עם שאר האומות, אבל שבעה עממין ועמלק שלא השלימו אין מניחין מהם נשמה שנאמר 'כן תעשה לכל וגו' רק מערי העמים לא תחיה כל נשמה', וכן הוא אומר בעמלק 'תמחה את זכר עמלק'". לא כתב "אבל מלחמת מצווה" אלא "אבל שבעה עממין ועמלק", ודייק בלשונו על מנת להוציא מכלל זה את "עזרת ישראל מיד צר". ועוד: על עמים אלה הביא הרמב"ם פסוקים בתורה להוכיח את חומרת עונשם, ואילו על כל עם המתקיף אותנו לא הביא פסוק כזה ואין פסוק כזה. מקור המצווה להילחם עם הבאים עלינו לכלותנו הוא "לא תעמוד על דם רעך", ולא נאמר שם דבר על חובת הריגה אלא על מניעת הסכנה לישראל. גם מסברא ההבדל ברור: עם עמלק יש לקב"ה חשבון מיוחד וכן עם עמי כנען וכל תועבותם, כפי שנאמר כבר לאברהם אבינו "כי לא שלם עוון האמורי עד הנה", אבל עמים אחרים המתקיפים אותנו - המלחמה בהם נועדה לתכליתה המעשית, הצלת ישראל, וגם לנקמת ה' וישראל בהם, אבל אין עניין עצמי בהשמדתם הגמורה. גם את רש"י הבאת בצורה לא מדויקת, וזו לשונו (דברים פרק כא פסוק י): "כי תצא למלחמה - במלחמת הרשות הכתוב מדבר, שבמלחמת ארץ ישראל אין לומר ושבית שביו, שהרי כבר נאמר (לעיל כ טז) לא תחיה כל נשמה". "מלחמת ארץ ישראל" היא מלחמת שבעת העמים, ולא הזכיר כל מלחמה בצר הבא עליהם. מימרת ח (מסכת סופרים פט"ו ה"ז): "תני ר' שמעון בן יוחאי, הכשר שבגוים בשעת מלחמה הרוג, הטוב שבנחשים רוץ את מוחו", אין פירושה שזהו דין מדיני המלחמה. כוונת הדברים, על פי הקשרם וניסוחם, שמבחינה מעשית אי אפשר לסמוך על "חפים מפשע" ואם יש צורך להבטיח את חיילינו מותר ונכון לפגוע בכל אחד מהאויב. וכך במהר"ל (באר הגולה, באר השביעי פ"ה): "והטוב שבגוים אין ראוי לרחם במלחמה, שאם יפול הוא בידו - לא יהיה הגוי מרחם עליו, לכך אל ירחם עליו, שלא יבא אליו רע מאותו גוי עצמו, כיון שהוא במלחמה". ומאחר שזהו השיקול - מותר לעצור את המלחמה בשלב מסוים ולהותיר את הנשארים. גם בתנ"ך לא מצאנו הקפדה כזו להרוג לגמרי עמים הבאים עלינו, כגון יפתח בבני עמון ושמשון בפלישתים ודוד בארם (עיין שמואל ב פרק ח ופרק י, שתי מלחמות שיזמו הארמים. יש לעיין בפרשת בן הדד, שהתקיף את ישראל בימי אחאב והייתה קפידא על אחאב שלא הרגו, עיין מלכים-א כ,לא-מב, ולכאורה נראה משם כדבריך. אך לאמיתו של דבר נראה משם להיפך, ששורת הדין שאין צורך להרוג את השבויים והיה עניין מיוחד בהריגת בן הדד, עיין בירושלמי בסנהדרין פי"א ה"ה האומר שהייתה אזהרת נביא מיוחדת על כך, וב'צרור המור' פרשת ויגש: "למה ענשו  את אחאב  בעונש זה והוא לא הוזהר שימיתנו  את בן הדד, ולא כירושלמי?. כי אחר שהוא היה המסית הגדול.").
שאלה: לשמח בבית חולים ערבי חולה- המשך: זה נאמר משום דרכי ושום אין לנו עמהם, למה נגדיר את המצב שמשום דרכי ננהג כך? אולי להפך נפגין כלפיהם שנאה מינימלית בתור נקמה? הרי לא מדובר על סכנת נפשות ליהודי וכנראה שאם לא נרחם על אכזרים הערבים לא יעיזו לפגוע ביהודים, כך התרבות הערבית עובדת וכך התורה אומרת לנהוג כלפיהם (לכאורה)? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "לשמח בבית חולים ערבי חולה"
תשובה: כללת את כל הערבים בכלל אחד- וטעות בידך. הערבים הישראלים חיים בתוכנו ב וגם השכנים לא כולם אויבים. באשר לנקמה- קרא נא את דברי בספרי ההלכה בימינו.
שאלה: תרומות ומעשרות מריבה: לשכני יש עץ תפוזים שאשתו הכינה מהם ריבה. מתברר שהוא שכח להפריש תרו"מ והפרי טבל ודאי. האם אפשר לתקן ולפריש מהריבה ופוטרים את הפרי?
תשובה: וברכת ד' בפניך כעת תערובת (ריבה) שחלקה היא מפירות טבל וחלקה מסוכר ועוד תוספים (שכנראה מכניסים). מכיוון שכך נראה שעדיף לקחת תפוזים אחרים (מאותו המטע של השכן) שהם טבל גמור ולהפריש מהם על התפוזים החדשים וכן על התפוזים שעשו מהם ריבה. אם אין אפשרות לקחת תפוזים שהם טבל ודאי, אפשר לקחת מהריבה, אבל אז צריך לקחת הכל לפי נפח הריבה כתוצר סופי, דהיינו עליך לקחת מאית ויותר מעט לתרומה גדולה ותרומת מעשר, וכן עשירית למעשר ראשון או שני הכל נמדד לפי כל הכמות של הריבה שנוצרה. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: תאונת דרכים בשוגג: מה דינו של מי שהרג בשוגג בתאונת דרכים? האם אפשר לצרפו למניין? האם יש עליו הגבלות הלכתיות?
תשובה: אין הגבלות הלכתיות על מי שהרג בשוגג. יישנם דיונים לגבי נשיאת כפיים לכוהנים.
שאלה: פניה לחדר מיון בשבת: בתור רופא דתי, אני מגדיר כל מי שפונה לחדר מיון בשבת כפיקוח נפש. זה נכון במיוחד במבוגרים, פחות בילדים. עד שלא בודקים את האדם, כולל לפעמים בדיקות דם, אק"ג, צילומים וכן הלאה לא תמיד ניתן לדעת האם אכן מדובר בפיקוח נפש או לא. האם אסור לי לטפל באנשים בשבת? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "לקבל טיפול רפואי בשבת בבית חולים"
תשובה: מה שאמרנו זה כשהחולה יודע בוודאות שזה לא פיקוח נפש, אבל הרופא מבחינתו לא חייב לקבל את גרסת החולה, ואם הוא חושב שבכל זאת יש כאן ספק סכנה, ודאי שיכול לחלל שבת בשבילו, אבל אם הוא לא חושב שיש כאן ספק סכנה שלא יעשה מלאכה דאורייתא.
שאלה: חזרה בתשובה על הכשלה בחמץ בפסח: לרב לפני מספר שנים עבדתי בבית אבות שבו בין השאר כתבתי את תפריט המזון השבועי. לא היה זה בית אבות בהשגחת הרבנות לצערי. לקראת חג הפסח כתבתי תפריט ולמיטב זכרוני נתתי אותו לאחת העובדות או השארתי אותו במקום כלשהו- כמובן תפריט כשר. במהלך חול המועד התקשרו אלי לאחר שהתברר כי הכינו במקום דייסת שיבולת שועל ואותה נתנו לקשישים. אחד המבקרים שהיה במקום מיד הקים קול צעקה והעניין נפסק מיד. יש לציין כי אותם יהודים שעשו זאת לא ראו את התפריט שכתבתי ולא ידעו כלל שמדובר בחמץ ואסור. הקשישים במקום רובם לא צלולים. לאחר שהעירו להם מיד נפסק העניין ועברו לדייסות מותרות. אני קבלתי על עצמי לא לעבוד במקום שאין בו תעודת הכשר של הרבנות בלנ"ד, כמו כן בשנה שלאחר מכן הוכשר שם המטבח לקראת חג הפסח. הצטערתי מאד על העניין הזה. אמרתי וידוי. מה עוד צריך לעשות כדי לכפר על העניין הזה? נפשי עגומה מאד.
תשובה: כפי שכתבת העובדים במקום לא שמעו להוראותיך והכשילו את הקשישים ומכאן שאין לעבוד עם אנשים שאינם יראי שמים, וכדאי שתזהירי אנשים שלא יכניסו את קרוביהם למקום שאין עליו השגחה צמודה ע"י הרבנות. ובזאת יכופר העוון לגמרי.
שאלה: מזוזה במקום המשמש גם ככניסה למקלחת- המשך: ראשית כל הרב אמר "אם החדרים האחרים הם חדרי מגורים לכל דבר, ומצד עצמם הם חייבים במזוזה.". האם דין זה נאמר אף אם לחדרי המגורים ישנו פתח נוסף שהוא הפתח הראשי לחדר המגורים ובו יש מזוזה? תזכו למצוות! השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "מזוזה במקום המשמש גם ככניסה למקלחת"
תשובה: לשואלים, גם באופן זה צריך לקבוע מזוזה בכל הפתחים, כמבואר בשו"ע יו"ד סי' רפו סעיפים יז-יח, ובניסוחו הברור של הקיצור שולחן ערוך (סימן יא סעיף א): "מצוות עשה לקבוע מזוזה בכל פתח, ואפילו יש לו כמה חדרים, ולכל חדר כמה פתחים העשויים לכניסה ויציאה, אף על פי שהוא רגיל רק באחד מהן, מכל מקום כולם חייבים במזוזה".
שאלה: תולעים באורז- המשך: ו הגרגיר אורז היה שלם והיתה בו נקודה שחורה לכן שברתי אותו ויצאה התולעת. האם אני צריך לברור את כל הגרגירי אורז שיש בהם נקודה שחורה? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "תולעים באורז"
תשובה: וברכת ד' סתם נקודה שחורה איננה עדות לכך שיש תולעת בגרגירי האורז, יש הרבה נקודות שחורות שנובעות ממכה ופגמים סתמיים, כדי למצוא תולעת שאתה מדבר נראה שיש למצוא בשקית קורים, מכיוון שיש שם חדקונית האורז שהיא הטילה את הביצה באורז, ועל כן בודאי אם יש קורים יש לזרוק את השקית כולה או לבדוק כולה לפני שימוש, סתם נקודות שחורות לא מהוות הוכחה לחרק בתוך האורז. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: טלטול מנורת לד-המשך: הרב. על פי מה שהבנתי מדברי הרב, רק מנורה כבויה היא מוקצה, אם ככה- מותר לטלטל מנורה דולק- תאורת חרום, פנס וכדו'? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "טלטול נורת לד"
תשובה: כל מנורה, בין כבויה ובין דולקת היא מוקצה. דינה ככלי שמלאכתו לאיסור.
שאלה: שבט יששכר לעומת שבט לוי: נאמר שרק שבט לוי עסק בתורה בזמן שיעבוד במצרים (נא תקנו אותי אם הסברה הזאת שגויה). עם זאת שבט יששכר הוא זה שזכה לברכה לעמל בתורה מיעקב אבינו. מדוע שבט יששכר לא עמלו בתורה בזמן השיעבוד?
תשובה: הסיבה לכך ששבט לוי לא נשא בעול השעבוד מבוארת בחזקוני (שמות ה, ד), וכך הוא כותב: מפני מה זכו שבטו של לוי להיות חפשי משיעבוד מצרים? כששעבדו מצרים בישראל, מתחלה היה פרעה משעבד עצמו עמהם כדי שיתאמצו במלאכה, כדדרשינן "בפרך" - בפה רך. באותה שעה נזכר שבטו של לוי מה שצוה יעקב בשעת פטירתו, שלא ישאהו לוי לפי שהיה עתיד לשאת את ארון הקודש ולא רצה לשעבד את עצמו, ולא הכריחם פרעה. מיום ההוא והלאה הוקבע להיות משועבד כל מי ששעבד עצמו. ועוד נמצא באגדה: אברהם מסר כל קבלת התורה ליצחק, ויצחק ליעקב, ויעקב ללוי, ולוי וזרעו הושיבו ישיבות במצרים. ולפי שלא היו יודעים שום מלאכה ולא נסו בה, רק בתורה היה כל עסקיהם, לא נשתעבדו במצרים. ורמב"ן כתב: ומנהג בכל עם להיות להם חכמים מורי תורתם, ולכן הניח להם פרעה שבט לוי שהיו חכמיהם וזקניהם, והכל סיבה מאת ה'. לפי טעמים אלו אין כל קושי בשאלה מדוע שבט יששכר שועבד. נאמנה
שאלה: ברירת סולת: פורסם באתר זה בשם המכון שגם סולת טרייה שנכנסה למקפיא דורשת בדיקה ע י פיזור הסולת על משטח בצבע מנוגד. א. האם יש צורך לפזר את הסולת בשכבה דקה ממש ולבדוק בין גרגרי הסולת כמו אורז, או שדי במבט שטחי והתרשמות שהסולת נקייה? ב. באם תתכן בדיקה מדגמית של חלק מן הסולת? ג. מה בדיוק אני מחפש? איך נראים חרקי הקמח והסולת? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "בדיקת גריסים וסולת"
תשובה: וברכת ד' א. לאחר סינון צריך להעביר את סולת מצד לצד במהירות אם יש חרקים שחורים אלו חדקוניות למיניהן. ב. אין להסתפק בבדיקה מדגמית. ג. זחלים שחורים או חום-אפור ארוכים. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: לקבל טיפול רפואי בשבת בבית חולים- המשך: מה הדין במקרה של חולה שאין בו סכנת נפשות אך מצד שני אינו יכול לסבול את הכאב במהלך השבת כגון שבר ברגל או ביד. כמו כן מה הדין במקרה בו ייגרם נזק לאיבר כגון אדם שעלול לאבד את ראייתו עקב פציעה או מחלה בעין וחוות דעת רפואית אומרת שאעפ"כ אין סכנת חיים לחולה? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "לקבל טיפול רפואי בשבת בבית חולים"
תשובה: אבדן עין זה פיקוח נפש, כך ח אמרו, וגם אם רופא עומד ואומר שאין סכנה. במקרה שהוא רק כאב גדול, שלא יעשה מלאכה דאורייתא לצורך זה אלא שיסע על ידי גוי וכדו'.
שאלה: אכילת בשר לויתן: האם בשר לויתן הינו כשר למאכל? האם יש לו סנפיר וקשקשת?
תשובה: לשואל בסוף פרק 'אלו טריפות' (חולין סז ע"ב) מובא: "תניא, ר' יוסי בן דורמסקית אומר, לויתן דג טהור הוא, שנאמר: גאוה אפיקי מגנים (איוב מא, ז), תחתיו חדודי חרש (שם, כב), 'אפיקי מגנים' - אלו קשקשים שבו, 'תחתיו חדודי חרש' - אלו סנפירין שפורח בהן". המהרש"א שם מקשה: למה צריך להוכיח שהלויתן דג טהור, הלא ידוע מאמרם (בבא בתרא עה ע"א): "עתיד הקב"ה לעשות סעודה לצדיקים מבשרו של לויתן", וכי יאכיל הקב"ה לצדיקים לעתיד דבר טמא. ומתרץ, כי אמנם היה מקום להסתפק במהותו של הלויתן, האם הוא מין דג טהור, כי יתכן שהוא מין אחר, כגון "עוף הדר במים כמו בר אווזא", ולכן הוכיחו בגמרא שהוא מין דג טהור, "שהרי יש לו קשקשים וסנפירים כשאר דגים טהורים". נאמנה
שאלה: כשרות מהדרין במוצר חלב עם דגים: בתשובה לשאלה על כשרויות נאמר כי "לאחרונה יובא מוצר מספרד ע"י נסטלה המכיל ג לטין דגים בכשרות למהדרין" האם שילוב של דגים במוצר חלבי אינו פוסל אותו מ"המהדרין" לפי חלק מהדעות (חלק מהספרדים - אשר אינם אוכלים חלב ודגים)? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "כשרויות רגילות ולמהדרין"
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה נכון שיש שלא אוכלים מוצרי חלב עם דגים בגלל דברי הבית יוסף בפירושו לטור (יורה דעה פ"ז):"אין לאכול דגים בחלב מפני הסכנה" וכן כתב רבינו בחיי (משפטים) והלבוש. אולם בשולחן ערוך (שם ג') פסק:" אבל דגים (בחלב) אין בהם איסור אפילו מדרבנן". הטורי זהב (ג) והדרכי משה (על הטור) סוברים שבבית יוסף נכתב בטעות דגים בחלב וצריך להיות כתוב דגים בבשר. וכן השפתי כהן (ה') סובר שאין איסור לאכול דגים בחלב וכן הם נוהגים. וכן פסק בפתחי תשובה (שם ט') שמתוך שכולם מבשלים (ולא ניזוקים) סימן שמותר. לעומתו כף החיים (שם כ"ד) אוסר כי חושש לסכנה כי אין ראיה שבמקום אחד לא ניזוקים אולי אויר של מקום אחר יגרום להיזק. אולם גם המחמירים לא לאכול דגים עם חלב יכולים לאכול מוצרי חלב שיש בהם ג'לטין דגים כי חל שינוי מהותי בהרכב החומר בתהליך יצירת הג'לטין לכן גם אוכלים מוצרי חלב עם ג'לטין מעצמות יבשות של בשר. הרב חגי בר גיורא
שאלה: עזרה לאשתי בשלג כשאנחנו אסורים: הרב, בהמשך לתשובת הרב, רציתי לדעת מה הדין כשיש שלג או צורך אחר, ואשתי כמעט נופלת- מותר לי להחזיק אותה כדי שלא תיפול כשאנחנו אסורים? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "עזרה לאשה שנופלת"
תשובה: איני רואה הבדל בין אשה שנפלה לבין העומדת ליפול.