LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: ספק תפילין גזולות: כאשר למדתי בתיכון, בעוונותי הרבים לא הייתי מקפיד על שמירת התפילין כראוי. הייתי שם אותם בבית הכנסת שהיה בבית הספר ורק מידי פעם מניח אותם. כאשר סיימתי את לימודיי ופיניתי את כל הדברים שהשארתי בבית הספר הלכתי לקחת את התפילין מבית הכנסת. אני לא יודע האם התפילין שלקחתי אז (לפני משהו כמו 6 שנים) הם שלי בכלל. האם מותר לי להתשמש בתפילין אלו או שמא מדובר בגזל?
תשובה: מכיוון שכבר עברו שנים רבות מסתבר שהבעלים כבר התייאש, ומכיוון שאין את מי לשאול או איך לברר, אפשר להשתמש.
שאלה: יום העצמאות -יום שכולו תורה: ידוע שבציבור החרדי הופכים את יום העצמאות ליום שכולו תורה, אך ידוע לי גם שבהרבה מקרים הם מנצלים יום זה כדי לנגח את יום העצמאות ואת חשיבותו. מדוע אין כמעט, ככל שידוע, בציונות הדתית יום שכולו תורה ביום העצמאות ובו יהיו שיעורים שמדברים בשבחו של יום זה - ואם אני טועה, ציינו לי בבקשה היכן מתקיימים ימים כאלו?
תשובה: אנו לא ניזונים מחיקויים של דברים לא אמיתיים. יום העצמאות הוא יום של הודאה. בישיבות ובקהילות נערכות סעודות של הודאה שיש בהם שילוב של דברי תורה ומפגש של שמחה סביב הנס ומאור הפנים שזיכו לו בתורתנו. אתה יכול להצטרף לאחד מן הסעודות והשמחות האלו. בישיבות בדרך כלל המסיבות פתוחות לציבור הרחב. תתקשר לאתר ויגידו לך ישיבה שהיא באזור מגורך.
שאלה: ברכת  שהכל  לפני קריאת התורה: אני בעל קריאה קבוע ורגע לפני קריאת התורה, מביאים לי כוס מים על מנת שלא אצטרד. האם עלי לברך שהכל?
תשובה: אחרי תפילת שחרית חלה חובת קידוש ואין לשתות לפני קידוש. אולי אפשר בזמן ששרים ומוציאים את ספר התורה למצוא מקום צנוע לקדש ולשתות. בלא"ה צריכים לשתות לכתחילה שתי רביעיות של יין או מיץ כדי שהקידוש יהיה במקום סעודה.
שאלה: מצוות שילוח הקן: האם יש מקור מהראשונים או האחרונים פסוק והלכה, בקשר למצוות שילוח הקן? מפני שאני אינני מוצאת זאת.
תשובה: המצווה בתורה מופיעה בספר דברים (פרק כב, ו-ז): "כי יקרא קן צפור לפניך בדרך בכל עץ או על הארץ אפרחים או ביצים והאם רבצת על האפרחים או על הביצים לא תקח האם על הבנים: שלח תשלח את האם ואת הבנים תקח לך למען ייטב לך והארכת ימים". ובשולחן ערוך פסק מצווה זו להלכה ביורה דעה סימן רצב. בברכת התורה, WWW.Yeshiva.org.il
שאלה: ללכת להצגה בתיאטרון: האם מותר ללכת להצגה בתאטרון?
תשובה: בחורים שצריכים ללמוד תורה   לא ילכו לתיאטרון. נשים - למרות שאינם חייבות על ביטול תורה יש לבדוק מראש האם התוכן של התיאטרון שלילי ומראה דברים שאינם לרוח היהדות ואז אסור ללכת, ואם זה תיאטרון תרבותי שמראה דברים ערכיים, אפשר להתיר לבנות. אך בכל אופן בחורים לא צריכים ללכת לזה וחבל על זמנם.
שאלה: לימוד לעילוי נשמת אבותינו: רציתי לדעת האם שייך ללמוד לעילוי נשמת אבותינו כגון יהושע בן נון וכדומה? וכן האם אפשרי ללמוד לעילוי נשמות צדיקים וקרובי משפחה ולהתפלל שזכותם תעמוד בשבילי ובשביל משפחתי לרפואתנו והצלחתנו?
תשובה: אין אנו נוהגים ללמוד לעילוי נשמת אבותינו הקדומים כלל. ורק להתפלל שהקב"ה יסייע לנו בזכותם אפשר.
שאלה: טפל ועיקר בברכות: ראיתי באתר ובעוד מקומות התייחסות לגבי מאכלים שיש בהם טפל ועיקר, לדוגמה: קרמבו או שניצל, ולא ברור לי מדוע על בוטן אמריקאי מברכים מזונות ולא אדמה או לפחות שניהם ואילו על שניצל מברכים שהכל (ויש פוסקים שכותבים שאם הציפוי עבה אז מזונות), מה מגדיר מה טפל ומה העיקר?
תשובה: על בוטן אמריקאי מברכים בורא פרי האדמה ולא מזונות. הכלל הוא שבדבר כמו עוגה שהקמח הוא מהמרכיבים בתשתית, למרות שאינו גדול בכמות, מברכים מזונות אבל בבוטן לדוגמא, שהוא העיקר ואת הקמח מוסיפים רק להשביח אותו, מברכים על העיקר - הבוטן.
שאלה: ביעור פירות שביעית: יש ברשותי 6 בקבוקים של מיץ ענבים תירוש של כרמל אוצר ב"ד בהשגחה מהודרת, ששכחתי להפקירו בערב פסח, מה תקנתו?
תשובה: אפשר לסמוך בשעת הדחק על דעת ספר השמיטה (הגרי"מ טיקוצ'ינסקי זצ"ל) ולהפקיר כעת בפני ג'. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: שימוש בצלחות לחלב ולבשר : רכשתי היום סט צלחות של חברת LUMINRAC הצפרתית דגם CARINE, צלחות מרובעות בצבע לבן לא שקוף. המוכר שהינו אדם דתי - אמר לי כי בצלחות אלו אין צורך להפריד בין בשר לחלב וניתן להשתמש בהם גם וגם היות ונחשבות כזכוכית. למיטב ידיעתי צלחות הקורנינג שעשוית שכבות זכוכית ונראות כחרסינה משמשות גם לחלב וגם לבשר ואין צורך להפריד גם בין חמץ לפסח, האם הדין גם גם לגבי צלחות הללו שרכשתי?
תשובה: יהודי ספרד לא מקפידים בכלי זכוכית, אבל יהודי אשכנז מקפידים בכך ואוסרים להשתמש גם לחלב וגם ולבשר. לכן במקרה הזה, אם הינך מעדות ספרד את יכולה להשתמש, ואם הינך מעדות אשכנז, לכתחילה אין להשתמש אומנם בדיעבד אין זה אוסר את זה.
שאלה: בדיקת חמץ וקרבן פסח: כיצד בזמן שביהמ"ק קיים הספיקו גם לבדוק את החמץ בבית אור לי"ד ניסן וגם להספיק להמצא בסביבות ירושלים בנץ של יום י"ד ניסן? הרי גם עם רכב זה לו"ז די לחוץ וכ"ש לעולים ברגל מרחבי ארץ ישראל? האם יכלו לעלות מוקדם יותר ולסמוך על מינוי שליחים לבדיקת החמץ אשר רק במקרה לא עלו לרגל? ואם כולם התבססו על "דין שיירה" המופיע בשו"ע ובדקו מוקדם יותר את החמץ ויצאו לדרך. - הרי לכאורה משמע ש"דין השיירה" הוא מקרה יוצא דופן. ועוד, לפי"ז לכאורה עדיף היה לתקן תקנה עם טווח זמן רחב יותר ולא לצמצם את התקנה לתאריך הספציפי של "אור לי"ד בניסן". ושמא ח תיקנו זאת לאחר חורבן ביהמ"ק שיבנה בב"א - א. מה המקור לכך? ב. הרי טעם התקנה - גדר לאיסור חמץ - תקף גם בזמן הבית.
תשובה: העולים לרגל בזמן הבית. אם חלקמהמשפחה עלה אלו שנשארן בדקו בי"ד את הבית ואם כל המשפחה עלתה בדקו את החמץ ערב צאתם לדרך ולאחר מכן בבואם לירושלים מן הסתם זה היה כמה ימים לפני החג הם מצאו מקום לדור לימי החג ושם הם בדקו את החמץ אור לי"ד בניסן.
שאלה: צליית כבד עוף: ראיתי כתוב שצריך לחתוך את הכבדים שתי וערב לפני שצולים אותם כדי שלא יבלע הדם תוך כדי צליה. אימי אמרה לי שזה רק בכבדים של בקר ולא בכבדי עוף וצלתה אותם כמו שהם בחתיכות קטנות: א. האם זה נכון שכבדי עוף אינם צריכים חיתוך? ב. במידה והם כן, מה לעשות איתם ועם הכלים שצלו איתם?
תשובה: לכתחילה יש לקרוע את הכבד שתי וערב ולצלות את הכבד כאשר פתח הקריעה למטה, ודין זה הוא בין בכבד עוף ובין בכבד בהמה, אך בדיעבד אם צלו את הכבד היטב אפילו בלי קריעה מותר.
שאלה: טעות בספירה ביום: שכחתי לספור בערב של 4 ימים לעומר ובבוקר ספרתי כראוי 4 אך התחרטתי וספרתי מתוך בלבול 5. מה לעשות?
תשובה: אם ספרת 4, למרות שחזרת וספרת 5 יצאת ידי חובה בספירה הראשונה.
שאלה: הברכה על פולי סויה : מה מברכים על פולי סויה?
תשובה: על פולי סויה מברכים "בורא פרי האדמה". (מקורות: וזאת הברכה, ברכות אליהו) הרב אלחנן לוין
שאלה: דין לחם שממנו לא הופרש חלה: אפיתי חלה ושכחתי להפריש. מה הלכתו של הלחם שנשאר, האם עליי ליידע את האורחים שאכלו אצלנו?
תשובה: יש להפריש מהחלה שנשארה.
שאלה: דילול פירות ספק נטע רבעי: האם מותר לדלל פירות (קטנים) בעץ נקטרינה בשנה רביעית (ספק) ע"מ למנוע שבירת ענפים וע"מ לקבל פירות גדולים?
תשובה: נטע רבעי אין בו דין איסור הפסד פירות, ועל כן אפשר לדלל ולעשות הכל על מנת שהפירות יהיו טובים ביותר. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: הכשרת כיור: ברצוני להכשיר את כיור ביתי להפרדת חלב ובשר. עברתי לדירה שכורה ויש לי 2 כיורים שלא שמרו כשרות בהם קודם. מה עליי לעשות?
תשובה: הכשרת כיורים שנטרפו נעשית ע"י עירוי של מים רותחים על כל חלקי הכיור, כלומר: מרתיחים מים בקומקום, ומיד בגמר הרתיחה בעוד יש בועות במים שופכים את המים על כל חלקי הכיורים, ואז מחליטים איזה כיור ישמש ככיור בשרי ואיזה כיור ישמש ככיור החלבי. דבר נוסף הצריך הכשרה בבית בו איננו יודעים אם שמרו בו על הפרדה בין בשר לחלב זה השיש. תחילה מנקים את השיש מכל שאריות המזון שיש בו, בפרט במקומות החיבור והחריצים. לא משתמשים בשיש 24 שעות לפני ההכשרה, ובתום ההמתנה מרתיחים מים בקומקום, ובשעה שהם מעלים בועות שופכים מן הקומקום את המים על השיש. יש להקפיד לעבור על כל חלקי השיש ולנגב את השיש בין עירוי לעירוי, מפני שדרך המים להתפשט לכל מקום, ואז יכול להיות שהעירוי נעשה על מים שהתפשטו על השיש והתקררו, ולא על השיש עצמו. במשך כל זמן העירוי, על הקומקום להיות מחובר לחשמל (ואפשר להשתמש בחוט מאריך), והמים צריכים לבעבע. (מקורות: ספר הכשרות פר' א, הע' כב ולב) הרב אלחנן לוין
שאלה: קורס מד"א ושמירת נגיעה: אני מתלבט האם שנה הבאה כשאהיה בן 15 ללכת לקורס מגן דוד אדום, שלפי מה שהבנתי עוברים שם על שמירת נגיעה לפעמים או לא ללכת כדי להשמר מנגיעה? לפי מה שהבנתי לא עוברים שם על נגיעה חמורה (כמו הנשמה מפה לפה), אלא על נגיעה "רגילה".
תשובה: צריכים ללכת לקורס שמיועד לאנשים יראי שמים שמקפידים על איסור נגיעה. בנים יעבירו את הקורס לבנים. דווקא במד"א אדם עלול להורות לעצמו היתרים שונים. מאד מסוכן להתחיל ברגל שמאל את הקשר עם מד"א, דווקא שם יש להעמיד סיגיים. מצאנו כבר רבים שנכשלו דרך המסלול הזה שנקרא נגיעות רגילות לצורך לימוד עזרה ראשונה. הזהר ושמור נפשך מאד.
שאלה: ללכת לים בשבת: האם מותר ללכת לים בשבת?
תשובה: אין הולכים לים בשבת מכמה סיבות: א. בארץ ישראל חוף הים הוא מחוץ לעירוב, ויש חשש שיטלטל בגדים ומגבת מחוץ לעירוב. ב. הים עצמו הוא כרמלית, כלומר: אסור לאדם לטלטל את טיפות המים שעליו ביציאתו מן הים יותר מד' אמות, וסביר להניח שאדם לא יקפיד על זה בגלל מבנה הים ומקום הנחת המגבת. ג. יש איסור של סחיטה בשיער. ד. יש חשש של ניעור המגבת מלכלוך וחול שעליה, ולפי חלק מהפוסקים יש בזה איסור כיבוס. (מקורות: סי' שכו סע' ז ובמשנ"ב שם) הרב אלחנן לוין
שאלה: נדרים הנהגות טובות והפרתם: יש לי כמה נדרים והנהגות טובות שקיבלתי על עצמי לא על אחרים וזה מלחיץ אם פתאום אין לי זמן לקיימם ואני רוצה הפרה עליהם ולקבלם להבא בלי נדר בע"ה. שאלותי הן: 1. מי יכול להפיר לי אותם? האם בעלי צריך? 3 אנשים? 3 אנשים שבעלי בתוכם? 2. האם על ההנהגות הטובות שנהגתי צריך הפרה? ואם לא, אז זה משנה אם כן יפירו לי אותם?
תשובה: בענייני נדרים טוב תמיד ללכת לרב שישמע את פרטי הנדרים ויידע איך למצוא פתח להתיר את הנדר כדו'.
שאלה: מסיבת הודיה ללידת הבת בליל יום העצמאות: בשעה טובה נולדה לנו לפני כחודש בת ורצינו לעשות מסיבת הודיה. האם מותר לעשות זאת בליל יום העצמאות או זה בעיה מצד אין מערבים שמחה בשמחה?
תשובה: מותר.
שאלה: שם דומה לשני אחים: קראתי ב"ילקוט יוסף" שאם קרא לשני ילדים אותו שם או כשמו "אין בכך כלום". לבן שלי קוראים רועי-משה, השם משה על שם אבי. חודשיים אחרי, אבי נפטר מהתקף לב בגיל 60. אני רוצה לקרוא לבן הבא שלי בשם משה. האם זה ר, האם יש לחשוש? אני יכול לקרוא לו משה אבל לכוון שזה ע"ש משה רבינו והשם הוא רק לזכרו. דרך אגב, לבן שלי - למרות שקראנו לו בברית ובת.ז. רועי משה אנו משתמשים בדר"כ רק בשם רועי, כך גם המשפחה (הוא כיום בן שנה וחצי).
תשובה: כיון שיש לך בן ששמו משה, את צריכה לקרוא לבנך בשם אחר.
שאלה: מוזיקה בימי הספירה לעוסק בספורט: היום הרבה אנשים מבוגרים (30-60) מתעמלים בחדר כושר או הליכה וכדו ולהקל על המאמץ ולהתמיד בו שומעים מוסיקה ממכשיר נישא כל שהוא. לכאורה אין כאן שום ענין של שמחה או עונג. 1) האם הדבר מותר גם בימי הספירה? 2) האם מותר להנהלת חדר כושר להשמיע מוסיקה?
תשובה: האיסור בספירת העומר הוא ריקודים ומחולות וממילא גם מוזיקה קצבית המרקידה. מוזיקה שאינה מרקידה מותרת.
שאלה: תפילת מנחה של ערב שבת לנשים: מה הדין לאישה שמקבלת שבת בביתה בהדלקת נרות והולכת לבי"כ שם נמצאים בתפילת מנחה. האם היא רשאית להצטרף לתפילת חול, האם עליה לעמוד באמירת קדיש ובקדושה?
תשובה: המנהג הוא שאישה מקבלת את השבת בהדלקת נרות, ולכן יש לה לסיים את כל עיסוקיה וכל ההכנות, כולל רחצה ולבישת בגדי שבת, לפני הדלקת הנרות. גם את תפילת מנחה תתפלל לפני הדלקת נרות. ואם כבר הגיע זמן ההדלקה, לא תאחר את ההדלקבה בגלל זה, אלא תלבש בגדי שבת לאחר ההדלקה, ולא תתפלל מנחה אלא תתפלל פעמיים ערבית. ואם היא הולכת לבית הכנסת היא ודאי חייבת לענות לדברים שבקדושה, אף-על-פי שלציבור זו תפילת חול והיא כבר בשבת. (מקורות: משנ"ב סי'רסג ס"ק מג, שש"כ ב, מג, יח) הרב אלחנן לוין
שאלה: "לקיים מצות עשה של ספירת העומר": האם נכון לומר את הנוסח שבסידורים "הנני מוכן ומזומן לקיים מצות עשה של ספירת העומר", שהרי לדעת פוסקים רבים כיום זו מצוה מדרבנן, כיוון שהיא תלויה בבניין המקדש?
תשובה: אם כתוב כך בסידורים וכך נוהג בית ישראל לעשות כנראה שכך נכון לנהוג, למרות הקושיא שבדבר  שיש עליה גם כמה תירוצים.
שאלה: תפילה במשקפי שמש כשהשמש חזקה: האם כשמארגנים תפילת מנחה בחוץ (כגון בטיול, או גם בכותל), ויש שמש חזקה - האם מותר להתפלל עם משקפי שמש?
תשובה: מותר. בתוך בית כנסת כשאין בעיה יש להסיר אותם, זה לא מכובד.
שאלה: מניין בכותל כשקשה מאד להתרכז ולשמוע: כשהייתי בכותל הייתה לי אפשרות להתפלל ערבית ע"י הצטרפות לאחד המניינים, אלא שהייתה צפיפות גדולה ורעש חזק מסביב ממניינים אחרים, כך שבקושי שמעתי את החזן. וגם עברו על פניי במהלך תפילת העמידה מס אנשים שכבר סיימו להתפלל במניין אחר, ואף קצת נדחפתי קלות תוך כדי שחלפו על פניי. יש לציין שכוונתי באותה תפילה הייתה מוסחת. האם במקרה כזה מוטב שלא להתפלל במניין בכותל, אלא יותר מאוחר, גם כשאני יודע שלא יהיה לי מניין אחר?
תשובה: כן, אני חושב שעדיף שתתפלל בכוונה מאשר שתתפלל בצורה כזאת של הפרעות ורעש, ואנשים שהולכים לפניך ואתה מכשיל אותם, שהם עוברים לפני המתפלל. עדיף להתפלל אחר כך ביחידות.
שאלה: תפילת הדרך ללא "ותחזירנו ל ": אם כיוונתי לצאת בתפילת הדרך שנאמרה ע"י אחד הנוסעים, אלא שהוא לא מתכוון לחזור באותו יום לישוב, ולכן לא אמר "ותחזירנו ל ", ואילו אני כן מתכוון לחזור באותו יום. 1) האם זה נחשב שיצאתי ידי חובת תפילת הדרך? 2) אם לא - האם עליי לברכה מחדש בשם ומלכות?
תשובה: כשתחזור לישוב תתפלל שוב תפילת הדרך.
שאלה: התעטשות בתפילת העמידה: האם יש משמעות לכך שאדם מתעטש באמצע תפילת עמידה?
תשובה: זה אונס. לא מכובד לעשות את זה בתפילה, אבל זה אילוץ, זה לא תלוי באדם, זה אונס. אני לא רואה בזה בעיה.
שאלה: שהחיינו על בגד שמושאל למספר שנים: 1) האם בגד (משומש) שמקבלים מבני דודים לזמן מסוים, ואז כשגדלים מחזירים את הבגד לבן דוד קטן יותר - יש לברך בפעם הראשונה כשלובשים אותו שהחיינו? 2) נניח שמקבלים בגד משומש אלא שהוא יישאר אצלנו ואין צורך להחזירו, האם אז כן צריך לברך שהחיינו?
תשובה: אם הילד שמח בבגד יש לברך שהחיינו, כי באותו זמן הבגד הוא שלו.
שאלה: משמעות הספירות שבספירת העומר: מהי המשמעות של הספירות שאנו מזכירים בספירת העומר? מה זה אומר מבחינת תיקון המידות? אילו מעשים יש לתקן לפי כל ספירה (גבורה, תפארת וכו )? האם בכל יום יש תיקון אחר?
תשובה: הספירות הנאמרות אחר ספירת העומר (חסד, גבורה וכו') הן שבע ספירות האחרונות (מתוך עשר הספירות) שאנו מתקנים אותן בספירת העומר, ואת השלוש האחרות אנו מתקנים בשבועת על ידי לימוד משולש: תורה, נביאים, כתובים. (ועיין בכף החיים סי' תצד אות ח). על פי הקבלה יש כוונות מיוחדות המכוונות לתיקון המידות הללו. כמובן שגם מי שאינו עוסק בקבלה צריך בתקופה זו לתקן את מידותיו, דוגמת המידות של מעלה, בעיקר על ידי לימוד בספרי המוסר והמחשבה המדריכים את האדם כיצד להכין את עצמו לקבלת התורה.
שאלה: צריך לכסות את החמץ שעל הרצפה בפסח?: האם יש צורך לפרוס על החמץ המרוכז המונח על הריצפה שמיכה סדין כדי שלא ייראה בפסח? או שעצם זה שמכרנוהו וביטלנוהו אינו מצריך את הסתרתו מן העין?
תשובה: כתוב שכדי שאדם לא ישכח   שיכסה. אין איסור מצד עיקר הדין לראות חמץ, ח קיבלו זאת בתורה שבעל פה מזה שכתוב "לא יראה לך" ולא כתוב "לא תראה חמץ". אם היה כתוב "לא תראה חמץ"   משמע שאסור לו לאדם מישראל להסתכל על חמץ בפסח. אין איסור כזה. "לא יראה לך" הכוונה שלא יהיה חמץ במקום הראוי לראיה, כך מסביר הרא"ש, והחמץ שלך   יש לך חזקת בעלות. אבל אם החמץ אינו שלך, אם הוא של נוכרי, הוא אינו נחשב. אלא שאם חמץ של נוכרי נמצא בביתו של יהודי, ח חששו שמא היהודי יבוא, ישלח ידו. לכן יש לעשות מחיצה או כיסוי כדי שחמץ לא יראה.
שאלה: כמה זמן להישאר עם בגד שמחדשים אותו ומברכים עליו שהחייינו: בגד שבירכו עליו שהחיינו - מהו הזמן המינימלי שיש להישאר עם אותו בגד?
תשובה: אין לזה זמן. אפשר לברך "שהחיינו", ללבוש ולשים בארון.
שאלה: שוביניזם ביהדות: האם הדת היהודית היא שוביניסטית? אני יודעת שתורתנו מאוד מעריכה את האישה ודורשת שינתנו לה כל זכויותיה וכל הכבוד המגיע לה. ואכן יחסית לדתות אחרות אין ספק שהיהדות מתייחסת לאישה בצורה הטובה ביותר. עם זאת קיימות הלכות רבות בהן האישה דווקא מופלית לרעה. בנישואין למשל, היא נקנית כמו שקונים חפץ. גרוע מכך, בגירושים, הדבר תלוי ברצון הבעל בלבד ואם הוא יסרב אין לאישה אפשרות להתנגד. הדברים אינם עולים בקנה אחד עם היחס הטוב כביכול שניתן כלפי האישה. בדוגמת הגירושים, לאישה אפילו לא ניתנת כל זכות בחירה ולדעתי זהו שוביניזם, וקיימות עוד דוגמאות רבות. אני מודה מראש על האפשרות להפנות אליכם שאלות שמטרידות אותי ולקבל תשובה מהימנה.
תשובה: אנו מתפללים שאנו נדע לכוין לתשובות המהימנות. בנוגע למעמד האישה. לפי הגישה היהודית העיקרון הוא שהאיש והאישה נבראו כשיש בנושאים מסויימים הבדלים ביניהם. הם שונים ואין ביניהם תחרות מי יותר, כל אחד מגלה פן אחר במציאות. האיש והאישה ביחד יכולים ליצור עולם שלם. עולם ללא נשים הינו עולם מסכן שלא יהיה בו יופי ועדינות, בינה יתרה ויכולת לפתח ולקיים את העולם הרגשי והעולם האמוני. הקשר בין איש ואישה הינו קשר קדוש. האישה נקנית על ידי האיש לא כביטוי לכך שהיא חפץ ואוביקט ח"ו. חכמים מתארים זאת כאדם שמחזר אחר אבידתו. כלומר, יש כאן ביטוי לכך שהתורה מטילה על האיש אחריות לחזר ולחפש אחר האישה. יש כאן עומק של הבנה שבקשר האהבה בין איש ואישה האיש הוא בתפקיד האוהב והאישה היא בתפקיד הנאהבת. האישה בתכונתו מחכה בביתה ומחכה שהאיש ימצא אותה. האיש צריך להתאמץ כדי להשיג את האישה. בנוגע לגירושין. כל האפשרות להתגרש היא אפשרות מחודשת של תורה. יתכן שללא התורה היינו קובעים שהאחריות והקשר בין איש ואישה הוא כל כך עצמי וטוטאלי שאין אפשרות לפרק את החבילה. לאחר שהתורה קבעה שיש אפשרות לפרק את החבילה אולי ההגיון היה מחייב שפירוק החבילה יותנה ברצון של שני הצדדים. אי אפשר לקחת אחריות ולאחר מכן להיפטר ממנה ללא הסכמה של שני הצדדים. אי אפשר לתת את עצמך ואחר כך להתחרט. אולם התורה נתנה את האפשרות להיפטר מן החיוב. הסיבה לכך היא מתוך הבנה שאין אדם דר עם נחש בכפיפה. ההבדל בן איש ואישה לא נראה לי שנובע מאי התחשבות באישה. בזמן התורה המציאות הכלכלית היתה שהאיש היה המפרנס והאישה היתה תלויה באיש. בגלל שהאיש הוא החייב הוא גם המגרש. האישה בדרך כלל במצב שהיא תלויה באיש תמיד תרצה להישאר במצב שהאיש דואג לה. י תכן שהמציאות של גירושין היא מסובכת מצד מה שהיא גורמת לכך שהקשר בין בני הזוג אינו יציב. האפשרות להתאהב באחר ולגרום לגירושין היא מציאות שיכולה לגרום להרס של יציבות המשפחה. וכאן ההבדל בין האיש והאישה. אצל האיש, שיכול לקחת שתי נשים, הגירושין פחות גורמים לאי יציבות בקשר. אולם אצל האישה, שאינה יכולה להיות עם שתי גברים, אנו לא ניתן בידה את יכולת ההחלטה על הגירושין משום שזה יכול להרוס את יציבות המשפחה. צריך להעמיק בהבדל שבין האיש, שהתירו לו לשאת שתי נשים, לבין האישה, שנאסר עליה להיות עם שתי אנשים. דווקא בהלכה זו אנו רואים את היתרון המוסרי של האישה. קשה לנו להבין היום כיצד יכולים להיות חיים זוגיים טובים כשיש לאיש שתי נשים. הרגש המוסרי הפשוט הזה היה כבר מפותח אצל האישה כבר בזמן התורה. אישה בנאמנותה ומוסריותה אינה יכולה לחלק את עצמה בין שתי גברים. היא כל כולה נאמנה לקשר. הקשר עם איש אחד ממלא את כל אישיותה. בכל אופן, לאחר שרבנו גרשום ראה שהמציאות השתנתה והאישה נהיתה עצמאית יותר, הוא תיקן תקנות שבעיקרם הם להשוות את מעמד האישה למעמד האיש. זאת בין בנוגע לכך שאיש לא ישא שתי נשים וזאת גם בנוגע לכך שגירושין אף פעם לא יעשו ללא הסכמת שני הצדדים.
שאלה: בחירת בי"ח ללידה: מהו סדר השיקולים בבחירת בי"ח ללידה (מהצד הרפואי, ההלכתי, גיאוגרפי וכו )?
תשובה: בשבת יש להעדיף את בית החולים הקרוב ביותר. אלא אם כן, יש לאשה תיק רפואי מיוחד בגלל בעיות וטיפולים שהיו לה אצל רופא בבי"ח מסוים. ביום חול יש להעדיף את בית החולים המיומן יותר ושעושים בו פחות ניתוחים קיסריים.
שאלה: דפים חסרים בסיום מסכת: אני משתתף בלימוד הדף היומי. אני מגיע לכ-90 אחוז מהשיעורים. את הדפים שהחסרתי אני לא משלים. בשיעורים, שכאמור אני נמצא ברובם המכריע, לא תמיד אני מבין הכל ואז בעצם יש קטעים שלא מובנים לי וגם אותם אני לא משלים. האם אני יכול לעשות סיום מסכת ביארצייט של אבי?
תשובה: באותם הדפים שלא למדת   עליך לפחות לקרוא אותם, שיהיה איזה היקף כללי בהם.
שאלה: מכירת חמץ בדירת שותפות: אנחנו שותפות בדירה וקונות את האוכל ביחד, אחת מהבנות הייתה אמורה למכור לנו את החמץ אבל בסוף היא לא מכרה ומישהי אחרת מכרה ללא ידיעתנו. האם המכירה הועילה למרות שלא נתנו לה רשות? יש לציין שמדובר גם בחמץ גמור של בירה ואבקת מרק.
תשובה: יש פוסקים המאפשרים מכירה שלא מדעת מדין זכין מאדם שלא בפניו אך הדבר אינו מוסכם. אך ניתן לצרף דעה זו לאלו מכן שהיו שוגגות, שמסרו את החמץ למכירה אלא שמשום מה המכירה לא התבצעה, בדיעבד חמצן מותר.
שאלה: הובלת חתן וכלה לחופה ע"י אשה הרה: אמא של הכלה בהריון. האם אסור לה להובילה לחופה בגלל הריונה?
תשובה: אין כל איסור ואין מניעה שהאמא בהריון תוביל את בתה לחופה.
שאלה: כשרות מיקסר: לאחרונה רכשתי מיקסר ברצוני לדעת האם שימוש במוצרים חלביים, כגון: בצק עם חמאה או הקצפת שמנת מתוקה הופכים את המיקסר לחלבי? האם העוגות שהן בחזקת "פרווה" הם חלביים כך שאי אפשר לאוכלם בארוחה בשרית? עלי לציין שיש רק קערה אחת ומקצף אחד מכל סוג.
תשובה: לאחר שאת לשה במיקסר בצק עם חמאה או מוצר חלבי אחר, אם את מנקה היטב את הכלים וכל מה שבא במגע עם המזון   היות ועבודה היא בצונן ואין בליעה, המיקסר לא הופך לחלבי. צריך לנקות טוב בצורה כזאת שלא יישאר שום שומן.
שאלה: יין אוצר בית דין: מי שקנה יין מאוצר בית דין בכמות גדולה מאד והפקיר אותו בערב פסח האחרון וזכה בו שוב. האם מעתה היין הזה שלו לחלוטין לתמיד או שמא שוב צריך להפקיר זאת בפסח הבא או לאחר השמיטה הבאה וכד?
תשובה: אין צורך יותר להפקיר עד שיגמור את היין. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: אותיות גדולות בפרשת כי תשא: מדוע יש בחומש שמות פרשת כי-תשא פרק ל"ד, פסוק ז, נ גדולה. ובפסוק י"ד, ר גדולה?
תשובה: בהערות של דעת מקרא מופיע הסבר לדבר: פסוק ז': "נצר חסד" - אפשר שהוא רמז על גודל החסד של הקב"ה ועוצמתו. פסוק י"ד: "לאל אחר" - בפסוק "שמע ישראל" המופיע בתורה כתובה האות ד' שב"אחד" גדולה, וזה כדי להבדיל באופן ברור בין ה' שהוא אחד לבין אלהים שהם אחרים וזרים לנו.
שאלה: ספר שנמצא לפני שנה: לפני כשנה מצאתי ספר, כמה ימים לאחר מכן תליתי מספר שלטים באיזור בו נמצא הספר אך אף אחד לא התקשר לדרוש את הספר. הספר עדיין נמצא בביתי. מה צריך לעשות איתו, האם אפשר לתרום אותו לספרייה היישובית? נראה לי כי תליית שלטים נוספת במקום בו אבד לא כ"כ תועיל בשלב זה.
תשובה: מדברייך אני מבין שמדובר בספר עם סימנים, החייב בהשבת אבדה. אדם שמוצא אבידה והכריז עליה ולא באו הבעלים חייב מן הדין לטפל באבידה עד שיבוא אליהו ויאמר לנו מה שייך למי. להלכה אנו פוסקים שבדבר שניתן להשיג דומה לו יוכל המוצא למכור את המציאה או "לשום" כמה שווה המציאה ולהשתמש בה ובדמיה, אך ירשום לעצמו שאם יבואו הבעלים חייב להשיב להם את דמי אבידתם. למעשה, עלייך לבדוק כמה שווה חפץ כזה (משומש וכו') ולכתוב לעצמך את סימני האבידה ושוויה ואם יבוא הבעלים תתני לו את הסכום שכתבת. לאחר שתעשי כן את יכולה להשתמש או לתרום כרצונך. הרב ישראל גנץ
שאלה: ת עבור שדכנות: שידכנו בין שני חברים וכעת לאחר החתונה גילינו שהם העבירו לחשבון הבנק שלנו סכום מכובד מאוד עבור השידוך. אנו לא יודעים כיצד להתייחס לזה ומרגישים לא נוח לקבל ת על כך. כמובן שאת השידוך עשינו לשם מצווה, ללא שום מחשבה על תגמול. אנו מתלבטים האם להחזיר את הסכום באותו האופן, אך יודעים כי הם לא יהיו מרוצים מזה בלשון המעטה. נשמח לשמוע מה דעת הרב בנושא, והאם נפסיד את המצוה היקרה בגלל הת?
תשובה: אתם לא צריכים להחזיר את הכסף שקיבלתם ואת המצוה אינכם מפסידים כיוון שעשיתם את השידוך לשם מצוה. המשפחות המשודכות רצו להביע את תודתם בכסף שנתנו לכם. אם סכום הכסף נראה לכם מוגזם אתם יכולים בחלק מהכסף לקנות מתנה לזוג.
שאלה: חנות ירקות עם כשרות: האם זה נכון, שלגבי ירקות אין צריך לקנות מחנות עם כשרות כי אין בעיה של ערלה. (כמובן, אנו מדברים כשאין בעיה של שמיטה)? אני שואל כי פשוט ליד בית הורי יש חנות אחת שמוכרת כשר. והיא מאוד יקרה. הכשרות שם היא של הציבור החרדי, כמדומני.
תשובה: א. בירקות אין ערלה. ב. בירקות אפילו אם לא הפרישו תרומות ומעשרות אפשר להפריש כעת. אבל בלא הפרשה אין לאכול. ג. בזמן הזה נשארו ירקות מהשביעית רק דלעת ודולרית. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: ערעור באמונת מעמד הר סיני: לצעיר הרב דווקא הדבר שממנו שאבתי את כו האמונה שלי- מעמד הר סיני ויציאת מצרים התערער. רצף האירועים ההיסטורי תמיד חיזק אותי, אבל שמעתי פעם טענה שאומרת שבכלל לא היה מעמד הר סיני של ממש, אם בכלל, וכן לא היה יציאת מצרים, זה ממש החליש אותי ואני לא יודע מה לעשות. אשמח אם תעזרו לי!!
תשובה: אשמח אם תוכל לפרט מה עירער את ביטחונך, האם סתם מדובר על כך שאין הוכחות לאמת ההיסטורית או שמא יש ממצאים והוכחות שלא היו המעמדים האלו. בכל אופן ההגיון שהיה מעמד הר סיני נובע גם מההכרח להאמין באיזה שהיא התגלות אלוקית. הנחת היסוד שלנו היא שהאדם, שהוא בריאה כל כך משוכללת וחריגה, לא נברא מעצמו והוא נברא לשם תכלית מוגדרת ומדויקת. מכיון שאנו רואים שללא ההתגלות הברורה האלוקית האדם לא יכול להגיע לחקר מהותו ויעודו אנו מניחים שמי שעשה את האדם גם ידאג להעביר לו מסר בדבר יעודו ותפקידו בעולם. אחרת הבריאה של האדם תהיה לריק ללא בהירות במטרתו. לכן ההיגיון אומר שהיתה התגלות אלוקית אל האדם בכדי לגלות לו לשם מה הוא נברא עם כל הכוחות המיוחדים שלו. מכל ההתגלויות שהיו בעולם סביר שהסיפור של מעמד הר סיני הוא הסיפור שיש בו התגלות הכי גלויה ומבוססת לעומת שאר ההתגלויות. הנצרות והאיסלם מבוססות על אישיות אחת שבאה ואומרת שה' התנבא אלי. לאמירה זו לא היה כיסוי והוכחה מעבר למה שהאדם עצמו אמר זאת. לעומת זאת, התגלות מעמד הר סיני היתה התגלות לעם שלם לאחר רצף של ניסים ונפלאות לעם גדול. הסיפור הוא סיפור הרבה יותר מבוסס. בכדי לזייף סיפור של מעמד הר סיני צריך ליצור מסורת מפוברקת בתוך עם שלם. בכדי לזייף סיפור נבואה ליש"ו ומוחמד מספיק שהם מדמיינים או משקרים ועל גבי זה הם עם כל הכריזמה שלהם בנו סיפור.
שאלה: צמחייה של השכן גורמת לי נזקים: לשכן, אשר גינתו גבוהה מגינתי, יש צמחייה הצומחת מתוך שטחו החוצה אל מעל הגינה שלי ומזיקה לה על ידי הנשר הרב של צמחיה זו. השכן אינו מתנגד לגיזום הצמחיה שלו הצומחת מעל השטח שלי, אך היות והדבר אינו מפריע לו - אינו מתכוון לדאוג לכך בעצמו. יש לציין כי גיזום צמחיה זו מסוכן (יש לטפס על סולם גבוה ולהשתמש במכשירים מסובכים) ועדיף לבצעה ע"י בעל מקצוע. האם ניתן לחייב את השכן לשאת בעלות הוצאות הגיזום?
תשובה: בשולחן ערוך חושן המשפט סימן קנ"ה סעיפים כ"ו, כ"ח, מופיע דין זה ובו נאמר שזכותך לגזם את הענפים שנכנסים לשטח שלך ומפריעים לך, אך הוצאות הגיזום אכן מוטלות עליך ולא על בעל העץ. טעם הדבר, שחכמים התירו לאדם לעשות בשיטחו פעולות באופן חופשי, אפילו אם בעקיפין תצא מזה הפרעה לשכן,וכל זה מתוך חוסר רצון לצמצם את השימושים של האדם בחצר שלו, ומתוך כך יצא שעל השכן הניזק להרחיק את עצמו. כל זה בתנאי שהדבר נעשה בשיטחו ובתנאי שאין כאן נזק ישיר אלא עקיף. אם הנזק חדר לרשותך גם אותך איננו רוצים לצמצם ביכולות השימוש בחצר ולכן יש לך רשות לקצוץ את הדבר המפריע (הענפים ) אך הוצאות הדבר אינם מוטלות על השכן מכיוון שאינו מוגדר כמזיק.
שאלה: חמץ שעבר עליו.: אני גר בשותפות עם 2 שותפים. לפני החג עשיתי מכירת חמץ של הדירה (לפחות מה ששייך לי כיוון שאת השותפים זה לא מעניין). יש בדירה כמות גדולה של פסטה שנשארה מלפני פסח. האם זה שמכרתי לפחות את מה ששייך לי תופס על זה ומותר לי לאכול את הפסטה?
תשובה: אם הפסטה לא שלך אלא גם של שותפיך, הרי שהיא לא נמכרה והיא נחשבת כחמץ שעבר עליו הפסח ואין לאכלה.