LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: צליית כבד: לקראת יום העצמאות יוצאים לפארקים ו"מנגלים", אבקש לדעת מהם דיני צליית הכבד הבסיסיים, כדי שלא ייצא שכרו בהפסדו.
תשובה: 1. כבד, הן של בהמה הן של עוף, הכשרתו היא על ידי צלייה על אש או גחלים. 2. כבד בהמה, לפני צלייתו צריכים לנקר ממנו את הקרום הלבן והשומן שעליו (משום איסור אכילת חלב), ודבר זה צריך מומחיות! צריכים גם לפתוח את הורידים הגדולים. 3. כבד בהמה, לפני הצלייה צריכים לחותכו שתי וערב בסכין, לאורכו ולרוחבו, או לנקב בו כמה נקבים. את הצד החתוך או הנקוב מניחים כלפי מטה על האש בזמן הצלייה, כדי שהדם יוכל לזוב משם. כבד עוף, חותכו לשניים או מנקבו. 4. כבד קפוא, חייבים להפשירו קודם הצלייה במים פושרים, או בטמפרטורת חדר רגילה (לא חמה מדי). צריכים להמתין עד שיופשר כל הכבד, כולל החלק הפנימי. 5. נוהגים למלוח מעט את הכבד, קודם הצלייה, וצריך להקפיד לצלות מיד אחרי הצלייה, ולא להשהות את הכבד עם המלח מחוץ לאש. 6. כבד שלא מתכוונים לבשלו אחרי הצלייה, מותר להשהותו ג' ימים לאחר שחיטתו. אבל אם רוצים לבשלו אחרי הצלייה, מותר רק אם הכבד לא שהה שלושה ימים מרגע שחיטתו ועד צלייתו. 7. לפני הצלייה מדיחים אותו מכל דם קרוש שעליו, ממתינים עד שירדו המים ואז צולים. 8. צליית הכבד נעשית כשהוא מונח וגלוי באוויר על האש, ללא רוטב ונוזלים. לכתחילה יש לצלותו כשהוא פרוס לפרוסות דקות, אך מותר גם לצלות חתיכה שלימה. 9. הצלייה אינה בדרגת חום גבוהה, אלא ביננונית, באופן שהחום יצלה לאט את כל החתיכה, גם מבפנים. 01. אין לצלות בתוך סיר או מחבת או על מגש שטוח כלשהו. הצלייה נעשית רק כאשר הכבד גלוי לאש מכל צדדיו. 11. אין לגלגל או להפוך אותו אלא עד שיזוב הדם מאותו צד, ואז הופכים אותו שיצלה היטב מכל הצדדים. מותר לצלות כמה חתיכות בבת אחת, אף על פי שהאש במקום מסויים. אך יתחיל בצליית כל החתיכות כאחת, ולא יוסיף באמצע חתיכה נוספת. 21. שיעור הצלייה הוא עד שיהיה ראוי לאכילה על ידי הצלייה. אם נתייבש ולא נוטף ממנו דם או ציר סימן שנצלה כדין, כל עוד לא נצלה חצי צלייתו יש להקפיד שלא להורידו מהאש, גם לא כדי לתקן את האש וכדומה. 31. אין לצלות בשר עם הכבד, מפני שדם הכבד עלול להיבלע בבשר. 41. לאחר הצלייה נהגו בני אשכנז לשוטפו במים, אף אם אוכלים אותו צלוי.
שאלה: תפילת מנחה באיחור והחזן מתחיל חזרת הש''ץ: אם אני מגיע לתפילת מנחה באיחור והחזן מתחיל חזרת הש"ץ ואני מתחיל איתו כדי להגיד קדושה האם אני צריך להתפלל איתו הכל וליגמור איתו או לא
תשובה: המתפלל עם הש"ץ אומר איתו בשווה עד אחרי אתה קדוש. אחר כך יש לו שתי אפשרויות, או לסיים קודם שמגיע הש"ץ לסיום שומע תפילה, ואז יענה אמן על הברכה. או להתפלל איתו בשווה שומע תפילה ומודים, שזו המלצת המשנה ברורה (סי' קט ס"ק יג, ראה גם ס"ק י וס"ק יד).
שאלה: בשמים בפסח: בע"ה מה הטעם שלא מריחים בשמים ב הבדלה של מוצאי שבת שחל בפסח משה גליקמן
תשובה: הרמ"א (סי' תסז ס"ח) בדין תערובת חמץ כתב להחמיר לאכול נעגליך (ציפורן), משום ששורים אותם במי שעורים (משנה ברורה ס"ק לד). יש שנהגו מטעם זה להחמיר להריח ציפורן, גם לצורך הבדלה, ואף שהחמץ נפסל כבר מאכילת כלב, ונתבטל מתורת חמץ קודם הפסח, מ"מ כיוון שבפסח משפר החמץ את הריח, הרי החשבנו את טעמו וריחו, ולכן אסור. בימינו לא משתמשים בחמץ להשרית ציפורן, אך המנהג קיים. זכורני מסבי הגרי"י פרנקל זצ"ל רבה של תל אביב שהיה מברך על הדס, כך שמעתי גם בשם החזון איש.
שאלה: פרחים בשנת שמיטה: מה דינם של פרחים אשר נתקבלו במתנה, והם חשודים בהיותם משנת שמיטה. האם מותר ליהנות מהם? האם מותר לזורקם (קדושת שביעית)?
תשובה: האיסור הוא לזרוע או לשתול פרחים בשביעית, וממילא יש איסור סחורה בפרחים שנזרעו, נשתלו או נזמרו בשביעית, אפילו אם אין בהם ריח. האיסור הוא משום ספיחין, וכן איסור "נעבד" (איסור על פירות שגדלו בשביעית בגלל עבודות אסורות שנעשו בהם, משום קנס שקנסו ח עוברי עבירה בשביעית), כי אף המקילים באיסור נעבד מקילים רק בגידולים לצורך אוכל נפש, וכן איסור "שמור" (קנסו ח את השומר פירותיו ולא הפקירם, ובודאי כשמגדל פרחים שומרם), וכן איסור החזקת ידי עוברי עבירה. היות שרוב הפרחים המצויים בשוק הם מגידולי שביעית, לכן אף על פי ששביעית מדרבנן, חל איסור גם אם הפרחים רק בספק אם נתקבלו מחשוד על השביעית. הדיון ההלכתי הוא אם יש קדושת שביעית בפרחים ללא ריח. בכל מקרה אפשר להניחם בצד, ולכשינבלו אפשר לעוטפם עטיפה כפולה ולהניחם כך באשפה.
שאלה: יום העצמאות: האם ביום העצמאות השנה שתאריכו המקורי חל בשבת יש לומר את התפילות המיוחדות בשבת או ביום שהוקדם דהיינו יום חמישי?
תשובה: ישנה דעה האומרת שכשהוקדם היום, ההקדמה היא רק לטקסים הממלכתיים. עמדת הרבנות הראשית לישראל היא שכשהוקדם היום, ההקדמה היא לכל דיני היום. ראה במאמרו של הרב יעקב אריאל, קובץ תחומין כרך ח.
שאלה: הכנת רוטב בשבת ממרק נמס: הרב. בהמשך לדיון מיום שני בערב, רציתי לדעת האם יש לרב תשובה לגבי המרקים של קנור ושל תלמה? מראש מתי.
תשובה: למיטב ידיעתי אין אפשרות להכין מרק נמס בשבת מאבקות המרק בשל איסור בישול. בניגוד לקפה נמס, המרק עובר תהליכי בישול בעת עירוי המים החמים עליו. הדברים נכונים לכל סוגי אבקות המרק, אם כי לגבי אחת מהן אני ממתין לתשובה מדוייקת, אעדכן אם יהיו שינויים. יש להדגיש שאם הרוטב עב עלול להיות גם איסור נוסף של מגבל
שאלה: בשר וחלב: האם ניתן להכין משקה חם (קפה תה) בפנג'ן ששימש בעבר להרתחת חלב, ולשתות את המשקה בכוס חד-פעמית בארוחה בשרית.
תשובה: הגמרא אומרת שדגים שעלו בקדירה מותר לאוכלם בכותח, כלומר, דגים שבושלו בכלי בשרי מותר לאוכלם בסעודה חלבית (כותח הוא תבשיל חלבי), במקרה המוזכר ("שימש בעבר") אני מבין שעברו 24 שעות משעת הרתחת החלב בפינג'ן, לכן לשאלתך התשובה היא שמותר, אך לא לשתות את המשקה תוך כדי אכילת בשר, אלא אחד אחרי השני.
שאלה: מנהג הנחת אבן על הקבר: מה מקורו של מנהג הנחת האבן על הקבר? מה מסמלת הנחת האבן?
תשובה: בפוסקים הביאו בשם דרשות מהר"ש (אליה רבה ובאר היטב על שו"ע או"ח סי' רכד, וכן בשל"ה הל' ראש השנה) שכשעוזב את הקבר נהגו להניח על הקבר צרור או עשב, להראות שביקרו בקברו, ולסימן כבוד. ומכאן המנהג.
שאלה: דיני מוקצה: א. האם מזוזה כשרה שלא נקבעה עדיין במקומה נחשבת מוקצה בשבת (אולי מחמת חסרון כיס)? וכנ"ל לגבי מזוזה שנפסלה? ב. תרופה שיש סיכוי שיצטרך לקחתה בשבת (לפי דיני חולה), האם מותר לטלטלה קודם שנצרך-למשל להניחה במקום המתאים לו? ג. שמעתי כי מכשיר חשמלי, כגון מאורר או רדיאטור, מותר לטלטלו בזמן שפועל על מנת למקמו במקום נוח יותר, מדין של "לצורך גופו". האם זה נכון? האם מדובר בגרירה או "כלאחר יד" דוקא? האם זה תלוי במנהגי עדות ספרד אשכנז? ויישר כוחכם!
תשובה: א. מזוזה, הסתפקו המנחת שבת ועוד אחרונים אם דינה כמוקצה מחמת חסרון כיס, אך ניתן להקל מפני שאפשר ללמוד בה, ואם יש בה שימוש אין זה מוקצה. גם אם נפסלה איני רואה סיבה לאסור, שהרי גם במזוזה פסולה יכול ללמוד בה קריאת שמע ודיני אותיות. ב.תרופה שיש סיכוי שיטלנה בשבת, הרי אינו מסיח דעתו ממנה, ואינה מוקצה (עוד דינים בתרופות, מנחת שבת סי' פח ס"ק טז, עוך השולחן סי' שח סנ"ט, ברית עולם דיני מוקצה מחמת גופו סל"ג). ג. כלי שמלאכתו לאיסור מותר לטלטלו לצורך גופו או לצורך מקומו, כלומר כלי שמלאכתו היא על ידי איסור, כגון מאוורר חשמלי שמלאכתו היא על ידי הפעלה חשמלית, מותר לטלטלו כדי ליהנות ממנו. (שו"ת אגרות משה או"ח ח"ג סי' מט, שו"ת אז נדברו ח"ח סי' לג). לכן אם רוצה ליהנות מגוף המאוורר מותר לטלטלו ולמקמו בזווית נוחה לשימוש. אין הבדל בין בני אשכנז לספרד בנושא, ואין צורך לגרור כלאחר יד, צריכים להזהר שלא לנתקו מהחשמל, תוך כדי המעבר.
שאלה: מקור איסור אכילת בשר לפני דגים: מה מקור איסור אכילת בשר לפני דגים והאם זה מנהג או הלכה מפורשת?
תשובה: הגמרא במסכת פסחים (עו,ב) אומרת, ההיא בינתא דאיטווא בהדי בישרא, אסרה רבה מפרזיקא למיכלא בכותחא, משום דקשיא לריחא ולדבר אחר. על סמך הדברים פסק השולחן ערוך (יורה דעה סי' קטז) שאין לאכול בשר ודגים ביחד. דין זה נפסק גם בחלק אורח חיים (סי' קעג ס"ב) שכתב ליטול ידיים בין בשר לדגים, והמשנה ברורה שם ציין שמנהגינו להקל. כל מה שנאמר הוא על איסור אכילה ביחד. אם מפסיק ביניהם נהגו להתיר. (משנה ברורה שם ס"ק ד, ובשער הציון ס"ק ב). ייתכן שמה שנהגו לאסור הוא מפני דברי הרמב"ם (פ"ד מהל' דעות ה"ז) גבי שמירת הגוף והנפש, שכתב שלעולם יקדים הקל ואחר כך יאכל את הכבד.
שאלה: שליח ציבור בתפילת מוסף: מי רשאי להיות ש"צ בתפילת מוסף? בקהילתנו עדת הפרסים בשכ' עמישב פ"ת נהוג שמי שאינו נשוי אינו רשאי להיות חזן בתפילת מוסף. האם יש בסיס למנהג זה?
תשובה: ההגבלות שמוזכרות בתפילת שליח ציבור לגבי גיל הן ששליח ציבור לא ייגש לפני התיבה באופן קבוע, אם לא מלאו לו שמונה עשרה שנה, או שנתמלא זקנו. מגיל עשרים ומעלה יכול לגשת גם אם אין לו זקן כלל. (1) הפרי מגדים שם מזכיר גם שיש להעדיף נשוי על שאינו נשוי, כמו בשליח ציבור בימים נוראים. כן הביא הכף החיים שם. אמנם הוסיף הפרי מגדים שתלמיד חכם לא נשוי עדיף על נשוי שאינו תלמיד חכם. נקודה נוספת שהוזכרה היא שאלת חיוב תפילת מוסף למי שלא מלאו לו עשרים שנה. שהרי קרבן זה מומן על ידי מחצית השקל. וחיוב זה הוא מגיל עשרים שנה ומעלה. שאלה זו נכונה גם לגבי נשים שלא שקלו מחצית השקל. (2) למעשה נראה שזה המקור למנהג, אך לא הייתי מציע לבטל מנהג שנוהג במקום.
שאלה: קבלת email בשבת: האם מותר להיות מנוי באתר אינטרנט ישראלי, השולח אליי דואר אלקטרוני (email) גם בשבת? אמיר.
תשובה: אם המחשב מתוכנת ביום חול, והמחשב שולח, אפשר. אם יש איזושהיא מעורבות אדם, אסור. שאלה דומה לגבי פקס בשבת ראה בספר יחל ישראל כרך א סי' ו.
שאלה: שם ה': לרב. ברצוני לשאול, מדוע אנשים אומרים הללו-קה, או ה' צב-קות, וכו', אך כאשר מדובר בשמות פרטיים של אנשים, למשל: הודיה, ירמיה, יחזקאל, ירחמיאל, וכו', אין משנים את הסיומת? ב מראש.
תשובה: כותרת התשובה היא התשובה. אסור לומר שם ה' שלא במקומו, יש אומרים שעוברים בכך על איסור "לא תשא שם ה' אלוקיך לשוא" (מתוך עשרת הדברות), ויש אומרים שזהו איסור לאו אחר, על כל פנים זהו איסור תורה. כשאומרים את שם ה' זהו איסור, אך כשאני אומר לאנשים שהם אדונים שלי "אדוני", ואין כוונתי לשם ה' אלא לקרוא להם, אף שהמילה היא אותה מילה, אין איסור. ממילא, כשאומרים צבא בלשון רבים, אין שום איסור. אבל כשאומרים שם זה כשמו של הקדוש ברוך הוא, אסור לומר את השם כמות שהוא, ומשנים את השם. מאידך, כשקוראים לאדם בשם זה, אף אם כוונתי בנתינת השם היתה לרמז על ה' שאני מודה לו (הודיה), או להזכיר שהוא שרה עם אלוקים (ישראל), וכדומה, כעת אין זה שם השם, אלא שם של אדם. ואין צורך לשנות את הסיומת בשמו, שכקוראים לו, ולא לקדוש ברוך הוא.
שאלה: לבישת אזור (גערטל) בימינו: כתוב במ"ב חלק א הלכות תפילה סימן צ"א סעיף ב' "צריך לאזור אזור אפילו אם יש אבנט משום היכון ".האם צריך ללבוש היום אזור (גערטל) הרי רב העם לא לובש?
תשובה: אכן היום רוב העם אינו לובש, מפני שסומכים על הדעות שהחיוב הוא דווקא אם חגור כל היום בחגורה, והתיר אותה לפני התפילה, אבל המשנה ברורה שם ציין שמידת חסידות היא לחגור בכל אופן. (ראה גם משנת יעקב על הרמב"ם פ"ה מהל' תפילה ושו"ת תשובות והנהגות ח"א סי' סט).
שאלה: בנפול אויבך: רציתי לשאול האם הפס' שלעיל מתייחס למי שאינו יהודי? (כי הרי יהודי לא יכול להיות אויבי) ואם הכוונה אכן לגוי, האם שמחה לאיד כמו כששומעים שמחבל התפוצץ במהלך הכנת חומר נפץ שיועד להרג יהודים רבים אסור? אשמח לקבל תשובה. נ.ב שלחתי שאלה לפחות לפני שבועיים בעניין יציאה מהארץ לרב אביחי קצין ועדיין לא קיבלתי תשובה. - השאלה הייתה : האם יציאה מהארץ אסורה לפי ההלכה? (פרט לשלוש המטרות שבשבילן מותר) ואם אכן אסור האם הרב יכול לשלוח אותי למקורות שבהן האיסור מוזכר? או שזוהי רק החמרה שחלק מהאנשים בוחרים להחמיר על עצמם? מיכל
תשובה: פירוש הפסוק הוא שאדם אינו יכול לדעת אם הרעה שאירעה לאויבו אינה אלא ברצון ה' להיטיב לו, והעונש בא מאת ה' לישר אותו לדרכיו. מחבל שמתפוצץ בטרם יבוא לפגוע באחרים זהו נס שעליו לא נאמר הפסוק, אלא להיפך, במקרה זה שמחים על הישועה. כמו ששמחה דבורה ואומרת "כן יאבדו כל אויבך ה'". אגב, המפרשים במקום מסבירים שאם השמחה היא לשם שמים, אזי מותרת היא. האיסור הוא לשמוח שמחה לאיד. איני יודע להסביר מדוע לא קיבלת תשובה על שאלה שלא נשלחה אלי. בשל קוצר זמן אענה בעז"ה בימים הקרובים. מאמרים בנושא הופיעו בקובץ תחומין כרך ט וכרך יב.
שאלה: קביעת מזוזה זמנית?: אם פירקתי מזוזה לצורך בדיקה ושמתי אחרת זמנית במקומה עד שתחזור מהבדיקה האם צריך לברך עליה?
תשובה: אין צורך לברך, שהרי הבית קיים, והבית מחוייב במזוזה קודם הבדיקה ואחריה.
שאלה: הדברת ועקירת קוצים משטח סביב הבית!: האם ניתן להדביר או לעקור קוצים וכדומה בשביעית על מנת לנקות את השטח שמסביב לבית?
תשובה: המשנה בשביעית מדברת על סיקול השדה מאבנים, שאם נעשה הדבר לצורך האבנים מותר, ואם לצורך השדה, אסור. אם ניקוי השטח הוא כדי שישתמשו במקום, אפשר. אם הוא לתועלת השדה אסור. ההבחנה ביניהם היא גם על ידי צורת העשיה. כי כשעוקרים לצורך השדה עושים זאת בזהירות ובשמירה על השדה, מה שאין כן כשהדבר לצורך השימוש במקום, או מחשש למזיקים.
שאלה: מיתת בית דין: יש לי שאלה בנוגע לחזרה בתשובה. הקב"ה יתברך נתן לנו את הזכות הענקית לחזור בתשובה מדרכינו הרעות,לא כן? אם כן,מדוע נתנו מיתות בית דין,המונעות מהאדם חזרה בתשובה, אולי היה חוזר בו ממעשיו (הרי ידועים הסיפורים על רשעים גמורים שחזרו לדרך ה') אם לא היה נהרג? מראש, אחת מישראל
תשובה: מיתת בית דין היא חלק מהליך חזרה בתשובה. עצם העובדה שאדם יודע שיש דין ויש דיין, ויש אפשרות לכפר על חטאיו בעונש בעולם הזה, זו זכות גדולה. עונש זה מופעל רק בתנאים מסויימים, שקשה לעמוד בהם. לכן אומרים ח שסנהדרין שהרגה אחת לשבע שנים נקראת סנהדרין חובלנית. כלומר, בפועל נדיר היה שהענישו מפני שהתנאים לכך קשים, אבל אם אדם יודע שמעשה מסויים "עולה" עונש חמור, הוא יידע להישמר ממנו, ביודעו את חומרת החטא. כך שעונשים אלו אינם מונעים מאדם לשוב, אך מצילים את החוטא. נקודה נוספת, ישנם חטאים חמורים כל כך, המזיקים לאחרים. לא נראה לי הוגן שאחרים יסבלו מאותו רשע, מפני שנמתין לו עד שיחזור בתשובה. האדם מקבל סיכוי נוסף, אך אם לא חזר, האלוקים מחכה עד יומו האחרון, בני אדם אינם מצווים לחכות ולסבול.
שאלה: צום יום כיפור: מדוע אנו צמים ביום כיפור?
תשובה: צום יום הכיפורים הוא מצות התורה לענות את הנפש ביום זה. יש בכך גם את הרעיון של התשובה, וגם את רעיון הרוממות. היות שיום זה הוא יום מחילה וכפרה, והמחילה אינה באה אלא לאחר שהאדם יקבל על עצמו לתקן את דרכיו, ויהיה מוכן להענש על חטאיו, נצטווינו לקבל על עצמנו יום אחד של עינוי הנפש, וולקבל על עצמנו שיפור המעשים. בקריאת ההפטרה מספר נינווה אנו רואים שקבלה על עצמם לשפר את מעשיהם היתה מלווה בצום. רעיון הרוממות הוא הדמיון למלאכי השרת. היות שיום זה גדול וקדוש הוא, אנו מדמים עצמנו למלאכי השרת, שאינם חוטאים, ואינם אוכלים, ומשום כך גם אנו איננו אוכלים ביום זה. ראה גם ספר החינוך מצוה רצח.
שאלה: תפילה באוטובוס: האם מותר במקרה ולא הספקתי בבוקר להתפלל, להתפלל באוטובוס, מתוך ידיעה שאח"כ לא תהיה לי אפשרות להתפלל האם יש דינים שונים, מה לגבי תפילת העמידה?
תשובה: השולחן ערוך (או"ח סי' צד ס"ה) מביא את דין המשנה שאם יושב בספינה או בקרון, אם יכול לעמוד במקום הכריעות עומד, כדי לכרוע מעומד, ופוסע ג' פסיעות. הוסיף הרמ"א, שאע"פ שיושב בכל התפילה, מ"מ אם אפשר לו לעמוד יעשה זאת, כדי לקיים את הכריעות שתיקנו חכמים. אם לא הספקת להתפלל קודם, כלומר זה לא דבר קבוע שהתפילה היא בדרך זו, אזי אפשר להתפלל בישיבה על המקום - ועדיף כך מאשר לעמוד, להפריע לאחרים, ולאבד את הריכוז בגלל החשש מהפרעה לאחרים ומטלטולי הדרך - אז אפשר להתפלל כך, ולכרוע כדברי השולחן ערוך.
שאלה: חריף - לעניין בשר וחלב: השתמשתי בסכין חלבי (קר) למריחת רוטב על לחם עם בשר (קר). ברוטב ישנם רכיבים הנחשבים חריפים (שום ובצל), אך דומה שהם במצב מבושל - ואין בהם טעם חריף עוד. מה דין הסכין?
תשובה: המונח סכין חלבי צריך הגדרה. אם חתכו בסכין עוגת גבינה חמה, בעודה בתבנית האפיה, או שיגן מאכל חלבי, וסייע בסכין תוך כדי טיגון, או תחב סכין במאכל או בתבשיל חלבי חם המונח בכלי ראשון, זהו סכין חלבי, שאם חתכו בו מאכל חריף ונתערב במאכל בשרי, נאסר המאכל. אבל סכין המוחזק לחלבי, שידוע שלא חתכו בו גבנה רותחת וכדומה, אינו נחשב חלבי גמור, וחיתוך דבר חריף בו אינו אוסר את התבשיל. יתרה מזו, סכין חלבי שאינו בן יומו, שרוב שימושו הוא בצונן, כגול מריחת חמאה או גבינה, ולעיתים משתמשים בו גם לחיתוך מאכל חלבי חם, אין לחתוך בו דבר חריף שרוצה לאוכלו עם בשר, אך בדיעבד יש מקילים. עד כאן הזכרתי רק חיתוך בסכין, שאז הסכין מוגדר כמבליע על ידי דחיקת הסכין, אבל סכין חלבי שמרחו בו מאכל בשרי קר, אם ברור שהוא היה נקי משמנונית, זו דרגה קלה יותר, שאף המאכל אינו נאסר. (כמובן שאין לעשות כן לכתחילה). מאכל חריף מבושל, דעת התוס' שפקעה חריפותו על ידי הבישול. יש שהחמירו, מפני שהמציאות היא שהתבלינים חריפים למרות בישולם, אבל מצרפים דעה זו להקל. חשוב להזכיר שמן הראוי לייחד בהם סכינים נפרדים לבשר, חלב, ופרווה. וההיתר הוא כשכבר אירע מה שאירע, ולא לפני המעשה.
שאלה: סעודה שלישית: אנו מתפללים מנחה בשבת אחה"צ בדיוק בזמן הדלקת נרות,כך שאנו מסיימים בקרוב לשקיעה.שאלתי האם את הסעודה השלישית נוכל לבצע גם במזונות,או שניהיה חייבים לבצע רק בפת כי כאמור אנו נימצאים לאחר השקיעה ממש או קרובים לכך. ב חיים.
תשובה: ראוי לקבוע את הסעודה השלישית על פת. לכתחילה ראוי להתחיל קודם שקיעת החמה, בדיעבד ניתן ליטול ידיים 10 דקות אחרי שקיעת החמה לסעודה זו. אם מזדרזים, אין סיבה שלא להספיק זמן זה. (אגב, בשעון קיץ כדאי אולי להקדים את זמן תפילת המנחה בכמה דקות, ולא להכנס לשאלות).
שאלה: ביקור בגן חיות: חשבתי בזמנו לבקר עם חברה בגן חיות, אך לאחר מחשבה קצרה חשתי לא נח עם עצם העובדה של קיומו של גן חיות. האם זה מוסרי לכלוא בעל חיים, רק כדי שאני אוכל להנות להסתכל עליו?! נכון, יאמרו שטוב להם, מאכילים אותם. אך בכנות נראה לי שטוב להם, בטח לציפורים וכד' החופש הגמור. הייתי מעוניין לשמוע את דעת הרבנים בנושא זה בכבוד רב יניב פרידמן
תשובה: זו שאלה אמונית, יותר משאלה הלכתית. לאחר המבול התיר הקדוש ברוך הוא לנח ובניו לאכול את בעלי החיים, דבר שנאסר על אדם הראשון. מכאן למדו שאם לאדם יש צורך בדבר, כל העולם הועמד לרשותו של האדם, כמובן בתנאי שהוא משתמש בו לצורך אמיתי, ואינו הורס. נראה לי שגן החיות משכיל את האדם בעולמו של הקדוש ברוך הוא, כלומר בעלי החיים שנמצאים בו, תחת השגחה שאינה פוגעת בהם, מסייעים לאדם האומר "מה רבו מעשיך ה'", לכן המבט אינו שהדבר אינו מוסרי, בידיעה שהעולם שלך, שמור עליו.
שאלה: נטילת ידים בראיית מת: יוצא לי לנסוע בכביש מס' 5 כביש חוצה שומרון ולראות מצבות ולפעמים ממש לויות וכו' האם חלה חובת נטילת ידים עקב ראיה?
תשובה: השולחן ערוך (או"ח סי' ד סעיף יח) כותב שהנוגע במת, או ההולך הין המתים מחוייב ליטול ידיים, לא מוזכר בדבריו דין נטילה בראיית נפטר. המשנה ברורה הביא את דברי הרמ"א (יור"ד סי' שעו) שאף ההולך ללווית המת נהגו ישראל ליטול ידיים טרם יכנסו לבית, ומנהג ישראל תורה. לא מוזכר חיוב נטילה על ראיית קבר.
שאלה: שליח הציבור בתפילה: האם שליח ציבור צריך להתפלל בימות הקיץ עם חולצה עם שרוול ארוך או האם זהו מנהג?
תשובה: עניין השרוול הוא נידון ארוך. עצתי, ששליח הציבור יתעטף בטלית, ואז לא משנה אורך השרוול. עניין הטלית לשליח ציבור, לדעת המגן אברהם זו חובה, מפני כבוד הציבור. ראה בהלכות הסליחות שלדעתו שליח הציבור צריך להתעטף בטלית, אף שאינו מוציאם ידי חובה. גם על הקדוש ברוך הוא המלמד את משה רבינו את י"ג המידות נאמר :מלמד שנתעטף הקדוש ברוך הוא כשליח ציבור. מקורות נוספים יש לחיוב זה, וזהו פתרון פרקטי שימנע מחלוקת.
שאלה: תפילת מנחה בעבודה: מה יעשה ציבור שיש לרשותו 15 דקות לתפילת מנחה היכן יקצר והיכן לא צריך לקצר?
תשובה: לדעתי אין צורך לקצר, אלא לזרז את חזרת הש"ץ. זה עדיף על כל "חיתוך" שהוא. 15 דקות מספיקות, כשמתחילים בציבור "אשרי".
שאלה: הפסק בהנחת תפילין: כידוע אסור להפסיק בזמן הנחת תפילין אפילו ברמז. לפעמים קורה שהטלית נופלת וכו' האם סידור הטלית על הכתף ו או הרמתה מהווים הפסק ואין לסדרה.
תשובה: השולחן ערוך פוסק שאסור להפסיק בדיבור בין תפילה של יד לתפילה של ראש (או"ח סי' כה סעיף ט). איסור זה הוא בין בימים בהם מברכים על הנחת התפילין ובין בימים שאין מברכים בהם על הנחת התפילין (כחול המועד בחו"ל, תפילין דרבינו תם). טעם האיסור הוא, א) משום שברכת התפילין של יד פוטרת גם את התפילה של ראש (וזה לא שייך בתפילין שאין מברכים עליהם), ב) משום שכתוב "והיה לך לאות על ידך ולזכרון בין עיניך", כלומר, הויה אחת לשתיהן, ששתיהן צריכות להיות סמוכות זו לזו, וצריכים לקצר ככל האפשר את ההפסק ביניהן. הפוסקים כתבו שהאיסור אינו רק בדביבור, אלא אף בהיסח הדעת כלשהו, כקריצה או אפילו שתיקה ממושכת (שו"ת הלכות קטנות ח"א סי' נז, באר היטב על השו"ע שם אות ח, מגן אברהם סי' ח ס"ק יד, ביאור הלכה סי' כה סעיף ט). בשערי תשובה (על השו"ע שם) הכריע כדעת רבינו יונה, הרא"ש והטור שהיסח הדעת הוא דווקא כשעומד בשחוק וקלות ראש. המשנה ברורה (ס"ק לד) התיר לדבר כשהדיבור הוא לצורך התפילין. לכן, אם הטלית נופלת, והדבר גורם להיסח הדעת מהתפילין, בודאי שראוי להרימה, ולא להיות טרוד בה. אם נפילתה אינה מטרידה כל כך, לכתחילה ראוי לחשוש לדעת הפוסקים שכל רמיזה נחשבת הפסק, והדבר אינו לצורך הנחת התפילין, אך אפשר להקל, שיכול להרימה ולא יצטרך לברך שנית.
שאלה: האם מותר לעלות לקבר ביום שישי: האם מותר לעלות לקבר ביום שישי כאשר יום השנה חל בשבת?
תשובה: אפשר, ורצוי עד חצות היום בלבד. כללית לא רצוי לשנות את יום העליה לקבר, ואם אפשר לעלות ביום השנה עדיף, בספרים כתוב שהנשמה באה ביום זה לקבר (לא קודם), ויש לה נחת לראות שעולים לכבודה.
שאלה: זכויות יוצרים.: האם מותר להוריד שירים המפורסמים באתרים שונים באינטרנט ולהשמיעם דרך MP3 (לשימוש פרטי). צדדי השאלה: האם אין כאן גזל, שכן היוצרים לא מתוגמלים ואולי אינם חפצים בזאת. מצד שני יתכן שהיוצרים מעוניינים בכך, שכן הדבר מפרסם אותם ומקדם מכירות של שירים נוספים שלהם.
תשובה: תשובה קודמת באתר עוסקת ב"גניבת שכל", כלומר גניבת רעיון, מידע וכו'. שם כתבתי שאין היתר להוריד שירים, מפני שזו הגותו של היוצר. אם הוא היה רוצה בפירסום, הוא היה מודיע לנו שכוונתו לכך. כל זמן שהיוצר לא הודיע, איני יכול להחליט בשבילו שהפירסום חשוב לו. אם כל שיריו "יורדו" כדי להתפרסם, מה ישאר לו להרוויח?
שאלה: תא אחד -תנור אפיה.: כיצד עליי להשתמש בתנור אפיה בעל תא אחד באפיית עוגה חלבית ולאחר מכן עוף בשר אפוי צלוי או להיפך? האם צריכה להיות התנהות מסוימת? האם יש עניין לגבי ספרדים אשכנזים? אשמח לקבל פירוט מלא. מראש.
תשובה: תנור עם תא אפיה אחד אינו פשוט להלכה. דפנות התנור בולעות טעם, כמו שדפנות כלי בולעות טעם. האם היינו משתמשים באותו סיר לחלב ולבשר? גם הפתרון של הכשרת התנור (אחרי 24 שעות, מנקים ומפעילים על מקסימום הטמפרטורה למשך פרק זמן) אינו פשוט. המגן אברהם גזר שלא להכשיר מבשר לחלב. עלולה להיות בעיה שהתנור מוכשר, ובן הזוג אינו יודע על ההכשרה, ועבורו התנור עדיין בשרי חלבי. אפשר להקל ולהכשירו אחת לזמן, בשעת הצורך, אך לא באופן קבע. חזוב להדגיש, גם תנורים עם שני תאים, אך קיטור אחד, נחשב הדבר כתנור עם תא אחד.
שאלה: האם ילד מתחת לגיל 13 חייב בקיום נדרים: ב"ה האם ילד חייב בקיום נדרים או שאין נדרו נדר?
תשובה: קטן בן י"ב שנים וקטנה בת י"א שנים, אם יודעים לשם מי נדרו נדרם נדר. (1) אם לא ידוע גילם, ולפי הקומה והמראה החיצוני נראים קטנים, אין נדרם נדר (2). קטן שנדר, גוערים בו ומענישים אותו כדי שלא יתרגל לנדור. אם הנדר הוא דבר קל, ואין בו עינוי נפש אומרים לו שיעמוד בנדרו כדי שלא יתרגל לנדור. (3)
שאלה: עליה לקברי הורים בכלל וביום השנה בפרט: היכן מצאת שראוי לעלות לקבר ביום השנה? קראתי דברים שכתב הרב חיים דוד הלוי זצ"ל - רבה של תל אביב יפו - שדווקא לא רצוי לעלות לקבר. האם ניתן להרחיב את הדיון בסוגייה זו?? על פי המדרש כלב בן יפונה הלך להשתטח על קברי אבותיו ומכאן משתמע דווקא יחס חיובי למנהג זה. אז מה הדרך הראוייה???
תשובה: מקורות רבים לשאלה זו, אתייחס בקצרה. רש"י ביבמות (קכב,א) כותב בשם הגאונים, יום שמת בו אדם גדול קובעים אותו לכבודו, ומדי שנה בשנה כשמגיע אותו יום מתקבצים תלמידי חכמים מכל סביביו ובאים על קברו. מקור נוסף, בספר מעבר יבוק (פרק עא) כתב ללמוד מכלב בן יפונה שעולים על הקברים. והוסיף, ומכאן נתפשט המנהג יפה בישראל שאנחנו הולכים על קברי אבות להתפלל ביום שמת אביו או אמו. (והוסיף שאם הוא במקום אחר יילך לבית הקברות בעיר האחרת ובכך יתעוררו כל הנשמות בתפילה עבור ישראל). בספר חסידים (סי' תנ, סי' תשי, סי' תתשעא, וסי' תשמז) כתב שעניין זה טוב גם עבור הנפטר. "כי הניה יש למתים שאוהביהם הולכים על קבריהם ומבקשים על נשמתם טובה". ראה גם בבן איש חי פרשת ויחי סעיף יב. בספר גשר החיים (פרק כט) כתב שהמנהג לעלות ביום השעה ביום השלושים וביום השנה, וכתב את סדר התפילה. (מקורו מסימן שמ"ד צריך עיון אם זהו חיוב, או חלק מדיני אבילות, ובעז"ה אבאר במסגרת אחרת).
שאלה: שאלות בבשר וחלב: א)האם צריך להשתמש במגבות שונות לנשיאת כלי בשר וכלי חלב? ב)האוכל מאכל פרווה שבושל בסיר בשרי, האם הוא "בשרי"? ג)האם מותר להעביר מרק חם פרווה מכלי בשרי לכלי חלבי? ד)האם יש היתר להשתמש בתנור בשרי למאכלי חלב, אם לא השתמשו בתנור זמן מה. ה)האם יש איסור למזוג מאותו קומקום לסיר בשר וסיר חלב, שכן האדים הפכו את הקומקום ל"בשרי"? ו)האם מותר להשתמש באותו המיקרוגל למאכלי בשר וחלב? מה קורה אם המיקרוגל הוא גם תנור רגיל למאכלי בשר?
תשובה: א) כדאי לייחד מגבות נפרדות לבשר וחלב, מפני שעשוי לנגב בהן כלים שנוקו במים חמים, או שמניחים עליהן כלים לייבוש, או שמנקה את ידיו שנוקו במגבת במאכל חלבי עם דבר חריף (צנון, שום) ונוגע במאכל בשרי. ב)מאכל פרווה שבושל בכלי בשרי, אם לפני כן לא השתמשו בכלי במשך 24 השעות הקודמות, לא ראוי לאוכלו עם חלב.(רמ"א יור"ד סי' צה סעיף ב, חכמת אדם כלל מח סעיף סב). ג) אם הכלי אינו בן יומו (לא השתמשו בו, לפחות 24 שעות), אפשר. ד)ההיתר יכול להיות בהתקיים ארבעה תנאים. החלפת התבניות, המתנה 24 שעות ללא שימוש בתנור, ניקוי התנור בבד רטוב, היסק לכמה דקות בחום הגבוה ביותר. אך ראוי שלא לעבור מתנור בשרי לחלבי, לעתים תכופות. ה)יש צורך להזהר שהקומקום לא יעמוד בדיוק מעל הכלי. ו)המקרוגל הוא תנור בעייתי מאד מבחינת הגדרתו ההלכתית. ממולץ לעיין בספרו של פרופ' זאב לב, "מערכי לב", שעוסק בפרק אחד עשר בשאלת בישול מאכלי בשר וחלב במקרוגל. לכתחילה ראוי שלא לעשות כן. ראה עוד בספר מטבח כהלכה בהוצאת המכון הטכנולוגי בירושלים, ובספר כשרות השולחן ח"א.
שאלה: חלקה: מהו מקור מנהג החלקה?
תשובה: מדרש פרשת קדושים, על הפסוק כי תבואו אל הארץ, רמז לקטני ישראל, שאף בהם נאמר המושג של שלוש שנים יהיה לכם ערלים. מקורות הזכורים כרגע, שער הכוונות למהר"ח ויטאל דף פז. שו"ת נחפה בכסף ח"ב דף ז. שו"ת ערוגת הבושם או"ח סי' רי. שו"ת אפרקסתא דעניא סי' קסא.שערי תשובה או"ח סי' תקלא ס"ק ז ששמחים עם הקטן ומחנכים אותו להשאיר פיאות הראש. ראה גם בספר ארץ ישראל להרב גליס, במנהגי הארץ, וכן בשו"ת יצחק ירנן ח"ב סי' כז, ובסשו"ת תשובות והנהגותח"ב או"ח סי' רמו.