LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: קדיש בלשון ארמית: אם הקדיש כל כך נשגב וקדוש - למה הוא בלשון ארמית, ולמה לא מוזכר בו שמו של ה ב"ה וב"ש?
תשובה: אעתיק מדברי הטור בס' נ"ו: יתגדל ויתקדש הוסד על פי המקרא והתגדלתי והתקדשתי האמור במלחמת גוג ומגוג שאז יתגדל שמו של הקב"ה דכתיב (זכריה יד) ביום ההוא יהיה ה' אחד ושמו אחד: שמיה רבא יש מפרשים שם יה רבא שאנו מתפללין על שם יה שאינו שלם שיתגדל ויתקדש ושיחזור להיות שלם והיינו לעת הגאולה שינקום מעמלק שנשבע שלא יהיה השם שלם עד שינקום ממנו דכתיב כי יד על כס יה שאין הכסא שלם ואין השם שלם אלא לאחר שינקום ממנו ואז יהיה השם שלם וגם הכסא דכתיב (תהלים ט) האויב תמו חרבות לנצח וכתיב (שם) וה' לעולם ישב כונן למשפט כסאו הרי השם שלם והכסא שלם. ומה שאנו אומרין הקדיש בל' תרגום יש אומרים מפני המלאכים שלא יתקנאו בנו שאנו משבחים שבח נאה כזה וגם שע"י זה הקב"ה נזכר לחורבן הבית וגלות ישראל כדאיתא בפ"ק דברכות בשעה שישראל עונין אמן יש"ר הקב"ה מנענע בראשו ואומר אוי לבנים שגלו מעל שלחן אביהם ומה לו לאב שככה מקלסין אותו בניו ורחקם מעל שלחנו וכביכול שיש דאגה לפניו ואם יבינו המלאכים זה יקטרגו עלינו ע"כ אומרים אותו בלשון שלא יבינו שאינן מכירין ארמית. ור"י פירש הטעם לפי שהיו רגילין לומר אותו אחר הדרשה כדאיתא בשלהי סוטה אמאי קאי עלמא אסידרא דקדושה ואיהא שמיה רבא דאגדתא והיו שם עמי הארץ שאינן מכירין אלא ארמית שהוא לשונם לכן נהגו לאומרו בלשון שהכל מבינין בו ולפי פירוש זה יהיה כפשוטו שמיה רבא תרגום של שמו הגדול. יתכן שעל פי דברי הטור אפשר להסביר שאי הזכרת שם ה' קשורה לכך שזו תפלה שבאה להזכיר את היותנו בגלות שעדיין שם ה' לא נגלה בעולם. כביטוי לכך אין אנו מזכירים בתפלה גדולה זו את שם ה'.
שאלה: "בכל דרכיך דעהו": האם כבוד הרב יכול לתת לי כמה עצות כיצד להגיע לדרגת "בכל דרכיך דעהו", וכנזכר בשו"ע רלא, א?
תשובה: זו דרגה לא קלה, לכוון שכל מעשיו ואמירותיו והנהגויותיו ומחשבותיו ואמירותיו יהיו מכוונים לענייני תורה ומצוות. שגם אם אדם עוסק בענייני דעלמא, כגון: שהולך לעבודה, אם מכוון שלא ללכת לצבור הון אלא לפרנס את משפחתו כדי שיוכלו לעסוק בענייני תורה ומצוות. ואם כן, נמצא שגם העיסוק במילי דעלמא מקבל מימד של קדושה ומצווה וזה נקרא בכל דרכיך דעהו. אבל המבזבז את זמנו סתם ואינו פועל לשם שמים אינו זוכה למדרגה זו ואין זה לפי הדרכתה של תורה.
שאלה: הרהור בדברי תורה: מדוע הרהור של דברי תורה מותר לפני ברכת התורה (לכאורה אין בו ממש לימוד) אך במקום מטונף הוא נחשב ללימוד ממש שאסור ללומדו במקום כזה?
תשובה: שיטת מרן המחבר בסימן מ"ז שברכות התורה הם רק על לימוד תורה שמוציא בפה - "ודברת בם", ואם הוא מהרהר לא צריך ברכה. אמנם לגבי כתיבה יש האומרים שהיות וכשכותבים בדרך כלל מצוי שיאמר לכן צריך לברך לפני כתיבת דברי תורה. והגרשוני כותב שלומדים לימוד תורה מהפסוק "ושננתם לבניך" - דיבור שאפשר ללמד על ידו לאחרים, ודיבור בכתיבה יכול ללמד לאחרים שיקראו מה שכותב ולכן דינו כדיבור, מה שאין כן במחשבה שאחר לא יכול ללמוד ממחשבותיו. הגר"א מקשה מהפסוק "והגית בו יומם ולילה" וחולק וסובר שגם על הרהור צריך לברך. ולכן מי שרוצה לחוש לדברי הגר"א לא יהרהר בדברי תורה עד שיברך. לעומת זאת במקום המטונף, הרהור בדברי תורה זה לא תלוי במה כלול בפסוק אלא סוף כל סוף זה עיסוק בקדושה למרות שאינו טעון ברכה ולכן אסור.
שאלה: חובת הסבה בפסח: מי ששתה יין בפסח ללא הסבה: א. האם חוזר ומסב? ב. האם? ג. האם קיים שוני במניין הכוס (ראשונה, שנייה וכ"ו) אשמח להתיחסות למנהג יהדות תימן בברכת חג כשר ושמח
תשובה: לצערנו, הרב לא הספיק לענות על שאלתך לפני החג. בברכת התורה, מערכת www.yeshiva.org.il
שאלה: מרחק שתילה בין עצים: מה המרחק המנימלי לשתילת עצי פרי? האם יש משמעות בין סוגי העצים למשל בין גפן לרימון בין זית לעץ שלא משבעת המינים?
תשובה: אין הגבלת מרחק בין עצים. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: כלאים בצמחי נוי: האם שתילת צמחי נוי ליד הגפן זה כלאים? האם צריך לעקור אותם? מה המרחק המנימלי כדי לשתול צמחים ליד הגפן?
תשובה: אם הם מאכל בהמה או אדם אסור, אולם כשאינם מאכל כלל מותר. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: להתפלל בבית או במכללה: בכל בוקר אני קמה אומרת ברכות השחר ורק כשאני מגיעה למכללה אני משלימה את שאר התפילה. רציתי לברר האם דבר זה תקין? והאם זה ר להמשיך בדרך זו או שעדיף את כל התפילה בבית או כל התפילה כאשר אני מגיעה למחוז חפצי?
תשובה: הטוב ביותר הוא להתפלל בבית את כל התפילה לפני היציאה לדרך. אולם אם זה לא מסתדר - אז תמשיכי כפי שאת נוהגת.
שאלה: אכילת דגים בפסח: אני ואישתי חוגגים פסח אצל הוריה הבנתי שבערב פסח הארוחה המרכזית היא דגים ולמוחרת בשר. האם ישנה בעיה, האם זה לא נחשב כסעודת מצווה שצריך בשר?
תשובה: בלאו הכי, בסעודת ליל הסדר עדיף למעט באכילה כי לפי הדין יש לאכול מצה ומרור וכורך ואפיקומן ולא נותר מקום לדברים אחרים.
שאלה: עיניינה של הגבה העט במכירת חמץ: אשמח להבין מה המשמעות לכך שאני מגביה את העט של הרב בזמן מכירת חמץ ובזמן כתיבת הכתובה?
תשובה: זהו מעשה קניין. במכירת חמץ, הקנין נותן יתר תוקף למינוי השליחות. בחתימה על הכתובה, הקניין יוצר את ההתחייבויות שהחתן מקבל על עצמו.
שאלה: תענית בכורות לאב עבור תינוקו הבכור: שמעתי שנהוג שהאב (שאיננו בכור) צם עבור בנו הקטן. האם זוהי שמועה נכונה, מהי מקורה? האם ראוי ל"היפטר" מהצום ע"י סיום או ראוי למי שיכול לצום?
תשובה: : נוהגים להתענות גם עבור בן הבכור אם הוא בן ל' יום. זהו המאמץ שלנו לזכות לישועה שאנו מקוים לה שהיא לגלות שוב לעצמו ולכל העולם את זה שאנו בחינת בני בכורי ישראל. ניתן להיפטר מצום זה על ידי השתתפות בסיום וכך נהגו ישראל.
שאלה: כדור סרזט בפסח: הבנתי שאין הכשר לכדור הסרזט (למניעת הריון בהנקה) כשרות של פסח. האם ניתן בכל אופן לקחתו בפסח? האם לעבור לכדור אחר למרות ה"סכנה" בדימומים וכדו'?
תשובה: בדלית בררה, את יכולה להמשיך בנטילת הכדור מכיון שהכדור אינו ראוי לאכילת כלב. שינוי עלול לשבש את הפעילות ההורמונאלית שלך.
שאלה: מחלוקות על היחס לרבנים שונים: מאז ילדותי, תמיד המושג "רב" תפס אצלי חשיבות עצומה. בשבילי, הרב היה הדמות הנערצת ביותר, החשובה והמכובדת ביותר. אך ככל שאני מתבגר אני רק נחשף לעוד ועוד פרשיות מזעזעות בדבר "רבנים". כהקדמה, יש המון רבנים שאני מעריך מאוד גם היום וחושב שהם ממש "כמלאך האלוקים", אנשים מדהימים עם תכונות מעוררות כבוד. ובכל זאת, כבר אי אפשר לדעת למי להאמין. מצד אחד, טוענים שהרב ניר בן ארצי אדם צדיק (הרב שמואל אליהו והרב מלמד), ומצד שני, שהוא (ח"ו) שקרן ונוכל (הרב אבינר). מצד אחד, הרב איפרגן צדיק עצום, ומצד שני, (ח"ו) "רשע" ו"מי שמתקשר איתו אין לו חלק לעולם הבא (הרב שטיימן, הרב קנייבסקי ועוד). ח"ו איני נוקט עמדה, פשוט כי איני יודע וכל מה שכתבתי זה רק ציטוטים ואין בהם כדי להוריד ולא במעט מכבוד הרבנים המוזכרים. אלא כל מטרתי היא להבין למי להאמין? זה לא שהם חולקים בענייני נידה (הרב אבינר והרב ליאור) ולכן טוענים שאין להקשיב לרב השני אלא אלו ממש תיאורים מחרידים שאותם האנשים שחלק אומרים שהם "צדיקים" חלק אחר, לא פחות מכובד, טוען שהם "רשעים"!. איך אפשר לדעת אם לפנות לרבנים האלה או לא? איך להתייחס אליהם? לקבל מהם עצות? אני כבר לא יודע מה לעשות.
תשובה: באופן עקרוני, האמון שלנו בתלמידי חכמים הוא אמון בתורה. יש לנו אמון שמי שמקדיש עצמו לתורה התורה מרוממת אותו. ודאי שזה בעיקר תלוי בכוונת הלימוד, אם הלימוד הוא לשמה. בכל אופן, ודאי שאנו בכל מקרה מרגישים שהתורה היא מרוממת את הלומדים אותה. צריך להידבק בתלמיד חכם שמוחזק כתלמיד חכם. כיצד יודעים מי תלמיד חכם. תלמיד חכם שרואים שגם תלמידי חכמים שואלים אותו וסומכים על עמדתו זהו הסימן הגדול להיותו תלמיד חכם גדול. הרב של הרבנים הוא נחשב כגדול. מי שרק אנשים פשוטים דבקים בו אין בכך מספיק הוכחה שהוא באמת גדול. הדבר החשוב ביותר הוא שיהיה לאדם אמון. כל מי שיש לך סדק באמון שלך בתלמיד חכם אז אתה צריך לבחור תלמיד חכם שאתה מאמין בו ללא פקפוקים. אם יש רב שאומרים עליו דברים וזה גורם לך לסדק באמון שלך באותו רב זהו הסימן שאתה צריך להידבק בתלמיד חכם אחר. לסיכום: המבחן של גודל בתורה הוא מבחן מרכזי. גודל בתורה לא ההמון קובע אלא תלמידי חכמים. הנקודה השניה לסמוך על הצופן הפנימי שיש בך, כשכבר נוצר סדק אזי לחפש תלמיד חכם שאין לך שום סדק.
שאלה: ישיבת האורחים בחופה : האם מותר לאורחים לשבת בחופה תוך כדי עריכת החופה - הייתי מאוד מבקש מקור בהלכה?
תשובה: יש לנו כלל, שכשמברכים ברכת המצוות, לכתחילה, יש לעמוד בזמן הברכה. אמנם יש שאומרים שברכות האירוסין זה ברכות השבח, והראיה, שאנחנו לא אומרים 'אשר קידשנו במצוותיו וציוונו לקדש אשה'. באמת יש מנהגים בחו"ל שעושים במיוחד לאנשים מבוגרים מקומות לשבת. על כל פנים לכתחילה, לענ"ד, נראה שיש לעמוד וזה מדין שהברכות אמורות להיאמר במצב של עמידה. אבל אם קשה לו או שבחו"ל יש כבר מנהג כזה לשבת אפשר לשבת, וזה לא נגד הדין.
שאלה: שביעי של פסח: רציתי לדעת מהו מקורו של שביעי של פסח ביותר עומק.
תשובה: ילד מתוק: המקור לשביעי של פסח הוא מהתורה. התורה כותבת, שבפסח ביום הראשון מקרא קודש וגם ביום השביעי עצרת לה'. עצרת זה יום שאנו עוצרים מלעשות מלאכות רגילות שאנו עושים כל יום. אנו עוצרים את החיים הרגילים שלנו ועושים יום מיוחד כדי להתרכז בקשר בינינו לבין הקב"ה. בחג הפסח אנו בעיקר מתרכזים בהודאה לקב"ה על יציאת מצרים. בפסח אנו מתרכזים בכך שאנו לומדים על עם ישראל שהוא עם מיוחד שיש לו השגחה מיוחדת מאת ה'. אנו לא עם שהחוקים של שאר העמים נוגעים לנו. לנו יש היסטוריה מיוחדת. לפי החשבון של חכמים, שביעי של פסח הוא יום בקיעת ים סוף. בקיעת ים סוף היתה ארוע מאד מיוחד גם בשנה שעם ישראל יצא ממצרים. למרות שהיו הרבה ניסים, הנס של בקיעת ים סוף מיוחד ובזכותו עם ישראל התחזק באמונה עד כדי כך שהוא שר את שירת הים שהיא שירה שמלמדת כיצד עם ישראל הכיר בקב"ה האמין במשה והתחיל לחלום על העתיד המיוחד שיש לנו כעם. העתיד המיוחד שלנו שיהיה לנו קשר מיוחד עם הקב"ה. בית המקדש שזה המקום ששם הכי אפשר להרגיש את הקשר של העולם עם הקב"ה הוא יבנה אצלנו. "מקדש ה' כוננו ידך".
שאלה: חסה ללא תולאים: האם יש "חסה ללא תולעים" שנמצא תחת הפיקוח שלכם? (אני חושב שראיתי חסה כזו בשוק, איפה שאני גר, אבל לא ידעתי אם זה אמיתי)
תשובה: אין פקוח שלנו אלא הדרכה כיצד לגדל. בחברת חסלט - עלי קטיף כל ההדרכות נעשות על פי מכון התורה והארץ. ויש להם השגחות של הרב קמינצקי, בד"ץ עדה חרדית, הרב אפרתי, שארית ישראל ועוד. כמו כן, אין במוצרים שלהם שאריות חמרי הדברה. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: יין של אוצר בית דין בשנת תש"ע: קניתי יין של אוצר בית דין מנציג מטעם הבית דין (אני חושב שהוא גם היצרן) הרבה אחרי זמן ביעור. וכשקניתי הוא אמר לי שהבית דין אמרו לו להגיד למי שקונה עכשיו (אחרי פסח תשס"ט) שאם נשאר להם עד ערב פסח תש"ע שיבער אז. האם הוא צודק או הוא פשוט לא הבין מה שאמרו לו? (ההוראות בתוך הקופסה דיבר רק על ביעור בתשס"ט)
תשובה: הוא פשוט לא הבין, או שאתה לא הבנת אותו. בכל אופן, אין הלכה כזו. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: מוצרים שאינם כשרים לפסח: אנו מתגוררים זמנית בחו"ל, השאלה שלי היא לגבי תבלינים ומוצרים שאינם כשרים לפסח (אך אינם חמץ גמור) שהובאו מהארץ. יש במקרר תבלינים מהארץ שקשה להשיג כאן בחו"ל ושמן דגים שהבאנו מהארץ (שמן הדגים שיש בחו"ל לא כשר) בד"כ אני מאחסנת במקרר כדי שלא יתקלקלו, מה עלי לעשות בפסח, האם אני חייבת לזרוק אותם או שישנה אפשרות לאחסן במקרר ולאטום בנייר?
תשובה: מכיון שלא מדובר בחמץ גמור, את יכולה לארוז את הכל לכתוב פתק "חמץ" על האריזה ולהשאירה בפינה נידחת במקרר.
שאלה: שלוש מצות שמורות בליל הסדר: בליל פסח, האם שלושת המצות שלפניו,חייבות להיות מצות שמורות? מצה שמורה בליל פסח, האם חייב לאכול בליל הסדר רק מצה שמורה?
תשובה: מצות המצווה שאוכלים בליל הסדר חייבות להיות שמורות. יש אף המקפידים שמצות אלו תהיינה מצות יד.
שאלה: לקרוא כנגד גרף של רעי: מבואר בהלכה שגרף של רעי שעשוי ממתכת או זכוכית אסור לקרוא כנגדו אלא אם כן הם נקיים או מכוסים. מה הדין אם הם מלוכלכים מבפנים ואדם כסה את הרעי באופן שאין ריח. האם מותר לקרוא נגדו? אפשר לטעון שמותר שהרי מבחוץ הפח נקי, ומבפנים הרעי מכוסה, או שכ"ז שיש רעי בתוכו כל הכלי נהפך לרעי ואסור לקרוא אלא א"כ כסה את הכלי גם מבחוץ. השאלה נוגעת למעשה.
תשובה: נראה שגרף של רעי אפילו הרעי מכוסה מבפנים טעון כיסוי מבחוץ, ששמו עליו, ואין התפילה או הלימוד מתקיימים במצות התורה "והיה מחניך קדוש".
שאלה: מציאת הלכות תוכחה: ברצוני לדעת היכן ניתן למצוא הלכות להוכחה (להוכיח אדם בטעותו) האם קיימים הלכות אלו בספרי "ילקוט יוסף"?
תשובה: בגמרא הסוגיא נמצא במסכת ערכין דף טז, ב. ברמב"ם הלכות דעות פרק ו. בשולחן ערוך אורח חיים, סימן תרח. ובמשנה ברורה וביאור הלכה שם. איני יודע היכן נמצאים, אם בכלל, הלכות אלו בילקוט יוסף. בברכת התורה, WWW.Yeshiva.org.il
שאלה: פארק תמנע וגבולות הארץ: לפי הסוברים שהעיר אילת היא חו"ל, האם גם פארק תמנע? (ונ"מ אם יש חשש הלכתי לבקר בפארק הנ"ל, אם נחשב כיוצא לחו"ל).
תשובה: לכאורה כן, ומי שחושש לאילת יחשוש גם לזה.
שאלה: עבודה בפסח עם חמץ: אני מטפלת בתאומים אצל משפחה חילונית שאינה שומרת כשרות. ידוע לי כי בפסח ימשיכו לאכול חמץ גמור בבית. אני מאכילה את התינוקות - סימילאק, מרק ירקות ועוף, וגבינה, כולם יבושלו יוגשו בכלי חמץ. האם מותר לי לעבוד בחול המועד? על פניו נראה שלא אולם הם ביקשו מאד שאעבוד לכן אני שואלת. כמו כן, מדובר באבדן ימי עבודה עבורי (אם כי עובדת החמץ מפריעה לי הרבה יותר) כמו כן, אני מטפלת בכביסה - וודאי ירצו שאעשה כן גם במהלך חול המועד (שלא נהוג לכבס בו).
תשובה: אם מדובר בחמץ ממש אסור לך לעבוד בו בפסח. אך אני מבין שאין מדובר בחמץ ממש אלא בדברים שאינם כשרים לפסח בגלל תערובת או טעם של חמץ, גם כאן ראוי לכתחילה לא לעבוד בפסח. אך בדלית בררה, אם אין חשש שתתטעמי מהמאכלים, מותר לך לעבוד בפסח. באשר לכביסה, אם המדובר בכביסת בגדי תינוק היא מותרת בחול המועד.
שאלה: טבילת מכונה לפריסת לחם: בסופרמרקט בו אנו עורכים את קניותינו ישנה מכונה לפריסת לחם. האם מכונה כזו חייבת בטבילה? אם אין ידוע אם הוטבלה - האם ניתן להשתמש במכונה?
תשובה: לכתחילה, המכונה טעונה טבילה כמו כל סכין לחם. אבל אם לא הטבילו, מה שנחתך לא נאסר. וכן בכל כלי הטעון טבילה שבישלו בו לפני שהוטבל, שאין דינו ככלי הבלוע בו איסור האוסר את המאכלים מחמת שנפלט לתוכו טעם איסור אבל פה הטעם לטבילה הוא מפני שנכנס לקדושת ישראל, ואי הטבלתו אינה אוסרת. אמנם לכתחילה צריך להטביל. אם זו מכונה כזאת שלא ניתן להטביל מחשש שתתקלקל ניתן לתת אותה במתנה לגוי ואח"כ להשאיל ממנו אותה בחזרה ואפשר לתת לו משהו בתמורה וכך פטורה מטבילה.
שאלה: דיבוק בארץ ישראל: שמעתי פעם הרצאה באינטרנט על כל מיני שדים ודיבוקים והייתי רוצה לדעת מה זה בדיוק דיבוק? האם אפשר לתגונן מפניו שלא יכנס לגוף האדם מלכתחילה? האם הוא יכול להכנס לגוף של כל אדם? והאם בא י יש דיבוקים בכלל?
תשובה: לפי מה שנמסר הדיבוק הוא נפש אדם רשע שלא זכה למנוחה והוא מתייסר ע"י מלאכים הרודפים אותו, והוא מוצא לו מפלט בגוף אדם חי שאין רשות למלאכים להזיקו. היכולת שלו להיכנס לגוף אדם היא רק למישהו העובר עבירות או שהוא רחוק מתורה ומצוות, ומובן מכאן שזהירות מעבירות מגינה מסיכון כזה. ולפי המסופר היו דיבוקים גם בארץ ישראל.
שאלה: חלום על אם שנפטרה: לפני חודש וחצי נפטרה אימי וקיבלתי את זה מאד קשה. אתמול חלמתי עליה פעם ראשונה, היא הופיעה מאד זוהרת בחלום, בחלום ידעתי שהיא נפטרה ונגעתי בה כדי לראות שהיא אמיתית ואכן היא היתה אמיתית. היא שאלה מה שלומנו ואמרה שהיא ממהרת וצריכה לחזור. מה משמעות החלום?
תשובה: יתכן ומשמעות החלום שהיא זכתה למקום טוב, ומצד עצמה היא שמחה ורק היא מוטרדת מצערכם הקשה ובאה לשאול לשלומכם, ולרמוז לכם שטוב לה ושאין להצטער עליה יותר מידי.
שאלה: הגדרת מיטה יהודית: בחדר השינה שלנו אין הרבה מקום להפרדת המיטות. הרוחב הוא 167 ס"מ והרוחב של מזרן לפחות 80 ס"מ. מה הרווח המינימלי שחייב להיות בין המיטות, והאם יש פתרונות חילופיים? האם אפשר לשים מחיצה במקום הפרדה,ואם כן,מה צריך להיות הגובה שלה? האם אפשר לעשות הפרדה בגובה המיטות, אחת גבוהה והשנייה נמוכה ומה צריך להיות ההפרש בגובה?
תשובה: צריך להפריד את המיטות כך שלא יגעו אחד בשני,ועדיף להרחיק כאמה, שזה כ-50 ס"מ, אבל אם המיטות לא נוגעות כלל אז מותר בדיעבד.
שאלה: לעבוד בחנות חיות אחרי ביעור חמץ: אני עובד בחנות חיות, ואני יודע שיש מוצרים שמכילים חמץ. אני אומנם לא עובד בחול המועד, אבל האם אני יכול לעבוד בחנות אחרי הביעור חמץ? כי הבנתי שאסור לראות חמץ אחרי שמבעירים.
תשובה: חמץ שעבר עליו הפסח אסור בהנאה לבעלים, אך לך אין איסור בדבר.
שאלה: מצוות יישוב ארץ ישראל: ידועה המחלוקת בין הרמב"ן לבין המגילת אסתר גבי מצוות יישוב ארץ ישראל שהמגילת אסתר סובר שאינה מצווה (בכל אופן בזמנינו) ואילו הרמב"ן מונה אותה כמצוות עשה דאורייתא "שנצטווינו לרשת הארץ." וכו. יש לי כמה שאלות על שיטת הרמב"ן בנושא: הן הרמב"ם בספר המצוות לא מנה את מצוות יישוב ארץ ישראל, אמנם תירוצים רבים נכתבו בנושא אבל צריך אחד משכנע ביותר כדי שהרמב"ם לא יכתוב את זה, לדוגמה התירוץ שזאת מצווה כללית,מה כללי פה? הרמב"ם כותב שמצווה כללית היא מצווה שכוללת את כל התורה למשל לעשות את כל דברי התורה וכו,א"י היא מצווה די פרטית עם דינים משלה. שאלה שנייה-הנה הגמרא בכתובות מספרת על רבי זירא שהשתמט מרב יהודה בגלל שלושת השבועות,מבלי לעסוק כרגע בסוגיה עצמה-איך רבי זירא ורב יהודה בכלל דנים בנושא של לעלות או לא לעלות אם יש מצוות עשה? אם המצווה קיימת אז מה שייך פה דברי הנביא (אלא אם תגיד שהמצווה בוטלה וזה דברי המגילת אסתר בעצם.) ועוד שאלה:הנה ידוע כי במלחמה לא אומרים פיקוח נפש,ומצוות יישוב ארץ ישראל דורשת מלחמה,אם כן למה לא מסרו את הנפש דורות ראשונים כדי לעלות לכאן הרי יישוב ארץ ישראל דוחה פיקוח נפש! ואם תמצי לחלק בין יחיד לרבים-הן הרמב"ן בעצמו מנה אותה כמצווה אחת משמע דיניה שווים. רציתי לשמוע את דעת הרב על התירוץ כי מצוות א"י היא מצווה שאם אתה גר בארץ אז אתה מצווה להתיישב בה ולא לעזוב אותה, אבל לא מצווה לעזוב את הגולה במיוחד לעבור לכאן? מה דעת הרב על היישוב?
תשובה: יש להבחין בין שיטת הרמב"ם לשיטת הרמב"ן. באמת לשיטת הרמב"ם ודאי מצאנו שיש מעלה חשובה לארץ ישראל. נראה גם מדברי הרמב"ם יש איסור לצאת מארץ ישראל, יתכן שהאיסור הוא איסור מהתורה ובכל אופן לא נחשב כמבטל מצוות עשה. הכוונה בהסברה שהיא מצווה כללית אין הכוונה שאין בה הוראה מעשית. הכוונה היא שכמו שלגבי אדם פרטי אין מצווה מהתורה לנשום ולאכול אוכל בריא, וודאי שאדם אסור לו להרעיב את עצמו, כך גם במובן הכללי אין חיוב לעם ישראל כמצווה לגור בארץ ישראל. אולם כל עוד שעם ישראל היה מאורגן מבחינה לאומית ודאי שיכולת החיים שלנו כעם תלוי בכך שאנו נהיה בארץ ישראל. אין לנו מצווה לחיות כעם אולם זהו החיוב הכי בסיסי שיהיה מציאות של עם ישראל כעם בעולם. יכולת התורה להתקיים תלוי בכך שיש עם ישראל. ארץ ישראל היא המקום היחיד שאנו יכולים לחיות בו כעם. לפי הרמב"ם אין חיוב לבוא לכבוש את ארץ  לפי חלק מהדעות  הקב"ה הוא זה שמכניס אותנו לארץ ונותן לנו את הארץ במתנה. כך היה בזמן יהושע. המצווה היא להילחם להגן על מה שהקב"ה נתן לנו. זו עזרת ישראל מיד צר שכוללת הצלת עם ישראל שודאי כלול בכך הצלת ארצם של ישראל.  כך נראה מלשון המאירי. החיוב לעלות לארץ אינו אולי מצווה אולם הוא חיוב יותר יסודי שהוא בעצם החיוב שיהיה עם ישראל בעולם. זה מעבר למצווה פרטית ואפילו מעבר למצווה שמוטלת על הציבור. זהו חיוב להיות עם הציבור. זהו החיוב לחיות. לשיטת הרמב"ן יש מצווה להסתכן בשביל לכבוש את הארץ. ארץ ישראל ניתנת לנו במתנה על ידי ה' אולם גם שלב ההורשה הוגדר כמצווה שהקב"ה ציווה אותנו להסתכן בשביל לכבוש את הארץ אולם המצווה היא רק אם יש סיכוי להצליח במצווה. אם אין עלינו מצווה להתאבד סתם ולבוא ולהמסר ביד אויבים שלא לשם כיבוש הארץ. בכל הדורות, שלא היתה התאגדות ציבורית, לא היתה יכולת לקיים את מצוות הכיבוש. לא היה מדובר בפיקוח נפש אלא מדובר היה באי יכולת ובסתם התאבדות.
שאלה: יום השנה החל בחול המועד פסח: אבי נפטר ביח ניסן התשס"ז, 6.4.2007. ע"פ אתר קדישאנט, יום השנה למותו, חל השנה ב-2.4.2010. אולם, תאריך זה חל בחול המועד פסח. ע"פ זיכרוני, לא עולים לקבר בחול המועד, אלא בתאריך הקרוב ביותר לפני חג הפסח, שהוא השנה ב-28.3.2010,יום לפני ליל הסדר. אשמח לקבל אישור להנחתי. מראש.
תשובה: יום השנה חל השנה ביום שישי י"ח בניסן. ביום זה יש לומר קדיש וללמוד לעילוי נשמת אביך. אין עולים לקבר בחול המועד וניתן לעלות או לפני החג (ולא דווקא בערב החג) או לאחריו. יש הנוהגים שאם יום הזיכרון חל בחול המועד שאין עולים כלל ויש שדוחים את העליה לקבר לאחר חודש ניסן.
שאלה: להתפלל שמונה עשרה בשכיבה - לחולה: האם אדם חולה שמרותק למיטתו וקשה לו לשבת - יכול להתפלל תפילת שמונה עשרה בשכיבה?
תשובה: העמידה בשמונה עשרה היא דין לכתחילה, אם אדם לא יכול לעמוד כי כואבת לו הרגל וכדו' אז הוא יכול להתפלל בכל מצב בה הוא נמצא. וכן אם אדם לא יודע מהו הכיוון לירושלים או שאינו יכול להתפלל לכיוון ירושלים, כי הוא חולה ומיטתו אינה מכוונת לירושלים, אז הוא יכול להתפלל באותה זוית בה הוא נמצא. לעומת זאת, אם המקום אינו נקי, כגון: שילד עשה שם צרכיו, אז אסור להתפלל שם.
שאלה: האם שהכל על אפונה פוטר את השניצל: בארוחת צהרים היו לפניי שניצל ואפונים. בטעות בירכתי על האפונה שהכל, ואכלתי ממנה. האם פטרתי בכך את ברכת השניצל או כיוון שלא כיוונתי לברך עליו אזי עליי לברך עליו בשנית שהכל?
תשובה: אם לא כיוונת לפטור לא יצאת ידי חובה וצריך לברך שנית על השניצל.
שאלה: לפורר ביסקויט לתינוק בשבת: במשך השבוע אנו נותנים לילד שלנו (בן פחות משנה) ביסקויט מפוררת היטב, לחתיכות מאד קטנות, ע"י פירורה עם האצבעות. האם מותר גם בשבת לעשות כן ולפורר לו את הביסקויט לחתיכות קטנטנות?
תשובה: כן, כי דבר שהיה פעם מפורר אין איסור לפררו שוב, כמו בלחם וביסקווי. כמו שיש כלל שאין בישול אחר בישול, כך אין פירור אחר פירור למרות שהתחבר בינתיים.
שאלה: אכילת בשר וחלב: בערב בישלנו מאכל בשרי בכלי למחרת בבוקר הכנו חביתה באותו כלי ושמנו בצלחת חלבית מה דין הצלחת?
תשובה: אין צורך להכשיר את הצלחת.
שאלה: הכשרת פורצלן שלא היה בשימוש שנים: קיבלנו סט כלי פוצלן שלא היו בשימוש בארבע השנים האחרונות. קודם לכן הם שימשו בכל ימות השנה לחלבי. האם ניתן להכשיר אותם לפסח לשימוש בשרי?
תשובה: רק אחרי הגעלה שלוש פעמים. בזהירות! לא לשטוף מיד במים צוננים.
שאלה: מטרת החיים: כששואלים מדוע נברא העולם, תשובת הרבנים בד"כ היא: "כדי להיטיב לאדם וכד ", " להתענג ולהתקרב ל-ה ". אני אומר את זה לילד בן 15, הוא לא מבין בכלל מה אמרתי. זה סתם משפט שנשמע יפה, אבל הוא לא באמת קיבל תשובה. עדיין לא ברור. לשם מה כל זה? למה צריך להיות כאן ולעבוד כל החיים רק כדי שיהיה כסף ולא נהיה עניים ברחובות? מה זה נותן ולמי? למה צריך בני אדם? למה שנרצה להיות קשורים לבורא, מה זה יתן לנו? הרי לא חסר אנשים בעולם שלא קשורים לבורא - וטוב להם. עיננו רואות שלאוו דווקא הדתיים טוב להם יותר. אז מדוע זה כך?
תשובה: תעיין שוב בפרק הראשון במסילת ישרים וכן בפרק הראשון בספר תפארת ישראל למהר"ל מפראג, שם מתבאר שבאמת אי אפשר להסתפק בטוב שאנו מכירים בעולם הזה. לפחות אי אפשר להסתפק בעולם הזה שאחרי הנפילה של העולם מגן עדן לעולם שיש בו הרבה צער וקוץ ודרדר. באמת בעולם הזה גם כשעובדים את ה' עדיין קשה לראות את התענוג שיש בכך. החומר מסתיר את הטוב שיש בדבקות האלוקית. בכל אופן למרות שקשה להבחין אנו רואים לפחות אצל אנשים גדולים וקדושים שרמת החיים שלהם היא בכמה ספרות יותר מאיתנו. ניתן להסביר לנער שהמשימה שלנו היא למצוא את המעלה היתרה של האדם לעומת הבהמות. הבחנה בין האדם לבהמה היא בעיקר קשורה לתפיסה שהאדם מסוגל לחיות חיים ערכיים יותר, קדושים יותר.
שאלה: בקשר לשבת כמה שאלות: האם מותר לשחק כדורגל בשבת והאם מותר לנסוע באופניים בשבת, ומדוע?
תשובה: לגבי כדורגל: ברור הדבר כי אן הדבר מתאים לרוח השבת ולאווירת הקודש בה אנו אמורים להיות ביום הקדוש הזה. משחק כדורגל גורם לאדם להתאמץ מאוד, להזיע וכו', עד שבירושלמי מסכת תענית מסופר על עיר שחרבה רק בגלל ששיחקו בה בשבת בכדור. מבחינה הלכתית, יש פוסקים שאוסרים  מהטעמים הנ"ל, בגלל חשש מוקצה, ועוד טעמים, ויש המקילים בדבר אולם זאת רק בתנאים הבאים: במקום שיש עירוב, על שטח מרוצף ולא על קרקע סתם. לגבי אופניים - אין לנסוע בהם בשבת בשום אופן. הטעמים המובאים בפוסקים: שמא יתקלקלו ויתקן בשבת שזה איסור דאורייתא, שמא יצא חוץ לתחום, לא נחשב שביתה ועוד טעמים רבים.
שאלה: דגים כשרים לפסח: דגים טריים כשרים, שנקנו, נוקו והוקפאו לפני הפסח, האם הם כשרים לפסח?
תשובה: כן.
שאלה: טלטול בתל אביב: אני לומד בישיבה בתל- אביב ובשבתות אני הולך לקרוא בתורה בבתי כנסת ברחבי העיר. האם מותר לטלטל איתי את תיקון הקוראים שלי ואת המפתחות של החדר? ואם כן באיזה אופן? (הספקות- כשרות העירבו ושלמותו, חילונים, גויים ושגרירויות זרות)
תשובה: שאל את רבני העיר, את הרב הראשי ואת האחראי על העירובין.
שאלה: מכירת סוגים שונים של חמץ: 1. על מוצרים רבים כגון אבקות מרק ורטבים שונים כמו רוטב סויה וכו רשום ברכיבים עמילן, עמילן מעובד. איזה עמילן מוגדר כחמץ גמור ואיזה ניתן למכור במכירת חמץ? 2. האם ניתן לומר שרכיבי גלוטן ועמילן באבקת מרק בטלים בשישים קודם הפסח ואינם "חוזרים ונעורים" גם לדעת הרמ"א מכיוון שאבקה נחשבת כלח ומימלא ניתן לקים בהם מכירת חמץ? 3.על מוצרים רבים רשום "עלול להכיל גלוטן" האם מותר למכור במכירת חמץ או שצריך לאבדם? 4.שמעתי מאדם שעובד בתחום התבלינים שרבים מהתבלינים הם חמץ גמור. איזה תבלינים מותר לצרף למכירת החמץ? אותו אדם טוען שאף תבילין שרשום עלו מאה אחוז טהור אינו טהור ומכיל חמץ גמור כפי שרואים בחוש שתבילנים הכשרים לפסח טעמם וצבעם עז יותר מהתבלינים הטהורים בכל השנה. ואם כן האם ניתן לסמוך על הכתוב שהתבלין טהור ולצרפו למכירת החמץ או שיש לאבדו?
תשובה: אין שום מצווה למכור חמץ, יש מצוה לבער חמץ. נהגו למכור רק ליתר בטחון דברים שאינם חמץ אלא רק חשש. קמחים, עמילן מחיטה, גלוטן ( חלבון החיטה) וכדו' הם חמץ. בבית יהודי נוהגים להרבות בימים אלו באכילת המוצרים שיש בהם חמץ כדי שלא יישארו בבית בפסח. את השאריות שורפים.
שאלה: כלאים בעצים שנתחברו יחד: יש לי בעיה עם שני מקרים שאני חושש שיש בהם כלאיים אך אינני בטוח. 1) עץ אפרסק שגדל ליד עץ של שקד (מאליו לא ניטע ע"י בני אדם) והם התחברו בגזע מעל פני האדמה כך שנוצר עץ אחד שמוציא פירות שהם שילוב של אפרסק ושקד, אותו הגזע נחתך כבר אך האם יש במה שנשאר דין של כלאיים ויש איסור לקיימו כדעת מרן השו"ע או שלא? 2) מה הדין לגבי עץ דובדבן שהרכיבו ייחור של עץ נקבי על עץ זכרי (או להיפך) בכדי שלא יהיה צורך בשני עצים ע"מ שיצאו פירות, האם העץ הזכרי נקרא מין אחר כיון שאינו מוציא פירות או שמא זה מותר? 3) האם מותר לעקור לקצוץ עץ שסק שאינו מוציא פירות?
תשובה: 1. לפי המצוייר נראה שאין כאן מקום לחוש משום כלאים. 2. אם זה עץ זכרי ונקבי מאותו הסוג, כגון: דקלים ועוד, אין הם כלאים זה בזה. 3. אם אין פירות כלל, אפשר לקצוץ כשיש צורך כלכלי. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: חומצה פולית בפסח: האם ניתן לקחת בפסח חומצה פולית של חברת הדס? בשיחה עם נציג החברה נאמר לי כי אין להם קו יצור מיוחד לפסח אולם אין בתרופה חשש לחמץ או קטניות. יש לציין כי לתרופה יש הכשר מהדרין לשאר ימות השנה.
תשובה: יש גם לחם כשר למהדרין כל השנה אך הוא חמץ בפסח. אומנם אין בחומצה הפולית חמץ ממש אך אם במפעל משתמשים באותו פס יצור גם לחמץ החומצה אינה כשרה לפסח. לא נראה לי שמדובר בפיקוח נפש, אך צריך להתייעץ עם רופא האם ייגרם נזק חמור אם שבוע אחד לא תקחי את התרופה.
שאלה: סכין בשרי לאכילה בארוחה חלבית: האם מותר להשתמש לחיתוך ירקות שאינם חריפים או כל מוצר אחר שהוא פרווה בסכין בשרי ולאכלם בארוחה חלבית? האם ישנו חילוק בין ספרדים לאשכנזים?
תשובה: מעיקר הדין מותר אולם עלולה להגרם תקלה אם יחתכו בסכין גם דבר חריף, חמוץ או חם לכן נוהגים להשתמש בסכין נפרד לחלב ולבשר.