שאלה: מתי אני ימצא באמת את האהבה האמיתית?: קוראים לי ברכה ואני בת 17 פלוס עודמעט כבר18. אז ככה,ישלי משו בנושא הזה של אהבה שמאוד מציק וכואב לי,תאמת ישלי כמה וכמה שאלות בנוגע לזה,אז דבר ראשון :אני ממש רוצה חבר כבר אני רוצה מישו אמיתי ורציני שסוף סוף ידע להעריך אותי(מה שאחרים לא ידעו)אני יכולה להגיד שזה ממש חסר לי הדבר הזה,חסר לי אהבה,אין לי חיים רעים אין לי מחסור כלשהו משמעותי שבגללו אני חייבת את זה עכשיו,אני ילדה שאוהבת לצאת המון עם חברות,לעשות דברים,לשמוע מוזיקה והכול אבל החבר הרציני לא מגיע,היה לי קשר אחד שהרס אותי הרבה מבפנים אבל התגברתי על זה,אני יכולה להגיד לכם עד כמה מציק לי עד היום יותר מעצב העובדה שלא העריכו אותי,ממש לא כדי לבוא להתגאות חלילה,אני ילדה טובה רגישה תמיד אכפת לי מהחברות והסביבה שלי והקשר שהיה לי השאיר בי סוג של תמיהה,אני כול הזמן שואלת את עצמי איך הוא לא העריך?אני נראת טוב,הייתי אליו הכי טובה שיכולתי,לא התנהגתי בטיפשות או שידרתי רדידות,תמיד תמיד השתדלתי לעשות את הדבר הנכון להיות סובלנית אבל אין,הבנאדם בחיים לא העריך אותי ובסופו של דבר נתקתי את הקשר.עכשיו אולי תגידו שזה בא גם מיזה בעקבות משבר,אבל ממש לא,אני לא בקטעים האלה של לקחת משו אחר כדי לשכוח.אני מתחרפנת מזה שאין בחור אמתי שרואה ומעריך ואוהב,אני עובדת על עצמי אני משתדלת להתקדם להיות טובה יותר אז אני שואלת את אלוהים מה?אני לא מספיק טובה בשביל שזה יגיע? ואני יודעת שאין שום חוק באהבה-אהבה אמתית יכולה להגיע בגיל הנעורים ולהשאר לנצח או במקרים קצת פחות שמחים אז בגיל מאוחר,אהבה באה לאנשים מכוערים,שמנים,יפים,מעצבנים,קשוחים,רעים ואפילו פושעים.איך אומרים כול אחד מתחתן.אז למה אני לא??מה לא ר בי??.ומתי זה כבר יגיע.
תשובה: ברכה, את מאוד רוצה קשר אמיתי עם מישהו. קשר שיהיה לך נעים איתו. מישהו שתוכלי לחלוק איתו חוויות ומחשבות. ורגש. ואני מבינה ממך שאת מאוד מתוסכלת שאת לא מוצאת את זה. זה באמת מאוד קשה שיש פער ענק בין מה שאנחנו בטוחים שנכון שיהיה לבין המסלול שהקב"ה מוליך אותנו בו. כשההקב"ה החליט שהגיע זמנך להיוולד, זה היה בגלל שיש לך פה תפקיד מיוחד בעולם, תפקיד שרק את יכולה למלא, ולתפקיד הזה צריך מסלול מיוחד, שלפעמים לא נראה לנו הכי נברור ונכון, ואנחנו בטוחים שאנחנו היינו עושים זאת אחרת, אבל הרב הפעמים המסלול הזה, שטומן בחובו הרבה קשיים ותסכולים הוא דווקא המסלול שמוציא מעצמך הרבה כוחות שלא היו יוצאים ממך בדרך אחרת. את כותבת שחסרה לך אהבה, בואי ננסה קצת להבין מה זו האהבה הזו. אהבה זה דבר נפלא, מדהים, בעולם שלנו הרבה מדברים על האהבה, כותבים עליה, שומעים,מתארים, וקצת נותנים את התחושה שזה דבר שאי אפשר להתגבר עליו, שזה דבר בלתי נשלט. שאו שיש אותו, או שאין. וקצת שוכחים שאהבה זה רגש. וכמו כל רגש, אפשר לחזק אותו ע"י השקעה בו, העלאת זכרונות, דיבור עליו, חוויה של חוויות משותפות שמגבירות את הרגש, ואפשר להחליש אותו בצורה ההפוכה. נכון, שככל שרגש יותר חזק יהיה יותר קשה להחליש אותו, אבל קודם חשוב לדעת שזה אפשרי. וגם אהבה שנגמרת או שממשיכה יכולה להיות קשורה לתחזוק של הקשר הזה, ופחות לנתונים ולהתאמה בין בני הזוג. את כותבת שעכשו את מסתכלת על הקשר שהיה ורואה עד כמה הוא לא היה לך טוב. צריך הרבה אומץ וכנות כדי להגיד כזה דבר וכל הכבוד לך על כך. אנחנו כל החיים נבנים ומעצבים את הזהות והאישיות שלנו, אבל השיא של התהליך הזה הוא בגיל שבו את נמצאת, גיל שבו כל אחד מחפש להגיד את עצמו, את הכוחות, הכשרונות, הדעות והאמנות שלו, ומאוד משמעותי היכולת לקבל חיזוק לערך של האדם מאחרים. משמעותי אבל מסוכן, כי האדם יכול להתלות יותר מדי באחרים וקצת לשכוח מעצמו וממה שמתאים לו, במיוחד שאת מתארת שהיית בקשר עם מישהו שלא העריך אותך, ויכול להיות שהוא לא העריך את הזהות הנהדרת שעיצבת לעצמך, את הכוחות שגילית לעצמך. זה קשה ומתסכל, ומצד שני מאפשר לך לבנות את עצמך בצורה אמיתית יותר, עם מה שמתאים וטוב לך. יכול להיות שבשלב מאוחר יותר לאחר שתעצבי ותדעי להגדיר את עצמך, תהיי פנויה לחלוק עם בן זוג אחר את הכישורים והכוחות המיוחדים לך, אבל הרבה יותר חשוב עכשיו להתמקד בכוחות שלך, לבנות את עצמך, בלי קשר למישהו אחר שמעריך או לא מעריך את הכוחות שלך. אני מבינה שדווקא בגיל שבו את נמצאת אהבה זה דבר מאוד נצרך, חלק מזה קשור להתבגרות שכוללת שינויים הורמונלים בגופך, שמקבילים לשינויים הפיזיים, שמאוד מעוררים את יצר המין, זה דבר גדול וחשוב, זה מה שיגרום לך בע"ה להימשך לבעלך, להתחתן איתו ולהקים איתו משפחה, רק מה, היצר הזה עדיין לא כלכ ך יכול לבוא לידי ביטוי. אבל הוא קיים, ומתעורר בהקשרים כאלו. וצריך פה הרבה גבורה בגיל הזה, גבורה להתאפק, גבורה לדעת שלכל הרגשות האלו יגיע זמן מתאים שבו הם יבואו לידי ביטוי, אבל עכשיו זה עוד לא הזמן שלהם. צריך פה גם הרבה אמונה בהשגחה פרטית. אמונה בדרך שהקב"ה סולל לך, דרך שגם היא נראית מאוד לא ברורה ולא פשוטה, ואנחנו תמיד בטוחים שאנחנו היינו מתכננים אותה אחרת, זו עדיין הדרך שלך, וכנראה המסלול הקב"ה רוצה שתעברי. ונכון שלצערנו אנחנו לא יודעים מה יהיה בהמשך המסלול, עם מי באמת תחתני, עם מי תבני את ביתך, אבל אנחנו בטוחים שמי שזה לא יהיה זה יהיה האדם המתאים לך ביותר. אדם שיעריך את מי שאת, שידע לראות את כל הכוחות המיוחדים שלך, חיצונים ופנימיים, למרות שעכשיו מאוד קשה לראות את זה. אני כותבת לך ויודעת שזה דבר לא פשוט, שאין פה פתרון קסם אלא עבודה קשה ומתישה, אבל אני בטוחה שזו הדרך שלך, וזה מה שהקב"ה רוצה שתעברי ויבנה אותך ויוציא ממך כוחות שבדרך אחרת לא היית יודעת על קיומם. את מוזמנת לפנות אלי למייל להמשך בירורים. בהצלחה רבה! נעמה tepernaama gmail.com