שאלה: ששאלות מהותיות: ב"ה שלחתי לאחד הרבנים שאלות לגבי ס בראשית והוא ענה כי אלו לא שאלות על התוכן שאפשר ללמוד לבד, אלא יותר שאלות מהותיות. יש לי עוד שאלות כאלה שלא שלחתי כי לא הייתי בטוחה אם זה ר. אחרי שהרב ענה ראיתי שזה ר לכן אני שולחת פה: 1. הנשים והילדים לא חטאו בחטא העגל? בספר שמות, פרק ל"ב, פסוק ב כתוב שאהרון רצה לדחות את העם ולכן אמר שיביאו את הזהב שעליהם. ושחב בליבו (רש"י) שהנשים והילדים לא יוותרו במהרה וכך מעשה העגל יתעכב. אבל כתוב שהעם הגברים לא הלך בכלל לנשים ולילדים אלא פרק את שלו. מזה אפשר להסיק שהנשים והילדים לא חטאו בחטא העגל? 2. בפירוש רש"י על חטא העגל כתוב שבכל פורענות ח"ו שתבוא על עמ"י יש קצת מהעונש על חטא העגל. אבל- זה לא נוגד את י"ג המידות? הרי כתוב שהקב"ה משלם עוון אבות על בנים לשנאי כלומר רק מי שממשיך בדרך רעה ועובד לא את ה אלא ע"ז ח"ו- רק לו ה משלם עונש גם על אבותיו שעבדו ע"ז (אם עבדו גם ע"ז). אם יש דור שלא מגיע לו לקבל עונש על זה הוא יקבל בגלל החטא של הדור הזה? 3. ועוד דבר- זה לא נוגד את הבחירה החופשית? ה ידע מה תהיה התוצאה הסופית- שעמ"י יחטא. אבל איך- האופן שבו יחטאו- אכן היה בבחירת עם ישראל. נכון שעמ"י הגזים בחטאו ואחרי התגלות ה חטא ככה לעבודה זרה, אך עדיין למה מגיע להם עונש? הרי ה ידע שהם יחטאו. 4. אחרי זה הקב"ה אומר שיהיה מלאך עכשיו לפני עמ"י ולא ה ישירות. האם זה אומר שעד עכשיו ה היה איתם ישירות ועכשיו יש את המלאך שזה פחות השגחה של הקב"ה (שמות,ל"ב, ל"ד:" ועתה לך נחה את-העם, אל אשר-דברתי לך- -הנה מלאכי, ילך לפניך וביום פקדי, ופקדתי עלהם חטאתם.") או שזה מה שכתוב בספר שמות, כ"ג, כ"ג: "כג כי-ילך מלאכי, לפניך, והביאך אל-האמרי והחתי, והפרזי והכנעני החוי והיבוסי והכחדתיו. "- כלומר שתמיד יהיה מלאך ורק פה ה חוזר על זה. 5. הקב"ה אומר למשה "לך רד כי שיחת עמך" והמפרשים אומרים שהכוונה לערב רב שמשה צירף לעם ישראל בלי התייעצת מה והם החטיאו וחטאו. אבל גם הם ראו את מעמד הר סיני ואת ההתגלות האלוקית. אז איך כלו לחטוא? ואיך כל העם יכל לחטוא אם ראה את מעמד הר סיני? אומרים שנשמות כל עמ"י היו במעמד הר סיני אבל לא ראינו אותו ישירות כמו הדור הזה. אז לכאורה לנו אין תקווה (ורק לכאורה) לאמונה שלמה בה כי תמיד יעלו לנו ספיקות. הנשמה שלנו הייתה שם אבל הגוף החומרי מעלה ספקות ובגלל שלא ראינו את זה גם באמצעים החושיים אלא הנשמה ראתה והייתה- זה מעלה יותר ספקות ולכאורה שוב- אין תקווה. 6. שמות פרק מ פסוק ל"ד, ל"ה:" ויכס הענן, את-אהל מועד וכבוד ה מלא את-המשכן. לה ולא-יכל משה, לבוא אל-אהל מועד- -כי-שכן עליו, הענן וכבוד ה, מלא את-המשכן. " איך משה לא יכל הרי משה דיבר עם הקב"ה פנים אל פנים ופה לא יכל להיכנס לאוהל?!
תשובה: 1. נשים לא חטאו כמפורש במדרש:(פרקי רבי אליעזר מ"ה): "שמעו הנשים ולא רצו, ולא קבלו עליהן ליתן נזמיהן לבעליהן, אלא אמרו להם: לעשות עגל ותועבה שאין בו כוח להציל! לא נשמע לכם. ונתן להם הקדוש ברוך הוא שכרן בעולם הזה שהן משמרות ראשי חדשים יותר מן האנשים. ונתן להם שכר לעולם הבא שהן עתידות להתחדש כמו ראשי חדשים, שנאמר: "המשביע בטוב עדיך תתחדש כנשר נעוריכי" (תהילים קג, ה). 2. הפורענות באה רק על דור חוטא. כשנענשים על החטא שלהם, מקבלים גם על חשבון חטא העגל. 3. על שאלת  ידיעת ד  כנגד הבחירה החופשית של האדם, קובע הרמב"ם בהלכות תשובה שהענין נוגע לדרך הידיעה האלוקית שהיא נעלית מבנתנו. 4. לאחר חטא העגל ד  מסתלק מהנהגת העם, הוא קובע שעתה ישאר המלאך (שקודם הוביל את העם) בלי הנהגת ד. זה מודגש בדבר ד  אל משה: "לך נחה את העם" (אתה לבד בלעדי ד ). 5. העם לא חטא בעבודה זרה. דווקא בגלל שהיו וראו את ד  היה להם קשה שמשה לא חוזר, לכן עשו את העגל, כאמצעי (במקום משה) להגיע אל ד. החטא היה בכך שהם עשו פסל כדי לעבוד את ד. 5. התקווה שלנו לאמונה שלמה ב-ד  אינה מתנה מובטחת. אפילו הדור שהיה בסיני, חטא אחר כך בדברים שונים כמו חטא המרגלים. כבר קבעו ח "יגעת ומצאת תאמין" - אדם צריך לעמול כדי להגיע להשגים, גם להשגים רוחניים אמוניים. התורה לא נתנה כמתנה פשוטה אלא כאתגר לעמל גדול ורב, ממנו זוכים לגדול באמונה. 6. משה הבין שנוכחות הענן מבטאת את כבוד ד. משה ידע שלכבוד ד  עליו להמתין. הוא המתין כדי לכבד את ד.