שאלה: איך מקימים משפחה ששואפת לגודל?: אני מסתכלת ביישוב שלי על משפחה מסוימת ופשוט מעריצה. זו משפחה עם הרבה ילדים בלי עין הרע. וכולם שם במשפחה לא רק דוסים במובן של חצאיות ארוכות, ישיבות וכו. אלא גם אנשים טובים כאלה. ושואפים באמת לגודל. הם רגישים לנשמה שלהם. דיברתי עם הבת שלהם מהשכבה שלי והיא כמעט בכתה לי. היא אמרה שהיא רגילה לגודל מהבית וקשה לה שאין לה את זה באולפנא (והיא לומדת באולפנא שנחשבת לאחת שכן נותנת שיעורים ושיחות וששמה ממש דגש על הצד חברתי ותורני) ובקיצור אני לא יודעת להסביר משפחה כזו שפשוט הצליחה לחנך אנשים באמת גדולים, שמתעניינים בגודל, מדברים על גודל ושואפים לגודל. בקיצור רציתי לדעת איך יצרים דבר כזה? איך אני יכולה ליצור לי בעתיד בעז"ה משפחה כזו שבאמת אכפת לה מתורה, ממצוות, מתיקון העולם. עוד משהו- איך יוצרים גיבוש בין האחים במשפחה?. זה עוד קטע אצלם. פתאום היא רואה שאח שלה התקשר. "אה, הוא בטח רוצה לשאול איך היה ב." או "אני בחיים לא זוכרת שרבתי עם אחותי ריב רציני, שלא דיברנו. מה יש לריב?" סתם דברים שעלו לי. וזה ניראלי קשה במשפחה עם הרבה ילדים. קיצר איך יוצרים מציאות כזו?
תשובה: חברה יקרה, הרבה פעמים אנחנו מסתכלים על אנשים אחרים, ושואלים את עצמנו מה סוד ההצלחה שלהם. זה מקסים, ומעורר השראה, לראות משפחות כמו שאת מתארת. גם אני, כשאני רואה משפחות כאלה, מתמלאת שמחה, וגם קצת קנאה, ואני מתפללת לקב"ה שגם המשפחה שלי, תראה ככה. אבל איך הם עושים את זה? האמת שאני לא יכולה לענות לך על השאלה הזאת. קודם כל, כי אני לא מכירה אותם, וחוץ מזה- כי גם אני עדיין לא הצלחתי. אני אנסה לתת לך כמה כיוונים ומחשבות שאני לוקחת איתי, בתקווה שזה יעזור לי להצליח. דבר ראשון- רצון. הרצונות שלנו מעידים יותר מהכל על מי אנחנו, ומה חשוב לנו. באותה מידה הייתי יכולה להסתכל על משפחה אחרת, שיש להם הרבה כסף, או ילדים מאוד חכמים. אבל לא, מה שהכי קוסם לך זה דווקא משפחה גדולה ומגובשת של אנשים טובים. זה מדהים ומרגש. אני מאמינה שאם זה דבר שמאוד חשוב לך, מטבע הדברים את תשקיעי בו יותר, ותתאמצי יותר להצליח בו. מה שחשוב זה לזכור את זה. לזכור שזה האידיאל בעינייך, שאת גם רוצה משפחה כזאת. לפעמים, במהלך החיים יש חלומות, אבל אנחנו שוכחים אותם, ובמקום להשקיע בהם אנחנו משקיעים בדברים אחרים. לדוגמא- אני בטוחה שכל הורה שתשאלי אותו יגיד לך שהילדים שלו הכי חשובים לו בעולם. אבל בכל זאת, לא יפתיע אותנו לראות הורים שבמקום לעזור לילדים שלהם עם שיעורי בית הולכים לפגוש חברים. למה? יש לזה הרבה סיבות, ולא צריך לשפוט אף אדם, אבל לפעמים הסיבה היא שהם פשוט שכחו מה חשוב להם, ומה הם מוכנים להקריב בשביל זה. אני חושבת שאם תזכירי לעצמך את זה, ותסכימי להקדיש את עצמך למטרה ששמת לעצמך, גם תצליחי בהם. דבר שני- אמונה. חשוב לזכור שאחרי הכל הדברים לא תלויים בנו. אנחנו רק שליחים של הקב"ה, והוא בוחר עם אילו אתגרים אנחנו נתמודד. הקב"ה נותן לכל אחד לפי צורכו, ולפי יכולתו. יש משפחות שהקב"ה זיכה אותם בהרבה ילדים, וזו השליחות שלהם בעולם, ויש משפחות שזכו לפחות ילדים, אבל הם צריכים להשקיע בהם יותר. יש משפחות עם קשיים בפרנסה, בבריאות, בחינוך ילדים, בזוגיות, ובעוד המון תחומים. אנחנו לא יכולים לדעת מה מסתתר בתוך ביתו של אדם, ועם מה הם מתמודדים. צריך לסמוך על הקב"ה שמה שהוא נתן לנו זה מה שמתאים ליכולות ולצריכים שלנו, ולעשות עם זה כמה שיותר. יכול להיות שדווקא משפחה אחרת בישוב, שיש להם פחות ילדים, והם נראים לך פחות "מוצלחים", דווקא הם מתמודדים עם קשיים אדירים, ומצליחים לעמוד בהם ולגדל ילדים לתפארת, והם ראויים ליותר הערכה. את שואפת להיות אדם גדול, אדם שחי בגדול, ושמחנכת ילדים להיות אנשים גדולים. אנשים כאלה, לא נמדדים רק באיך שהחברה רואה אותם, אלא נמדדים בפנימיות שלהם, ביראת השמים שלהם, בטוב ליבם, ובעשייה בסתר שלהם. אני בטוחה, שגם אם תהיה לך משפחה אחרת, וגם אם תתמודדי עם אתגרים אחרים בחיים, אם תמשיכי לשאוף למעלה, תצליחי להיות אדם טוב ועובד השם. בהצלחה, יעל yaelkagam gmail.com