שאלה: סליחה, לא התכוונתי. על כוונה בתפילה: יש לי שאלה- יש איזה דרך שהתפילה תעניין אותי כל בוקר? כי המון פעמים אני קמה להתפלל ואני לא שמה לב לפעמים אם בטעות דילגתי על קטעים,ואני גם לא מצליחה כל התפילה להתכוון,ולהתרכז בכל התפילה. ובדוגרי ה לא באמת צריך את התפילה שלי.הוא רוצה פשוט תפילה עם כוונה. ואני לא תמיד מצליחה.
תשובה: אחותי, ריגשת. בואי נגיד, שלא הכי טריוויאלי בעולם לקבל שאלה בנושא תפילה בימי חופשת הקיץ. אה, בעצם אולי כן יש שאלה בנושא תפילה - אם אני גם ככה קם בחופש ב12 בצהריים, זה ר שאני אתפלל ישר מנחה? אז דבר ראשון, תדעי לך שיש לך את המתנה הכי גדולה בעולם בידיים עכשיו. יש לך את הרצון. ופשוט צריך ללמוד איך לעשות את זה. ודבר שני שכדאי שתדעי לך, השאלה שלך היא למעשה לא רק שלך, היא של כולנו. יום יום אנחנו מתפללים את אותה תפילה אומרים את אותם מילים קבועות בלי שינוי, אותה שבלונה יום אחר יום! חשבת פעם על המשפט - "חסידים הראשונים היו שוהים שעה אחת ומתפללים כדי שיכוונו את ליבם למקום" לא סתם אנשים פשוטים, אלא חסידים. ולא של ימינו, אלא של פעם! אפילו הם היו צריכים לשבת שעה שלימה! לפני התפילה. תחשבי מה זה. כל יום שעה אחת קודם התפילה כדי לזקק את החמצן הזה שייכנס ללב שלהם. כי זה בדיוק מה שהתפילה עושה ללב שלנו. נותנת לו חמצן. ומה זה הלב שלנו אם לא המנוע של הגוף. והרבה יותר משהוא המנוע של הגוף הוא המנוע של הנפש. ובדיוק כמו שאבא שלך לא יתדלק את המאזדה שלו עם סולר, אנחנו לא הולכים להכניס למכונית שלנו דלק לא מתאים כי זה פשוט יהרוס אותה, ככה אנחנו גם צריכים לעבוד על הדלק של הלב שלנו. אין ספק שתפילה היא אחת הדרכים אם לא ה  כדי ליצור קרבה משמעותית לריבונו. לפעמים נראה לנו שאם אנו לא עושים משהו עד הסוף אז הוא לא שווה כלום, וברור לך שאם את לא מצליחה להתרכז בתפילה ולהתכוון, אז כנראה שהתפילה לא שווה כלום. אז קודם כל, תדעי: התפילה שלך שווה הרבה מאוד בעיני הקב"ה, לא בגלל הכוונה וגם לא בגלל הריכוז. בגלל הרצון, הרצון שלך להצליח להתפלל ולהתכוון הוא גדול וכמעט מוחשי. מה פירוש הביטוי: "להתכוון"? להתכוון פירושו, להיות בכיוון מסויים. למצוא כיוון, מטרה יעד. הכיוון שלך הוא לעבוד את ה  ולהתקרב אליו, וזו רמה לא פשוטה, ישנם אנשים שאולי מתפללים יום יום, אבל אפילו בשאיפה הם לא זוכרים למה הם עושים זאת. אז קודם כל שתדעי - אבא שם למעלה מבסוט עלייך. אז יש לך כוונות גדולות, שאיפות גבוהות, את באמת רוצה ועכשיו כל מה שנשאר לך הוא פשוט לקחת את כל הדברים המדהימים האלו ולהפוך אותם מחומר גלם למשהו מוחשי, להשיב אותם ללב. להפוך את התפילה לנוגעת לך בלב. קחי לך עשר דקות ביום לפני התפילה, מצד אחד לא יותר מידי זמן שלא תוכלי לעמוד בו, מצד שני כזה שיספיק לך להתחלת תהליך כלשהוא ותחשבי למה את בכלל צריכה את הקב"ה? לחשוב על מה את מתפללת. מה את מבקשת מה, במה את שונה היום מאתמול כשאת באה לתפילה, ואז להגיע לתפילה ממקום אחר. מה לא טוב לך ביום שלך, בעולם שלך? מה כן טוב בעולם שלך? שעל זה חשוב לא פחות להתפלל. תתחילי בקטן, בעצמך ואחר כך תגלי שגם צרות הכלל מצליחות לגעת בך. אם זה יהודי שנשפך כאן, המון אנשים שאין להם בית, זה שלקב"ה עדיין אין בית, אולי חברה טובה שצריכה עזרה, ואז תפתחי את התפילה ותתחילי לעבור על הסדר שלה. דבר נוסף שאת יכולה לעשות זה לקחת על עצמך ללמוד מהי תפילה וללמוד מה בעצם אנחנו מתפללים כדי להבין את המשמעות של המילים שאנחנו מוציאים מהפה. ואז, כשמבינים את המשמעות של המילים, זה עוזר לשים לב אליהם. את זה את יכולה לעשות בעזרת סידור  רינת ישראל  שיש בו פרושי מילים, או בעזרת  סידור כלל ישראל. יש גם ספרים: פירוש התפלות והברכות- של הרב יהודה בן יקר. סידור תפילה למשה-לופינסקי, אהרן שרגא. אחרי שאת לומדת את יכולה להוסיף לך הארות והערות בסידור כדי שילווה אותך במהלך התפילה שלך. את יכולה לנסות להתפלל במניין, להוסיף שירים בתפילה, למצוא מקום בו כיף לך יותר להתפלל (גינה, מרפסת, מול חלון, מקום מסויים בביה"כ.) להתפלל בקול רם, למצוא מה עוזר לך יותר להיכנס לאווירה טובה בתפילה ואיך יותר נעים לך להתפלל. וכמובן, אל תשכחי, שאת יכולה גם להתפלל על זה. את יכולה לדבר עם ה  תמיד, מתי שבא לך ועם השפה שבא לך, אבל זה כבר בינך לבינו. מאחלים לך בכוונה שלימה את כל הטוב,