LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: ככי לא תשכח מפי זרעו: "והיה כי תמצאן אותו רעות רבות וצרות, וענתה השירה הזאת לפניו לעד: כי לא תשכח מפי זרעו" (דברים לא,כא). ורש"י אומר ומכאן ראיה שלא תשכח תורה מעם ישראל. ומחזירים בתשובה מביאים מכאן ראיה שהנה יש כאן הבטחה שהתורה לא תשכח מעם ישראל. אבל מי שקורא את הטקסט, רואה שמדובר על שירת האזינו.ששירת האזינו היא זו שלא תשכח. לכאורה התורה כן יכולה להישכח אבל לא שירת האזינו. על סמך מה פרשו ש"לא תשכח" מדבר על התורה?
תשובה: לשואל אכן יש מחלוקת בח אם מדובר על שירת האזינו או על התורה כולה שמכונה "שירה". אם תסתכל בפסוקים תראה שהפירוש שלך שמדובר על האזינו קצת קשה כיון שהפסוקים אינם צמודים לשירה. פס  כד שם כתוב שמשה מסיים לכתוב את כל התורה, אח"כ הוא מצווה את הלויים לקחת את ספר התורה ולהניח אותו ליד ארון הברית. רק אח"כ הוא מצווה להקהיל את הקהל כדי לאמר להם מה יקרה בעתיד, שזאת השירה. כלומר מבחינת מבנה הפרק סביר יותר שמדובר על התורה בכללה. מבחינה לשונית, הביטוי "שירה" מתאים יותר לשירת האזינו. אבל כאמור ח סברו שהתורה כולה נקראת גם "שירה". לכן 2 הפירושים אפשריים. אפי קיציס
שאלה: גגילוח בימי ספירת העומר: שבוע טוב, האם יש נקודת יציאה כלשהי שיהיה מותר להתגלח ולהסתפר בימי העומר? ימי שישי לכבוד שבת,לכבוד שביעי של פסח,יום העצמאות וכו. טפילו היתר רק לישר את הזקן על מנת לא להיראות מרושל בעבודה. אני מרוקאי ולא יודע מה המנהג.
תשובה: אפשר ביום העצמאות.
שאלה: חחזרה בתשובה: אני רוצה לחזור בתשובה ממש!להיות הכי צדיקה שישש.להיות עם המידות הכי טובות שיש!צדיקת הדור.איך עושים את זה?אני כל הזמן משלה את עצמי שאני אהיה רבנית.ואז אני רואה איזה צדיקות חברות שלי ובאמת שאני משתדלת ללמוד הרבה תורה ולהתפלל.הקטע שחזרתי להיות כך רק השבוע האחרון.ואז כמו פעם הכי מקפידה חצאיות הכי ארוכות מחשבות טהורות מתפללת כל היום.עושה חסדים כל היום ואז שוב נופלת.ושוכחת להתפלל כל יום.הולכת עם חצאיות סבירות. דתיה בכאילו.עושה את עצמי. אני מפחדת ששוב אני בהתלהבות לחזור בתשובה כדי לחזור לעולם החומרי המחניק הזה ושוכחת שזה רק עושה לי רע.אני מפחדת שאני רוצה את זה מיתוך כבוד ומתוך להיות בחברה.אני באמת רוצה להיות צדיקה אבל זה מבלבל אותי.אני מרגישה שאני כלום כשאני חוזרת להתפלל כי זה מראה לי כמה אני לא יודעת לקרוא תהילים נכון.אומרים לי הרבה שאני אהיה רבנית ושאני מדברת כמו רבנית אבל לא תמיד אני מתכוונת ומחוברת למה שאני אומרת.אומרים שאני צדיקה.אני לא מאמינה בזה כבר כי אני יודעת שהיתה תקופה שזה היה מאמת ואז מצביעות.אני רוצה להיות אמיתית!!צדיקה אמיתית ולא משקר!עם מחשבות זכות!עבודת ה תמימה.שה יאהב אותי.עבודה משמחה ולא מפחד.הלוואי.תעזור לי!.מידת הכעס מפילה אותי וגורמת לי לחשוב שמספיק ע השטויות שלי ושל חזרה בתשובה
תשובה: החיים הם מסע בדרך ארוכה שאנחנו מתקדמים בה. כמו בכל דרך יש עליות וירידות, לעתים גם מישור. את כבר מבינה שאחרי העליות יהיו גם ירידות אבל צריך לזכור שגם אחרי הירידות באות עליות. הדברים לא מסתיימים ביום ולא ביומיים, זוהי דרך לכל החיים. גם כאשר תהיי רבנית (בעזרת ד ) יהיו לך עדיין נסיונות גדולים - יהיו לך ירידות ועליות. מי לנו כמשה, אהרון ומרים - גדולי המנהיגים שהיו לנו, גם להם היו נפילות (במדרגות הנשגבות שלהם). צריך לשאול מדוע מצד אחד, אנחנו מתפללים בכל יום להיות טובים וצדיקים? ומדוע מצד שני, אנחנו מתפללים בכל יום לעשות תשובה ולבקש סליחה מד? מי שאתמול נהיה צדיק מדוע הוא צריך להתפלל על כך שוב היום? גם מי שאתמול חזר בתשובה ובקש סליחה - מדוע הוא צריך גם היום לבקש זאת? ההסבר הוא שבכל יום אנחנו במקום חדש - לא צדיקים כמו אתמול ולא רשעים כמו אתמול. בכל יום יש מדרגת צדיקות חדשה שאנו יכולים לבקש אותה כמו שיש חטאים חדשים שאנחנו צריכים לתקן אותם. לכן את צריכה בהחלט  לזרום  עם החלומות היפים שלך: השאיפה להיות רבנית צדיקה. עליך להתלהב מהחלום ולאפשר לו למלא אותך רצונות טובים וכוחות גדולים. עם זאת אסור לך לשכוח שהדרך עוד ארוכה וצפויות לך כנראה עוד נפילות. הנפילות הללו לא מכחישות את כל הטוב שיש לך בנשמה ולא מבטלות אותו. להתקדמות בריאה בחיים רוחניים צריך הכנה כמו למסע ארוך: הרבה כוח כדי שלא נצטרך לעצור כשקשה. הרבה אמונה שגם אם נפלנו עוד נקום ונמשיך. הרבה רצון שגובר על כל החסימות. יחד עם סבלנות והכרה שהמסע הוא דרך החיים שלנו מפני שזו דרך אין סופית.
שאלה: ההפרת שבועה.: לפני בערך כשנה הייתי אצל ידיד שלי והתנהל ביננו ויכוח. הוא חשב כי לקחתי לו (בטעות או שלא) סכום כסף קטן ואני אמרתי לו שלא לקחתי לו. (כמובן שלא לקחתי לו). הוא ביקש שארוקן את כיסי ואראה לו שאין לי כלום בכיסים ואמרתי לו משהו כזה: "אני נשבע לך שאם אני מראה לך את מה שיש לי בכיסים אני לא בא אליך יותר" (אמרתי את זה מכיוון שלא לקחתי לו כלום וזה שהוא ביקש ממש לרוקן את הכיסים גם לי למבוכה רבה מאחר ואינני גנב חס וחלילה). לבסוף הראתי לו את הכיסים ויצאתי מביתו. לאחר בערך שעה הוא התקשר אלי וביקש סליחה על מה שקרה. סלחתי לו כי אני אדם שסולח ומשתדל לא ליטור טינה. וכאמור אחרי זמן מה באתי אליו הביתה שוב למרות השבועה. 1) האם מכיוון שהשבועה נעשתה בתנאי לחץ נפשי מסוים ומבוכה היא תקפה? 2) במידה שכן, איך ניתן לכפר על העוול ולתקן את זה? ברצוני לציין שהנני בסך הכל אדם חילוני אך כזה שאוהב את היהדות ולכן אין לי כל כך דרך פשוטה לגשת לרב או משהו כזה מאחר ואינני דתי או גר במושב דתי על העזרה כבוד הרב!
תשובה: וברכת ד  לכתחילה בודאי יש לעשות התרת נדרים. נגשים לרב או ת"ח שמצרף עוד שניים והם מתירים נדר זה. אולם אם הדבר בלתי אפשרי יש מקום להקל מדיני "נדרי זרוזין" נדר זה הוא נדר שלא נידר באמת אלא כדי לזרז מישהו שיעשה פעולה מסוימת. כגון: אדם שחברו בא אליו אבל לא רוצה לאכול אצלו. המארח אומר אם לא תאכל אצלי אסור יהיה לך לאכול מהפירות שלי בעתיד. אם המתארח סרב בכל אופן לאכול, אין הנדר חל, כיוון שהוא נעשה רק כזרוז למתארח שיאכל בבית המארח. גם הסיפור שלך הנדר יש בו צד של נדר הנעשה על מנת שהשני לא יעשה פעולה מסוימת. אמנם אין למדים בנדרים דמיון מנדר לנדר, אבל באופן כללי הדברים דומים. על כן לכתחילה אם תוכל לעשות התרת נדרים עדיף, אולם אם לא אפשר להקל ולהכנס לחבר. בודאי יש ללמוד מכאן את דברי רבותינו טוב שלא תדור משתדור ולא תשלם. שכל הנודר כאילו הקים במה, וכל המקיים כאילו הקריב עליו קרבן. ח מאד לא רצו נדרים, והדריכו אותנו תמיד לומר בלא נדר. כח הפה הוא גדול ויכול להחיל חיובים, החיים והמות ביד הלשון. שבת יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: ללהשתחרר מאדם אחר: לאחרונה, נפל לי הבנה כי אני שחקן, עוטה מסכה, משקר לעצמי, משקר לסביבתי. כמובן שזה כבר צעד, אבל עכשיו אני טרוד בים של שאלות עמוקות ביחס לעצמי (בעוד חודש אני משתחרר ושאלות על מה הלאה וזה רק קצה המזלג). אך ביתר שאת וזהו בעצם עיקר כתיבתי כאן, היא העובדה שהבנתי שאני לא מצליח להשתחרר מהערצה לבת מסויימת. לפני כשנה היתה לנו תקופה ששירתנו יחד כמה חודשים והיינו חברים מאוד טובים אך לא יותר מזה.ומאז היא יצאה לקצונה ודרכינו נפרדו. לאחרונה התחלנו שוב להיות טיפה בקשר אך לעיתים רחוקות. אפשר להגיד שבזמן ששירתנו יחד הייתי דלוק עליה, ותמיד חיפשתי קירבה (שלא נענתה). חשבתי שעם הזמן הרגשות שלי אליה התפוגגו, אך למעשה גיליתי שלא, אם אני רואה אותה אז אני נדלק או רואה תמונה או סתם סטטוס שהיא העלתה. אני ממש מנסה להשתחרר מזה אני רוצה להתקדם הלאה בחיים אבל אני ממש לא מצליח. אני רוצה להישאר ידיד שלה אבל המצב הנוכחי הוא מאוד לא בריא. תכלס, אין לי מושג אפילו אם זה הפורום הנכון ואני מרגיש כמו איזה תיכוניסט(לא שאני מזלזל חלילה) אבל זה הדבר היחיד שעלה לי לראש.
תשובה: ב"ה, אם אתה רוצה שהרגש לא יטלטל אותך ויקח אותך למקומות שאינך רוצה, אתה צריך לנתק כל קשר עם הבחורה, כולל מחיקת מספרי טלפון קשר מייל או פייסבוק, כך עם הזמן הרגש ילך וידעך, ותוכל להפתח לקשר אחר רציני. כל פעם שאתה רואה תמונה או סטטוס שלה זה מבעיר בך מחדש את הרגש, כמו מדורה שמנסים לכבות אותה ומידי פעם שופכים מעט נוזל דליק, תרתי משמע. ובכלל קשר צריך להבנות לא מתוך הידלקות והערצה כי כך אי אפשר לברר דברים לאשורם, הולכים אחרי האור מסנוור ואת ההחלטות הלא נכונות מגלים אחר שכל האורות נכבים. דני ארגמן
שאלה: חחתונה בין עדות: האם בחורה שהוריה רוצים שתצא לדייטים רק עם בחורים מהעדה הבוכרית, כי המנהג אצלם במשפחה במשך דורות להתחתן עם אנשים מהעדה. ואותה בחורה יצאה במשך מספר שנים עם בחורים בוכרים לפי רצון הוריה והדבר לא הוביל לחתונה. האם מותר לה לכתחילה "להמרות" את פי הוריה ולצאת עם בחורים מכל העדות? ובמידה ומותר לה, איך הרב ממליץ להסביר את זה להורים? וחג שמח.
תשובה: מבחינה הלכתית אין כל חובה לציית להורים בנושא של בחירת בן זוג. זה לא קשור למצוות כיבוד הורים. מבחינה מעשית את צריכה לשאול את עצמך מה יהיו תוצאות המעשה - האם ההורים שלך יפגעו מאוד או יכעסו מאוד? האם הם עלולים לא לבוא לחתונה או בכלל להפסיק את הקשר אתך? הכי נכון בעניינים אלו לשתף עוד אנשים מהמשפחה או מהעדה שמבינים אותך. לבקש מקרובי משפחה שחושבים כמוך שהם יסבירו להורים. הענין העקרי שצריך להדגיש להורים שלך הוא שאת צריכה ורוצה להתחתן והעקשנות שלהם על כך שזה יהיה מישהו מהעדה גורמת לכך שהשנים חולפות ואת נשארת רווקה. בהצלחה!
שאלה: ההתרת נדרים: אני בחורה ששומרת שבתות, חגים וכשרות (לא מהבית) לקחתי על עצמי שלושה ימים בשבוע לבוש בצניעות, מזה שנה שאני מקפידה על כך, אך, לצערי ביום שישי האחרון נשברתי והפרתי את הבטחתי- לא התלבשתי בצניעות. (הייתי בים.). אני מרגישה שקשה לי עם קבלה זו של הצניעות שלקחתי על עצמי (רק ביום שישי זה קורה לי). אני רוצה להעביר את יום שישי של הצניעות ליום אחר בשבוע. (מכניסת שבת אני לובשת חצאיות בלבד). האם זה ר? אשמח לתשובתך חג שמח וכשר
תשובה: הכוונה שלך טובה אבל עדיין קשה לך להתמיד ברצון הטוב הזה. את לא מצליחה לעמוד בהתחייבויות הללו. ההתחייבות הזאת שלא הצלחת לעמוד בה היא כנראה נדר ולכן יש צורך בהתרה לנדר הזה - לשם כך עליך לפנות אל רב שיעשה לך התרת נדרים. לאחר התרת הנדרים של הרב אל תמשיכי לנדור ולא להתחייב על שום דבר. את צריכה להתחזק בדרך שונה - לא לנדור ולא להתחייב על מעשים אלא להחליט על השתדלות - להגיד לעצמך שאת לא מתחייבת אבל משתדלת ללבוש צנוע חצי שבוע. צריך לתת מענה לקושי שלך לשמור צניעות, את צריכה להתחזק בנפש. ללכת לשעורים ושיחות של רבנים ורבניות, להגיד תהילים ולהתפלל, ללכת לעיתים לקבר רחל או לכותל. יש לך נשמה גדולה שרוצה לקחת אותך למקום הגבוה שמגיע לך - רק אל תתנגדי לה. בהצלחה!
שאלה: ההלכה: רציתי לדעת כאשר אני מתפלל יחיד ובאותו יום יש מוסף והלל: 1. האם יש איזה שינוי בקריאת הלל ביחיד? דברים שלא קוראים או קוראים אחרת. 2. האם אני צריך לקרוא את המוסף ישר אחרי ההלל? בשבת רגילה, קריאת המוסף ביחיד ישר אחרי סיום שחרית? רועי
תשובה: וברכת ד  1. אותו הלל. 2. המוסף לאחר ההלל אומרים אשרי ובא לציון ואז מוסף. קיץ מבורך יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ
שאלה: ממכירת חמץ: שאלתי היא בנוגע למישהי שאין לה הרבה כסף ולפני פס היא קיבלה כמות מכובדת מאוד של מוצרי מזון שאינם כשרים לפסח ושמה הכל בארון סגור ע"מ שתוכל להשתמש בהם לאחריו. כל שנה אחיה מוכר לה את החמץ והשנה הוא עידכן אותה שהוא לא עשה לה מכירה בזמן מאוחר מאוד. מה דינם של מוצרים אלו? כל עוד עדיין פסח ניתן לעשות משהו?
תשובה: וברכת ד  כל מוצר יש לדעת האם יש בו חמץ ממש או רק תערובת וכדו. על כן רק לאחר הפירוט אפשר לענות את התשובה. קיץ מבורך יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ
שאלה: קקורבנות: קוראים לי אוריה שבוע שעבר בערך ראיתי כתבה על הקורבנות ועשו שמה את הכל כולל עם הקרבת הקורבן המזבח והברכות,רציתי לשאול האם זה מותר הרי אין בית מקדש ואנו טמאי מת?
תשובה: לא הקריבו קרבנות, רק הדגמה ללא הקרבה. קיץ מבורך יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ
שאלה: עעלי רוזמרין: איזה ניקוי ובדיקה דרושים לעלי רוזמרין שאני משתמשת בהם לטיבול דגים? מירב
שאלה: ללא מרגישה שה  איתי!: קודם כל על הכל ומה אני עושה שאני לא מרגישה שה איתי?! לא מרגישה שהוא עוזר לי ושומע אותי למרות שאני מאמינה שכן!! מקודם פתחתי את הסידור ופשוט לא הצלחתי להתפלל. אני מרגישה שאני לא מסוגלת להתפלל, מרגישה שאני מדברת עם עצמי!! סגרתי את הסידור וישבתי ובכיתי. אני מרגישה לבד בעולם הזה וזה הורג אותי. איך אפשר להרגיש שה איתי ושומע אותי?.
תשובה: נשמה! חייבת לפתוח בוידוי. אני מקנאה בך! כן, כן, בך. את בטח שואלת את עצמך על מה, נכון? כי את כל כך קרובה לה  טוב, עכשיו את בטח חושבת שאני עובדת עליך, ולא שאלת שאלה ב, הא? אבל זו לא רק אני חושבת כך לא רק אני חושבת שאת קרובה לה  יודעת מי עוד חושב ככה? דוד המלך בכבודו ובעצמו (ויכול להיות שעכשיו את ממש חושבת שעובדים עליך, אבל אל דאגה, אני לא מדברת עם מתים) דוד כתב בתהילים: "קרוב ה  לכל קוראיו לכל אשר יקראוהו באמת" עצם שאילת השאלה שלך, עצם הרצון שלך להתקרב לה  - הוא הקריאה הכי אמתית, הכי גדולה, הכי עמוקה אז שתדעי, שאין מצב בעולם שהקב"ה לא קרוב אליך עכשיו אין מצב בעולם שהוא לא עונה לקריאה הזאת שקורעת לך את הלב את בטח שואלת - אז למה אני לא מרגישה את זה? למה אני לא מרגישה את קרבת ה  הזו? נתחיל בזה שקרבת ה  לא תמיד חייבת להיות באורות ובהתלהבות גדולה יש קרבת ה  שהיא אורות בעיניים ורחבות לב גדולה מאוד ויש קרבת ה  גם בשקט ובפשטות, קרבה של יומיום מעבר לכך, קרבת ה  היא לא אם ה  מתקרב או מתרחק אלי, הקב"ה תמיד נמצא קרוב אלינו הנקודה המרכזית נמצאת אצלנו לפעמים אנחנו עוברים כל מיני דברים ששמים לנו מין מכסה כזה על העיניים ואז קצת קשה לראות איך ה  קרוב אלינו. נגיד, כשקורה משהו קצת פחות טוב או עצוב קצת קשה לנו לראות איך ה  נמצא לידינו, והרבה פעמים יש תחושה של בדידות. אז מה עושים במקרים כאלו? מה עושים במקרים שיש לנו מין מכסה על העיניים שקצת מקשה עלינו לראות את ה, את האבא האהוב שלנו, קרוב אלינו? נתחיל בזה שכמו כל דבר בחיים זה תהליך. זו עבודה שממשיכה כל החיים, וכמו כל עבודה וכל תהליך יהיו עליות וירידות, וצריך לדעת את זה ולא לפחד או לתת לזה להכניע אותנו מלהשיג את המטרה. חוצמזה, זה אומר שאנחנו צריכים להשקיע. להשקיע בקשר בינינו לבין הקב"ה - איך? בעזרת שיעורי תורה, בעזרת הרבה תפילות לקב"ה שנצליח להרגיש את הקרבה הזו, בעזרת קריאת סיפורי אמונה וסיפורי צדיקים. ובעיקר - לדבר עם ה. כל יום, רבע שעה, כמה דקות - לספר לו מה את מרגישה, מה את רוצה ומתפללת. יקירתי, מברכת אותך בע"ה שתמשיכי להיות קרובה לה  אבל יותר מכל - להרגיש את זה ואם את רוצה עוד לדבר- מוזמנת בשמחה למייל בת-חן batchenoh gmail.com
שאלה: עעוגיות החמץ של פפושדו וגטניו -המכונות בשם "מצה עשירה": כבוד הרב בכל שנה עולה השאלה בנוגע לעוגיות של פפושדו וגטניו בקשר אם מותרים הם או אסורים לאכילה והם חמץ???? מה עושים? איך רבנות חולון נותנת עליהם כשרות? האם מותר לאוכלם לפני הפסח או לאחר הפסח? יורנו המורה, ושכרו כפול ומכופל מן השמים.
תשובה: היות ולאחרונה התגלה כי החומר "ביסיפלוט "- הנימצא ביין מפריש מים במגעו עם קמח, וכן ישנם ביין חומרים נוספים מלבד יין טהור. לכן אין לדון עוגיות אלה כמצה עשירה אלא הם חמץ גמור.לפחות לדעתו של מורנו ורבנו עטרת ראשנו מרן הרב מרדכי אליהו זיע"א. עיין בקישור כאן. בדברי מרן מו"ר הרב מרדכי אליהו זיע"א וכידוע החמירו מאוד מאוד בחמץ בפסח. (עיין שו"ת הרדב"ז סימן תקע"ו, שמחת הרג"ל להגאון החיד"א זיע"א לימוד א, ועיין עוד בספרו לב דוד פרק ל. והטעם בחומרות החמץ כי הוא רומז ליצר הרע.) וכן דעת הגאון הגדול הרב יעקב יוסף זצ"ל שעוגיות אלו הם חמץ גמור. ולפני כשנתיים העביר הגאון הרב יעקב יוסף זיע"א שיעור בכולל בני דוד בירושלים ושם אמר שעוגיות אלה של מצה עשירה של פפושדו ועוגיות היין של גטניו - הינן חמץ גמור, ואמר שהן אסורות גם משום יין נסך, וסיפר שביקר לאחרונה במפעל שם- וראה שלא היה משגיח במשך כמה שעות, ועשה שם סיור במפעל - ועם תוצאות הסיור הלך לאביו זצ"ל, וסיפר לו את כל התהליך שראה במו עיניו, ושלדעתו אסורות העוגיות הללו הן משם חמץ בפסח, והן כל השנה -מדין יין נסך (כי עובדים שם במפעל פועלים שאינם יהודיים. וקרה כמה פעמים ששתו מהיין.) ואמר לו אביו מרן הרב עובדיה יוסף זצ"ל: יש לנו שם משגיח שלנו, הרב מאיה. והוא אומר שזה כשר? אמר לו הרב יעקב : זה מה שראיתי בעיני. אני הייתי שם. אז יש מחלוקת במציאות ביני לבין הרב מאיה. אני ראיתי את כל התהליך.זה חמץ!. ושתק מרן הרב עבדיה יוסף זצ"ל, מצורף בזה קישור: (ובשיעור ששמעתי מפי מו"ר הרב יעקב יוסף זצ"ל- שאלוהו איך זה יכול להיות שאחיו- רב העיר חולון נותן לזה כשרות? וענה: שאחיו פסול לעדות הוא, היות והוא מקבל עשרות אלפי שקלים מהמפעל על מנת שיתן להם כשרות.) וכן נפסק להלכה בספר "מצה עשירה" בהוצאת רבני מכון חברון של הרב עידוא אלבה. (בספר זה מובאים מחקרים ופסקי הלכה מאת רבני דורנו שליט"א על עניין המצה עשירה, ושם נכתב כי זה חמץ. (לפחות לחלק מהפוסקים) עיין שם היטיב). הבאתי כאן קישור לתמצית של הספר למי שרוצה לעיין שם. על כן - עוגיות אלו הן חמץ!, ואם עבר עליהם הפסח- חייבים לבערם כדין חמץ שעבר עליהם הפסח!, ובערב פסח- יש לשורפם כדין חמץ!, ולדעתו של מרן מלכא הראשון לציון הרב מרדכי אליהו זיע"א- אסור לקנות כל השנה ממפעל זה- מדין מסייע לעוברי עבירה!, והוסיף הרב שנקראים העוגיות שלהם בשם מצה עשירה- על שם שמעשירים את מי שקונה ואוכל אותם- בעוונות!!, (השם יצילנו) שהרי חמץ בפסח זה כרת!! (ועיין עוד בספר פקודת אלעזר בחלק ג  או"ח סימן תס"ב). ידע הציבור וישמר!! ושומר נפשו ירחק מהן!
שאלה: זזבד הבת בשנת אבל של האב: וחג שמח! בעוד כחודשיים בעז"ה אנחנו אמורים ללדת את ביתנו. אימו של בעלי נפטרה לפני חודש. האם ניתן לעשות טקס זבד הבת ללא מוסיקה בבית כנסת או בבית בנוכחות המשפחות? האם זוהי סעודת מצווה? אציין כי את הברית של בני הבכור ערכתי בבית הכנסת בחיק המשפחה וחברים באופן שאינו ראוותני וכך תכננתי לעשות גם עם הבת, בטרם נפטרה הסבתא.
תשובה: עייני
שאלה: ההפרשת חלה ממצה: בילקוט יוסף רשום "יש נוהגים שכל מי שקונה מצות מפריש חלה בביתו, והנכון הוא שהקונה יכוין בפירוש שלא לפטור בחלה אלא רק מה שלפניו" האם ניתן להפריש חלה גם מהמצות הנקנות היום בחבילות ורשום עליהן "הופרשה חלה כדין"? אם כן מהי מידת ההפרשה (מצה לחבילה זה ר.?) וחג שמח וכשר
תשובה: מצות שאופים בבית- צריך לעשות הפרשת חלה (אם יש שיעור של הפרשת חלה). מצות שקונים- אין צורך להפריש, כי כבר מפרשים מזה חלה.
שאלה: קקטניוץ: האם בשר שלא כתובים ברכיבים שלו קטניות כלשהם כשר גם לאשכנזים?
תשובה: במידה ומדובר בבשר לא מעובד עיין בהערה של הרבנות הראשית בעדכון 15 מצ"ב קישור
שאלה: ככלי פסח למימונה: האם מותר לקחת לשביעי של פסח מתי שנוסעים ליתארח כערות של חמץ בישביל המימונה של מוצאי החג?
תשובה: ב"ה השאלה הגיעה אלי רק לאחר הפסח, כך שלפסח השנה הדבר לא רלוונטי, מכל מקום כלי החמץ אמורים להיות מוצנעים וללא שימוש כלל בפסח, ולכן אין לקחתם לצורך שימוש בהם במוצאי החג. בברכת התורה והארץ דוד davideign gmail.com
שאלה: חחמץ בפסח: אני צמתי בפסח ושכחתי באמצע החג שאסור לאכול חמץ ואכלתי איך אפשר לכפר על זה ומה צריך לעשות?
תשובה: לשואל זאת אכן עבירה חמורה. הפתרון הוא תשובה. מהי תשובה? חרטה קבלה לעתיד ווידוי. חרטה- הכוונה היא להתחרט באמת מכל הלב על מה שנעשה. מתוך דבריך אני רואה שאתה אכן מתחרט על כך. קבלה לעתיד - לקבל על עצמו ששוב לא יעבור. עליך לקבל על עצמך להקפיד מכאן והלאה יותר על מה שאתה אוכל תמיד. וידוי - לומר בינך לבין ה  חטאתי שעשיתי כך וכך, ואני מצטער על כך וכו. כלומר פשוט להביע זאת במילים. אחרי זה, תוכל להיות בטוח בה, שבודאי יקבל את התשובה ויסלח לך, ולכן תוכל להיות רגוע ושמח, ולהמשיך בעבודת ה. אפי קיציס
שאלה: ההתבטאוית לא נעימות של רבנים חרדים: יש לי בעיה קשה מאוד עם חרדים ורבניהם,אני לא מצליח להבין אותם ואת הרבנים שלהם איך הם יכולים לדבר כך על ציבור שלם,ולהכפיש ולבזות רבנים מהציונות הדתית?! ומה זה בעצם אומר על התורה שלהם? ועליהם? איך צריך להתייחס לאמירות כאלו? איך בכלל צריך להתיחס לרבנים כאלה? אשמח לתשובה
תשובה: דני! אני מבין את הכאב שלך ומסכים באמת שיש לי שאלות על דרכי הביטוי המזעזעות של רבנים בציבור החרדי. ומצד שני חביבי, אני חושב שתפקידי לא להתבונן מה הם אומרים, איך הם מתבטאים, ומה הם עושים. תפקידי לחשוב מה אני עושה כדי שהעולם הזה יהיה יותר טוב? איך אני מוסיף בעולם הזה אור? נכון, זה נשמע מתחמק, נשמע כאילו אני בורח מהתמודדות, אני לא בורח, אני מבין שאני לא אזרוק בוץ על מי שזורק עלי אני אמשיך לעשות את מה שאני עושה הכי טוב, וזה לחנך, ללמוד לאור תורתם של גדולי הציונות הדתית, ללמוד איך להוסיף טוב בעולם שלנו, איך לגלות את ריבונו של עולם במציאות שלנו. איך לחיות חיים קדושים במציאות. אלה סוגיות חיי, ואלה הדברים שאני בוחר להתעסק בהם, נכון שיותר קל להתעצבן, להשיב בגידופים וכדו  על רבנים וכדו, מצד שני בשביל מה? זה יעזור? זה יתן למישהו משהו? זה בעיקר יוסיף שנאת ישראל. אגב בסוגריים אפשר לומר שהציבור החרדי לא  שונא  את הציבור האחר או משהו כזה, יש רבנים שמתבטאים בצורות מסוימות, זה לא אומר שהציבור בכללותו כזה, צריך להפריד בין הרבנים לבין הציבור. תפגוש חרדים ברחוב ויוצא לי רבות הם לא מתנהגים כפי הביטויים שנאמרו על הציבור הדתי לאומי. אני מקוה שזה עוזר ואשמח להמשיך לעזור במה שאוכל במייל שלי elchananshmuel gmail.com ברכה ושמחה! אלחנן.
שאלה: BBeatbox בשבת: האם מותר להפיק צלילים מן הפה בשבת היוצרים מנגינה.
תשובה: מותר. ח לא אסרו זאת משום מתקן כלי שיר ראה רמ"א סימן שלח, א ומ"ב שם. ברכה והצלחה. ירון דוראני.
שאלה: אאומן.: אני כהן וברצוני לנסוע לאומן, המטרה של המסע אינה רק התפילה בקברי צדיקים אלא גם הכרה ממשית של עולם החסידות שהיה קיים בעבר. אינני מרבה כלל וכלל לבקר בקברי צדיקים אך חוויה זו חשובה לי מאוד. האם מותר לכהן להיכנס לקברי צדיקים בכלל? (אני אשכנזי). וחג שמח.
תשובה: כהן נצטווה מהתורה לשמור על קדושת כהונתו, ובין השאר שלא להיטמא למתים. אחת המשמעויות של עובדה זו היא ההתקשרות המיוחדת של הכהן לעולם החיים של החסידות והכהונה העליונה מול ריבונו של עולם. על כן, אסור לו להיטמא בקברים בכלל. ושמחה בזכות הגדולה להיות כהן
שאלה: אאירוע בצאת החג, דחוף!: בצאת החג השני (מחר) יש לי אירוע בת מצווה של אחות של חברה שלי. האם אסור ללכת בגלל שהתחיל העומר או שמותר בגלל שזה גם חגיגות המימונה? :)
תשובה: עייני
שאלה: ררוח ההלכה: הרב, רציתי לשאול בבקשה, במקרים של רוח ההלכה בצניעות, כגון צמיד ברגל, חור שני וכו, האם ראוי להחמיר?
תשובה: ראוי להחמיר אבל זה חייב לבוא מתוך התבוננות והסכמה אישית עמוקה, לא כמעשה מוחצן (שעל פי רוב לא מחזיק מעמד). הענין איננו חומרת החור השני באוזן או הצמיד ברגל אלא המשמעות של אלו עבורך. את צריכה לברר לעצמך את מדרגת הצניעות שנכונה לך. להדגיש בעקר מדוע טוב לך ונכון לך להיות צנועה, מדוע זו מדרגה שאת שמחה בה ושלימה אתה. מתוך נקודת מוצא פנימית חיובית שלך תקבלי החלטות על סגנון ההופעה שלך כולל מקומם של הצמידים והעגילים.
שאלה: ממה זה קדושה? ואיך זה קשור לשמירת העיניים?: אם אפשר בבקשה להסביר מזה ענין קדושה ושאפשר לפגומו על ידי הראיה וכו?
תשובה: לק"י לך! כשהסתכלתי על השאלה הזאת אמרתי "ואוו! יש פה שאלה מדהימה!". זה לא אומר ששאר השאלות לא מדהימות אך יש משהו שמאוד קסם בשאלה שלך שפשוט נוגע בדבר שהרבה פעמים נראה לנו כברור מאליו: "מה ענין הקדושה?". מה זה קדושה? כדבר שמשתמשים בו ביום-יום זה נראה מאוד ברור, אך דווקא פה זה מקום שהרבה פעמים אנחנו כל כך מדקלמים את זה ששוכחים מה זה אומר. אני חשוב שהדברים שהרמח"ל כותב במסילת ישרים פרק כ"ו מתארים מה ענין הקדושה ואיך זה נראה בחיים עצמם. הוא כותב (הבאנו ציטוט למטה) שהאיש הקדוש הוא אדם שכל מעשיו קשורים לקב"ה. מה זה אומר בפועל? שלא רק המעשים הרוחניים אלא גם המעשים הקטנים והחומריים הם הופכים להיות בעלי משמעות אלוקית. כשהוא עושה את זה הוא מעתיק ומבדיל את עצמו מחומריות וכל דבר שמושך אותו למטה, ודווקא מעלה את הכל למקום שהוא אלוקי. כן, מילים קצת גבוהות אז נוריד את זה עוד שלב. הוא לא אוכל רק בגלל שהוא מלא תאווה, והוא לא אוכל בצורה הכרחית כדי להתקיים אלא הוא אוכל כי יש פה משהו, לצורך הענין, שהקב"ה והוא מקיים את זה. כן, יש עוד מקום להרחיב, א אני מקווה שהרעיון הכללי מובן. איך זה מקדם אותנו בתשובה? ואיך פוגמים בקדושה על ידי ראיה? הרבה פעמים אנחנו חושבים שהקדושה אומרת להיות מנותקים מהעולם הזה, כשבעצם זה אומר להיות מחובר אבל ממקום גבוה, משהו גדול ממני-הקב"ה, שמושך את הכל כלפי מעלה ומתוך שליטה, ולא מתוך מקום נמוך של היגררות אחרי היצר. כשהבאת את הדוגמא של פגימת הקדושה על ידי הראיה זה לא דבר קטן. כן, אפשר לפגום בגילוי בקדושה על ידי המעשים שלנו ומה שאנחנו עושים בחושים שלנו, כולל הראיה, כשאנחנו נשאבים כלפי מטה. כשלוקחים כח, ובתוך זה חוש, ונותנים לו ללכת בצורה עיוורת אחרי היצר בשעות שהוא מושך אותנו כלפי מטה אז אנחנו מעמיסים על עצמנו כבלים שתורמים להרגשת השקיעה בתוך רפש ודברים חומריים. האם זה אומר אומר שאין תיקון? ברור שיש תיקון! ואם שייך שנפרט על כך נעשה זאת בשמחה. בכל מקרה, צריך לזכור שגם אם זה נשמע קשה, זה לא בלתי אפשרי וזה כנראה יותר קשה ממה שנדמה. עם זאת, צריך גם לזכור שזה לא אומר שזה קלי קלות אלא שזה דורש מאמץ, יזע וכנראה גם דמעות. אני מקווה שהדברים קצת נתנו פרספקטיבה כדי שבאמת מפה נוכל להתקדם בבירור. ישר כח גדול על השאלה הנפלאה וסליחה שקצת התעכבנו עם התשובה. נתנאל netanelweil gmail.com מסילת ישרים, פרק כ"ו   בבאור מדת הקדושה: "ההשתדלות הוא שיהיה האדם נבדל ונעתק מן החומריות לגמרי ומתדבק תמיד בכל עת ובכל שעה באלקיו ואמנם לפי שאי אפשר לאדם שישים הוא את עצמו במצב הזה כי כבד הוא ממנו. על כן אמרתי שסוף הקדושה מתנה. והנה האיש המתקדש בקדושת בוראו אפילו מעשיו הגשמיים חוזרים להיות ענייני קדושה ממש, וסימניך אכילת קדשים שהיא עצמה מצות עשה. הטהור, מעשיו החומרים אינם לו אלא הכרחים, והוא עצמו אינו מתכוין בהם אלא על צד ההכרח, ונמצא שעל ידי זה יוצאים מסוג הרע שבחומריות ונשארים טהורים, אך לכלל קדושה לא באו, כי אילו היה אפשר בלתם, כבר היה יותר טוב".
שאלה: ללימוד הלכות: שבוע טוב, אני ובעלי שנינו חוזרים בתשובה ויש לנו רב ברוך השם אבל מכיוון ששנינו באנו מבית חילוני איננו יודעים הלכות והדבר ממש חורה לי,קניתי את הספר ילקוט יוסף כדי ללמוד אבל הוא העלה לי הרבה שאלות וגם יש נושאים רבים שאינו מתייחס אליהם. אני לא מרגישה בנוח להטריד את הרב בכל שאלה שיש לי בהלכה ורוצה ללמוד את ההלכות לעומק, האם הרב יכול להמליץ לי על מקום בו אוכל ללכת ללמוד את ההלכות. מראש
תשובה: לשואלת קודם כל - אפשר וצריך "להטריד" את הרב תמיד. זה תפקידו ולכך הוא מצפה. אינני יודע היכן אתם גרים. בכל איזור בארץ מתקיימים שיעורים רבים בנושאים שונים. כמו כן יש מקומות רבים שבהם יש שיעורים מיוחדים לחוזרים בתשובה ומתחזקים, שמתאימים לרמתם וסגנונם. כמו כן אפשר לקבוע חברותות ללימוד הלכה ושאר נושאים. בגוש דן ראו למשל כאן - בירושלים - שם תוכלו לברר על שיעורים, חברותו וליווי בכלל. כמו כן תוכלו לברר גם על מקומות אחרים בארץ. אפי קיציס
שאלה: ררפואה ביום טוב: כבוד הרב האם להזריק זריקה ביום טוב זאת עבירה?
תשובה: אין הבדל בין שבת ויו"ט בשניהם מותר להזריק גם לחולה שאין בו סכנה. זריקה תוך ורידית אסורה. לגבי הפרטים עיין