שאלה: מעמד האישה בהלכה היהודית: אקדים ואומר שאינני מרגישה כל יחס של אי שיוויון בפועל בחברה הדתית מבחינת כבוד הדדי.אני מחוברת לציבור וערכיו, והשאלה לא נשאלת ממקום של אנטי,אלא דווקא משום כך בא התימהון והרצון לברר. בשאלותיי אני מסתמכת על המאמר שראיתי באינטרנט. נראה לי שבאמת בהלך הרוח בציבור שלנו אין יחס נחות לאישה בעוד שמעמדה ההלכתי עדיין תמוה- 1."שאין הבת יורשת את אביה כאשר יש לה אחים.במשפט ההלכה עצמו לא חל כל שינוי ולכן הבנות צריכות לסמוך על הגינותו ויושרו של האח ואין להן, בהלכה היהודית, כל הגנה של מערכת חוק." 2.אישה פסולה לעדות ומתוך כך גם לדון. שמעתי תירוצים הטוענים שנשים רגשניות יותר ולכן יש להן נטייה להגזים ולנפח את המציאות. ממש לא מסכימה. סבורה שיש בכוחן של נשים להעיד ולשפוט בצורה מהימנה לא פחות מגברים. 3. וכשמישהי מתגיירת, גם אם הרבנים מסיטים ראשם בשעה שנכנסת למים, עדיין- מדוע אי אפשר שנשים יהיו עדות למעשה עדין בצניעותו שכזה? 4. וכן הוא במדרש תנאים (המדרש הגדול) לדברים פרק יז פסוק טו: "שום תשים עליך מלך ולא מלכה. מלמד שאין מעידין (ממנים) אשה במלכות וכן כל משימות שבישראל אין ממנין בהן אלא איש". ושוב אותה בעיה- מדוע אישההמוכשרת לכך(כמו דבורה הנביאה) לא תוכל לשמש בתפקיד ציבורי מייצג? 5.ברמב"ם הלכות אישות פרק ג הלכה יא: "האב מקדש את בתו שלא לדעתה כל זמן שהיא קטנה וכשהיא נערה רשותה בידו שנאמר: את בתי נתתי לאיש הזה. מנין לו הזכות?גם אם הוא חושב שזה טוב בשבילה.בחירת בן זוג היא בחירה שהאדם עצמו,בלבד,צריך לעשות. 6."וכי ימכר איש את בתו לאמה לא תצא כצאת העבדים" ודין זה כל זמן שהיא קטנה ולא נערה כלומר עד גיל שתים עשרה. ושוב: אף בדין זה הזכות למכור הוא דווקא את הבת ולא הבן, וכן דווקא האב יכול למכור ולא האם. 7."לעולם היא ברשות האב עד שתכנס לרשות הבעל". למה אישה צריכה להיות ברשות מישהו ולא ברשות עצמה? 8."נשא אשה ושהתה עמו עשר שנים ולא ילדה, יוציא ויתן כתובה או ישא אשה הראויה לילד" אבל אם הבעל עקר אין האישה יכולה להתגרש שהרי היא פטורה לגמרי ממצות פריה ורביה. שוב- הפליה. ומופיעים שם עוד הרבה. ושאלה נוספת שלי- בפרשת נשא מופיעה פרשת אישה הסוטה-פריעת שערה,המים המאררים עד שבטנה צבה וכו.כשבשום חטא של הגבר-גם אם נסתר עם אשת איש אין בידוק משפיל ומזלזל שכזה? מדוע היחס חד כיווני?
תשובה: 1. בתורה, האחריות הממונית היתה מוטלת על הגברים. האישה היתה צריכה להיות פנויה מכל עול כלכלי ולהיות פנויה לעבודות הבית שלקחו זמן רב. בקביעה זו יש שיקוף מציאות כפי שהיה בימי קדם. אולם יש בכך גם אידיאולוגיה שההתפתחות של האישה יהיה טוב יותר אם היא לא תצטרך להתעסק בהבאת פרנסה ולהלחם את מלחמת הקיום. העדינות של האישה והצניעות שלה הם תכונות שדורשות אקלים נוח להתפתחות, המתח והאקשן של חי המסחר או העבודה אינם אקלים מתאים לנינוחות שנצרכת בכדי לדאוג לפרנסה. במשך הדורות כשהמציאות החברתית השתנתה חכמים תיקנו תקנות שגורמות לכך שחלק מנכסי האב ילך לטובת הבנות. היום גם בבתי דין רבניים משכנעים את הבנים לתת לבנות חלק שווה. 2. בית דין, עדות זהו מקום של ויכוחים ומלחמות על הצדק. אנו רוצים לשמור את האישה מלהיות בעולם המלחמתי שמתאים לאופי הגברי. 3. הגיור שנעשה בבית דין נעשה עם הכללים הנהוגים בבית דין. אי אפשר ליצור מערכת משפטית מסובכת שתתאים לגיור מערכת שונה ונפרדת ממה שנהוג בשאר פרשיות התורה. מעבר לכך הטבילה שהינה חלק מתהליך הכניסה לברית צריכה להעשות בפני האנשים שמייצגים את עם ישראל לענין הגיור. הנציגים של העם, שבודקים האם ניתן לכרות את ברית הגיור, הם תלמידי החכמים שבאים עם כל המוסר והתובנה התורנית. 4. האישה מתאימה יותר להיות שר הפנים ולא שר החוץ. המלך תפקידו דורש המון כוח והמון התעסקות עם דברים מסגרתיים וחיצוניים. אנו משמרים את העדינות של האישה ומתאשרים מכך שנשים תהיה שרות הפנים. 5. מדובר על זמן התורה, בה הקידושין לא היו רק ביטוי לזוגיות ואהבה אלא היו גם דרך לדאוג לתנאים הכלכליים של הילדה. אבא שלא יכול לדואג לצרכים של בתו ידאג שמישהו אחר ידאג לצרכיה. 6. ע' תשובה קודמת. 7. אישה שמחה להיות שייכת למישהו. האישה משתוקקת להיות האישה של פלוני אלמוני. ההשתוקקות הזו היא כוח עצום שמכוחו נוצרים בתים שיש בהם אמון. 8. מה שאין האישה מצווה בפריה ורביה מבאר המשך חכמה זה או משום שאין צורך לצוות עליה שהרי באופן טבעי היא תרצה בנים ובנות או לחילופין משום שאי אפשר לצוות על האישה להוליד ילדים נגד רצונה שהרי הלידה כוללת תהליך של כאבים ויסורין שצריכים לבוא ברצון האישה. גם אישה יכולה לטעון שהיא רוצה בנים למרות שלא מצווה. 9. פרשת סוטה היא האמירה של התורה שהקב"ה כל כך חשוב לו שיהיה אמון בין בני הזוג עד כדי כך שהוא מכון למחוק את שמו ובלבד שיחזור האמון אל תוך הבית. האישה היא הבריח התיכון בעוצמת הבית. לכן כשיש חשד בה הבית לא יוכל להתקיים אפילו לרגע ללא הורדת החשד. לעומת זאת האיש לא שווה זכויות בדאגה ליציבות הבית. הוא פחות משקיע בכך. ממילא גם כשהוא לא מתפקד טוב הבית לא מיד נהרס ואין צורך בעזרה ראשונה דחופה.