LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: ברית בשבת, כאשר יש קרובים שאינם שומרי שבת: בשעה טובה ומוצלחת ילדתי בן ביום שבת. הברית אמורה להתבצע ביום שבת אך מכיוון שהמשפחה של בעלי לא שומרת שבת ואבא שלו אמור לשבת סנדק והוא נוסע בשבת מה עלי לעשות? בכל זאת לעשות ביום שבת את הברית או האם אפשר לדחות אותה ליום ראשון?
תשובה: ומזל טוב! בין פוסקי זמננו ישנה מחלוקת מה לעשות במצב שקיום הברית בשבת יגרום לאורחים לחלל את השבת. יש הסוברים שבמצב כזה עדיף לדחות את הברית ליום ראשון (עי' שו"ת שבט הלוי חלק א' סימן ר"ה, וחלק ד' סימן קל"ה), אבל פוסקים אחרים כתבו שאין לדחות את המילה, משום שאנו צריכים לקיים את המצוה בזמנה, ומה שאנשים אחרים יחללו שבת בעקבות זאת, הרי זו אחריות שלהם ולא שלנו (עי' שו"ת מנחת יצחק חלק ג' סימן ל"ה, ושו"ת ציץ אליעזר חלק ו' סימן ג'). ומסתבר כדעה זו. כאשר עורכים את הברית בשבת, ישנה כאן מורכבות: אם יבואו אורחים מעצמם בשבת, אין זו אחריות שלנו, אולם אין אנו יכולים להזמין את האורחים לאירוע כאשר אנו יודעים בבירור שהם יבואו בנסיעה בשבת. נראה אם כן, שהדרך הטובה ביותר היא להודיע לבני המשפחה שהברית עצמה תיערך בשבת בחוג מצומצם, וסעודת הברית תיערך במוצאי שבת. באופן זה יוכלו כולם להשתתף בשמחה, ואם מישהו יחליט בכל זאת לבוא בשבת לברית עצמה, אין זו אחריותם של בעלי הברית. דרך אחרת, שהיא פחות פשוטה הלכתית ומעשית - לערוך גם את הסעודה בשבת, ולהודיע לבני המשפחה שהם מוזמנים לשהות עמכם במשך כל השבת. באופן זה, כל אחד יעשה את ההחלטה שלו, אולם אתם מצידכם הזמנתם אותם באופן שמאפשר להם לשמור שבת. כמובן, ההזמנה צריכה להיות ריאלית, שבאמת מבחינתכם תהיה אופציה לארח את כולם. לגבי הסנדק - זו בעיה יותר מורכבת, שכן כאשר אתם מכבדים אותו בסנדקאות אתם מזמינים אותו במפורש להיות נוכח בברית עצמה. יש להזמין את ההורים לשהות עמכם בשבת, ולהסביר שלא שייך לעשות מצווה של סנדקאות כאשר היא כרוכה בעבירה של חילול שבת, בתקווה שהדברים יתקבלו על ליבם. אם הם יעדיפו להישאר בביתם, תכבדו אדם אחר בסנדקאות, ובעז"ה בפעם אחרת תכבדו את האב. אם בסופו של דבר ההורים יחליטו לבוא בשבת, אין זו אחריות שלכם.
שאלה: כיצד יוסף ניזוק, הרי הוא נשלח לדבר מצוה?: ידוע כי שליח מצווה לא ניזוק. אם כן כיצד יוסף שנשלח בציווי אביו לאחיו נמכר לישמעאלים. והרי גם עשה מצווה וגם היה שלוח של אביו והיה דבר זה אמור להגן עליו מפני המכירה? ישר כח ותזכו למצוות
תשובה: שאלה יפה שאלת, וכבר שאלו זאת המפרשים. בדומה לכללים אחרים, גם לכלל 'שלוחי מצווה אינם ניזוקים' יש יוצאים מן הכלל. כך למשל אומרת הגמרא שכלל זה לא נאמר במקום שהיזק הינו דבר שכיח, ולאור זאת יש מציעים שכיון ששכם היתה מקום ששכיחה בו פורענות, כדברי הגמרא, ממילא גם יוסף ניזוק. עוד ניתן לומר שירידת יוסף למצרים היתה חלק ממהלך אלוקי כללי של עם ישראל - שהרי ירידת יוסף היא זו שגרמה לגלות מצרים וגם ליציאה משם, וראה תהלים קה (בעיקר יז והלאה), וכאשר מדובר במהלכים אלוקיים כלליים, הריהם יכולים לבוא גם דרך דבר מצוה.
שאלה: מתן זכות השתלבות בתנועה: נים. ידוע לי שאם ברצוני לאפשר למאן דהו לעבור לפניי בתור למרפאה או לדואר למשל, עליי לקבל הסכמת כל אלה העומדים מאחוריי. אחרת זה מעין גזל מזמנם. מה הדין כאשר אני נוסע בכביש ומאחוריי שיירה ארוכה, ומישהו הממתין בצומת עם או בלי מתן זכות קדימה רוצה להשתלב לנתיב הנסיעה שלי? האם מותר לי להאט על מנת לאפשר לו להשתלב? אם לא אאפשר לו זאת הוא עלול להיתקע דקות ארוכות בהמתנה.
תשובה: אם העומדים אחריך ימתינו אף הם זמן רב מדוע להקדים אותו להם?
שאלה: מכירת ספרי פרשנות של "קסוטו" ועוד ספרים על התורה: מצאתי במקום המיועד לזריקה (אם איני טועה) ספרים של הפרשנות הנ"ל- קסוטו. עוד מצאתי ספרים של דעת מקרא. רציתי לשאול האם אוכל למכור אותם לחנות לספרים משומשים ולהשתמש בזיכוי לרכישת ספרי חול? בדעת מקרא כנראה לא אלמד וקסוטו כבר יש לי על פעלכם
תשובה: מותר לך למכור הספרים שמצאת ולהשתמש בזיכוי שלהם למה שתרצה. בפירוט הדברים, נחלק התשובה לשני חלקים: א. האם מותר למכור ספרי קודש. ב. האם מותר להשתמש בדמי ספרים שנמכרו לענייני חול. א. מכירת ספרי קודש השו"ע ביו"ד סימן רע סעיף ב פוסק שכיום שרגילים ללמוד מספרים, יש מצוה לכתוב חומשי תורה, משנה, גמרא ופירושיהן. וממילא אסור למכור ספרי קודש אלו. ומותר למכור אותם רק כדי ללמוד תורה או לישא אשה. אמנם המג"א באו"ח סי' קנג סס"ק כג כותב בדרך אפשר שדברי השו"ע מוסבים רק על מקרה שהאדם הקדיש ספריו לבית מדרש. עוד יש לצמצם האיסור למכור ספרי קודש לציור שיש לו רק עותק אחד של הספר בבית. אך אם יש לו שני עותקים, אין איסור. שהרי טעם האיסור למכור הספר תלוי במצווה לכתוב אותו, והטעם לכתוב אותו הוא מדרבנן כדי שילמדו בו תורה. (וכדברי הפת"ש ביו"ד רע) ואם כן אם יש לו עותק נוסף, ילמד בו, ואין מצווה מחייבת בעותק הנוסף. עוד נראה לומר שהאיסור קיים רק ביחס לספרי המפרשים הבסיסיים על התנ"ך משנה וגמרא. ולא לכל מפרש, באופן שאין לבו חפץ בו. וממילא בפירוש כדעת מקרא, כשבכל מקרה בעל הספר לא מתכנן ללמוד בו, אין איסור למכור אותו. ב. שימוש בדמי ספרים שנמכרו השו"ע ביו"ד סימן רפב סעיף יח. ובאו"ח יסמן קנג סעף י. מביא מחלוקת האם מותר ליחיד להשתמש בדמים שקיבל עבור מכירת ספר תורה שלו או המשמשים של הספר. וכתבו האחרונים (מוזכרים במ"ב קנג ס"ק סב) שאפילו בספר תורה אם קנאה מראש כדי למכור אותה, או קבלה בחוב. לכו"ע מותר להשתמש בדמיה למה שירצה. ואם כן אם מצאה בגניזה יכול להשתמש בדמיה למה שירצה. הרב מרדכי גרוס.
שאלה: איסורי שבות בשבת לצורך: בשבת האחרונה אירע מקרה בביתי שעורר אותי למספר שאלות. חבר שלי הפעיל בטעות מערכה שאיבת אבק מרכזית, זו מערכת שעושה רעש רב ולהשאיר את המערכת דולקת כל השבת יגרום צער רב.(ואולי אף נזק למערכת) לכבות מערכת כזאת זה איסור דרבנן ולכן היה לי ברור שניתן לבקש מגוי שיעשה זאת.(שבות דשבות לצורך גדול) הבנתי גם שלדעת רוב הפוסקים היה אפשר שאני או החבר נכבה את המערכת בשינוי. (כי זה גם שבות דשבות, אך בלי אמירה לגוי) השאלה שלי היא כזו: האם זה ר שחבר שלי כיבה את המערכת ללא שינוי? חבר שלי התבייש נורא, זה היה באמצע הלילה והוא לא רצה להעיר את אנשי הבית. הרי מצינו שח התירו שבות משום כבוד הבריות. מדוע נראה שהפוסקים היום פחות משתמשים בטענה ששבות מותרת מפני כבוד הבריות? והאם במקרה הנ"ל אכן היה אפשר לומר זאת? הרב!
תשובה: לשואל, שבות דשבות הותר באמירה לנכרי, כשיש צורך מצווה או הפסד גדול או צער. לרוב ככל הפוסקים היתר זה נאמר רק באמירה לנכרי ולא בשבות דשבות ע"י ישראל. ידוע לי שיש רבנים בימינו שמתירים זאת, אבל האיסור מפורש בדברי הרמב"ן שבת קלד ע"ב: "מידי דהוה אאיזמל שאין מביאין אותו דרך שער בשינוי ואפילו במבוי שאינו משותף". הרי שאפילו בצירוף של רשויות דרבנן ושינוי לא התיר לצורך מצווה חשובה של ברית מילה, וכן בעוד ראשונים שם. אעפ"כ אני מסכים שבשינוי היה אפשר להתיר, מאחר שמצינו שהתירו שבות בשינוי כשיש צער גדול (כתובות ס ע"א), וראה בהרחבה במאמרו של אחי הרב שמואל אריאל ב'תחומין' לא. באשר לשיקול של כבוד הבריות, יש להשתמש בו במשורה ובמקרים קיצוניים, בתקלות שונות ולא כהיתרים קבועים (עיין נודע ביהודה מהדו"ק או"ח סי' לה). אם הבנתי נכון הסיפור שלך הוא על אורח, ומסתבר שבאמת זוהי בושה גדולה עבורו להעיר את מארחיו באמצע הלילה ולהפריע לשינתם, כך שהשיקול מוצדק. אעפ"כ, לכתחילה היה עליו להעדיף לעשות זאת בשינוי.
שאלה: המצווה החשובה ביותר, והיתר שבות עבורה: כתוב בשו"ע (יורה דעה סימן רס ס"א) שמצוות ברית מילה היא המצוות עשה החשובה ביותר. אם כן,מדוע התירו שבות בשביל מצוות יישוב הארץ ולא בשביל ברית מילה? לכאורה משמע שהמצווה החשובה ביותר היא ישוב הארץ.
תשובה: לשואל, המילה וקרבן הפסח הן שתי מצוות עשה היחידות שמי שמבטל אותן במזיד חייב כרת. זוהי ראיה לחשיבותן המיוחדת. למרות זאת, מצאנו שח הקלו באמירה לנכרי (לעשות דבר שאסור לישראל מדאורייתא) רק לגבי ישוב ארץ ישראל ולא לגבי מצוות אחרות (כך הדעה המקובלת להלכה, וראה דעות נוספות בבית יוסף או"ח סי' שז). כתב על כך הרמב"ן (שבת קל ע"ב): "דהתם מצוה ותועלת לכל ישראל הוא שלא תחרב ארץ קדושה. ועוד, שאין אנו שוקלין מצוות זו בזו, ואין אנו יודעין מתן שכרה של מצוה כדי שנאמר כמו שהתירו זו נתיר אף זו". כלומר, אמנם מצוות ישוב הארץ מבחינה אישית איננה כמו ברית מילה, אבל מבחינה כללית יש בה תועלת לכלל ישראל. ועוד, שלפעמים היו לח שיקולים מיוחדים היכן להתיר והיכן לאסור שאינם ידועים לנו.
שאלה: טיסה בלילה שבין חמישי לשישי: בכוונתי לעלות על טיסה מישראל ללוס אנג לס בלילה שבין חמישי לשישי (בסביבות השעה 04:00). המטוס יגיע ללוס אנג לס ביום שישי בסביבות השעה 13:00 זמן מקומי. בישראל בזמן הנחיתה כבר תכנס שבת. אינני יודעת האם המטוס יעבור בזמן הטיסה על פני ארצות שבהן נכנסה כבר שבת (ניסיתי למצוא הסבר לעניין "קו תאריך" אולם לא הצלחתי להבין לצערי). אשמח לתשובה האם הדבר מותר.
תשובה: במצב שאת מתארת, באופן עקרוני אין בעיה - בכל מקום שתטוסי מעליו יהיה יום שישי, ולא שבת. העניין של קו התאריך רלוונטי כאשר טסים מעל האוקיינוס השקט, כגון מאמריקה למזרח אסיה או להיפך. הטיסה ללוס אנג'לס היא מעל אירופה והאוקיינוס האטלנטי, ובה אין עוברים את קו התאריך. יחד עם זה צריך לשים לב, שכניסת השבת בלוס אנג'לס כעת היא מעט לאחר השעה 16:00, ולפיכך עיכוב בטיסה עלול לגרום לכך שתנחתי בסמוך לשבת או אף לאחר כניסת השבת. כאשר מדובר בטיסה כה ארוכה, גם עיכובים "קטנים" עלולים להצטבר לפרק זמן משמעותי. כדאי לברר עד כמה יש חשש לעיכובים ובאיזה אורך, ולהחליט בהתאם. כמו כן, גם אם הטיסה תנחת בשעה המתוכננת, יש להביא בחשבון את זמן היציאה משדה התעופה והנסיעה למקום הלינה, שעלול להיות ממושך.
שאלה: עגילים: אני בת 13 ורוצה לדעת אם מותר לעשות שתי עגילים בתנוך האוזן.
תשובה: אין בזה איסור אבל לא כדאי לפגום באוזן פעמיים רק בשביל קישוט.
שאלה: לידה טבעית לאחר קיסרי: רציתי לדעת האם ישנה בעיה הלכתית ללדת בלידה רגילה לאחר 2 ניתוחים קיסריים? אודה לתשובתך המהירה.
תשובה: חשוב שהלידה תהיה טבעית. בלית ברירה יולדים בניתוח קיסרי, יש רופאים שיש להם יד קלה להגיע לניתוח קיסרי, בלידות רגילות ניתן ללדת יותר ילדים. וזוהי הלידה הטבעית.
שאלה: חנוכה: אני גרה עם שותפות בדירה. כל אחת מאיתנו חוזרת בשעה אחרת מהעבודה, אני חוזרת הכי מוקדם. השאלה היא האם להדליק לבד את הנרות בזמן, או שעדיף לחכות לשאר הבנות ואז להדליק ביחד אבל זה לא יהיה בזמן.
תשובה: נרות חנוכה עדיף להדליק בזמן בשעה 17:00 ולא יאוחר מהשעה 17:30 מאשר להדליק ברוב עם. במיוחד שהם חברות, ולא מדובר במשפחה שאבי המשפחה מתעכב וחשוב להם שידליק עם המשפחה, גם שם עדיף להדליק בזמן אך ניתן להקל.
שאלה: ישיבה בברכת יוצר אור: ישר כח הרב. רציתי להבין מדוע דווקא בעולם הבריאה נהוג לשבת? וכמו כן האם לפי מה שהרב הסביר ביוצר אור אני מנשק אך ורק תפילין של יד ללא נישוק התפילין של ראש כלל במהלך ברכה זו?
תשובה: א. עולם הבריאה נקרא עולם כסא הכבוד ולכן ראוי לשבת בזמן שאומרים תפילות ששייכים לו. ב. נכון, ביוצר אור יש לנשק רק תפילין של יד.
שאלה: נישוק תפילין ביוצר אור: כבוד הרב, אני נוהג מזה שנים לנשק גם את התפילין של ראש ביוצר חושך וראיתי בקצשו"ע: "כשאומר יוצר אור בברכת יוצר יש אומרים שימשמש בתפילין של יד בלבד. ויש הנוהגים למשמש בתפילין של יד כשאומר יוצר אור, ומנשק, וכשאומר ובורא חושך ממשמש בתפילין של ראש ומנשק. ויש להם על מה שיסמוכו, ואין צריך לבטל מנהגם. ילקו י מהדורת תשס ד, ספר על הלכות פסד ז, סי נט הערה ב עמו תסא. שאר י ח ב עמוד קכז." ורציתי לשאול למה נבחרו דווקא המילים הללו לנישוק (יוצר אור ליד ולנוהגים לנשק ראש - בורא חושך).
תשובה: לשואל, עניין זה הוא על פי קבלת האר"י, ולצערי לא באתי בסוד ה' להבין וכל שכן לבאר את הדברים כראוי. אך אעתיק מדברי הבן איש חי (ויחי, שנה ראשונה, א): "התפלה היא לצורך תיקון ועילוי עולמות אבי"ע, והוא כי מן התחלת התפלה עד ברוך שאמר (כלומר, ולא עד בכלל) הוא בעולם העשיה, ומשם עד יוצר אור - בעולם היצירה, ומשם עד תפילת י"ח - בעולם הבריאה, ותפלת י"ח - היא באצילות". סדר ההדרגה הוא מהנמוך אל הגבוה, מהקרוב ומוחש אלינו יותר אל המופשט ומרוחק מאיתנו. גם בתפילין יש הבחנה, שהתפילין של יד מכוונות יותר לתיקון עולם הבריאה ואילו התש"ר - לעולם האצילות (עיין בן איש חי, וירא, שנה ראשונה, ו). מכאן העניין למשמש בתפילין של יד במילים "יוצר אור", כי הם תמצית התוכן של ברכת יוצר המאורות ותחילת ברכות קריאת שמע בכללן, ומאחר שברכות אלו קשורות לעולם היצירה, ראוי למשמש בהן בתפילין של יד, אך לא בתפילין של ראש, שמדרגתן קשורה יותר לתפילת העמידה. לפי דעה אחרת ממשמשים בתש"ר ב"בורא חושך" (דעת המקובל רבי עמנואל חי ריקי, בעל 'משנת חסידים', ב'מסכת תפילת הבריאה' פרק א סעיפים ז-ח  מובא בקצרה בבאר היטב סי' נט סק"ב), והכוונה, לפי מה שהבנתי מדבריו, לציין שדרגת הבריאה קרובה יותר לאצילות ואין בנו כוח לקבל את אורה והוא חשוך מאיתנו.
שאלה: איך מדליקים בבית מלון?: הרב כתב שלא ניתן להדליק בלובי ומנגד אי אפשר להדליק בחדר, אז מה יעשה אדם שישן בבית מלון בחנוכה? ומדוע הלובי לא נחשב כסלון ביתו כשהחדר הפרטי שלו הוא כחדר השינה בביתו? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "הדלקת נרות חנוכה בבית מלון"
תשובה: הלובי אינו חדרו הפרטי
שאלה: עצה להנצל מספירה: כיהודי המתפלל באופן קבוע יוצא לי לא אחת להמנות מבאי המנין ולצערי מצטרפים אנשים המונים (סופרים) את באי המנין. לעיתים מעירים להם וזה עוזר ולעיתים לא. יתכנו מקרים שאנשים אחרים מגיעים וכל אחד מונה. מה העיצה להינצל מן המניה הזו - הרי הגענו לשם תפילה? ובנוסף אם הם לא מנו באופן רציף או בקול האם לא נחשבת מניה כזו? ישר כח ותזכו למצוות
תשובה: שיספרו כיפות.
שאלה: פרסומי ניסא לגויים : האם יש פרסומי ניסא בהדלקת נרות חנוכה כלפי נוכרים?
תשובה: יש שכתבו שלא שייך פרסומי ניסא כלפי נוכרים בהדלקת נרות חנוכה. (אג"מ ד,קה, ) ויש שכתבו שאף כלפי נוכרים יש פרסומי ניסא, ואנו דבקים בדתנו ובאמונתנו. והיא בסופה של דבר תאיר את העולם כולו. וכך נראה לי.
שאלה: הדלקת נרות חנוכה בליל שבת - מול כביש ראשי של חילול שבת: ביתי נמצא מול שני צדדים מחד כביש ראשי שנוסעים המון מכוניות.(ללא מדרכה) ומחלון אחר נמצאים מעטים השומרים שבת, היכן להדליק? ראיתי מי שכתב שדינם של מחללי שבת כנוכרים ולהדליק נרות מול הולכים מעטים שהם שומרי שבת?
תשובה: פרסומי ניסא לגבי נוכרים שנוי במחלוקת. אבל לגבי בני עמנו הדברים לא נראים כלל הרי אנו מצרפים לתפילה במניין, וכיצד אפשר לומר זאת. ונוסף לכך פרסומי ניסא הוא להפיץ את חסדי ה' ואור אמונתנו. ובהדלקת הנרות תתחזק זהותם ואמונתם.
שאלה: נס פך השמן: לרב איך התרחש נס פך השמן, הרי מאז שבנ"י ניכנסו לארץ ה לא עושה ניסים מעל הטבע?
תשובה: לשואל, ההנחה שבבסיס השאלה אינה מדויקת. באופן כללי אכן הנהגת ה' בארץ ישראל היא בדרך הטבע, בניגוד למהלכם של בני ישראל במדבר שכולו ניסי. אף על פי כן, אין פירוש הדבר שבארץ ישראל אין ניסים כלל. גם בארץ ישראל לעיתים מיוחדות ויוצאות מן הכלל יש ניסים, כמו שמצאנו בתנ"ך פעמים רבות: ירידת האבנים במלחמת יהושע בן נון בבית חורון ו"שמש בגבעון דום" (יהושע י, יא-יב), מופתי אליהו ואלישע, ועוד. מאידך, יש פרשנות שלפיה נס פך השמן היה בדרך הטבע, על ידי הדלקה בפתילות דקות במיוחד שאיפשרו בעירה ממושכת (ראה בהרחבה בדברי אבי מורי הרב ישראל אריאל שליט"א, ב'סידור המקדש' פרקים כו-כח). הכינוי "נס" הוא כדרכם של ח לכנות "נס" סייעתא דשמיא למעשי האדם על פי הטבע, כמו רוב ככל עשרת הניסים שהיו במקדש (אבות פ"ה מ"ה).
שאלה: חנוכה המשך: האם ספרדיות מברכות או עדיף לסמוך על זה שאבא שלי מוציא אותי ידי חובה? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "חנוכה"
תשובה: אין הבדל בין גברים ונשים בנרות חנוכה, את גרה בדירה משלך ראוי שתדליקי,ובזמן. שיגיעו יותר מאוחר אשכנזיה תדליק עם יתר השותפות. ראוי מאוד להדליק בזמן,לדעת הרמב"ם אחרי השעה 17:30 אין להדליק, אומנם לא פוסקים כמותו ומדליקים גם יותר מאוחר, מי שלא הדליק, אך זוהי מצווה בשלמותה לכול הדעות. ה' יצליח דרכך.
שאלה: זמן קריאת שמע במציאות ימינו - המשך: על התשובה המפורטת והבהירה. הרב הסביר בעיקר על זמן ק"ש של ערבית, והייתי שמח להרחבה גם בעניין סוף זמן ק"ש של שחרית: א. הרב כתב כאחת הסיבות לכך שאפשר לקרוא ק"ש של ערבית מוקדם, שישנן קבוצות אנשים - אף שהן מועטות - שהולכות לישון בזמן זה. מדוע לא נאמר באותה דרך שיהיה אפשר לקרוא ק"ש של שחרית גם מאוחר מאוד, כל זמן שיש קבוצות אנשים מועטות שקמות? למה בזה אנו לא מתחשבים במיעוט האנשים? ב. הרב הביא מקורות לכך שהזמן תלוי ב"יום" ו"לילה", ולא בזמן קימה ושכיבה. הגדרת "לילה" מצאת הכוכבים ועד עלות השחר ברורה, אך מדוע מוגדר "יום" רק עד שעה שלישית? או שההגדרה היא "בוקר"? אשמח לביאור ומקורות בעניין. שוב השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "זמן קריאת שמע במציאות ימינו"
תשובה: ראשית אציין שהסוגיות בגמרא לגבי סוף זמן קריאת שמע של שחרית הן קצרות יחסית לדיון הנרחב על זמן קריאת שמע של ערבית, ולכן קשה יותר להרחיב בעניין זה. מסיבה זו, ייתכן גם שאין בידינו את מלוא השיקולים שעל פיהם קבעו חכמים את הזמן של שלוש שעות, וכמובן הדבר משפיע על יכולתנו לעשות את ההשלכה הנכונה לדורנו. לגבי הנקודות שהעלית: א. אכן יש בהחלט מקום לומר שזמן קריאת שמע של שחרית מתחשב גם במיעוט האנשים. זו היא המשמעות הפשוטה של "שכן דרך בני מלכים לעמוד בשלוש שעות" - שמתחשבים בבני מלכים, שהם קבוצה קטנה. יחד עם זה, ניסיתי לטעון שהזמן אינו מתחשב בכל אדם שהוא, עד אחרוני המאחרים לקום. ראיה לכך הבאתי מדברי האבות דר' נתן, מהם עולה שגם בזמנם היו אנשים שביקשו לקום מאוחר, וזמן קריאת שמע חייב אותם לקום מוקדם יותר. דהיינו שלא התחשבו בכל המאחרים, אלא רק עד גבול מסויים. אכן במציאות כיום, המתעוררים לאחר שלוש שעות הם רבים ולא בודדים כבעבר, אך כאשר אנו רואים שחכמים קבעו את הזמן לא על פי אחרוני הקמים אלא על פי הדרך הסבירה וללא התחשבות בחריגים, יש מקום לומר שגם אם החריגים התרבו אין זה מחייב לשנות את ההגדרה. יתרה מזו, מדברי האבות דר' נתן ייתכן אף ללמוד שזמן קריאת שמע אינו רק "מצלם" את המציאות, אלא גם יוצר אותה וקובע נורמה מתי ראוי לאדם לקום. אם אכן כך, אין זה צריך להשתנות על פי המציאות שבה רבים מאחרים לקום, אלא אדרבה, חלק ממגמתו של זמן קריאת שמע היא למנוע מציאות כזו. ב. לגבי הגדר של "שלוש שעות" - אכן ייתכן שזו הגדרה של "בוקר", וכפי שהצעת. כך למשל, בגמרא בברכות ז' א רואים ש"תלת שעי קמייתא" מקביל ל"בשעה שהחמה זורחת", דהיינו שכל זמן זה נחשב כשלב הזריחה של השמש. וכן בברכות כ"ז א רואים שלקיטת המן היתה עד שלוש שעות, משום שדורשים "בבוקר בבוקר" - "חלקהו לשני בקרים"  דהיינו שישנו "בוקר" שנמשך עד חצות היום, ויש "בבוקר בבוקר" שהוא עד שלוש שעות. ועיין גם בגמרא בעבודה זרה ג' ב, המתארת את "סדר היום" של הקב"ה כביכול, ושם רואים שהיום נחלק לרבעים ולכל יחידה של שלוש שעות ישנה משמעות בפני עצמה. ייתכן שגם הקביעה של זמן קריאת שמע מבוססת על עניין זה, שיש משמעות אובייקטיבית לזמן זה כ"בוקר", ואין זה מבוסס רק על זמני ההשכמה של בני האדם.
שאלה: שם הקודש א-ל: המילה א-ל היא אחד משמות הקודש של הקב ה. האם בכוונה לאל אחר כמו במשפט האל זאוס היווני יש למילה אל קדושה או שיש קדושה רק כשמכוונים לקב ה? כי אם יש אז צריך לשים מקף בין הא לל, אם רוצים שלא יחול עליו איסור מחיקה.
תשובה: אין קדושה כשאין הכוונה לקב"ה. כך גם בתורה. כשלבן אומר "אלהי נחור" מפרש רש"י שזה שם של חול ואין בו איסור מחיקה.
שאלה: שמירת הברית: אני בן 16 ו-3 חודשים, התחלתי להתחזק לפני כ-3 חודשים טיפה אחרי היום הולדת שלי. התחלתי לשמור שבת,להניח תפילין בכל יום,ללכת לשיעורי תורה ועוד,ובין היתר התחלתי לשמור על העיניים,ולהפסיק לפגום בברית. בתחילת ההתחזקות הצלחתי לשמור על הברית שלי כמעט יותר מחודש ואז נפלתי, מאז אני מצליח לשמור רק לתקופות קצרות, כמו-שבוע,יומיים,ולפעמים רק יום אחד ואני נופל ופוגם. אני גורם לאבא שבשמיים צער,שאני לא עומד בניסיונות שהוא שולח לי, ויותר מזה במחשבות שלי יש קול שאומר שכל ההתחזקות וההתקרבות שלי לה,נהרסה בגלל כל פגמי הברית שפגמתי. השאלות שלי הם: מה לעשות כדי להחזיק מעמד ולא ליפול?מה לעשות כדי לתקן את העוון?והאם באמת כל ההתחזקות הזאת שלי נהרסה בגלל שפגמתי? בבקשה תעזור לי כבוד הרב,אני מאיוש וזה מוריד אותי למטה ולא נותן לי לקום!
תשובה: לך יקירי. שמחתי מאוד לקבל את מכתבך. ראיתי בו כמה אתה עושה צעדים נפלאים בחידוש הקשר עם אבינו שבשמים. ממש מרגש לראות דברים כל כך נפלאים שאתה זוכה לעשות. יחד עם זאת, יש גם קשיים, ישנן גם התמודדויות לא פשוטות, וחשוב מאוד שלא להיבהל מכך. נכון, שהדברים האסורים הם אסורים, ואין לנו כל עניין לחפות עליהם, אך יחד עם זה חשוב מאוד לדעת שמעשה לא טוב לא מבטל דברים טובים אחרים שאדם עושה. הזכויות שלך נפלאות, הצעדים שלך עצומים, וחשוב לדעת להעריך זאת. גם בהתמודדות בנושא של שמירת הברית, חשוב מאוד לדעת שכל רגע של התגברות זה אוצר עצום, וכל הנסיון לטשטש את האוצרות האלו זה עצת היצר הרע. היצר הרע לא מסתפק בכך שהוא בא להפיל את האדם בחטא, אלא הוא מנסה להפיל את האדם ביאוש, לגרום לו להרגשה שכל מה שהוא עושה לא באמת שווה משהו. היה חזק והמשך הלאה, המשך להתקדם ותזכה להמון אוצרות נפלאים. ביחס לשמירת הברית, הרשם לאתר שמור עיניך ותקבל המון דברים שיעזרו לך להתגבר. תוכל גם לקרוא תשובות באתר עם עצות מעשיות כיצד להתגבר, אבל העיקר הוא לא להתייאש ולא להשלים עם המציאות. דבר נוסף, חשוב תמיד להמשיך להתקדם, ואם אתה רוצה אשמח לעזור לך בכך, לקשר אותך לכאלו שיעזרו לך, לחזק ובעוד המון דברים. תרגיש חופשי לפנות ולבקש ואשמח לעזור. בברכת הצלחה רבה הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: הטענת מכשיר סלולרי בבית כנסת: יש מתפללים שמטעינים את הטלפון הסלולרי שלהם בשקע החשמל שבבית הכנסת. האם הם גזלו חלילה? ומה אם הגבאי רואה זאת ולא מעיר למתפלל שמטעין את המכשיר הסלולרי שלו? ומה הדין אם הבאתי לבית הכנסת מזלג חשמלי מביתי והרתחתי מים והכנתי לעצמי קפה?
תשובה: לשואל, נראה שיש להימנע מהטענת הטלפון הנייד בבית הכנסת, אלא אם כן ברור וידוע שזהו מנהג המקום בהסכמת הגבאים. הרחבה: כמובן, איסור מוחלט להיכנס לבית הכנסת עם טלפון נייד שעלול להשמיע קול בשעת התפילה. במידת האפשר יש להימנע גם מהחזקת טלפון רוטט בשעת תפילת העמידה, כדברי השו"ע (סי' צב ס"ג) שצריך להסיר לפני התפילה כל דבר שעלול להטרידו במהלכה. לשאלה של הטענת הטלפון הנייד, יש מקום להתלבט: מצד אחד, דין פרוטה כדין מאה, ובוודאי אסור להטעין בלי רשות. ייתכן גם שאין בסמכותו של הגבאי להרשות זאת, מכיוון שהחשמל משולם מכסף שהוקדש לצורכי בית הכנסת. מאידך, יש מושג שנקרא "לב בית דין מתנה", ולפיו כאשר נוח לקהל שחלק מכספי ההקדש יוקצה לדברים נוספים - הרי זה כאילו המקדישים את הכסף אמרו מראש במפורש שחלקו יוקצה לשימושים אלה (מושג זה מוזכר בגמרא לגבי שימושים של חולין בכספי בית המקדש, עיין שבועות יא ע"א, והושאל בפוסקים גם להלכות בית הכנסת, עיין רמ"א או"ח סי' קנד סי"ד על הדלקת נר לצורך חולין מנר של בית הכנסת). לפיכך, מסתבר שהקובע בעניין זה הוא מנהג המקום. ואם יש ספק מה המנהג, דומני שברירת המחדל היא שבית כנסת אשר משמש לתפילה בלבד, ומיועד לשהייה קצרה, אין להטעין בו את הסלולרי. גם מבחינת מראית העין ולזות שפתיים, עדיף להימנע מלעשות מעשה שעלול להתפרש כניצול של כספי ציבור. העובדה שהגבאי רואה ואינו מוחה אינה מספקת. ייתכן שהוא מתרעם ולא נעים לו להעיר על כך, וכאמור - אפילו אם הוא מסכים, לא ברור שזה בסמכותו. לעומת זאת, במקום המשמש גם כבית מדרש ללימוד ממושך, נראה שהנוהג המקובל הוא שמשתמשים בשקעים שלו להטענה, מאחר שהדבר נחוץ ללומדים, והטלת איסור עלולה לגרום לביטול תורה. גם מצד קדושת בית הכנסת יש חילוק בין המקומות: ללומדים בבית המדרש זמן ממושך מותר לעשות בו גם שימושים לצרכיהם, כשאין בהם קלות ראש (משנה ברורה סי' קנא ס"ק ח ט). ומצאתי שכן כתב בשו"ת ברכת ראובן שלמה (ח"א סי' קט), שהן מצד גזל והן מצד קדושת בית המדרש מותר להטעין את הסלולרי בבית מדרש. כך גם לגבי שימוש במזלג חשמלי. בדרך כלל בבית הכנסת זה ייתפס כניצול, ואילו בבית המדרש זה מקובל.
שאלה: רחיצת כלים שיש עם סקוטש בשבת: זו שאלת המשך לשאלה המצורפת אם מישהו השתמש בספוג, האם יש דעות שמתירות להשתמש בשבת בכלים שהוא שטף (כי הכלים נשטפים במים ואין להם תועלת מזה שהספוג נסחט, וחוץ מזה הסחיטה לא עשתה שינוי בגוף הכלי) שאלה: הבנתי שיש בעיה עם שימוש בסקוטש בשבת. האם מדובר רק על ספוג כזה או שגם סקוטש דק כזה אסור? במה מותר להשתמש? (שהוא גם נוח לשימוש ולא מתיז) האם יש דעות שונות, מקילות לגבי חלק מהסוגים
תשובה: בכל סקוטצ  שהמים נספגים לתוכו (כשהסיבים צפופים) יש בעיה של סחיטה בשבת. לכן, בשני הספוגים אותם שלחת יש בעיה להשתמש בשבת. כיום מייצרים ספוגים עם סיבים רחבים המותרים בשימוש לפי רוב הפוסקים. יש אחד עגול והוא המפורסם יותר אך ישנו אחד נוסף, חדש, בצורה מלבנית וגם הוא נח לשימוש. כעיקרון הספוגים האלה מנקים בצורה טובה רק אולי לוקח מעט יותר זמן. הרב ערן אסולין תשובה: מותר להשתמש בכלים. שבת הרב ערן אסולין
שאלה: מסאז  בשנת אבל על אב : לכם קיבלתי שובר מסאז במתנה מחבר קרוב ושבוע אחרי אבא שלי נפטר האם מותר לי להשתמש בו ומתי כי עדיין לא עבר 30 יום והשובר הוא עד סוף חודש אני אשכנזי.
תשובה: בזמן אבלות השלושים והשנה, אין איסור על מעשים שגורמים לאדם הנאה, אלא על דברים שיש בהם שמחה. ממילא, נראה שאין איסור לעשות מסאז' בימי אבלות השלושים.  לכאורה ניתן לדמות זאת לרחיצה של תענוג, שהפוסקים האשכנזים החמירו בה בזמן השלושים. אבל סיבתו של איסור הרחיצה היא משום שהדבר נקשר לתספורת שאסורה, ולא משום עצם ההנאה שברחיצה - עיין שולחן ערוך יו"ד שפ"א, א, בהגהת הרמ"א, ובט"ז שם ס"ק א'.  (אם בשעת המסאז' מושמעת מוזיקת רקע: אם מדובר במוזיקה שמחה, יש לבקש לכבות אותה  אולם אם מדובר במוזיקת רקע שקטה כגון מוזיקה קלאסית וכדומה, אין צורך לבקש לכבות). המקום ינחמכם!
שאלה: אמירת קדיש: אני בשנת אבל על אבי (אומר קדיש כל יום), וצריך להגיד קדיש על סבי ביום אזכרתו שקרבה, איך אני עושה זאת? הרי בתפילות שמגיע זמן אמירת קדיש בצורה טבעית ביותר אני מכוון לאבי, אך מרגיש חובה וזכות לזכות את סבי
תשובה: אפשר לומר קדיש לכמה נפטרים. (גשה"ח ל, ח,ח. כה"ח נה, ט) אך אם יש מישהו אחר שיאמר על הסבא מה טוב. בבניין ציון וירושלים תנוחמו.
שאלה: סיוע להחלפת ראשי עמותה: אדם שאני מכיר ומעריך את פועלו מגייס את חבריו כדי להרשם איתו לעמותה מסויימת, במטרה לבחור בו ובחבריו לוועד העמותה, כך שהוא ינהל את העמותה, במקום פעיליה הנוכחיים ויוכל להשתמש בנכסיה לפעילות חסד שאותה הוא מקיים. הוא טוען שהפעילות שלו היא אחת ממטרות אותה עמותה ולכן זה תקין להיבחר בבחירות דמוקרטיות ולפעול לשם כך במקומם וטוב יותר. התבקשתי גם אני להרשם לעמותה ולהצביע לו. האם עליי להענות לבקשתו?
תשובה: נראה שיש בזה איסור הונאה. איני יודע כיצד מתבצע הליך ההצטרפות לעמותה, אבל מן הסתם אילו חברי העמותה הנוכחיים היו יודעים שמטרת ההצטרפות שלך היא כדי להחליף את ההנהלה ואת סוג הפעילות של העמותה, הם לא היו מצרפים אותך. ממילא, אם אתה מסתיר זאת בשעת הרישום, ומצטרף מבלי לגלות את כוונתך האמיתית, יש בכך הונאה.