LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: לדעת להקשיב: אני יודעת לדבר הרבה, להקשיב למי שמולי ממש קצת. אני רוצה שידעו מי אני ושאני יודעת גם להקשיב. איך אני ידע להקשיב למי שמולי ומי שמדבר ת איתי. הקשבה זה דבר חשוב ואני יודעת את זה, אבל ליישם את זה ממש קשה לי!! אשמח לתשובה מפורטת ועיצות (טיפים) כיצד לעשות את זה.
תשובה: אין עיצה מעשית חוץ מכך שלוקחים נשימה ארוכה ומחליטים לא להכנס לדברי חברנו. והעיקר אינו רק שלא לדבר כשחברי מדבר אלא להיות קשוב לחברי. כשמישהו מדבר להאמין בטוב שיש בו להאמין בכך שיש לו אישיות שהוא מבטא אותה בדיבורו. בשעה שהוא מדבר אני לא חושב מה אני אענה לו וכד', אני עסוק רק בסקרנות שלי להכיר את חברי. אם כן העיצה היא כשם ששהולכים לטבע רוצים להסתכל על היופי שיש בטבע. כך כשנמצאים עם אנשים להאמין בכך שהם טובים ומסקרנים. להתבונן באישיות שעומדת מולנו ולנסות להכיר אותה לתת לה אמפטיה כך נהיה קשובים לה.
שאלה: כשרות כלי: הכנתי צנים לחם בתוך טוסטר חלבי. לא השתמשתי בטוסטר לחלבי לפחות שבוע, בין הטוסטר לבין הלחם היה נייר אפיה. הוצאתי את הצנים מהטוסטר כשהוא חם והנחתי אותו בטעות על צלחת בשרית. מה דינה של הצלחת?
תשובה: בגלל שהלחם היה עטוף בנייר אפיה, אפילו אם הטוסטר היה מלוכלך אין העברת טעם בין נייר האפיה לטוסטר (אם אין לחות ביניהם) והצלחת אינה צריכה הכשרה וגם הלחם נשאר פרווה. דין זה דומה לדין המובא בשו"ע (יו"ד צ"ב, ח') על שני כלים הנוגעים זה בזה, שאם אין לחות ביניהם - אין העברת טעם והכלים והמאכלים כשרים. אבל אם הייתה לחות, או שלא היה נייר והטוסטר מלוכלך או בן יומו, אז נכנסים למחלוקת האם מאכל שהוא בכלי שני אבל היד עדיין סולדת בו, האם יחשב ככלי ראשון ואוסר, או ככלי שני שאינו אוסר (עוד שייך דיון האם פרוסת לחם תחשב דבר גוש ומה דין דבר גוש. ואכ"מ). מ"מ למסקנה נראה שבכל מקרה יש להקל ובכל מצב הצלחת אינה צריכה הכשרה. הרב שלמה בורנשטין
שאלה: דיני שעון שבת: לכבוד הרב רציתי לשאול למה מותר בשבת להוסיף שעות בשעון שבת בזיזים אבל להפחית שעות אסור? מה ההבדל? ולמה זה מותר בכלל?
תשובה: א) ההיתר "להוסיף שעות". הגמרא אומרת שגם כאשר נר דולק בחדר מותר לסגור את החלון, אף על פי שלולא סגירת החלון הנר היה נכבה מהרוח שעתידה לנשוב בזמן הקרוב. מכאן אנו לומדים שכאשר הנר מצד עצמו יכול להמשיך לדלוק, אלא שבעתיד הוא יכול להיכבות על ידי גורם חיצוני לו - מותר לעשות פעולה שתגן על הנר ותאפשר לו להמשיך לדלוק. הרב אויערבאך זצ"ל מדמה את המכשיר החשמלי העומד להיכבות על ידי שעון השבת, לנר העומד להיכבות מחמת רוח שתבוא. וכשם שמותר לסגור את החלון ולהגן על הנר מהרוח, כך מותר לשנות את הזיזים בשעון השבת ש"יגנו" על מכשירי החשמל מפני הכיבוי הצפוי. ב) האיסור "להפחית שעות". הקדמה של שינוי המצב בשעון השבת, היא למעשה גרימה של כיבוי או הדלקה של החשמל, ועל כן היא אסורה בשבת.  דוגמא: כאשר אדם מקדים את הדלקת החשמל לשעה 8 בבוקר - הוא זה שגורם שבשעה שמונה ידלק החשמל. ללא פעולה זו - החשמל לא היה נדלק בשעה זו. כנ"ל לגבי כיבוי: כאשר אדם מקדים את כיבוי החשמל לשעה 10 בלילה - לולא פעולה זו החשמל לא היה כבה בשעה זו. אמנם, כיוון שהתוצאה של האדם תבוא רק לאחר זמן - פעולה זו נקראת "גרמא" והיא אסורה מדברי חכמים בלבד. כמו כן, חכמים עצמם התירו זאת במקום הפסד גדול כדליקה. על פי זה כתבו פוסקי זמננו להתיר הקדמה השעון במצבים מיוחדים, ויש לדון בכל מקרה לגופו. הרב עודד מילר
שאלה: קטן להוציא במאה ברכות: הרב, נראה לי שכדי לצאת ידי חיוב על ידי אחר, האחר צריך להיות באותו דרגה של החיוב. פוסקים מסבירים שיכולים לצאת מאה ברכות (לדוגמה, בשבת) בעניית אמן לברכות השחר. לפי זה, האם אפשר לקטן להיות שליח ציבור בשביל פסוקי-דזמרא?
תשובה: עדיף שקטן יהיה שליח ציבור, מטרת העל לגדל דור המחובר לבית הכנסת,לתת לו ביטוי, אם אין גדיים אין תיישים. אפשר לצאת חובת מאה ברכות בברכות עליה לתורה ועוד הרבה אפשרויות.
שאלה: בשר בחלב: אישתי שמה בכלי עם מים תפו"א וחתיכות עוף למשך למלעלה מ24 שעות ואח"כ בישלה את התפו"א במחבת חלבית בת יומה מה הדין של התפו"א, ושל המחבת? יישר כח
תשובה: המאכל נאסר באכילה, והמחבת נטרפה. דרך הכשרת המחבת: פעמים רבות לא ניתן להסיר ממנה שיריי שומן - ואז וודאי שיש צורך ללבן אותה. אם ניתן להסיר את השומן, הדבר תלוי באופן הבישול של התפו"א: אם בישלה את התפו"א בתוך מים - יש להגעיל את המחבת. אם טיגנה אותם בשמן מועט: לאשכנזים יש צורך ללבן את המחבת. אא   אא    גג הרב עודד מילר
שאלה: שימוש ברכב עבודה: ניתן לי רכב ליסינג מהעבודה אין לי הגבלת ק"מ או הגבלת דלק אין הנחיות ברורות לגבי השימוש ברכב, אך ברור שניתן לצורך סביר והוגן 1. האם מותר לי לתת לחבר שמבקש את הרכב באופן קבוע לפרנסתו בימי חמישי בשבוע וזאת למטרת חלוקת עיתונים? 2. בהמשך לשאלה 1- האם התשובה תשתנה באם הרכב ניתן למטרת חסד עזרה - הרכב שלי הינו בעל 7 מושבים - פונים אליי חברים בד"כ ממשפחות מרובות ילדים על מנת שאתן להם את הרכב של העבודה תמורת רכבם מהעבודה. האם תקין? האם התשובה תשתנה שמדובר ללא החלפה או החלפה ברכב אישי. 3. האם ניתן לתת את הרכב למשפחה הקרובה - אחים אחיות - נשואים רווקים?
תשובה: : א. עליך לבדוק האם החברה שלך באמת לא הגבילה את מספר הנהגים שמותר להם לנהוג על הרכב, גם אם הם לא אמרו לך, עליך לבדק את פוליסת הרכב שחתמה החברה עם חברת הליסינג. (בד"כ זה מוגבל לקרובי משפחה מדרגה ראשונה.) ב. אם אין הגבלה מותר לך לתת לכל אדם (שהביטוח חל עליו) לנהג על הרכב. ג. כפי שכתבת הדלקן ניתן לשימוש סביר והוגן, נראה שהמדד יקבע כיצד הייתה עושה ברכב הפרטי שלך אם הייתה נותן לשכן את רכבך ללא בקשת החזר על הדלק אתה יכול לתת גם רכב זה, אך אם הייתה מבקש החזר דלק, אתה יכול לתת להם את הרכב אך יהיה עליהם למלא את הדלק על חשבונם ולא בדלקן. ע"פ כלל יש לפעול בכל נתינה, בין בעזרה לחבר ובין נתינה לצורך מצווה. הרב משה מאיר אבינר.
שאלה: איסור על הומוסקסואליות: כבוד הרב, בזמן האחרון התחלתי להרגיש משיכה גם לזכרים בנוסף לנקבות. אחרי כמה זמן הבנתי שאני ביסקסואל אני נמשך גם לזכרים וגם לנקבות. בספר ויקרא כתוב "לא ישכב זכר את זכר משכבי אישה תועבה עשו שניהם מות יומתו דמיהם בם" ואני לא מבין, האם אלוהים ברא אותי חוטא? ואם כן, למה הוא ברא אותי בשביל להרוג אותי? אם תוכל לענות לי מראש.
תשובה: ב"ה לך. שמחתי מאוד לקבל את מכתבך, ומאוד הבנתי אותך. אשתדל לעזור לך בכל מה שאוכל. לא נעים לגלות נטיות לא קלות אצלנו. בפרט שמדובר בדברים שהם נוגעים לדברים מאוד חשובים ומרכזיים בחיים שלנו. לכל אחד מאיתנו ישנן נטיות כאלו ואחרות, ואנו נדרשים לחיות עם הנטיות האלו, לכוון אותן נכון, לחיות איתן נכון. יש נטיות שאנו צריכים לתקן, יש נטיות שאנו צריכים לחסום כי המשמעות שלהם לא טובה ולא נכונה, ויש נטיות שאנו צריכים לפתח בנו. היסוד של החיים לפי התורה הוא לבנות חיים של בניה ושל התקדמות בקשר עם אבינו שבשמים. לשם כך ניתנה לנו התורה, וזו המשימה שלנו. לכל אחד יש את הנתיב שלו בקשר עם אבינו שבשמים, ואנו נקראים להתקדם, לצעוד קדימה ולהתעלות כל פעם וכל זמן שאנו יכולים. אכן יש לכל אחד מאיתנו התמודדויות שונות. ההתמודדויות האלו אינן משהו מקרי שנפל עלינו, אלא אתגר והתמודדות שה' יתברך נתן לנו. ה' נותן לכל אחד את ההתמודדויות שלו, את האתגרים שלו, ועל ידי העבודה על האתגרים האלו אנו זוכים להתקדם הרבה יותר. אדם שמתגבר על קושי מגיע לדברים גדולים הרבה יותר, ויתר מכך, הוא זוכה לבנות בתוכו אוצר מיוחד, אוצר של גבורה נפשית, אוצר של משמעות למה שהוא התמודד והצליח. ואף אם האדם נכשל, הוא בונה בעצמו את הענווה ואת היכולות להתעלות בדברים הקשים לו, התעלות שתהיה בשבילו גם כלי להמשך החיים שלו. התחושות שאתה מרגיש הן לא תחושות שאתה בחרת בהן, אלא הן "מתנה" מה' יתברך, כזו שכשתלמד להשתמש בהן נכון תגלה כמה הן תורמות לחיים שלך, כמה הן בונות בך יסודות לכל החיים שלך. לצערנו הרב, ישנם אנשים שלא כל כך יודעים את הדברים האלו שהזכנו, ובמקום לחסום תחושות מסויימות, הם נותנים להן פורקן, והדברים האלו הורסים להם את החיים ומובילים אותם מצד אחד לתחושה של נעימות, אך מצד שני להרס החיים. גבר שחי עם גבר זה הרס החיים. אין בכך עתיד, אין בכך דבר טוב! והתורה אוסרת זאת מכל וכל. כך גם בקשר בין אשה לאשה. אך כאשר אדם מתגבר ובונה בתוכו את הקשר הנכון, קשר של נשואין, קשר שיש בו קדושה, שיש בו המשך לדורות הבאים, שיש בו בריאות משני מינים שבונים נכון את הבית ומשלימים זה את זו, האדם זוכה להגיע לאוצר גדול ולהופיע את הכוחות שלו באופן המלא והמתוקן ביותר. התורה לא באה להאבק בנו, אלא ללמד אותנו איך להתקדם, מתוך ההתמודדויות שלנו, היא כן מלמדת אותנו מה טוב ומה לא, וכך אנו למדים לא לחיות לפי נטיות הלב בלבד, אלא לפי מה שנכון, כך לכוון את התחושות ואת החיים. זכית, שיש לך גם נטיה לנשים, ואינך סובל רק מנטיה הפוכה לגמרי, ולכן תוכל בעזרת ה' להתחתן, להקים בית נאמן בישראל. אמנם יהיו לך התמודדויות שונות, אבל תוכל להן, ותוכל להגיע לאוצרות נפלאים של קדושה ושל שמחה. חשוב להתגבר, חשוב להחליט ללכת לדרך של תיקון ולא להיכנע לחולשות שלנו, אלא לדעת להפוך את החולשה למנוף להתעלות במה שאנו מאמינים. אל תתבייש בנטיה שלך, טפל בכך, בחר את הדרכים איך להתקדם עם הנטיה הזו ואיך לשפר את עצמך ותרוויח בכך המון המון אוצרות. אני מאמין בך שבעזרת ה' תצליח ותזכה להמון ברכה, המשך הלאה ולא תתרגש יתר על המידה. הודה לה' על הטוב שהוא יתברך נתן לך, וזכה לשלמות בעזרת ה'. אשמח להיות בקשר ולעזור עוד בכל מה שאוכל. הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: פרשת הרב מהצפון: יש לנו בבית ספר שלו. מה לעשות?האם לזרוק? להוציא? או אפשר להשאיר?
תשובה: לשים בגניזה.
שאלה: האם מותר לברך כנגד טפח באשה ערוה: האם מותר לברך כנגד טפח באשה ערוה, היינו לא כנגד הערוה ממש, אלא כנגד המקומות שדרך האישה לכסותן כגון זרועות ושוקיים, או מחשוף שלא נראה דדי האשה דרכו. והאם יש הבדל בין אם האשה היא אמו אחותו אשתו לבין שאר נשים, כגון בראיה בעלמא שבאשתו מותר(הלכה ברורה סימן עה), להתבוננות באשתו או באמו אם בכלל שייך התבוננות באמא?
תשובה: אסור לקרוא קריאת שמע ולברך כנגד טפח מגולה באשה במקום שדרכה לכסותו, אפילו היא אשתו, ודינו כדין ערוה. אפילו במקום שרוב הנשים הולכות בצורה לא צנועה, כגון: ללא שרוולים, אסור לברך ולקרוא קריאת שמע כנגדן. (שו"ע סי' ע"ה סע' א', משנה ברורה ס"ק ב' ו-י', ילקוט יוסף הלכות פסוקי דזמרה וקריאת שמע סימן עה אות ג') יום טוב
שאלה: לבוש מכובד בתפילה: ראיתי במשנה ברורה שצריך ללבוש בגדים המתאימים לפני מלך-"הכל כמנהג המקום" -חולצה קצרה,מכנסיים קצרות. אך לפי דעתי הייתי עומד לפני מלך עם חולצה לבנה ארוכה. האם אני חייב בתפילה ללבוש חולצה לבנה ארוכה-אף על פי כן שמנהג המקום הוא עם חולצה קצרה ומכנסיים קצרות?
תשובה: לעניות דעתי אין להתפלל עם מכנסיים קצרים ולכתחילה גם עם שרוולים ארוכים. צבע החולצה איננו חשוב ובלבד שיהיה פשוט ולא צעקני. ובשעת הדחק שאי אפשר להחליף מותר להתפלל גם בלבוש קצר כדי לא להפסיד את התפילה.
שאלה: למה לשרת בצבא במגרש יהודים?: למה לנו לשרת בצבא "הגנה" לישראל שהמדינה שלנו משחררת מחבלים,מפנה יישובים,גוש קטיף,שונאת דתיים? הרי זה שהציבור הדתי לאומי משרת בצבא זה אומר שהם בעד מה שהצבא עושה! (כמו לפנות יישובים וכו)?
תשובה: עיקר תפקידו של הצבא למנוע כיבוש הארץ ע"י הגויים שאם רק ידעו שאין צבא ח"ו הם לא יחכו יום אחד ומליוני יהודים יהיו בסכנת חיים ח"ו. הדברים שכתבת הם חמורים ואנחנו בצער גדול עליהם אבל הם פחות מאחוז אחד ממאה אחוזים של הגנה מפני אויבים רבים של ישראל מבחוץ ומבפנים שמחכים לכל חולשה חלילה כדי להרוג יהודים. ומה שהממשלה עושה דברים לא טובים ככל שכוחם של הדתיים יגבר הם יוכלו לעצור את המעשים הרעים ואם לא נהיה שותפים יכולים לעשות מעשים גרועים בהרבה. וכולם יודעים עד כמה אנו מתנגדים לשחרור מחבלים והר ישובים חלילה. ואם לא היו חיילים דתיים רבים בצבא הנזק היה עצום בהרבה. ולשם תיקון יש להרבות בתפילה ובקירוב לבבות עד שרוב העם יהיה איתנו ובזכות זו נזכה לגאולה.
שאלה: הגבול הצפוני של עולי בבל: האם היישוב כליל נמצא בשטח שכבשוהו עולי בבל, אם לאו? בוודאי או מספק. השאלה נוגעת למעשה וקצת דחופה. ב מראש
תשובה: וברכת ד' הישוב "כליל" נראה שהוא בתחום עולי בבל. מכיוון שקו הגבול שאנו יודעים בתוספתא ובירושלמי (שביעית פ"ו) הוא מעכו לאזור עין געתון וחרבת געתון שהקו הזה הוא צפונית מערבית ליישוב כליל, על כן הוא בתחום עולי בבל. אינני יכול לומר שאין אפשרות לסדר מפות אחרות, אבל נראה שיש להחמיר שם ככל דיני עולי בבל. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ
שאלה: מעשר כספים לגמ"ח כלי עבודה: יש בידי סכום של כ 5000 ש"ח המיועד למעשר כספים (שנתי). האם מותר לקנות בכסף הזה כלי עבודה לטובת גמ"ח כלי עבודה לתושבי היישוב? בכוונתי גם להשתמש בכלים הללו אך לא הייתי רוכש אותם לעצמי בכל מקרה אחר.
תשובה: לשואל, מותר לקנות בכסף זה כלי עבודה לגמ"ח, למרות שגם אתה תהנה ממנו. הרחבה: הקמת "גמ"ח כלי עבודה" איננה צדקה, אלא מצוות גמילות חסדים. נתינת מעשר הכספים למצוות אחרות מלבד צדקה שנויה במחלוקת. הרמ"א (יו"ד סי' רמט ס"א) פוסק: "ואין לעשות ממעשר שלו דבר מצוה, כגון נרות לבית הכנסת או שאר דבר מצוה, רק יתננו לעניים" (מהרי"ל הל' ראש השנה). אולם הש"ך (ס"ק ג) הביא דעה חולקת: "מהרש"ל והדרישה כתבו בשם תשובת מהר"מ דכל מצוה שתבוא לידו, כגון להיות בעל ברית או להכניס חתן וכלה לחופה וכהאי גוונא, וכן לקנות ספרים ללמוד בהם ולהשאילן לאחרים ללמוד בהם, אם לא היה יכולת בידו ולא היה עושה אותה מצוה - יכול לקנות מן המעשר". יש שהסבירו שאין כאן מחלוקת, והמהרי"ל הגביל זאת לעניים רק אם מלכתחילה נהג לתת לעניים דווקא ואם כן הכסף שהקצה כבר שייך להם ולכן אסר לשנותו למטרה אחרת (שו"ת חתם סופר יו"ד סי' רלא), או שאסר רק לשלם בו עבור מצווה שכבר התחייב בה (כך משמע מביאור הגר"א), אבל יש אומרים (חתם סופר יו"ד רלב) שזוהי מחלוקת על מטרת המעשר, האם לצדקה דווקא או גם לשאר מצוות. גם בפוסקים בדור האחרון אין תמימות דעים: החפץ חיים (בספרו 'אהבת חסד', חלק ב פרק יח סעיף א ובהגהה שם) כתב שנכון להחמיר ולייעד את הכסף לעניים בלבד, ואילו בציץ אליעזר (ח"ט סי' א פרק ה) היקל לייעד את המעשר גם למצוות אחרות, ובתנאי שאינן חובה אישית המוטלת על האדם. למעשה, מעיקר הדין מסתבר כדברי הציץ אליעזר, ונראה שזהו המנהג המקובל כיום להקצות ממעשר הכספים גם למצוות אחרות מלבד צדקה. בפרט הדבר נכון כשמדובר במצווה נחוצה שאין הרבה קופצים לתרום עבורה. יש מקום לומר יותר מזה, שמצוות גמילות חסד עדיפה על פני מצוות אחרות לעניין מעשר כספים. עיין הל' מתנות עניים פ"ו הי"ז, שם נאמר שמותר לתת אפילו ממעשר עני לגמילות חסדים. אלא שיש שפירשו שהכוונה שם לגמילות חסדים לעני (חסדי דוד לתוספתא פאה פ"ד הט"ז, ודרך אמונה בהל' מתנ"ע שם ס"ק קיג), והחידוש בהלכה זו הוא רק שאין בכך משום פרעון חוב, עיין שם. ברם, מדברי הבית יוסף (יו"ד סי' שלא), שכתב "מותר לשלם לו גמול חסדו ממעשר עני כדי שלא יתבטל מלגמול חסד", משמע שזהו היתר מיוחד להשתמש במעשר עני לגמילות חסד, וצ"ע. ואם כך הוא במעשר עני, שמפורש בתורה שהוא לעניים, קל וחומר במעשר כספים, שהוא בעיקרו מנהג טוב ואינו לעניים דווקא (עיין ט"ז ביו"ד סי' שלא סוף ס"ק לב, שמה שהותר במעשר עני הותר גם במעשר כספים. ועיין 'עלי תמר' פאה פ"א ה"א, שלמד מהירושלמי שמעשר כספים מעיקרו הוא לכל המצוות). העובדה שגם אתה תהנה מהגמ"ח איננה פוגמת. ראה ברמ"א הנ"ל, על קניית ספרים לעצמו ולאחרים.
שאלה: עגיל שני: הייתי רוצה בעתיד לעשות עגיל שני אך הורי מתנגדים לכך והם שואלים: האם גם בנות רבנים גדולים היו עושות כך, או שיש בזה עניין רחובי?
תשובה: אל תיגררי אחרי אופנת הרחוב שמרי על עצמאותך האומנם עגיל שני יפה יותר מעגיל אחד? אולי עגיל עדין אחד יפה יותר ומתאים יותר משנים?
שאלה: ריבית בשמיטת כספים: הרמב"ם פסק המלווה ע"מ שלא תשמיטנו בשביעית אינה משמטת. והביאור שמתנה שיתן לו לךאחר שמיטה בתורת מתנה ולא בתור פרעון החוב, וצ"ע לפי הנ"ל, למה לא שייך כאן איסור ריבית. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "שמיטת כספים מאפשרת ריבית?"
תשובה: וברכת ד' משום מה הציטוט מדברי הרמב"ם איננו מיושב. הרמב"ם אמר: המלוה את חבירו והתנה עמו שלא תשמטנו שביעית ה"ז נשמט שאינו יכול לבטל דין השביעית, התנה עמו שלא ישמיט הוא חוב זה ואפילו בשביעית תנאו קיים, שכל תנאי שבממון קיים, ונמצא זה חייב עצמו בממון שלא חייבתו תורה שהוא חייב. על מנת שלא תשמטנו שביעית אמנם אינו משמט, על מנת שאתה (אישית) לא תשמט את החוב במקרה כזה החוב ניתן לגביה לאחר שביעית, מכיוון שהלווה הסכים שהוא יתן כסף למלווה למרות שאיננו חייב. אין כאן ריבית, מכיוון שריבית יש חוב ותוספת לחוב, אבל כאן אין חוב כלל, אלא הלווה הוא מחייב עצמו בכל ההלוואה. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: טבעת בנטילת ידיים: אם יש בעיה כנטילת ידיים עם טבעת כשאני מחליפה את מיקומו של הטבעת? לפעמים אני לובשת אותו על יד שמאל ולפעמים על יד ימין. באופן כללי הבנתי שצריך להסיר את הטבעת לפי נטילת ידיים בבוקר ולפני נטילת ידיים על הלחם.
תשובה: אם הרגילות להשאיר את הטבעת על היד גם בזמן שטיפת כלים וספונג'ה זה נקרא מיעוטו שאינו מקפיד ולא צריך להוריד, אם יש רגילות להוריד בשטיפת כלים וכדומה צריך להוריד גם בנטילת ידיים. אין הבדל אם הטבעת לפעמים בשמאל ולפעמים בימין.
שאלה: חיוב נער בר מצווה בצום נדחה: חיוב בר מצוה בצום נדחה, האם בר מצוה שחל בי"ח תמוז או י' באב הבר מצוה מחויב לצום נדחה?
תשובה: לשואל, שאלה זו שנויה במחלוקת הפוסקים. ביסודו של דבר, אם התענית הדחויה מוגדרת כ"תשלומין" לחיוב המקורי, אזי מי שהיה פטור בשעת החיוב המקורי אינו חייב ב"תשלומין". כך נאמר בגמרא (חגיגה ב ע"א), לפי הדעה שהחיוב העיקרי בקרבנותיהם של עולי הרגל (עולת ראייה ושלמי חגיגה) הוא ביום טוב הראשון של החג, ושאר ימי החג אינם אלא תשלומין לו, שמי שהיה פטור מהעלייה לרגל ביום הראשון ואחר כך נוצרו התנאים לחיובו (כגון מי שהיה חיגר ביום הראשון והבריא בשני) פטור מן הקרבנות הללו. כמו כן נאמר בגמרא בפסחים (צג ע"א) על מי שנעשה בר מצווה בין פסח ראשון לפסח שני, שאם הפסח השני מוגדר כ"תשלומין" הרי הוא פטור, מפני שהיה פטור מהראשון. כיצד להתייחס לצום שחל בשבת ונדחה ליום ראשון? יש אומרים שבמקרה זה יש חיוב עקרוני בצום גם בשבת, אלא שהוא נדחה ליום ראשון כ"תשלומין". ויש אומרים שבמקרה זה מראש קבעו חכמים שהחיוב הבסיסי יחול ביום ראשון, ואינו בגדר "תשלומין". באבני נזר (או"ח סי' תכו אות ט) כתב שהדבר תלוי במחלוקת השולחן ערוך והרמ"א (סי' תקנד סי"ט) האם גם בשבת יש דינים מסוימים של תשעה באב ("דברים שבצנעה נוהג"): לפי השולחן ערוך, שאין שום דינים של תשעה באב בשבת, המובן הוא שקבעו חכמים שבמקרה זה דיני תשעה באב מתקיימים ביום ראשון בלבד, כלשון שו"ת הרשב"א (ח"א סי' תקכ) "נראה לי שאין נוהג בו שום אבלות. דלגמרי עקרוה מתשיעי". אם כן בר המצווה חייב לצום. אך לפי הרמ"א, שהחמיר בדבר בשבת, הצום ביום ראשון הוא בגדר "תשלומין" ולכן הקטן פטור ממנו. וכך הורה האבני נזר למעשה לאשכנזים הנוהגים כרמ"א. אך יש חולקים ומחמירים גם לאשכנזים, מטעמים שונים: א. גם הרמ"א מודה שמעיקר הדין הצום נקבע לעשירי באב, ורק לחומרא אסר דברים שבצנעה בשבת, מכיוון שבשאר השנים זהו יום אבל, ואם כן אין להוליד מחומרא זו קולא לבר המצווה (שבט הלוי ח"ו סי' עא וציץ אליעזר ח"ט סי' כז אות ה  וכך מסתבר לענ"ד, שהרי הרא"ש, ראש לפוסקי אשכנז, הקל בדבר, כמובא בב"י סי' תקנד, ולשון הדרכי משה סי' תקנד: "אנו נוהגין בו איסור", מנהג בלבד). ב. גם אם הצום הנדחה הוא "תשלומין", בעצם היה ראוי לחייב את הקטן בצום, מדין חינוך, והוא פטור ממנו רק בגלל חולשת גופו, ואם כן כשהוא נעשה בר מצווה ומוגדר כבר כבריא וחזק מספיק בשביל לצום עליו לצום (שו"ת דברי מלכיאל ח"ה סי' קל ושו"ת מהרש"ם ח"ג סי' שסג  כמובן, הנער לא הופך תוך יום אחד מחלש לחזק, אבל כדרכה של הלכה יש גבול קובע שצריך לסמן). הדיון בפוסקים הוא בעיקר סביב תשעה באב, ויש בו גם שיקולים המיוחדים לו (כגון שההיכל נשרף בעיקר בעשירי באב, ויש מקום לראות את הצום הנדחה כתאריך עיקרי - דברי מלכיאל הנ"ל, או שחיוב מדין חינוך נאמר רק בתשעה באב). אך למעשה המחלוקת והשיקולים העיקריים בה היא גם לגבי כלל הצומות (כך באבני נזר שם, לשיטתו, ולאידך גיסא בדברי מלכיאל, במסקנתו). למעשה, אם יש לנער קושי מיוחד לצום, כפי שקורה לא פעם בגיל זה, ניתן לסמוך על הדעה המקילה (ציץ אליעזר הנ"ל, במסקנתו).
שאלה: כיצד יש להבין את דברי הרב אליהו זצ"ל במאיר לארץ?: הרב. עזרא שיינברג בספרו "המאיר לארץ" בעמוד שיא מתייחס ליחס אותו צריך לתת לרב שנפל בחטא. בדבריו מביא את דברי הרב מרדכי אליהו זצ"ל בנוגע לפרשת הרב אלון. כיצד יש להבין את דברי הרב אליהו שם, שגם החטא הוא בקודש? (ומכאן אולי נבעה טעותו של עזרא שיינברג)
תשובה: אין לי את הספר ואינני יודע באיזה הקשר נאמרו הדברים. בכלל (ואולי לזה התכוון הרב אליהו זצ"ל) נאמר בגמרא (ברכות) כי תלמיד חכם שסרח אסור להרהר אחריו כי ודאי עשה תשובה, אבל אין הכוונה חלילה חלילה שמותר לו לעבור איזו עבירה שתהיה.
שאלה: מחבת שנפל עליה יתוש: לכבוד הרב! לפני כמה שנים צליתי במחבת בשר ופתאום נחת על המחבת יתוש קטן אז הוצאתי את הבשר וכיביתי את האש, ולאח כ הוצאתי את היתוש. אני שואל האם המחבת טריפה? א כ מפני שהכנתי עוד מאכלים באותה מחבת, האם כל הצלחות והסכו ם צריכים הכשר? יש לציין שאין לי מושג באיזה צלחות השתמשתי ואודה לרב אם יוכל לפרט מה לעשות אם צריך להכשיר או לא
תשובה: המחבת לא נטרפה, מפני שאף על פי שיתוש אסור באכילה - הטעם הנפלט ממנו למחבת הוא פגום ואינו אוסר. הרב עודד מילר
שאלה: ת חודשי לאדם שלווה בשבילי: הרב. אדם לקח הלוואה בשבילי דרך חשבון הבנק שלו. אני מעוניין לשלם לו כל חודש אבל האם אני יכול לשלם לו את הסכום המדויק שהוא משלם לבנק? כי הרי הסכום הוא קרן ריבית? מילא העובדה שהוא משלם לבנק ניתן לסמוך על היתר עסקא אבל כשאני משלם לו על מה אני יכול לסמוך?
תשובה: נראה להלכה שניתן לסמוך על ההיתר עסקא שנעשה בין הבנק ללוה הראשון, ויחזיר הלוה השני לראשון קרן ריבית. ונבאר: הט"ז ביורה דעה סימן ק"ע סק' ג' לימד דין בענין שותפים, שאחד מהם לוה לצורך השותפות בריבית על פי היתר עסקא, הט"ז חידש שאם העביר הלוה את ההלואה לשותפות מותר לו לקבל גם את הריבית מן השותפות, שתהיה על פי ההיתר עסקא שנעשה בין הלוה הראשון למלוה. הסיבה לכך היא אומד הדעת שאינו רוצה להפסיד ובאותו אופן שלוה מן הראשון, על דעת כך גם הלוה לשני. ובספר עצי לבונה (יורה דעה ק"ע שם.) הבין מדברי הט"ז שהדין הזה יחול גם בשני אנשים שאינם שותפים שאחד לוה בשביל השני ובשליחותו, שאף שנעשה היתר עסקא בין המלוה ללוה הראשון ותו לא, הרי שההלואה שנעשית בין הלוה הראשון ללוה השני נעשית על דעת אותו היתר עסקא ואין צורך לעשות היתר עסקא נוסף. כל זה בתנאי ששניהם ידעו מאיסור ריבית ובנוסף ידעו שהם מסתמכים על היתר עסקא. כן פסק גם בשו"ת מהרש"ם חלק ז סימן סג. מדברים אלו למדו האחרונים שגם הלוקח הלוואה מן הבנק לשם חבר, אף שהבנק אינו יודע מכוונות הלוה ואינו מכיר את המשלח (זה שבקש שחברו ייקח בשבילו הלוואה מן הבנק) מכל מקום, יכולים הצדדים להסתמך על ההיתר עסקא שנעשה בין הבנק ללוה הראשון. ויחזיר הלוה השני לראשון את הסכום ריבית. כן פסק גם בספר "תורת ריבית" פרק י"ז הלכה יד ובספר "ברית יהודה" פרק ו הלכה כא הביא דעות אלו והסתפק להלכה למעשה (מכיוון שיש מהאחרונים שהבינו את דברי הט"ז הנ"ל דווקא בשותפין ולא בשליח שלוה בשביל חבירו). ונראה שמי שרוצה לסמוך על הפוסקים שהבאנו יש לו אילנות גדולים להיתלות בהם.
שאלה: גזל בשמלות ערב: הלכתי אתמול למישהי שמשכירה שמלות ערב.מדדתי שמלה ולא לקחתי אותה, היא אמרה שאפשר לקחת רק שבוע מראש אבל רשמה את התאריך שלמתי לה מקדמה. לא הייתי כל כך בטוחה בשמלה, הראתי לבעלי בתמונה והוא לא אהב בכלל. התקשרתי אליה לבטל היום כי בעלי לא אהב הויא אמרה שהיא לא מחזירה לי את המקדמה בסך 100 שח מכיוון שזה הפרנסה שלה. השמלה על סך 300 שח. היא לא עשתה בשמלה שום דבר רק משכירה מאישה לאישה. רציתי לשאול, זה גזל מצידה?
תשובה: א. כדאי לברר עם עו"ד המתמחה בתחום האם החוק המאפשר לקונה שוכר לחזור בו מהמקח שכירות בימים הקרובים לעסקה, כוללים גם מקרה זה. כיון שאם החוק מורה לאפשר חזרה. מותר לך לדרוש כספך בחזרה על פי דין תורה, כיון שעסקאות נעשות על דעת כללי החוק. ב. אם החוק הנ"ל לא מאפשר חזרה כדאי לעיין בפרטי השכירות. בדרך כלל מחתימים את השוכר ת על נוסח מלא המפרט את תנאי השכירות. ואם כתוב או מסוכם בפירוש שהמקדמה לא חוזרת בשום עניין. כך הדין, (למרות שהוא אסמכתא, כיוון שהממון ניתן ביד המשכירה, הדין הוא שאי אפשר להוציא מידה) ג.גם אם החוק הנ"ל לא כולל מקרה זה, אם לא חתמת או סכמת תנאים מפורשים בעניין. המשכירה צריכה להחזיר לך המקדמה. כיון שנתינת המקדמה אינו קניית השכירות של השמלה, שהלא היא אינה קנויה לך עדיין, אלא נשארת אצל המשכירה. נתינת המקדמה נועדה לוודא שהשוכר לא יחזור בו, דרך קנס שמטילים עליו אם יחזור בו. ומקובל שמקדמה זו תחזור אם השוכר יחזור בו בטווח זמנים קרוב לעיסקה, באופן שאינו גורם נזק למשכיר. הרב מרדכי גרוס.
שאלה: לתת צדקה לארוסי: הרב פיטרו את ארוסי מעבודתו לפני כמה חודשים וכעת הוא חייב כסף לחברת אשראי ואין לו איך לשלם. בלי קשר, התחייבתי להביא סכום מסויים לצדקה. האם הכסף שאביא לארוסי נחשב כצדקה שהתחייבתי להביא, או כיוון שעוד חודשיים נאחד חשבונות, זוהי לא נחשבת צדקה? יש לציין שגם אני לא עובדת החודש, אך יש לי חסכונות.
תשובה: אפשר לתת לו את הצדקה.
שאלה: שימוש בשברי כוס מהחופה: אני מעוניין לדעת - האם יש מניעה מלהשתמש בשברי כוס ממעמד החופה כדי להכין תכשיט המיועד לענידה או חפץ נוי לתצוגה בבית? מראש! השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "כוס ששבר חתן"
תשובה: אין בכך בעיה.
שאלה: ללכת לקבוצת תמיכה: אני בחורה דתיה חרדיה מעל שמונה עשרה, וכנראה סובלת מחרדה חברתית. הייתי אצל פסכיאטר והייתי מטופלת ע"י כדורים שבכלל לא עזרו אולי רק לגרימת עייפות, ואצל מטפלים ופסיכולוגיים שונים אך לא רואה מזה התקדמות ממשית. אני מרגישה תקועה ולא מצליחה להתקדם בחיים, וכמובן מרגישה מאוד בודדה כי אני בעצם מרחיקה מעליי סיטואציות חברתיות וגם משפחתיות שלוקחות ממני הרבה כוחות. חשבתי אולי קבוצת תמיכה תעזור לי והיא גם נותנת את ההרגשה שאתה לא לבד בזה, אך כל הקבוצות הם מערבות ורובם הבנתי חילונים, במהלך הפגישות צריך גם להציג מול המשתתפים ויש גם את העניין של שיתוף. השאלה שלי האם מותר ללכת לקבוצה כזאת והאם היא לא פוגעת בצניעות? מראש
תשובה: בקבוצות כאלו יש צורך בחשיפה אישית של רגשותייך ומחשבותייך לפני הקבוצה המנחים טוענים שהחשיפה ההדדית עוזרת לפתור בעיות תשקלי אם את מוכנה לכך את יכולה לנסות פעם או פעמיים ואם את רואה שזה לא מתאים לך תפרשי
שאלה: שאלה על פרנסה: לכבוד הרב היקר אני עובדת ב ה לא מעט זמן וגם עבדתי לפרקים. כל פרנסתי פשוט מתנקה לטובת חיובים אותם אני חייבת האם הברכה בפרנסתי קשורה למקום עבודתי? ( עובדת במקום חילוני) אשמח לתשובה:)
תשובה: תבדקי אם את מקפידה על נטילת ידיים לסעודה עם לחם, ואם את נזהרת בברכת המזון. וכן, אם את שומרת על צניעות בפרט בזמן שאת מתפללת או מברכת. אם בכל זה את נזהרת תבדקי את המקום שבו את עובדת אם את עושה במסגרת העבודה עבירות ואז יש לחפש מקום שונה. יתן ד' וישלח לך ברכה.
שאלה: התחלת אמירת קדיש יתום לאחר שאחרים כבר התחילו: האם מי שפיספס את תחילת אמירת קדיש יתום יכול להשיג את האומרים האחרים בלחש ולהמשיך איתם?
תשובה: אפשר להתחיל מאיפה שהם נמצאים אבל לא יאמר את ההתחלה בשקט אם אין מי שיענה, קדיש הוא לא כמו תפילת עמידה שצריך לומר את הכל לפי הסדר, אפשר להתחיל מהאמצע.
שאלה: אמירת "מה ששתינו יהיה לרפואה" בברכת המזון: מאחר ואומרים "ומה ששתינו יהיה לרפואה" בברכת המזון: א האם חייב אדם לשתות בסעודה שאחריה מברך ברכת המזון? ב אם לא שתה האם לא צריך להזכיר "ומה ששתינו". בברכת המזון?
תשובה: א. טוב מאוד לשתות בסעודה כי ח הזהירו שזה מזיק מאוד מי שאכל ולא שתה. ב.אין לשנות מנוסח הברכה והתפילה ויש לומר את כל הנוסח בכוונה על כלל ישראל כשם שמברכים יהודים בחו"ל על ארץ טובה ורחבה שהנחלת.
שאלה: מקום הנחת תפילין של ראש: האם לכתחילה יש להניח את התפילין בדיוק על שורשי השערות, שאם בטעות "יגלשו" מעט למטה זה כבר פסול, או שעדיף להניח כס"מ 1 למעלה משורשי השערות כדי שגם אם התפילין יזוזו עדיין יהיו במקום כשר?
תשובה: צריך שהתפילין יהיו במקום שבו יכולות להיות שערות גם אם אין לו, אבל צריך להקפיד שלא יבלטו למקום שלא ראוי לצמוח בו שערות וכן צריך להקפיד שלא יזוזו ימין ושמאל אלא בין העיניים.