שאלה: החלטנו להפסיק בינתיים - חברות בגיל נעורים: אודה לכם אם תעזרו לי. הייתה לי חברה עד לא מזמן והחלטנו להפסיק בינתיים כי זה לא מתאים בגיל הזה.יש ביננו באמת אהבה,עד כדי רצון להתחתן.אני רוצה לדעת האם עשינו את הבחירה הנכונה,או שהיה עדיף שנמשיך בצורה יותר חלשה,ואיך מתגברים על זה,כי קשה לי מאוד בלעדיה,ולראות אותה בלי לחשוב על כל מה שהיה.
תשובה: אני מבין מזה שאתם החלטתם ביחד וזו ההחלטה הנבונה ביותר כמו שאמרתם שזה לא מתאים בגיל הזה אנחנו נפגשים עם העוצמה החזקה והמתוקה שיש באהבת נעורים בתורה ובנביא, "זכרתי לך חסד נעורייך אהבת כלולותייך לכתך אחרי במדבר בארץ לא זרועה", "ושמח מאשת נעוריך" (במשלי), (נכון שזו לא ההקשר שם אבל עצם המשל הוא על אהבת האישה והאיש הנערים בתחילת דרכם), אצל יעקב אבינו באהבתו את רחל" ויהיו בעניו כימים אחדים באהבתו אותה", ועוד כלומר לאהבת נעורים יש עוצמה גדולה, והיא חיובית ויפה, הם ימים גדולים ויפים של אהבה. ובגלל שכך, היום, שלא כמו פעם שהיו מתחתנים בגיל צעיר, שאז התנאים היו אחרת יותר פשוטים, והיו בנויים נפשית אחרת, והיום לא בנויים נפשית להתחתן בגיל העשרה, (ובקושי בגיל 18) וגם התנאים הם אחרת, ישיבה תיכונית ואולפנא שבו אתם בונים את הקומה הראשונה שלכם כל אחד בדרך שמתאימה לבניין באישיות שלו, ובקומה השנייה, יש ישיבה, צבא, לימודים ועבודה זמנית ושירות לאומי, והמון אפשרויות, ובערך באמצע הקומה השנייה בדרך כלל אדם מתחיל לחשוב על ביסוס ויציבות, על הבית שלו ועל אשת נעוריו שבו הם יחלקו את גורלם לחיים ביחד, וכאן (בהקשר של גילאי העשרה, גיל הנעורים) נוצרת בעיה של חיסרון, גיל הנעורים היפה שמתחילה בו רגשות של אהבה וצורך לאהבה, לא חופף לגיל החתונה, (אל תדאג יש גם אהבה בגיל של היום.) איך ממלאים את אותו חיסרון? את המשל של האהבה של גיל הנעורים הוא בדרך כלל נמשל לאהבת התורה ואהבת כנסת ישראל לבורא עולם, וזה לא במקרה כי שמה, באהבת התורה ואהבת ה  - יש את אותה עוצמה, את אותה משיכה, את אותו חסד נעורים, החיבור עם התורה ועם בורא עולם הוא בונה אותנו, את האישיות שלנו, ואותה, אהבת התורה ואהבת ה  בונה את האישיות שלה, וכאשר כל אחד בונה את עצמו בדרך שמתאימה לו, ובפרט בחלקים של התורה שאתם יותר אוהבים כמו אמונה מוסר תנ"ך גמרא משנה, אגדה מדרשים ועוד ומגיעים אחרי כמה שנים לשעת הכושר, אולי גם אז תהיו מתאימים להתחתן, וזה חיובי שזה כבר מבוסס ובנוי בצורה בריאה וטובה. לכן אני מאד מבין את הקושי שבה מתוך התסכול של הפער הזה, הקושי הזה מביא לידי בניית האישיות בתקופה זו על ידי אהבת התורה ואהבת ה  שבאה מתוך העמקה בתורה ובפרט מתוך חלקים בתורה שאתם מתחברים אליהם יותר,. קח את התקופה הזאת כתקופה מאתגרת על מנת ללמוד את עצמך יותר, מה הזהות שלי ולאן אני מתקדם איך אני מתבסס בדעות שלי ובהשקפות שלי, מה דרכי בחיים, ובקומה הנוספת, שזה כבר בשלבים יותר מאוחרים, מה זה בית נאמן בישראל? מה זאת אהבה? מה העיקר החיצוניות או מה שמבפנים? מהי זוגיות נכונה? את הלימוד הזה, העמוק והרחב של בניין האישיות שלך, יבוא מתוך לימוד ושיחה והכוונה מתאימה של הר"מ שלך מדריך יועץ הורה  ועוד. אני רוצה לחזור למה שפתחתי בו ההחלטה הנבונה שלכם, ההחלטה היא נכונה ואני מחזק אותה כיוון שהחברות בגיל זה הוא עדיין בוסרי למרות ההרגשה הבריאה של האהבה, ברגע שיגיע הזמן אתה תצטרך לקבל החלטה גורלית עם מי אתה תכרות ברית, אהבה   מעבר לרגשות, זה חיבור של ברית, חיבור של עומק, של אחריות ושל שליחות ולכן אתה בגיל הזה מתפתח וגם היא מתפתחת, ואחרי כברת דרך של בניית האישיות של שניכם אולי אתם באמת גם מתאימים להתחתן. אולם עד אז, גם שנפגשים מדי פעם בסניף או ברחוב, לא להיות מנוכרים אחד לשני ומצד שני גם לא שיחות נפש, ולא ליזום פגישות מתוכננות, אלא אם יוצא להתנהג כדרך העולם, ואם המחשבה שלך עליה היא התאהבות, באותו רגע תפנה את מחשבתך לאהבת ה, תחשוב שאתה צריך להתפתח, תחשוב שכלית, וזה לטובתך ולטובתה. אני מאמין בכם שתנהגו בתבונה ובהחלטות נכונות וטובות בהצלחה ו חן chencorcos gmail.com לתגובה במייל.