LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: עניית אמן על קדיש שמוערבת בו אישה: לכבוד הרב בבית הכנסת ביישוב שלי החלה לאחרונה אחת מנשות היישוב לומר קדיש יתום מעזרת הנשים ביחד עם הגברים שאומרים וכמעט בכל הפעמים ניתן לשמוע אותה אומרת גם בעזרת גברים. אני יודע את דעת הרב, בעניין שהרב נגד אמירת קדיש ע"י נשים (כמובא בשו"ת דבר חברון חלק אורח חיים) אך רציתי לשאול מה בדבר עניית האמן על קדיש? האם ישנה בעיה לענות על קדיש כזה אמן ועדיף שלא לענות או לחילופין לצאת מבית הכנסת כשיודעים שהיא אומרת?
תשובה: כשהיא אומרת ביחד עם עוד גברים אתה לא צריך להפסיד את האמן של הקדיש של הגברים ולכן תענה על הקדיש של הגברים. אבל אם היא אומרת לבד תצא ותפגין בזה נגד כל ההנהגה הזו.
שאלה: תביעת צבא בבית משפט בעקבות פציעה: לכבוד הרב האם מותר לי לתבוע בערכאות את הצבא בגין חבלה בגוף (פריצת דיסק) שארעה במהלך השירות הצבאי ונגרמה (סביר למדי) בעקבות העומסים הרבים המופעלים על הגוף שם? למעשה אני שואל: האם מותר ללכת לערכאות לענין זה? האם אני יכול להניח שהחבלה ארעה כתוצאה מהשירות?
תשובה: באפן עקרוני מכיוון שאי אפשר לתבוע את הצבא בבית דין רבני, לכן מותר לתבוע בערכאות. לדעת האם זה נגרם מהשירות צריך רופא שיקבע כל מקרה לגופו, אי אפשר רק להניח שזה כך ואתה צריך להיות משוכנע בוודאות שזה נגרם מכך.
שאלה: צוואה- לא לחבר למכשירים: האם מותר לאדם, מבחינת הלכתית, לצוות בחייו בכתב שלא לחברו למכשירים כאשר מצבו יהיה קריטי (כמעט סופני) מבחינה רפואית?
תשובה: אדם לא יכול לפטור אנשים אחרים מהצלת נפש, אם על פי הדין הם חייבים להציל אותו. אבל במקרה שאין חיוב אז הם יכולים להחליט על פי מה שהחולה אומר. לדוגמא: אם ח"ו מצבו הרפואי של האדם מדרדר שהוא לא יכול לנשום בכוחות עצמו ואם לא יחברו אותו הוא ימות - אין חיוב לחבר אותו לרשימת הנשמה שכל ההנשמה תהיה מלאכותית, אבל קשה לו לנשום יש חיוב לחבר אותו כדי לעזור לו.
שאלה: כשמגיעים לתחנון באיחור: לכת"ר שליט"א כל השאלות נוגעות למצב של תפילת עמידה ארוכה משל הציבור: 1) האם מותר לענות אמן אמן יהא שמיה רבא להצטרף לי"ג מידות עם הציבור - א - בין סיום העמידה שלי לאמירת התחנון. ב - בזמן שאני אומר תחנון. 2) האם למי שיש חיוב, מותר להגיד קדיש יתום כשעוד לא אמר תחנון, או שגם יוביל להפסד התחנון? מה עדיף? 3) האם כדי לא להתגודד (נניח כאשר הציבור ב"אשרי" בשחרית), מותר להגיד תחנון בישיבה או שיש דין מיוחד לאומרו בעמידה לעיכובא? 4) אם קרה שאמרתי קטע תפילה אחר בלי לשים לב מה אני אומר (לדוגמא - שיר למעלות כמו בערבית - במנחה) אחרי העמידה ולפני התחנון - האם גם נחשב כהפסק והפסדתי את אמירת התחנון? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "אני מאריך בשמונה עשרה"
תשובה: 1) א. מותר. כי "אמן יהא שמה רבא" זה השבח הכי חשוב אם הוא עומד במקום שהוא יכול להפסיק אז שיפסיק ויענה, והוא לא מפסיד על ידי זאת הסמיכות לתחנון, זה לא כמו שאדם בירך המוציא ובמקום לאכול הוא אמר משהו באמצע, פה בתפילה זה קדושה וזה קדושה אלא שלפעמים אסור להפסיק, וכאן בגלל חשיבתו של העניין מותר להפסיק. ב. בזמן שאדם אומר תחנון ודאי שהוא יכול להצטרף לציבור לומר "אמן יהא שמה רבא" או קדושה או לשמוע ברכת כהנים, בזה אין ספק. 2) אם הוא יגיד את הקדיש הוא יפסיד את התחנון, ולכן לא יגיד קדיש כי הוא צריך להסמיך את התחנון לתפילה, יש חובה לומר תחנון עם הציבור אבל קדיש יכול לומר בפעם אחרת. 3) תחנון צריך לומר בעמידה, כמו כל וידוי שצריך להגיד בעמידה. ולא שייך פה לא תתגודדו. חוץ מזה בציבור היום יש כאלה שעומדים ויש כאלה שיושבים אז לא נראה לי שזה יהיה כל כך בולט. 4) לא נחשב הפסק בגלל שהוא אמר את זה כחלק מהתפילה לפי איך שהוא חשב, זה כמו שיש מקומות שאומרים אבינו מלכנו ורק אחר כך אומרים את התחנון. למרות שהאדם טעה זה לא נחשב הפסק. אבל אם יאמר פרק תהלים אחר זה יחשב הפסק באמת.
שאלה: חרטה על הקפדה על חלב נוכרי: לפני כמה שנים החלטתי שאני מפסיקה לאכול אבקת חלב נוכרי, לא זכור לי שקיבלתי את זה על עצמי כנדר אבל מאז אני פשוט לא אוכלת וגם אומרת שאני לא אוכלת אבקת חלב נוכרי. האם הדבר נחשב לנדר? והאם מותר לי לחזור לאכול אבקת חלב נוכרי או שזה בעייתי?צריך לעשות התרת נדרים?
תשובה: אם חשבת שזה אסור ולכן לא אכלת ולבסוף התברר לך שיש גדולי רבנים שמתירים ולכן את רוצה להתיר לא צריך התרת נדרים. ואם ידעת שזה מותר ובכל זאת החמרת: אם את אשה נשואה צריך לבדוק האם בעלך התכוון להתיר לך בהתרת נדרים של ערב ראש השנה, שאומרים מה שאנהג שלוש פעמים לא יהיה בתורת נדר אלא רק מתי שאני יכול אני עושה, אם כן זה מספיק. ואם הבעל לא התכוון גם עליך או שאת לא נשואה את תצטרכי לעשות התרת נדרים.
שאלה: נטילת ריטלין בשבת: לכת"ר שליט"א למי שנוטל ריטלין רק לפני לימוד והתועלת היחידה היא יותר ריכוז - האם מותר לקחת ריטלין בשבת לפני לימוד תורה? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "נטילת ריטלין בשבת"
תשובה: מותר אם זה עוזר לך ללמוד תורה. בזמננו יש בכלל מתירים לקחת כדורים משום שהיום תעשיית התרופות היא לא מסורה לכל אחד כמו בדורות הקודמים, היום בדרך כלל יש מפעלים שמיצרים יש כאלה שבכלל מתירים. ולכן, סתם ככה לא לקחת כדורים אבל אם זה עוזר לך ללמוד תיקח ותהיה בריא.
שאלה: שופט בבית משפט: האם ע"פ ההלכה מותר ליהודי יר"ש להיות שופט בבית משפט רגיל במדינת ישראל (ערכאות?) האם ניתן לצרף שופט לזימון למניין?
תשובה: אין בעיה להיות שופט שכן רוב הדינים הם לפי דינא דמלכותא דינא וצריך לקבלם. ולכן במשפט הפלילי אין שום בעיה להיות שופט. בממונות יש להזהר לא להוציא ממון ע"פ עדות מעד לא כשר הלכתית. ובוודאי שניתן לצרף לזימון ומניין. לימוד משפטים
שאלה: ציצית בחלוק מגבת: קיימים חלוקי מגבת לילדים ומבוגרים אשר יש להם בוודאות 4 כנפות ומולבשים על הגוף כבגד עם כובע. האם דינם כבגד או כמגבת לענין הטלת ציצית בהם? האם יש ענין בכל מקרה לעגל את אחת הפינות כפי שנהוג לגבי פראק?
תשובה: זה לא עשוי ללבישה רגילה ברחוב ולכן בגד כזה פטור מציצית. מכיוון שזה לא בגד של לבוש ממש אלא הולכים איתו קצת פה ושם זה כמו שאדם ישים מגבת על הכתף בדרך לבריכה והוא לא יתחייב בציצית. נראה לי גם אין צורך לעגל את אחת הפינות.
שאלה: לבוש צנוע לילדות: לכבוד תורתו- מרן הגאון הרב דב ליאור שליט"א! מאיזה גיל ילדה צריכה ללכת עם חצאית ולא מכנסיים? וה"ה לגבי שרוולים וכו.?
תשובה: מגיל חינוך, כלומר מגיל חמש - שש שכבר נכנסים לגן חובה חייבת. לפני זה שתלך איך שהיא רוצה, אלא שיש הידור כבר לפני זה שתלך עם חצאית, אבל חיוב זה רק מגיל חינוך.
שאלה: לטלטל בשבת תנור חשמלי : האם מותר לטלטל בשבת תנור שעובד עם חוטי ספירלה שרואים אותם מאדימים (הם כאש ממש אפשר להדליק מהם גפרורים נירות וכדו )? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "הגדרת פלטת שבת ורדיאטור לענין מוקצה "
תשובה: תנור כזה בדרך כלל לא נחשב אש, המוקצה של אש הוא יותר חמור ממוקצה של דברים אחרים, מוקצה של אש זה כמו בעל חיים  אם יש לאדם בעל חיים הוא לא יכול להקצות את זה כדי שהילדים יוכלו לטלטל אותו. בתנורים כאלה שעובדים על חשמל:   להזיז את זה עם הרגל בכלל אין בעיה.   לקחת את זה ביד לצורך שימוש, שהוא רוצה את זה בצד השני של החדר, לכתחילה עדיף עם הרגל אך אם הוא לא יכול אז מותר אפילו עם היד לקחת את זה, משום שזה כלי שמלאכתו לאיסור לצורך גופו ויהיה מותר לו.
שאלה: תפילת מוסף לפני שחרית: הגעתי לבית הכנסת בראש חודש והציבור היה בקריאת התורה הצטרפתי אליהם לקריאת התורה ומוסף ואחר כך התפללתי שחרית והלל ביחידות. האם נהגתי כדין ואם לא מה הייתי צריך לעשות?
תשובה: וסליחה על העיכוב במתן התשובה הטוב ביותר למצוא כמובן מנין אחר. אם אין מנין אחר היית צריך להתפלל כסדר ביחידות, ואם אפשר היה, טוב שתתפלל שמונה עשרה של שחרית במקביל לתפילת מוסף של הציבור כיון שיש בזה קצת מעלה של תפילה עם הציבור
שאלה: מחתך בקרטון בפתיחת הבקבוק: לכבוד הרב וברכת ה על ראשו. יש בקבוקי שתיה מקרטון, שמתחת לפקק יש סגר אלומיניום שנפתח לפי מידה מדוייקת בפתיחת הפקק. האם אין בכך בעיה של מחתך? (והאם זה לא יותר חמור מחיתוך נייר טואלט לפי הקווים, כי כאן החיתוך המדוייק תורם ליציאה הנוחה של המשקה?) נאמנה השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "פתיחת בקבוק מיץ בשבת"
תשובה: אסור משום שזה מכה בפטיש, ולכן צריך לפתוח את הבקבוק מיום שישי. אם אתה רוצה לשתות בשבת עצמה ולא פתחת את הבקבוק מראש, אפשר לפתוח מהצד סתם חור בצורה לא מדויקת. גם לחתוך נייר טואלט יהיה אסור כי הוא יוצר בזה כלי, כלי זה לא רק בית קיבול. ואם הוא מקפיד על המידה הוא עובר גם על האיסור של מחתך. במקרה שאין נייר חתוך בשבת מותר לטלטל מוקצה כגון ניירות המיועדים לכתיבה במקום לחתוך, כי מוקצה הותר מפני כבוד הבריות, אבל איסור מחתך לא הותר.
שאלה: כיוון הקידה ב "בואי כלה": כידוע לי חובר המזמור "לכה דודי" בצפת וכאשר המתפללים הגיעו ל "בואי כלה" הם פנו מערבה לכיוון השקיעה. גם בגלויות ספרד, אטליה ומרוקו פנו לכיוון מערב שהיה גם כיוון הכניסה לבית הכנסת. לכן, לאן צריכים המתפללים לפנות ולקוד ב- בואי כלה כאשר בית הכנסת נמצא בצפת, או ת"א, או אילת או מעלה אדומים? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "כיוון התפילה בבית הכנסת"
תשובה: כל מקום שאדם נמצא צריך להסתובב לכיוון מערב. ולכן אם אדם מתפלל ביריחו למשל הוא לא צריך להסתובב בכלל כי הוא כבר מתפלל לכיוון מערב.
שאלה: לעודד לסרס כלב: מהתאריך 1.1.13 נכנס חוק שבעל כלב שלא יסרס יעקר אותו ישלם אגרה שנתית מוגדלת (קנס) של 300 ש"ח. האחריות על גביית הקנס מוטלת על הרופא הרשותי. חוץ מלקחת את הכסף הנדרש האם מותר לווטרינר הרשותי לעודד את בעל הכלב לסרס או האם זה נחשב איסור של מפני עוור?
תשובה: אסור לעודד את בעל הכלב לסרס. הוא צריך לומר לו שימכור את הכלב לגוי. מותר לקחת את הכסף על החזקת כלב לא מסורס.
שאלה: למי שייכים איברי המת?: כבוד הרב, האם על פי ההלכה יש צורך בהסכמת הנפטר לתרומת איבריו? מדוע? האם על פי ההלכה יש צורך בהסכמת המשפחה לתרומת איבריו של הנפטר? מדוע? למי שייכים איבריו של המת?
תשובה: לא צריך את הסכמת הנפטר. צריך את הסכמת הקרובים, כי עליהם יש חובה לקבור את הקרוב שלהם ואם הם לא קוברים אז זה ניוול המת, אבל אם יש פיקוח נפש אז מותר לתרום. לא שייך כאן בעלות כי מת הוא אסור בהנאה. אלא שמצד חובתם לקבור יש איסור ניוול המת, ולכן צריך לשאול את הקרובים אם הם מסכימים כי הם מצווים בכבוד המת.
שאלה: ערסל בשבת על עץ: הרב רשם לגבי ערסל ש: אם תקעו יתד בעץ והחבל קשור עליו, זה נקרא צידי צדדין וזה מותר, אבל אם זה קשור ישירות על העץ ח אסרו, שאלתי היא מה קורה במצב שהערסל קשור לחבל, אשר קשור לחבל נוסף שקשור לעץ הפקאן, האם במצב זה מותר להתנדנד בערסל בשבת? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "למזוג מים קרים בשבת ושימוש בערסל"
תשובה: מותר, כי זה נחשב צידי צדדין.
שאלה: יין נסך של מחללי שבת וכבוד הבריות: באתר נשאלו אומנם שאלות רבות בדבר יין נסך, אולם לא ראיתי תשובה ברורה בנקודה מסויימת אחת, שאני נתקל בה שוב ושוב, ועל כן אשמח לקבל תשובה מפורשת לגביה. במקרים בהם יהודי מחלל שבת מודע לדין יין נסך ועלול להיפגע מכך שיהודים דתיים המתארחים אצלו אינם שותים יין שמזג, האם אין האיסור לשתות מיין זה נדחה משום הכלל הקובע כי גדול כבוד הבריות, שדוחה איסורים מדרבנן? על תשובתך!
תשובה: קודם כל, השאלה היא איך אנחנו מתייחסים היום למחללי שבת, אם היין שלהם הוא יין נסך או לא, בפשטות, מי שמחלל שבת בפרהסיא דינו כמו נכרי שיינו יין נסך ואסור בשתייה, אך גם אז הוא לא אוסר אותו בהנאה כמו עובדי אלילים הקדמונים שח אסרו סתם יינם בהנאה. בשו"ת בניין ציון נכתב, וכך אומרים עוד כמה גדולים שהובאו במאמר של הרב שמאי, שבזמננו יינם של מחללי שבת אינו יין נסך, משום שפעם כשרוב הציבור היו שומרי שבת מי שהיה מחלל שבת היה עושה את זה בהתרסה, בעזות. היום לצערנו מחללי השבת חושבים שזו הדרך הנורמלית ושומרי השבת אלו מיעוט ששייך לתקופת ימי הביניים. הם לא עושים את זה בזדון, חוץ מבודדים שאומרים בראש מורם שהם מחללים שבת. לא כולם סוברים כך, אבל הוא מביא הרבה דעות שכך סוברות. לכן לכתחילה יש לדאוג שמחלל שבת לא ימזוג. אבל כל זה רק על מה שמכוח המחלל שבת נמזג לכוס, מה שנשאר בבקבוק לא נאסר. כאן לא אומרים את הכלל של "ניצוק חיבור" שכתוב בגמרא לעניין אדם ששופך יין כשר לתוך יין נסך, בגלל שהיין שנמצא בכלי התחתון הוא אסור בהנאה הוא אוסר את היין שלמעלה, הרמ"א פסק שאומרים את הכלל הזה רק ביין שאסור בהנאה. למעשה: אם מדובר על מקרה שחוששים לכבוד הבריות, אפשר לסמוך על השיטות שאומרות שבימינו הם לא עושים יין נסך, אלא אם כן ידוע שאותו אדם מחלל שבת בזדון מתוך עזות וכדו', רוב הציבור שלא שומר שבת הוא לא ככה.
שאלה: להתפלל בבית עם מכנסיים: האם לאישה מותר בבית להתפלל במכנסיים רחבות דומה לחצאית?
תשובה: ברכות אישה יכולה לומר כשהיא לבושה במכנסיים. אולם בתפילה יש להיות לבושים כמו מי שעומד בפני אדם חשוב (שולחן ערוך אורח חיים, צא). ויש שמגדירים היום לבוש חשוב כלבוש שאיתו פותחים את הדלת לאורחים.
שאלה: ספר המצות החפץ חיים: קראתי את ספר המצות של החפץ חיים ולא מצאתי שם מצווה מאוד עיקרית והיא בצדק תשפוט עמיתך, האם לא בדקתי מספיק טוב וכן יש שמה, ואם אין מה לדעתך הסיבה? לעומת זאת בספר שמירת הלשון כן יש את המצווה הזאת.
תשובה: : לא מצאתי תשובה. אולי בס' המצוות הקצר חשב שזה מצווה מדרבנן.
שאלה: מה לעשות כשמאחרים לתפילה: אם הגעתי לתפילת שחרית בברכות ק"ש, יש לי להניח תפילין ואת ברכות השחר שזה יקח לי כמה דקות.האם אני צריך להתפלל עם הציבור עדיין? ומה בנוגע לערבית אם הגעתי בזמן שמע ישראל, לדלג על הברכות שלפני? ואם הגעתי בזמן שמונה עשרה בערבית? להתחיל ישר שמונה עשרה? ואם התחלתי עם הציבור ודילגתי, אני לא יכול לאמר ברכות ק"ש עם שם ומלכות? יש הבדל בין הערב לבוקר? ועוד שאלה, אני מתפלל בישיבה, אם שכחתי להביא תפילין אז אני לוקח מחבר שלי אבל זה רק לאחר קדושה, אז מה אני מתפלל? אני אומר רק את פסוקי דזמרה ואז מפסיק ומחכה לתפילין וממשיך לברכות ק"ש?
תשובה: א. יש להשתדל מאוד להגיע בזמן לתפילה. בדיעבד קריאת שמע ושמונה עשרה עם תפילין עדיפים על תפילה בציבור. משנה ברורה סו מ  ב. בתפילת ערבית אם הציבור נמצא בשמונה עשרה יש להצטרף אליו ואח"כ להשלים את קריאת שמע וברכותיה. אם הציבור נמצא בשמע ישראל יש להתחיל מהתחלה כסדר. כמובן, אם יש אפשרות להתפלל במנין אחר עדיף.  שולחן ערוך רלו ג  משנה ברורה יב  ג. בשחרית אם הגיע שהציבור בשמונה עשרה יתפלל לפי הסדר ולא יתחיל עם הציבור שמונה עשרה. שולחן ערוך קיא ג  ד. אם אין תפילין הטוב ביותר להמתין עד שיהיו תפילין ולהתפלל לפי סדר התפילה. אם א"א להמתין כל כך יכול לומר פסוקי דזמרא עד אחרי ישתבח, להמתין שם, להניח תפילין עם ברכה ולהמשיך את התפילה משם ביחידות. אם יעבור זמן קריאת שמע יש להתפלל ללא תפילין ואח"כ להניחם. משנה ברורה יח ה
שאלה: בשר ודגים יחד בתנור: האם מותר בדיעבד לשים בתנור תבנית דגים שמכוסה בנייר כסף מתי שיש עוף בתנור?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה אם שתי התבניות מכוסות שלא יוצאים אדים ואין חשש שיישפך רוב מאחת לשניה - מותר. כתיבה וחתימה טובה הרב חגי בר גיורא
שאלה: לומר את נוסח ההפרשה לפני הברכות - המשך: אך העירו לי מקורות מחודשים ואשמח לתגובת הרב. מכיוון שיש מצווה לתת לכהן, אז עדיין המצוה לא נסתיימה שיירי מצוה, ולכן אפשר לברך בשו"ת רע"א,ל,כותב-שורש עניין ההפרשה הוי מעשה ליתנו לכהן. בספר,התורה והארץ,ח"ב,68-69 יש מקורות שהנתינה זה חלק ממצות ההפרשה. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "לומר את נוסח ההפרשה לפני הברכות"
תשובה: וברכת ד' יש מחלוקת ראשונים (רמב"ם ורמב"ן) לגבי ההפרשה והנתינה האם הם מצווה אחת או לא, אבל לגבי ברכה בכ"מ אין לברך. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: מהותו של צום גדליה : לרב למה השאיר נבונצאר את קומץ היהודים בא"י מה היה האנטרס שלו? 2.מדוע בעליס מלך עמון שלח את ישמעאל להרוג את גדליה? 3.למה בחרו דווקא בגדליה למנהיג מה מיוחד בו? 4.היכן זה המצפה?
תשובה: לשואל שאלה 1: נבוזראדן רצה להימנע מלהשאיר חיילות רבים בארץ, בהיותו זקוק להם בחזיתות אחרות, לכן הגלה את מנהיגי הישוב וחייליהם לבבל, או חיסל אותם, והשאיר בארץ רק את דלת העם, שאין לחשוש שימרדו בו, ועליהם מינה אדם הנאמן לשלטון הבבלי. באופן זה, יכול היה לאפשר להם לנהל אורח חיים שקט, שאינו מהווה סיכון והטרדה מבחינתו (עיין ירמיה לט, י  מ, ז). שאלה 2: מלך עמון רצה להלחם בבבל, והיה מעוניין להתנכל לכל מעוז של הבבלים בארץ ישראל. הכתוב מעיד שגם במצפה היו בבלים. מסיבה זו הוא כרת ברית עם ישמעאל, והסיתו להרוג את גדליה, תמורת הבטחה שיעזור לו לשחרר את ארץ ישראל מידי הבבלים, ולקבל את השליטה על הארץ תחת גדליה. שאלה 3: גדליה בן אחיקם בן שפן היה דמות מוכרת בעם ישראל, וגם אצל הבבלים, נבוזראדן "רב הטבחים" מינהו להיות ראש ליהודים בהיותו נאמן לשלטון הבבלי (נבוזראדן נתן יחס טוב גם לירמיה, כיון שהטיף להיכנע לבבלים. הוא איפשר לו להסתובב בבבל ובארץ ישראל כי זה שרת את האינטרסים שלו). ראה עוד במאמרו של הרב שלמה אבינר שי' בספר "שובו אלי" (עמ' 13). נאמנה
שאלה: בליעה בכלים: ראיתי את התייחסות הרב בעניין המחקר שנערך בבליעה בכלים. א. באופן פשוט נ"ל שהקביעה צריכה להיות לפי טעימה של אנשים ולא לפי מחקר פיסיקלי. בין אם במחקר פיסיקלי ימצאו חלקיקים ובטעימה לא יורגשו, ובין להפך, עלינו ללכת לפי הטעם. (והרי יתכן גם שבמחקר תהיה טעות ולא ידעו להתייחס כראוי לכל המרכיבים של הבליעה כגון שיש בליעה בציפוי הכלי והוא לא נבדק, או שיש הבדל בין בליעה במטיל מתכת ובין בליעה בכלי שנועד לבישול) מדוע אם כן הרב כתב שאפשר להחליט ע"פ המחקרים שנעשו? ב. לדעת הרשב"א מותר לבטל טעם שבלוע בכלי לכתחילה, אם רגילים להשתמש בכלי בכמות גדולה. רא"ה ואחרים חלקו עליו. האם אפשר לומר שבמקרה שהבליעה שבכלי לא יכולה להיות מורגשת בטעימה בשום אופן, גם אם יבשלו בו כמות קטנה, הרי שלא נחשב שיש שום דבר בכלי וגם הרא"ה יודה (שהרי בלי המחקר המדעי אי אפשר היה לדעת שיש משהו שבלוע בכלי, כי הוא לא מורגש. ובוודאי הרא"ה בזמנו לא יכול היה לדעת על כך).
תשובה: א. הם בדקו שגם אין בזה טעם, אלא שאפילו אין בזה בליעה, ואם אין בליעה זה ברור שאין טעימה, אם היו מרגישים טעם זה לא היה עוזר שאין בזה בליעה, אלא שהם עשו בדיקה ליתר ביטחון שאין גם בליעה, בנוסף לזה שאין טעם. ולא מסתבר שהם טעו כי הם עשו בדיקה במעבדה עם מומחים ולא סתם. ב. הטור חולק על הרשב"א גם כן, גם הטור יודה שכשאין בכלל בליעה, יהיה מותר לכתחילה.
שאלה: ברכת "על מחייתה" במעין שלוש: יש כאלה שנוהגים לברך בעל המחיה "מחייתה" על דברים שנעשו בישראל. האם חובה או אפשר גם על דברים בנעשו בישראל להגיד רק על המחיה בלי לשנות בסוף למחייתה? נוסח ספרד
תשובה: אשכנזים (גם ספרד) לא מברכים "על הארץ ועל מחייתה" אלא משנים את הנוסח רק ב"על הארץ ועל פירותה" וב"על הארץ ועל פרי גפנה". ראיתי בנצי"ב שמסביר למה השינוי הוא רק אז, כי פעם היו מרגישים בפירות וביין את ההבדל בין פירות או יין של חוץ לארץ לאלה של הארץ, ובחיטה לא היו מרגישים את ההבדל.
שאלה: צומות לאישה עובדת: האם אישה עובדת חייבת לצום צום גדליה ועשרה בטבת?
תשובה: חייבת לצום. אם היא צריכה שתיקח יום חופש או תמצא פתרון אחר.
שאלה: מוסף חדא זימנא: לכת"ר ברצוני לשאול האם המנהג של מקצת קהילות תימן לומר מוסף חדא זימנא (רק חזרת הש"ץ, ללא לחש) מבוסס על דברי הגמרא במסכת ברכות: אין מוסף אלא בחבר עיר
תשובה: לאו דווקא. בקהילות מסויימות היו מתפללים מוסף בלא חזרה על מנת לקצר מפאת טורח הציבור. כמו שנהוג בישיבות ליטאיות בימות החול להתפלל תפילת מנחה אחת (אמנם, שם החזן אומר בקול עד לאחר "הא-ל הקדוש" והציבור ממשיכים בלחש).
שאלה: סגירת ברז גז ביום טוב כך שהגז יכבה לאחר זמן: לכבוד הרב! ראיתי שהרבה רבנים חשובים חלקו על היתרו של הגאון הרב פרידמן וביניהם הרב ציץ אליעזר והרב שמירת שבת כהלכתה והרב יביע אומר ועוד הרבה. אם כן, למה כבוד הרב נוקט לעיקר כשיטת הרב פרידמן שנראה ש"סוגיא דעלמא" לא כמותו? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "כיבוי גז ביום טוב"
תשובה: במקרה הזה אין כאן כיבוי מדאורייתא, כי הוא מונע את הזרימה של הגז למקום של הבעירה, זה כמו שיש ערימה של עצים ויש עץ שהאש עדיין לא הגיעה אליו אז מותר להזיז אותו. ובגלל שאין כאן איסור דאורייתא אלא איסור דרבנן אפשר לסמוך על הדעה שמתירה.
שאלה: הקושי התפיסתי באיסור ריבית: מה ההבדל בין השכרת רכוש לבין השכרת ממונו של האדם, הרי רשאי אדם להשכיר את ביתו, את מכוניתו, ואפילו את גופו לעבודה כשכיר יום, תמורת שכר הוגן. ורק הממון הנזיל, הנחוץ יותר מכל לפעילות הכלכלית, דווקא אותו יש להלוות לזולת ללא שכר?! הצדק מחייב לכאורה ליטול שכר על כספו המושקע של האדם, והרי התורה כל כולה צדק ואמת??
תשובה: ההבדל פשוט. כשאדם משכיר את רכושו יש בלאי של הרכוש, ועל זה שייך לגבות כסף על ההפסד של החפץ, אבל בכסף האדם לא מפסיד כלום, הוא רק יכול להרוויח במקום אחר וזה מניעת רווח. התורה אסרה רק ריבית בהלוואה ובמקח וממכר התורה לא אסרה, אם אדם מוכר חפץ ואומר "אם תשלם עכשיו המחיר מאה ואם תשלם עוד חודש המחיר מאה עשרים", זה לא הלוואה ומהתורה זה מותר, רק חכמים אסרו את זה כי זה דומה לריבית של הלוואה.
שאלה: רוב ישראל על אדמתן בהלכה: הרב, לאחרונה הגיב ח"כ משה פייגלין הי"ו שכעת ב"ה רוב ישראל על אדמתן, לפי שמספר היהודים בארץ הגיע השנה תשע"ג למספר שש מיליון, ובלשונו: "רוב העם היהודי עתיד למצוא את מקומו, בע"ה עוד השנה, בארץ ישראל, וזהו בכלל שינוי אסטרטגי במצב האומה שלא היה כמותו מאז ימי בית ראשון. הקיץ הזה אנו מתחילים את הספירה לאחור של קץ הגלות - הנביאים הבטיחו ואלוהים מקיים". (משה פייגלין, בטורו השבועי באנרג י 23 5 2010 14:10) אם כנים הדברים, הרי הרבה הלכות ישתנו כפועל יוצא כגון:תרו"מ וחלה יהפכו להיות דאורייתא. כך גם שמיטה ויובל. בנין בית המקדש לשיטת החינוך, מינוי סנהדרין ועוד ועוד, שההשלכות הן עצומים ובפרט בנידון של ספיקא דאורייתא לחומרא. האם ישנה איזו שהיא היערכות תורנית לענין? למה לא מדובר הנושא הזה בכל המקום בדיון כבד? למה אין כינוסים של שבח והודיה למציאת חדש וגאולה כזה שזה כל כך הרבה זמן מחכים עליו עוד מימי בית ראשון ובאמת היאך אפשר לומר בוודאי שהמציאות הוא אמיתי (כגון מספר היהודים בארץ או בחו"ל שהם יהודים כהלכה וכדומה)?
תשובה: וברכת ד' אינני יודע מה כותב חה"כ משה פייגלין, אבל המציאות היא שאמנם מספר היהודים בארץ גדל, אבל עדיין אין רוב יושביה עליה, אמנם מבחינת הפזורות אנו היום כנראה הקיבוץ הגדול ביותר של יהודים, אבל אם מחברים את כל יהודי חו"ל עדיין אין רוב יהודי, כאן בארץ ישראל. הדבר הזה עוד יקח מספר שנים, אלא א"כ יבוא משיח צדקנו במהרה, או חלילה הפוך יעמוד מלך רשע כהמן ויגרש את היהודים לארצם, אבל בינתיים אין רוב יהודי בארץ. כמו כן המשמעות היחידה שיכול להיות למהלך כזה הוא לעניין תרו"מ ולא לעניין שביעית ויובל, על כן הדבר עדיין לא רלוונטי וללא משמעות הלכתית. צריך לפעול שיבואו יותר יהודים לארץ ואז תעלה השאלה במלוא עוזה ונתמודד איתה בשמחה. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: חשיבותו של ספר הכוזרי: בדורות האחרונים מתואר הכוזרי כספר העיקרי של המחשבה, כספר שהוא קודש קודשים וכל עיקרי תורה תלויין בו, אבל תמהני שלאורך כל הדורות, גם בתקופת האחרונים ובעיקר בראשונים-הוא בקושי זוכה להתייחסות. לפני כשנתיים אולי, שאלתי על כך באתר והתשובה שקיבלתי היתה הפנייה לראב"ע בעשרת הדיברות, להראות שר יהודה הלוי קיים, כאילו שפקפקתי בקיומו. זו לא השאלה. אני פשוט לא מבין איך יתכן שספר כזה גדוש בשבחים לא מוזכר בפרשני התורה? הראב"ע מזכיר אותו לרוב בענייני לשון, ובעשרת הדיברות הוא אפילו לא טורח לרמוז שלריה"ל היתה תשובה אחרת לשאלה (ואפשר שרק אח"כ התגבשה אצלו ההבנה של זה). הרמב"ן מזכיר אותו רק בפרשת עקב. הרד"ק מזכיר אותו רק בישעיהו ו. הוא זוכה להתייחסות דלה ביותר בדרשות הר"ן. ברשב"א, שבילי אמונה, מהר"ל וכו הוא לא זוכה להופיע (כמובן שבכל אלו שציינתי אני מדבר על דברים שהם עצמם חידשו דברים שבעצם כתובים בכוזרי ולא הזכירו שגם הכוזרי כתב כן). גם מה שמובא בשו"ת הרשב"א תיח מר ידעיה הבדרשי, המדייק בדבריו יראה, לפי עניות דעתי, שהוא בכלל לא ראה את הספר אלא רק שמע עליו, ובפרט כשהתיאור שלו לספר אינו נכון. איך יכול להיות שספר כמוהו לא זוכה לאותו יחס של מורה נבוכים? הרי מורה נבוכים מדבר על נושאים קרובים ותמיד הוא מוזכר לשבח או לגנאי, ולמה הכוזרי, ששזורים בו ענייני ארץ ישראל, חטא העגל, עולם הבא, קורבנות, ההמנעות מטעמי המצוות, שמות התואר של ה, פרישות וסגפנות מול יראה אהבה ושמחה, מעלת ישראל ועוד ביאורים לפסוקים רבים, לא מוזכר?
תשובה: לשואל לפי כמות הפירושים שנתחברו על ספר הכוזרי במקומות שונים ובזמנים שונים ניתן להיווכח שהוא נחשב ספר חשוב, שלמדו בו ונזקקו לו. אמנם מכיון שמאות שנים לאחר מכן, עיקר המרכז התורני היה באירופה, באשכנז, שם התקשו לקרוא את המקור הערבי, ואפילו בתרגום, וגם היו כבר חיבורים נוספים מאוחרים יותר, על כן פחות עסקו בספר החשוב הזה. הגר"א אמר על ספר הכוזרי שעיקרי אמונת ישראל ותורתו תלויים בו, הווה אומר, שבצפון, בליטא הרחוקה, לא רק שהגאון מוילנה קרא בו, אלא אף המליץ עליו כספר יסוד. רבי דוד כהן, הרב הנזיר, במבואותיו לפירושו על ספר הכוזרי סוקר שורה של ספרים ומחברים המזכירים את ספר הכוזרי בהתפעלות במשך הדורות. נאמנה
שאלה: מלאכה לאחר ברכת המפיל: לכת"ר האם מותר לעשות מלאכה, לדבר, לאכול או לשתות לאחר ברכת המפיל (ק"ש שלפני השינה)? נפקא מינא אם מותר לומר המפיל קצת לפני ששוכבים לישון או שמוכרח לומר אותה מייד כשישנים ועייפים כבר. בכבוד רב
תשובה: לכתחילה אין לעשות מלאכה לאחר ברכת המפיל. אם אדם ברך המפיל וצריך לשתות וכד', בדיעבד, מותר.
שאלה: לעמוד בתפילה ביום כיפור: ביום כיפור הרגשתי מאד חלש בתפילת נעילה ולא יכולתי להאריך בתפילת העמידה בעמידה. האם היה עדיף לי לומר תפילת העמידה בישיבה בכוונה ובאריכות? (ראיתי תשובה שהרב נתן לשאלה דומה במאגר אך לא ברור האם התייחסה דווקא לתפילת העמידה)
תשובה: עדיף להתפלל בישיבה אם זה עוזר לכוונה. לכתחילה צריך להתפלל בעמידה, אבל אם אדם חולה הוא יכול להתפלל בישיבה או אפילו בשכיבה, זה לא כמו להתפלל על יד צואה שיש איסור להתפלל בצורה כזאת.