LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: לחזור לגרוש ללא נישואין: אני גרושה מזה 9 חודשים, ולפני כשבועיים חזרתי לגרוש שלי כדי לנסות ולתקן, שכן יש לנו 4 ילדים שמאוד אוהבים את אביהם. אנחנו מנהלים חיי משפחה בכל מה שמשתמע מכך. לפני מספר ימים שמעתי שמאחר ואני מנהלת איתו חיי אישות אז הגירושין שלנו מבוטלים. כבוד הרב, אני ממש לא רוצה בשלב זה של החיים שלנו להיות שוב נשואה לו, שכן הכל בגדר בחינת מצב ועדיין לא נישואין מחודשים, למרות שאנחנו חושבים על זה, אבל יש עוד הרבה מה לתקן לפני כן. האם זה נכון שהגירושין מבוטלים?
תשובה: הדין באדם שגירש את אשתו ואח"כ חזר לחיות איתה יחד שהיא ספק מקודשת ובמצבים מסוימים אף ודאי מקודשת (שו"ע אבן העזר סימן קמ"ט). ממצב זה נגזרות שתי מסקנות הלכתיות: 1. כיוון שמספק את מוגדרת כנשואה עלייך לפנות לבית הדין האזורי כדי לברר מעמדך ושמא יחייב אותך בגט נוסף. 2. ע"פ ההלכה מותר לאיש ואישה לחיות יחד ולקיים חיי משפחה רק לאחר שנישאו כדת. ועל כן במצבך אין את יכולה להמשיך לחיות איתו יחד באיסור. הטוב ביותר הוא שתקבלי החלטה מתוך שיקול דעת וייעוץ האם לחזור ולהינשא לו או לא, ותחסכי ממך הרבה בעיות. הרב דוד בר שלטון
שאלה: פירוט מסודר של תרומות ומעשרות: יש לי פירות בבית שצריך להפריש תרומות ומעשרות. אני יודע שצריך לשים בצד קצת יותר מאחד למאה, ונראה לי שצריך לשים בשקית ולזרוק לפח, אבל מה עושים עם מעשר ראשון,שני ומעשר עני? לגבי המטבע, אני מחלל עליו איזה מעשר, ומה אני עושה איתו? וכמה פעמים אפשר לחלל על אותו מטבע?
תשובה: שאלותך הן על הליבה של הפרשת תרומות ומעשרות, ועל כן אי אפשר לכתוב על כך תקציר. כדאי שתרכש את התקליטור תרומות ומעשרות, ושם יש הסבר מסובר ודידקטי כיצד וממה ואיך מפרישים בצורה מעשית. אם לאחר מכן עוד ישארו שאלות, אנא פנה עלינו בשמחה. אפשר לרכוש את תקליטור 08-6847325. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי כפר דרום אשקלון
שאלה: קימה מאבל על הפלה: לפני כחצי שנה הגעתי ללידה והתברר שהתינוק לא בחיים. אני לא מצליחה להתרומם מהצער העמוק שבלב שלי, אני מרגישה שחלק מהותי ממני נלקח ממני. בשכל אני יודעת שהכל לטובה אך יש לי ימים קשים. קשה לי לפגוש בנשים שילדו ותינוקות קטנים אני לא מסוגלת להיות בבריתות וקשה לי לבלוט מבחינה חברתית אף על פי שפעם לא היה לי שום קושי להציג בפני חברות וכדו. אם אפשר לקבל הדרכה מה אני יכולה לעשות כדי להתרומם וכן אם יש מקורות שאני יכולה לקרוא כדי להקל על עצמי את המצב
תשובה: קשה לי לייעץ לך, שהרי אני לא אישה ואני לא מכיר את החויה שאת מתארת. המפגש עם המוות יכול לערער את הביטחון שלנו בחיים. חכמים מאד הגבילו את ההתעסקות שלנו עם המוות. מחד, יש לגטמיות ואף חובה להיפרד, אלו הם כל הלכות אבלות. במקרה שלך לא היה דיני אבלות הלכתיים. יתכן שאת צריכה לעשות לעצמך דין אבלות אישי. קחי לך יום או יומיים ופשוט תבכי. כך אולי תתנקי מהקשר עם מה שהיה. החלק השני הוא האמונה בחיים. האמונה שאת תזכי לנגוע בחיים. האמונה שתזכי עוד פעם להיפקד או לזכות לעובר וילד במעייך. האמונה שהקב"ה יפגיש אותך עם חיים לפי מה שמתאים לך. הקושי שלך לפגוש נשים שילדו הוא מאד ברור. את לא חייבת בכוח להתייסר. אולם כשאת נפגשת אין לך ברירה ואת צריכה להיות אישה גדולה ששמחה בכך שלאחרים טוב. בעזרת ה' אם תצליחי לשמוח באחרים הקב"ה ישמח אותך.
שאלה: שואל שהפך לשומר: שאלתי מחברי חפץ. לאחר שסיימתי את השימוש בו, התקשרתי אליו ואמרתי לו שאני מחזיר אותו לאותו המקום והוא ביקש ממני שאשמור אותו אצלי עד שאחזור (למרות שהייתי יכול להחזיר את החפץ לרשותו). מה הדין אם נגנב החפץ? מה הדין אם נגנב החפץ ולא יכולתי להחזיר את החפץ לרשותו ובגלל זה השארתיו אצלי?
תשובה: במקרה השני, בו השואל לא יכל להשיב החפץ לרשות המשאיל, צריך לבחון אם השאלה הייתה לזמן (או לפרק זמן מוגדר, כגון: שבוע, או עד שיקרה דבר מוגדר, כגון: שיסיים לבצע פעולה כלשהי). אזי, אם עבר הזמן, קי"ל כדעה בגמ' שהוא הופך לשומר שכר וחייב בגניבה ואבידה ופטור באונסין. ואם לא תם זמן השאלה או שלא היה זמן מוגדר וממילא הוא שואל עד שישיב החפץ הרי הוא חייב אף באונסין ופטור רק במתה מחמת מלאכה. במקרה הראשון, בו רצה להשיב החפץ, זהו מקרה מעניין שיש לדון בו ויש בזה דעות שונות בין ת"ח בדורנו. יסוד הדברים כפי שהובא לעיל ששואל בתום זמן שאלתו הופך לשומר שכר ונפטר מאונסים. טעם הדבר מפורש בגמ' (ב"מ פ.) שבהנאה שהיתה לו בשאילה הופך להיות שומר שכר לאחר הזמן. לאור זאת יש לבחון האם במקרה שלך עדיין נאמר שזה המשך השאלה ובהנאה שהשאילו לו הסכים אח"כ לשמור למשאיל ולכן עדיין נאמר שהוא שומר שכר וחייב בגניבה ואבידה, או שנאמר שיש כאן בעצם שמירה מחודשת שהרי הוא מבחינתו סיים והמשאיל לא רוצה החפץ ולכן הוא הופך לשומר חינם ופטור מגניבה. אחת הסוגיות החשובות לדיון זה היא הסוגיא ב"מ שם שאומן שעשה למישהו עבודה (ובאופן בסיסי נחשב לשומר שכר) וסיים עבודתו והודיע לבעל החפץ "טול את שלך והבא מעות" הרי הוא שומר חינם. וצריך לבחון האם הוא רק יורד דרגה משומר שכר לחינם וא"כ שואל יהפוך לשומר שכר, או שנאמר שתמיד אדם שרצה להשיב החפץ והבעלים לא רצה עדיין לקחת סיים שמירתו ומתחיל שמירה מחודשת של שומר חינם. ועיי' בפתחי חושן שערך בזה מערכה. למעשה, מן הגר"א בסימן שמ"ד ס"ק ז' והשו"ע ופת"ש בסימן שמ"ג סעיף א' נראה שהחליטו שהוא נעשה שומר חינם. הרב ישראל גנץ
שאלה: התחייבות באחריות על ידי נגיעה בחפץ: ראובן ושמעון היו אצל לוי. ראובן השאיר את הפלאפון שלו על השולחן ושמעון שיחק איתו שלא בידיעתו. לאחר זמן נגנב הפלאפון. האם בנגיעתו של שמעון בפלאפון בלא רשות ראובן, נתחייב באחריותו? מה הדין במקרה שעצם הידיעה על כך שנגע בפלאפון הגיע ממנו? (ואז לכאורה יהיה דין "הפה שאסר הוא הפה שהתיר", מגו דאי בעי שתיק). האם הדין ישתנה בעקבות כך?
תשובה: שמעון אינו חייב על הפלאפון שנגנב. הסבר: ישנן מספר דרכים שבהן יכול אדם להתחייב באחריות נזקיו של אחר שהיה ניתן לחשוב ששיכות כאן: מזיק- זהו החיוב הבסיסי של אדם בנזקי אחר, אך כאן שמעון לא הזיק כלל. שומרים- בנדון דידן שמעון לא קיבל עליו כלל חיובי שמירה כלפי ראובן, ומעולם לא הסכים לשמור עבורו את החפץ גניבה- גנב חייב אף באונסין. אך גנב צריך לרצות לזכות בחפץ ע"י גניבה זו ולעשות פעולה קניינית וכאן שמעון כלל לא רצה לגזול את החפץ. ואף אדם שגנב ממש על מנת לצער חברו נחלקו אחרונים האם חייב כגנב שחייב בחיובים חלקיים פטור. (עיי' בריש סי' שמח' ובפת"ש וקצוה"ח שם ואיך יישבו את הגמ' ב"מ סא'). ואף מצאנו ש"שלא מדעת גזלן הוי" (ב"מ מא, מג: ועוד רבות והופיע מס' פעמים בשו"ע כגון בהלכות פקדון סי' רצב') אך נראה ששואל כזה פירושו שמשתמש בחפץ שימוש הראוי לו (נראה שבפלאפון היה מתחייב אם היה מתחיל להתקשר ממנו ללא רשות) וכאן במשחק בעלמא לא הוי גנב. ועוד, נראה שבשימוש שהבעלים לא מקפידים עליו לא הוי גזלן, וסעד לדבר מצאנו באו"ח סי' יד' שכתב הב"י שאדם שהשתמש בטלית חברו בלא רשותו לא הוי גזלן כיון שאין בזה בלאי ו"ניחא לי לאיניש דאיתעבד מצווה בממוניה" אך אם לא קיפל כראוי הבעלים מקפיד ויכול להיות שיחשב גזלן ע"כ. ואף שאף שכאן לא עשה שמעון "מצווה" בפלאפון, על כל פנים למדנו שאם שאם ידוע שהבעלים לא מקפיד לא נעשה גזלן בכך. ועוד, שאף אם נאמר למרות הכל שנעשה גנב, הרי מבואר בחו"מ סי' שנה' שאדם שגנב דבר שאין בו רוח חיים והשיבו למקומו, והבעלים לא ידעו לא בגניבה ולא בהשבה, יצא יד"ח. ואם כן גם במקרה שלנו הרי השיב שמעון את החפץ למקום שהיה בו. לאור הנ"ל, לא נראה שניתן לחייב כלל את שמעון. לשאלתך לגבי מיגו, אין זה עניין כלל לכאן שהרי אין כאן ויכוח בטענות והדברים ברורים ולכן מיגו לא יעלה ולא יוריד. הרב ישראל גנץ
שאלה: העסקת אישה ביקב : האם מותר להעסיק אישה (לא נשואה, דתיה) ביקב? ומה הנימוק לכך?
תשובה: אין איסור. אם היא דתיה ואמינה אין בעיה של יין נסך, מה זה משנה אם היא נשואה או לא?!
שאלה: דתי בחו"ל או חילוני בארץ: היה לנו דיון במשפחה מה עדיף עפ"י התורה: להיות דתי בחו"ל או חילוני בא"י. היו שאמרו שעדיף להיות חילוני בא"י, שכתוב במפורש שא"י שקולה כנגד כל המצוות, ועוד שכתוב שכל הדר בחו"ל כאילו עובד עבודה זרה. והיו שטענו מנגד שלא ייתכן לומר זאת, וודאי שאי אפשר להגיד שהבעש"ט שהיה בחו"ל ומעולם לא היה בא"י מעלתו פחותה משל בני סלע, למשל. ולגבי ראיות הטענה הראשונה, שהרי גם כתוב תלמוד תורה כנגד כל המצוות, ועוד שאם להבין ממש כפשוטו שכל הדר בחו"ל כאילו עובד ע"ז, אז הרי לא היה מקום להתיר לצאת לחו"ל לצורך זיווג פרנסה ועוד, וודאי שלא ייתכן לומר על כל רבותינו גדולי הדורות, הגאונים הראשונים והאחרונים שהיו עובדי עבודה זרה, אפילו בכאילו. אשמח לקבל תשובה בנושא.
תשובה: השאלה היא שאלה גדולה. מה שמצאנו גדולי ישראל שהיו בחו"ל לא עונה על השאלה. הרי ודאי שגדולי ישראל לא חששו מכך שלא יקיימו מצוות אם יעלו לארץ. מה שהם לא עלו או משום שהיו ממש אנוסים או משום שהם היו בזמן גלות שנגזר על כל עם ישראל להישאר בחו"ל והם לא רצו לעזוב את הקהילות שלהם. לגופו של עניין, השאלה דומה לשאלה האם להעדיף את האבא או את האמא. כל דבר יש בו ערך עצום. ארץ ישראל היא הגוף הלאומי הכללי שלנו. כמו שאדם לא יכול לחיות בעולם הזה רק עם נשמה, הנשמה צריכה חיבור לגוף, כך עם ישראל בכדי להתקיים צריך שיהיה לו גוף. כל הקיום של עם ישראל בגלות היה קיום ניסי. עתה שהקב"ה מאפשר לנו להיות בארץ ישראל אי אפשר להישאר בחו"ל משום שכבר אין את הנס של הקיום של עם ישראל בחו"ל. בדורות קדומים עם ישראל החזיק מעמד בחו"ל אולם עתה עם ישראל בחו"ל הולך ונעלם, בעיקר על ידי התבוללות. מה שח אומרים כל הדר., זה במובן שההשגחה בחו"ל היא דרך מזלות לעומת ארץ ישראל שההשגחה היא באופן פרטי. מעלת ארץ ישראל הולכת ונהית מרכזית ככול שהגאולה הולכת ומתפתחת.
שאלה: ייחוד במקום מסוכן: האם מותר לצאת עם מישהי לטיול באזור בו לא עובר אדם כל כמה דקות אבל בגלל שהאזור מסוכן במחינה ביטחונית צריך תמיד לפקוח עין ואי אפשר לשבת בשקט לזמן ממושך? האם בגלל זה זה לא נחשב ייחוד?
תשובה: לכאורה, נכון שאין שם דין ייחוד.
שאלה: כשרות סכין שחתך תולעת: מצאתי תולעת באוכל וחתכתי אותה עם סכין. האם הסכין כשרה או צריכה טבילה הגעלה?
תשובה: אם האוכל היה חם מאוד או הסכין היתה חמה מאוד, יש להגעיל את הסכין. ואם לא, די בשטיפה עם סבון. אם חיתוך האוכל היה בקושי, כגון: שהאוכל היה מוצק, יש לנעוץ את הסכין בקרקע קשה עשר פעמים.
שאלה: יחס היהדות לרפואה משלימה: מהי יחסה של היהדות לרפואה משלימה ולהומאופתיה בפרט?
תשובה: כל מה שמסייע לבריאות הוא טוב. התורה מצווה לשמור על הבריאות. אך האם הרפואה הזו עדיפה על הרפואה המקובלת, בזה אין ליהדות עמדה.
שאלה: שינוי ביחוס על פי היהדות : הייתי בשיעור ששם נאמר: שבתחילה היהדות הלכה על פי האבא ולאחר מכן זה השתנה בגלל נישואי התערובת שהתרבו, שבגלות התחתנו יהודים עם נשים נוכריות וח רצו למנוע זאת, האם זה נכון?
תשובה: איננו סומכים על כל מיני השערות שנאמרות כמו שמפריחים כל מיני השערות עיתונאיות. בתורה כתוב "איש לבית אבות" ומכאן שתמיד הולד הולך אחר האבא. כל זה בתוך עם ישראל, לגבי ייחוס כמו כהונה ולויה והשבט של הילד, אבל בנישואים עם נכרית ח למדו בתלמוד שהולד הולך אחר האם, כי הקידושין שם לא תופסים ולכן הולכים אחרי האם, כמו שכתוב בפרשת משפטים "האשה וילדיה" - לגבי שפחה נכרית שהילדים מתייחסים לאם. וכך היה תמיד ויהיה תמיד.
שאלה: לספר את אבא: ראיתי הלכה שאומרת, שאדם אשר פוצע את אחד מהוריו אפילו בפצע קטן גם בשוגג נחשב לרוצח ועובר עבירה חמורה בתורה על כיבוד אב ואם. האם מותר לי לספר את אבי בהסכמתו אפילו שיש סיכוי קטן שבטעות אפצע אותו? ואם הוא מוחל לי במידה וחס אני פוצע אותו בשוגג, אז אני עובר על עבירה זו או שזה ר?
תשובה: כתוב בתלמוד, שאפילו לכתחילה מותר להוציא דם מאביו לצורך מטרה רפואית, כגון: להקיז לו דם או להוציא לו קוץ, ולא שייך פה בכלל רוצח. ולכן אם אין מישהו אחר, מותר לך.
שאלה: רופא מנתח כהן רוצה לעשות עליה: יש לי ידיד בן 34, כהן, מנתח בארה"ב. הוא רוצה לעשות עלייה ורוצה לשאול לגבי מקצועו. האם יוכל לעבוד כמנתח בבית חולים בישראל? האם עבודה בבית חולים של גויים קלה יותר מבשל ישראל? האם יש מקום להקל במידה וזה יגרום לו לא לעלות?
תשובה: אכן, בבי"ח של גויים אין בעיה של טומאת אוהל.
שאלה: השמות אופיר ושבא בתנ"ך: שמי אופיר ועל אף שאני חילוני, מזה כמה שנים שאני מחפש תשובה לשאלה בהקשר של שמי בתנ"ך. את השאלה אני שואל כל רב שבמקרה אני פוגש אם בעבודה, בבית כנסת בחגים או אפילו סתם בתחנת אוטובוס. את התשובה, איני מצליח למצוא ואני מקווה שתוכל לעזור לי. שאלתי הינה כדלהלן: 1. בספר בראשית, פרק י, פסוק כ"ט, מצויין כי לבנו של נח, שם, היה בן בשם עבר. ולעבר היה בן בשם יקטן, וליקטן היו כמה ילדים, ביניהם שני אחים - שבא ואופיר. 2. בספר מלכים א מצויין כי למלך שלמה היו יחסי מסחר מצויינים עם ממלכת שבא וארץ אופיר (ארצות הזהב). שאלתי, אם כן, היא מה הקשר שבין שני האיזכורים הללו לשמות שבא ואופיר? האם בני הארצות שבא ואופיר היו בעצם צאצאיהם של שני האחים? מדוע, מכל בניו ובני-בניו של נח נבחרו דווקא שני אלו להיות מוזכרים שוב בתנ"ך?
תשובה: לא מצאתי במפרשים אך ייתכן ושמות אלה, כמו שמות אחרים שהיו לבני נח, כמו: מצרים כנען חוילה ועוד, רומזים על היותם אבות לעמים שהתפתחו מהם ועל שמם נקראו ארצותם. גם בנים אלו כוש, פוט, כנען ועוד נזכרו עוד בתנ"ך ולאו דוקא שבא ואופיר. בדברי ח נאמר כי יקטן היה צנוע ולא החשיב את עצמו ולכן זכה לבנים מרובים, ואולי מסיבה זו נתברכו בניו בעושר ובחכמה, בזכות צניעות אביהם.
שאלה: טומאה שנשארת בבוקר: האם כשאני קם בבוקר כל הבגדים שאני לובש יש עליהם טומאה (אם נגיד אני לובש שתי חולצות, שתיהם טמאות)?
תשובה: אמנם יש כתבו שצריך ליטול ידיים לפני שמתלבשים אולם מהמגן אברהם (אורח חיים, ד, ס"ק א) ומהמשנה ברורה (ס"ק ב, שהביא דבריו) משמע שמותר להתלבש לפני נטילת ידיים.
שאלה: ברכת שעשה לי נס כל שלושים יום: אימי עברה תאונת דרכים, כאשר רכבה סטה לצד שמאל וחצה את הכביש הנגדי, עלתה על צידי הדרך, סלעים וכיו"ב, נפלה לעומק 6-7 מטרים לשטח A ליד כפר ערבי. הרכב ניזוק לחלוטין. כנראה איבדה את ההכרה הערבים הזעיקו עזרה. לאחר בדיקות בבית חולים: מלבד מכות יבשות וסחרחורות, ב"ה, הכל ר. הדרך בה עברה נוסעת בה בתוך 30 יום יותר מפעם אחת. א. האם צריכה לברך שעשה לי נס בפעם הראשונה כשתחזור מבית החולים? ב. האם כל 30 יום תצטרך לברך? ג. האם יוצאי ירכה גם כן יברכו? בשו"ע מוזכר גבי אב וסב
תשובה: כל התשובות חיוביות.
שאלה: הכשרת סכין מעבד מזון לפסח: בידינו מעבד מזון משולב שלא השתמשנו בו כבר שנתיים. החלפנו את המיכל הישן בחדש. ברצוננו להמיר את המעבד לשמוש כשר בפסח. השתמשנו במגרדות רק לירקות. לא השתמשנו במקציף כלל. השתמשנו בסכין הפלדה לעבוד בצק, ונראה שזו הבעיה העקרית. האם וכיצד ניתן להכשיר את הסכין? מאחר ואנחנו משפחה מעורבת, אני מבקשת לקבל תשובה הן לגבי עדות ספרד והן לגבי עדות אשכנז.
תשובה: ניתן להגעיל את הסכין אחר ניקויו.
שאלה: חולצה עם כיתוב בתפילה: הרב כתב פעם שאסור להתפלל עם כיתוב מאחורי החולצה. מה אני צריך לעשות אם יש לי רק שתי אפשרויות, או חולצה עם כיתוב או להפוך כל הזמן את החולצה בתפילות?
תשובה: אתה יכול להתפלל באחורי בית הכנסת, כך שלא יהיו מתפללים מאחוריך שיסתכלו.
שאלה: שם לילד כשם הסבתא רבה: בעלי ואני מצפים לילדה ואנחנו עכשיו בשלב שמנסים לחשוב על שם. בעלי רוצה לתת את השם של דודה של אבא שלו, הבעיה שלסבתא שלי יש את אותו השם והיא עדיין בחיים. האם מותר לקרוא לתינוקת בכל זאת ע"ש הדודה?
תשובה: מותר, היות ואומרים ביחוד שקוראים אותה על שם אותה הדודה.
שאלה: נטילת ידיים לפני נגיעה בספר קודש: התארחה בביתנו קרובת משפחה שנטלה ידיה לפני נטילת ספר קודש, האם זו חובה? מה המקור?
תשובה: בזמננו, שאין תרומה טהורה, לא צריך לעשות את זה.
שאלה: סדר עדיפות במעשר כספים: יש לי סכום כסף שמיועד למעשר כספים. ברצוני לדעת מה קודם מבחינת סדר העדיפות: א. פיקוח נפש (ניתוח מציל חיים וכד ) ב. עניים תלמידי חכמים. באופן כללי, מהו סדר העדיפויות הנכון?
תשובה: פיקוח נפש קודם.
שאלה: חינוך הבנים מגיל צעיר: ברוך ה הקב"ה העניק לנו בן, (בן חודש) אנו רוצים לדעת איך אנחנו אמורים להתנהג איתו ומה לעשות כבר עכשיו כדי שיתחנך לאהבת ה ליראת שמיים וכו? ויישר כח גדול, תזכו להגדיל תורה ולהאדירה.
תשובה: מזל טוב להולדת בנכם. עיקר חינוך הבנים הוא בדוגמא האישית. על כן ככל שאתם תשפרו את עצמכם כך חינוך בנכם יותר יצליח. אהבת ד' של ההורים ויראת ד' של ההורים פועלת על הבנים לטובה.
שאלה: עצי פרי במכלים על הגג עם חור מהצד: העצים הובאו ממשתלות בדליים עם אדמה מונחים בקרקע. גיל העצים למעלה מ-3 שנים. לקחתי אותם עם האדמה והנחתי בשלמות בחביות גדולות על הגג. הוספתי אדמה, כאשר יש חור ניקוז מהצד בגובה 10 ס"מ. כמו כן, החביות מונחות על גלגלים (אם זה חשוב). 1. מה הדין לגבי 3 שנים ראשונות, האם נחשב או צריך למנות מחדש? 2. מה לגבי דיני מעשרות, האם חייב במעשרות, ואם כן, האם מהתורה או מדרבנן (רק לשם ידיעה)? 3. האם ניתן לאכול פרי אחד או שנים על הגג, ומה יהיה הדין כאשר אני מעוניין להכנס עם הפרי לבית דרך הדלת. 4. מסביב לעצים שתלתי חסה, מה יהיה הדין עם החסה? 5. בחביות מסויימות שתלתי אפונה, בעיקר להעשיר את האדמה, מה הדין לגבי זה? 6. מיותר לציין, שיש עץ ענבים שהוא בן שנה. ממנו איני אוכל והרחקתי את כל הירקות מתחתיו. את התשובה ברשותכם אציג לשני חברים שיש להם את אותו מצב כמו שלי. כמו כן, אם ישנם דברים מסויימים שעלי להיזהר, אודה לכם אם תמנעו ממני מכשול.
תשובה: 1. מכיוון שלא ניטע באדמה, הרי מצבו כפי שהיה במשתלה ואין צורך בשנות ערלה חדשות. 2. חייב מדרבנן, ככל עציץ שאינו נקוב. 3. אפשר לאכול פרי אחד, שניים אסור מכיוון שיש בכך קביעות. 4. אין איסור של כלאי עץ וזרעים, אלא בהרכבה אבל אין צורך בהרחקות. 5. אם זה רק אפונה ועץ אין בעיה, אולם אפונה וחסה יש בעייה של כלאי זרעים גם בגג. 6. צודק. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: תפילין שנפלו על המיטה: האם יש צורך לצום לתת צדקה גם כאשר התפילין נפלו על המיטה? אם זה משנה, מדובר בתפילין שנפלו עם הבית.
תשובה: אם תפילין נפלו על הרצפה, יש בכך ביזיון ויש לצום או לתת צדקה בתמורה. אולם כשנפלו על המיטה אין צורך לעשות כלום.
שאלה: ציצית ולימוד תורה במצבים שונים: 1) כיבסתי את הציצית שלי (כולל ייבוש במכונה) ולאחר שיצאה ראיתי שמספר חוטים היו פרומים בקצותיהם. שאלתי, האם הציצית פסולה? אם כן, האם ביכולתי "להציל" אותה, כגון, מעשה שחברי סיפר לי שמותר והוא הדבקת קצה החוט בדבק 3 שניות ובכך גם להבא החוטים לא ייפרמו? 2) האם מותר בעת נסיעה באוטובוס לשמוע שעורי תורה? לכאורה הייתי מתרשם שכן, אך ישנם מצבים מסויימים לפעמים שבהם אדם יכול לצאת מריכוז ו"לרחף" ומכאן יוצאת זילות. מלבד זאת, האם בעת ריצה לשם פעילות גופנית מותר לשמוע? מצד אחד לשני המקרים אפשר לומר שכן, שנאמר "ובלכתך בדרך", אך ישנו צד הזילות שאמרנו.
תשובה: 1. אם נפרמו רק קצות הפתילים (כמו שמשמע מהשאלה) ונשאר שיעור ציצית, הציצית כשרה. ניתן להבא להדביק את הקצוות בדבק. 2. מותר לשמוע שעורי תורה בשני המקרים שציינת ואין בכך זילות. זהו ניצול הזמן.
שאלה: אכילת תולעת ממוס שוקולד: בסוכות שעבר אחותי הכינה מוס שוקולד (המרכיבים היו: שוקולד, סוכר ואבקות למיניהן שעורבבו ביחד ובושלו על הכיריים, ולאחר הבישול פוזרה אבקת קקאו ממעל). תוך כדי אכילה מן המאכל, הרגשתי בפי גוף זר ולאחר שהוצאתי אותו ראיתי תולעת שלמה מתה. איננו יודעים מנין היא הגיעה, אם היא יכלה לשרוד את הבישול כך שגופה יישאר בצורתו השלמה או שהגיעה מן הקקאו שפוזר ממעל. שמעתי שעניין שרצים הוא רק אם עברו בבית הבליעה, אך זה לא לגמרי ברור לי. מה דין המאכל בדיעבד ומה דיני על שהיתה בפי?
תשובה: המאכל לא נאסר, שהרי הטעם בטל, האיסור הוא רק בשרץ עצמו שאיננו מתבטל. כל זמן שהתולעת לא נאכלה אין איסור על האדם ללקק בעל חי. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: משלחת ההצלה בהאיטי: האם למשלחת צה"ל וזק"א היה היתר כלשהו לחלל את השבת בפעולות הצלה שלהם? הרי עם כל החשיבות הגדולה של המבצע, את הטעם של דרכי לכאורה קשה לאמר כאן?
תשובה: נכון. אתה צודק במקום שאין הנפגעים יהודים, ובפרט שאין ישראל הקרובים לשם ביותר, ועל פי הידוע לי אמריקה קרובה לשם יותר ויכולה לשלוח לשם כמה צוותים בפרט שהיא כזו מעצמה, ולכן היה על הצוות הישראלי לומר שהוא יוצא לשם מבחינה אנושית אבל לא על חשבון קדושת השבת.
שאלה: סיבסוד טיולים לחניכות מצדקה: 1. אם יש לי דיסק של שירים, האם מותר לי להוריד את השירים האלו לפלאפון, כי אין לי איך לשמוע בכל מיני מקומות את הדיסק? 2. אמרתי שאתן סכום מסויים לצדקה ולא אמרתי לאן, האם מותר לי להשתמש בכסף הזה כדי להכין דברים לחניכות שלי בסניף? והאם מותר לס מיסים או טיולים של חניכות עם הכסף הזה?
תשובה: 1. מותר, כי אתה משתמש בשלך לעצמך. 2. כן.
שאלה: קשירת הנעל לשמאלית: אני שמאלית. התרגלתי לנעול את נעלי כמו ימנית. לאחרונה התברר לי ששמאליים צריכים לנעול ולקשור את הנעליים ר הפוך מימניים. האם אני צריכה לשנות את הרגלי? (ואם כן - האם עלי לעשות התרת נדרים?)
תשובה: שמאליים לובשים את נעל ימין תחילה וקושרים את נעל ימין לפני נעל שמאל (מאחר ודין קשירה נלמד מתפילין והם קושרים את התפילין על יד ימין). כל זה רק אם יש לך נעל עם שרוך, בנעל שיש סגר שאינו בקשירה, כסקוצ' וכד', גם ימניים צריכים לסגור את הנעל הימנית תחילה. דין זה הוא מנהג חסידות ורצוי שתשתדלי לשנות את ההרגלים. אינך צריכה לעשות התרת נדרים.
שאלה: איסור ריבית בהצמדה למדד: האם יש איסור ריבית בהצמדת כסף למדד המחירים? אם עושים את זה בבנק כנראה שיש היתר עיסקה. אבל, האם יהיה מותר להלוות לחבר כסף (שזה סכום גדול ואז זה משמעותי) בהצמדה למדד, כי זה לא ריבית אלא רק שומר על שווי הכסף? אשמח לקבל גם קצת מקורות והרחבה של נושא הריבית והמדד.
תשובה: זו שאלה לא קלה. יש אומרים שאפשר להקל בזה, אך זה לא חלק וצריך להמנע מזה.
שאלה: דיני אבלות לעניין שמיעת שירים: לכבוד הרב ברצוני לשאול ממך מספר שאלות לדיני אבילות: 1. האם מותר לשמוע לאחר ה30 יום לפטירה שירים עצובים ושקטים המעציבים הנפש? 2. האם מותר שאימי רואה חדשות או תכנית בטלוויזיה ותוך כדי נשמע שיר שאין כוונתה לשומעו? 3. אחי נופל לו הבר-מצווה בדיוק ב30- יום מהפטירה של סבתי, אז אני שואל את כבודו, האם ייתכן לעשות לו שמחה?
תשובה: א. מותר לשמוע שירים עצובים אבל למה להרבות עצבות, די במה שעצובים בגלל האבל ואין צורך להוסיף על כך. ב. אם בשעת חדשות או תוכנית שאינה תוכנית בידור יש מנגינות רקע, והמטרה היא לשמוע את החדשות, אין איסור. אמנם אם תכנית הטלויזיה היא הצגה או סרט דמיוני, שבעצמו יש בו בידור, אין זה ראוי לראותו. ובוודאי שאם בין תוכנית לתוכנית או לפני ואחרי חדשות יש שיר שלם, ראוי או לכבות או להנמיך את הקול. ג. לא כדאי לבטל את חגיגת הבר מצוה לאחיך אבל ראשית יש לדחות כמה ימים אחרי תום שלושים ימי האבל, ושנית שבשעת החגיגה לא תהיה תזמורת או ריקודים אלא סעודת מצוה ודברי תורה או ברכות שגם הם ישמחו את אחיך מאוד. ומה שמעט יחסר לו שאין תזמורת, ידע שזה חלקו בקצת השתתפות בצער פטירת הסבתא. ויהי רצון שתזכו רק לשובע שמחות אכי"ר.
שאלה: נתינת רכב לנסיעה בשבת: אני נשואה פעם שניה ושני הרכבים, שלי ושל בעלי, רשומים על שמי. הבן של הבעל לא דתי ומבקש את הרכב של בעלי בשבת. האם מותר לבעלי לתת את הרכב, והאם אני עוברת על עבירת חילול שבת?
תשובה: מסירת הרכב לפני שבת על מנת שמחלל שבת יסע בו בשבת אסורה משום לפני עיור לא תתן מכשול. עצתי, לבטח את הרכב רק לימות החול כדי שלא תהיה אפשרות מעשית לנסוע בו בשבת מבלי להיכנס לקונפליקטים.
שאלה: יום הולדת בט"ו בשבט: האם יש משמעות ליום הולדת, ואם כן, לאשתי יש יום הולדת בט"ו בשבט, האם ניתן לקשר בין שני הדברים?
תשובה: יש משמעות ליום הולדת. זהו יום הודאה ויום תפלה על מה שחסר. אין הקשר מיוחד לט"ו בשבט אולם ודאי ששערי דרשנים לא ננעלו.
שאלה: הזמנת חבר גוי לסעודת ליל הסדר: חבר מהעבודה רוצה לבוא להתארח אצלינו בליל הסדר. אני יודע שהוא בן לאבא יהודי ואמא שאינה יהודיה אולם הוא מתעניין ביהדות ואף שקל להתגייר בעבר. בת זוגו יהודיה (אמה יהודיה ואביה לא). האם יש בעיה להזמין אותם לחג, האם הייתה בעיה אם לא הייתה לו בת זוג יהודיה?
תשובה: אתה יכול לארח אותו וגם את בת זוגו בליל הסדר על מנת לקרב אותו. אמנם יש מגבלה אחת, מגעו ביין אוסר את היין ותמצא עצה לענין זה.
שאלה: בית ספר ממשלתי בג'רבה: לכם! חזקו ואמצו. אני בת יהודיה מהאי ג רבה. אני כעת לומדת בבית ספר ממשלתי מערב. אבל ב ה אני שומרת כל התקרבות מהנוכרים שם ואנו תמיד לבד ביחד 4 בנות יהודיות. וזה כדי ללמוד קצת שפות ולוולות זמן שם יותר טוב מהבית והטלפזיה והשעמום. לגבי בית ספר עיברי, יש כאן ואני כבר למדתי בו וקיבלתי התעודה אבל אין עוד יותר כיתות גבוהות בגלל שאין מורות גדולות. ואני מורה שמה אבל רק ביום ראשון ובימי החופש מהבית ספר הממשלתי. גם יש שיעור תורה המתקיים יומיים בשבוע ואני משתתפת בו ב ה. אך שאלתי היא שהאם קיים כאן איסור בבית ספר ממשלתי זה אפילו אם אנו שומרות על עצמינו היטב? אשמח מאד לקבל תשובה ממכם.
תשובה: אם אתם שומרות על עצמכם, וכל הקשר שלכם לבית הספר הוא רק ללימודים ואין לכם קשר חברתי עם הנוכרים, אתם יכולות להמשיך ללמוד בבית ספר. אבל אתם צריכות להשפיע על ההורים שלכם לעלות לארץ ישראל. ואם הם לא יכולים כעת לעלות, אתן צריכות לבקש שישלחו אתכם לארץ ישראל. פה יש בתי ספר שכולם יהודים שומרים מצות וזה המקום המתאים ללמוד. ארץ ישראל היא המקום של עם ישראל ולא הגלות. אני מברך אתכם שד' ישמור עליכם ותצליחו לעלות בקרוב לארץ ישראל.
שאלה: זכות ממונית לקטן: שאלתי מילד לפני בר מצוה איזה חפץ ואבדתיו. למי אני חייב לתת כסף לילד או לאביו? האם יש מציאות שזה של הילד בלבד כשאבא מסכים שיהיה לילד חפץ שאין לאבא שום רשות בו. אם כן, האם אני צריך לשאול את האבא איך הוא מתנהג עם ילדיו בענין זה כדי שיהיה ברור למי להחזיר?
תשובה: כדי לענות תשובה על שאלתך, שבבסיסה ניצב הדיון למי שייך החפץ, לאב או לבן, אנו נדרשים לחלק בין כמה אופנים שדרכם ייתכן והגיע החפץ לבן: א. מציאה   במשנה ובגמרא בבבא מציעא יב. מבואר שמציאה של בן הסמוך אצל שולחנו של אביו (ובתשובתנו לשאלה זו אנו יוצאים מנקודת הנחה שמן הסתם מדובר בבן הסמוך על שולחנו של אביו), מציאתו לאביו. כדברים האלה נפסק גם בשו"ע בחו"מ סימן ע"ר, סעיף ב'. ב. הילד קיבל את החפץ במתנה מאחרים   רובם ככולם של הראשונים והפוסקים (להוציא שיטת ר' שמשון שהובא במרדכי בבבא מציעא סימן רמ"א) סוברים שגם במקרה זה בו קיבל הילד מתנה מאחר (וכפי שנקרא הדבר בלשון חכמים 'דעת אחרת מקנה'), מכל מקום האב זכה במתנה. ובטעם הדבר כתב נימוקי יוסף (ב"מ ו. מדפי הרי"ף): "ואיכא מאן דאמר דכי היכי דאמרינן במציאה שהיא של אביו כן הדין אם נתנו אחרים מתנה לבן שתהיה לאביו וכן אם נתן לו אביו מתנה לא קנה (הקטן) שהרי אין לו יד לזכות לעצמו כלל. וכתב הרנב"ר דמסתברא שהדין כך הוא בקטן הסמוך על שולחן אביו", וכדברים האלה נפסק בפירוש בהגהת הרמ"א בחו"מ סימן ע"ר סוף סעיף ב'. ג. בן שקיבל מתנה מאביו   כאמור לעיל בדברי הנימוקי יוסף, גם במקרה זה המתנה שייכת לאב, שהרי לקטן אין כלל יד לזכות. וכן כתב בספר מחנה אפרים הלכות זכיה ומתנה סימן ב' (וכתב שכל הפוסקים סוברים כך זולת ר' שמשון הנ"ל) וכן הובא בהגהת רעק"א (על השו"ע שם) בשם הנימוק"י דלעיל. אולם ראה בדברי שו"ת הרב בצלאל אשכנזי (סימן ל"ה) שכתב בזה דברים אחרים, ועיין שם. ויש לציין לגבי הסעיפים הנ"ל כמה הערות חשובות   1. לגבי סעיף א' וב' כתב המחנה אפרים (שם), שאם האב מחל לגבי הבנים ונתרצה שתהיה המציאה או המתנה של הבן, - הרי הבן זכה בהם, ולא יוכל להוציאה מידם, ואפילו הם קטנים דידם כיד אביהם. אולם לגבי סעיף ג' של תשובתנו כתב המחנה אפרים שלא יועיל בזה מחילה של האב, עיין שם בטעמו. 2. לגבי סעיף ב' כתב המחנה אפרים (שם), שאם נתן אדם אחר מתנה לבן על מנת שאין לבן רשות בה תלוי הדבר במח' ראשונים, דלר"ת, המרדכי והטור הרי היא של הבן, ולשיטת הרמב"ם גם במקרה זה הרי היא נשארת של האב. 3. אם אדם או אפילו האב זיכה לבן את המתנה ע"י אדם אחר מועיל הדבר בכל מקרה (מחנה אפרים שם) להחשיב את המתנה כשייכת לבן. ולמעשה, לגבי הנידון בשאלה, אם מדובר שהבן קיבל את החפץ במתנה מאביו (או ממישהו אחר ובאופן שהאב מודע לדבר ונוח לו בכך), בזה יש לחלק ולומר שאם אותו שואל מחזיר את אותו החפץ עצמו שקיבל בהשאלה מהבן, יש לו להחזירו לבן שהרי עד היום היה נוח לו לאב שלבן יהיה את אותו החפץ, אולם אם החפץ נאבד ועתה מחזיר את השווי הממוני של החפץ, יש לו להחזירו לאביו, שהרי השייכות הממונית על החפץ היא של האב וכדלעיל, ובפרט שיש חשש שהבן יאבד את הכסף. הרב אברהם אחיה שוקרון