LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: חיוב קריעה על מקום המקדש: האם ישנו חיוב קריעה, ובאיזה אופן של ראיה על הר-הבית מקום המקדש?
תשובה: אכן יש חיוב גם היום לקרוע על ראיית מקום חורבן בית מקדשנו, אחת לשלושים יום, אבל על מנת שיהיה חיוב צריך לראות דווקא את קרקעיתו של הר הבית, וממרחק די קצר (הרב פיינשטין זצ"ל כותב שמהר הצופים לא צריך כי זה רחוק מדי לעניין זה) לכן מי שמגיע רק לרחבת הכותל, או אפ' לרובע היהודי, במקום שאינו רואה את הקרקע לא צריך לקרוע. ואם אין חיוב לקרוע אזי אסור לקרוע מדין 'בל-תשחית'. בעיקר מי שעולה באופן ההלכתי המותר, לאחר טהרה במקווה, ובמקומות המותרים על הר הבית הוא זה שבוודאי מחויב לקרוע.
שאלה: חרקים בברוקולי: האם נכון, לדעת הרב, שלא ניתן לבדוק את פרחי הברוקולי בגלל החרקים הקטנים הרבים המצוים שם, ורק את הקלחים אפשר לבדוק ולאכול?
תשובה: אכן כן, קשה לבדוק את הפרחים ולכן אין לאוכלם.
שאלה: מגבונים לחים בשבת: האם מותר להשתמש במגבונים לחים בשבת, ואין בזה משום סחיטה?
תשובה: מותר, מכיון שהלחות שם מאד דלילה, ולא ניתן לסחוט משם ממשות של נוזלים, לכן אין בזה גדר של סוחט. בכל מקרה בשימוש נורמלי לא מחוייב המציאות (לא פסיק רישיה) שיסחוט, לכן אין לאסור שימוש במגבונים לחים בשבת. לתשובת הרב יעקב אריאל.
שאלה: מגורים במאחז ללא מנין: היום מקימים לעיתים מאחזים בארץ ישראל ובהתחלה אין שם מנין, האם מותר לאדם להכניס את עצמו למצב כזה, שאין לו מנין ולא ספר תורה?
תשובה: היום ביש"ע המצב שצריך להאבק וליישב כל ג'בל שיש אפשרות ליישבו, וזה חלק מהמאבק לכיבוש ויישוב ארץ ישראל, לכן מותר לעשות זאת ולהכנס למצב הזה, ולאחר מכן, הדבר מוגדר שנקלע למצב של אונס ובדיעבד והעוסק במצוה פטור מן המצוה, שהרי לא עושה זאת מתוך מרד בתורה אלא משום מצוות ישוב ארץ ישראל, (ומדובר רק בענייני דרבנן). אבל וודאי שעליו להשתדל בימות החול לנסוע להתפלל במנין, וכן בשבתות לדאוג למנין ולספר תורה, ובד"כ מתארגנים בני נוער לבוא להשלים מנין במקומות אלו, ובע"ה יתרחבו המאחזים ויתווספו משפחות במהרה, ונזכה לשחרורה ולישובה של כל ארץ ישראל.
שאלה: נסיעה ברכבת בחו"ל בשבת: האם מותר לנסוע ברכבת בשבת בחו"ל אם נקנה בארץ כרטיס נסיעה "חופשי חודשי" שיש רק צורך בהצגתו? מדובר במצב בו מפעילי הרכבת הינם גויים והרכבת נוסעת בין כה וכה.
תשובה: יתכן שמבחינת ההלכה אין איסור, אבל השאלה היא מהן ההשלכות הציבוריות בדבר זה. למשל - לא בכל המקומות הרכבת עוצרת בכל תחנה וייתכן מצב שבו יעצרו במיוחד לכבודו וזה אסור. לכן עדיף לאסור אם לא כל פרטי המצב ידועים כי אנשים לא תמיד ידעו לעשות את ההבחנות.
שאלה: ברירת אורז: בברירת אורז, האם צריך להוציא כל גרגיר שיש בו נקודה שחורה? למה בדיוק צריך לשים לב בזמן הברירה?
תשובה: אין צורך להוציא כל גרגיר עם נקודה שחורה כיון שלעיתים הנקודות השחורות (בפרט אם הן נמצאות בקצות האורז) נוצרו מחמת הליטוש. רצוי לבדוק שאין חלל בתוך הגרגיר כיון שכל היווצרות של תולעים יוצרת חללים קטנים בגוף האורז. יצא לנו לראות אורז מעט ישן שהתחילו להווצר בו חוטים דקים הגורמים לדביקות האורז ביד. אורז זה אין לו תקנה. ראוי ורצוי לבדוק ע"ג שולחן בהיר.
שאלה: שיר המעלות לפני ברכת המזון: 1. מדוע בברכת המזון בשבת מוסיפים את המזמור: "שיר המעלות"? 2. האם המזמור הוא חלק בלתי נפרד מן הברכה וחובה לאמרו? 3. האם יש לומר את הפסוקים שבסיומו- "תהילת ה ", ואם כן, מדוע יש שלא אומרים? 4. האם בימות החול יש חובה להוסיף את המיזמור: "על נהרות בבל"?
תשובה: 1. נוהגים לומר "שיר המעלות" בשבת, כדי להזכיר את התקווה לבניין ירושלים בסעודה. אמנם אין בכך חובה. 2. מזמור זה ודאי שאינו חלק מברכת המזון שהיא מהתורה, אלא תוספת שנהגו לאומרה בתקופת האחרונים. 3. פסוקים אלו יש שנהגו לאומרם כהכנה לברכת המזון, ויש שלא נהגו. ואין צורך לאומרם. 4. אין חובה לומר "על נהרות בבל", והנוהגים לאומרו הוא כדי להזכיר החורבן. אבל רבים אינם נוהגים לאומרו כיון שכבר אנחנו מזכירים את ירושלים בברכת המזון עצמה, בברכת רחם.
שאלה: כתיבת ואמירת שם השם: האם יש להקפיד לשנות את המילים המכילות את האותיות א-ל, י-ה, ולהגות אותן באותיות ק-ל, ק-ה, (כשלא מתכוונים לאמרם לשם דבר שבקדושה), וכן האם יש לומר צבקות במקום צבאות, וכדומה? האם יש צורך לפריד אותיות אלו כאשר הן נכתבות על דף, ואם כן אז האם מספיק קו קטן מעליהם או שצריך להפרידם ממש ע"י מקף? האם יש עדיפות לכתיבת שם השם באות ד מאשר באות ה?
תשובה: א) מצד הדין כשמזכירים שם שמיים בכבוד הראוי מותר לומר את השמות, א-להים, א-ל, צבא-ות, ואפילו שלא בתוך פסוק. ויש נוהגים להחמיר בזה, אבל אין בכך חובה. אולם את השם אדנ-י אין אומרים אלא או תוך פסוק. ואת השם המפורש אין מזכירים כלל, מלבד כהנים בבית המקדש. ב) כאשר כותבים שמות אלו על דף, מוטב לכתוב קו מפריד בין האותיות, שעל ידי כך אין כאן כתיבה כשרה של שם השם, ואם הנייר יתבזה, שם שמיים לא יתבזה. קו מעל האותיות לא יועיל. ג) כאשר מזכירים את השמות שלא בהקשר של קדושה, כגון צבאות אירופה, אין לכתוב קו מפריד. וכמובן שכאשר כותבים גרמניה, אין לכתוב שם קו מפריד. וכן בשמות עבריים כמו ידידיה או בית אל אין צורך לכתוב קו מפריד. ד) אין עדיפות לכתוב שם ד' על שם ה'. דינים אלו ועוד רבים בנושא זה פורטו בפניני הלכה ח"ד עמודים 98-118.
שאלה: סרט קולנוע בימי הספירה: האם מותר לצפות בסרט קולנוע בימי ספירת העומר? והאם תוכן הסרט משנה את ההליכה לקולנוע?
תשובה: מצד ספירת העומר, אם מדובר בסרט רגיל שאינו מוזיקלי, אין איסור. אמנם - יש בזה בעיות מצדדים אחרים
שאלה: ליטוף בעלי חיים בשבת: האם מותר ללטף בע"ח בשבת? אם זה אסור, האם האב חייב לאסור זאת על בנו הקטן?
תשובה: בעלי חיים נחשבים למוקצה בשבת, כמבואר בשו"ע או"ח שח, לט. ולכן גם אין ללטפם, שמא יגרום בליטופם להזזת איבר שלהם. אמנם יש סברה לומר שחיות מחמד אינם בכלל האיסור, ודעה כזו הובאה במנחת שבת פח, י, ואף שהוא לא קיבלה למעשה. מכל מקום יתכן שכיום שחיות מחמד הם דבר שכיח, ובעליהם רגילים להשתעשע בהם וללטפם, אין הם מוקצים, והמיקל אין למחות בידו. וקל וחומר שאין למחות בילדים. המשך מסקנות הרב בנושא
שאלה: מקומה של ברכת המפיל: בסידורים רבים בק"ש שעל המיטה מופיעה ברכת המפיל בתחילת הקריאה. האם נכון הוא שצריך לאומרה בסוף?
תשובה: אין הבדל משמעותי בין אמירת "המפיל" בתחילה או בסוף, שכן אמירת הפסוקים אינם נחשבים כהפסק בין המפיל לשינה. אמנם המהודר הוא שמי שחושש שמא ירדם באמצע אמירת הפסוקים, מוטב שיאמר "המפיל" בתחילה, ומי שאינו חושש, מוטב שיאמר "המפיל" בסוף.
שאלה: לימודי פילוסופיה באוניברסיטה: אני יהודי מסורתי, ונרשמתי ללימודי פילוסופיה באוניברסיטה כדי להעמיק את השכלתי ביהדות. האם עשיתי נכון?
תשובה: אם הינך מתעניין בפילוסופיה, מוטב שתלמד פילוסופיה כללית ולא יהודית. מפני שבאופן שבו מלמדים יהדות באוניברסיטה יש יותר חשש שהלומד יתרחק מיהדות מאשר יתקרב. לא מקרה הוא שמבין העשרות אלפים לומדי יהדות באונברסיטת בר אילן אין חילוני אחד שחזר בתשובה בעקבות לימודיו שם. יתר על כן, אמר לי בעל תשובה אחד, שהצליח לחזור בתשובה למרות מה ששמע שם בלימודי היהדות. תורה צריך ללמוד באימה ויראה ורתת וזיע. אמנם ברור שיש מקום לבירורים שכליים, אבל הם צריכים לנבוע מתוך אמונה וכבוד של תלמיד לרב. ולא מתוך תחושת יוהרא של החוקר הבוחן את גדולי ישראל כאילו היו ברמתו.
שאלה: גדר חולה מסוכן בשבת: מי הוא חולה מסוכן שמחללים עליו שבת?
תשובה: הגדרת חולה שיש בו סכנה מסובכת, וכמובן מי שבקיא בענייני רפואה, יכול להגדיר מיהו חולה שיש בו סכנה. במקרה שאין מומחה ממש, אזי האדם המבין יותר צריך להחליט, ואם יש חשש שאולי יש כאן סכנת חיים - מחללים שבת כדי להצילו. ואם נוסעים לבית חולים בשבת, אסור לחזור בשבת.
שאלה: ריבית בבנק: האם מותר לאדם להיות באוברדרפט?
תשובה: לצורך עסקים מותר לאדם לקבל כסף על מנת להחזיר יותר, וזהו "היתר עיסקא", שאין כאן ריבית אלא חלוקת רווחים בין המשקיע והיזם, וכדי לפשט את החשבון, קובעים אחוזים מסוימים עבור סכום ההשקעה, שהם יהיו חלקו של המשקיע מהרווחים. לפי זה לדעת רבים, אסור לאדם למשוך משיכת יתר מהבנק (אוברדרפט) שלא למטרות עסקיות. ולמרות שיש לבנק היתר עיסקא על כל פעולותיו, אין זה מועיל למשיכת יתר לצורך למימון שוטף, מפני שאין בזה שום השקעה שיש בה רווח, וממילא אחוזי הריבית המשולמים על משיכת היתר הם ריבית האסורה. ואף שיש מתירים זאת בשעת הדחק, מכל מקום לכתחילה ראוי שלא לסמוך על כך. ואמנם למי שיש תוכנית חסכון או דירה, ולמשך תקופה מסוימת הוא נצרך לסכום כסף, מותר לו להכנס לאוברדרפט ולשלם עליו ריבית. מפני שאפשר להחשיב משיכה זו כצורך עסקי, שאם יצטרך למכור את הדירה או לשבור את תוכנית החסכון יגרם לו הפסד משמעותי, ולכן יותר משתלם לו להכנס לאוברדרפט ולשלם ריבית מסוימת, ובכך לחסוך מעצמו את ההפסדים שבשבירת תוכנית החסכון או מכירת הדירה. אבל גם בהיתר זה ראוי להשתמש רק למשך זמן קצוב. מפני שבמקרה של גרעון תמידי, אי אפשר לומר שעדיף לא לשבור תוכנית חסכון, כי הריבית שהוא מקבל עבור חסכונותיו קטנה מהריבית שהוא משלם עבור משיכת היתר. לתשובת הרב יעקב אריאל.
שאלה: אוכל שישנו מעליו: מה דין אוכל ששהה מתחת למיטה שישנו עליה? האם יש נפקא-מינה אם הוא היה בתוך קופסא שבתוך תיק וכד?
תשובה: כתב בשו"ע יו"ד קטז, ה, שלא יתן תבשיל או משקים מתחת למיטה, והוסיף הש"ך אפילו הם מכוסים - לא יתן. אלא שכל זה לכתחילה, אבל בדיעבד אם הניחם שם, מותר לאוכלם, וכן מובא בפתחי תשובה שם בשם תשובות שבות יעקב קה. ואמנם יש אוסרים אולם דעת רוה"פ להתיר. והוא ספק בדברי חכמים והלכה כרוב שהם גם המקילים. ועיין בספר שמירת הגוף והנפש יד, ה, שכך דעת רוה"פ.
שאלה: מעשר כספים לפני שנהנים מהכסף: יש לי חשבון בנק ובינתיים אני רק מכניס לתוכו. האם אני צריך לתת מעשר כספים כבר עכשיו או רק כשאתחיל להוציא כסף?
תשובה: חיוב הפרשת המעשר היא בעת קבלת הכסף, ולכן מצווה לתת מעשר כספים מיד. וכשתוציא את הכסף מהחשבון, תחשב את הרווח הריאלי על כספך, וגם ממנו תפריש מעשר.
שאלה: טבילת כלים בים במקום במקווה: האם ניתן לטבול כלים חדשים בים במקום במקווה?
תשובה: ניתן לטבול כלים חדשים בים ועיין מרן השו"ע יו"ד סימן ק"כ ס"ק ג' וכן מה שנתבאר בסימן ר"א סעיף ל'. עיין שם.
שאלה: הפרשת מעשר כספים מכסף בבנק: מי שהפקיד כסף בחשבון בנק ולא ידע שעליו להפריש לפני הפקדתו מעשר כספים, מה יעשה?
תשובה: אם הוא יכול, יפריש מכסף פנוי שיש לו על הכסף שנמצא בחשבון הסגור. ואם אין לו יכולת להפריש מכסף פנוי שיש לו, כיוון שאם יפתח את החשבון באמצעו יפסיד, לפיכך יפריש בסוף.
שאלה: כתיבה באדים בשבת: האם מותר בשבת לצייר או לכתוב על אדים שבחלון בשבת?
תשובה: אסור מדברי חכמים, מפני שכתיבה וציור שאסרה התורה היא כתיבה וציור שמתקיימים, וכשאין הם מתקיימים, יש בכך איסור מדברי חכמים. אמנם אם אין מציירים דבר מסוים, אלא רק מוחקים את האדים, אין בזה איסור.
שאלה: ציד דבורה בשבת: האם מותר לצוד דבורה או צרעה בשבת, כדי שלא תעקוץ?
תשובה: צידת בעל חיים שלא כדי להשתמש בו אסורה מדברי חכמים. ואע"פ שנעשית כאן פעולת צידה גמורה, שלפני כן אותו בעל חיים היה חופשי והיה קשה מאוד לתופשו, וכעת הוא לכוד, מכל מקום כיוון שמטרת צידה זו אינה לצורך שימוש באותו בעל חיים אין בזה איסור תורה. לסיכום: איסור צידה מן התורה הוא כאשר יש צורך בחיה הניצודה, כגון שצדים ציפור או דג כדי לאוכלם, או שצדים נחש כדי לעשות ממנו רפואה. וכשאין צורך בחיה הניצודת, הצידה אסורה מדברי חכמים. אמנם כאשר חוששים שהדבורה תעקוץ ותסכן תינוקות קטנים, או שתגרום צער רב לגדולים, מותר לצוד אותה כדי לגרשה מן הבית, שהתירו חכמים צידה זו כדי למנוע נזק, וכפי שנתבאר בשולחן ערוך חלק אורח חיים שטז, ז, ומשנה ברורה שם סעיף קטן כז. האם גם ג'וקים ויתושים שגורמים לסבל ניתן לחסל?
שאלה: נשיאת נשק לנשים: האם מותר לאשה לשאת עליה נשק לצרכי הגנה עצמית? האם יהיה הבדל בין נשיאת רובה לאקדח? האם יש להקל במקום סכנה מובהק (הרובע המוסלמי למשל)? מה הבעיה בכלל (אם יש), "לא ילבש"? צניעות?
תשובה: מותר לאשה לשאת כלי נשק, בין אקדח בין רובה לצורך הגנה, במקום שיש לחוש לסכנה. וכך כתב בשו"ת אגרות משה אורח חיים ח"ד עה, ג.
שאלה: קריאת שמע בשכיבה: האם מותר לומר קריאת שמע בשכיבה?
תשובה: מותר לומר קריאת שמע בשכיבה. ונפרט יותר: מצד הדין מותר לומר קריאת שמע של שחרית וערבית בשכיבה, ויש אומרים שלכתחילה ראוי לקוראה בישיבה או עמידה, ומי שכבר שכב ויש לו טרחה להתיישב, לכל הדעות רשאי לקוראה בשכיבה, כמבואר בשו"ע או"ח סג, א. וגבר שקורא קריאת שמע בשכיבה יקפיד לאומרה כשהוא מוטה על צידו, ואשה אינה צריכה להזהר בזה. ולגבי קריאת שמע שעל המיטה, שאין יוצאים בה ידי חובת קריאת שמע של ערבית, מלכתחילה אפשר לקוראה בשכיבה, כמבואר במגן אברהם והובאו דבריו במ"ב רלט, ו, כדעה העיקרית. (ואף שגם בזה יש מחמירים, מכל מקום להלכה מי שנוח לו לקרוא קריאת שמע שעל המיטה בשכיבה - רשאי. ויעויין בשעה"צ רלט, י).
שאלה: התעמלות בשבת: האם מותר לעשות תרגילי התעמלות בשבת, כגון: כפיפות בטן וקפיצה על חבל, אם זה גורם לי הנאה ואני מקפידה על כך יום יום?
תשובה: אימון ספורטיבי לשם בריאות אסור משני טעמים: א' משום רפואה, ב' מפני שבעת מעשה קשה עליו הריצה ומצטער אלא שעושה מפני הרפואה. וכך כתב בערוה"ש שא, מד. וכיוון שרוב המתעמלים על מכשירים או בכפיפות בטן וכדומה, בשעת ההתעמלות מצטערים מעט, הדבר אסור. אבל אם את ממש מתענגת מההתעמלות, ויש לך מזה שמחה, לא רק מצד התועלת הבריאותית אלא מעצם הפעילות, אזי מותר לך להתעמל, וכמו שכתב בשו"ע או"ח שא, ב, שמותר לנערים המתענגים בקפיצתם ומרוצתם, לעשות כן בשבת. אמנם לכאורה יש בזה חשש מראית עין, שהרואים עלולים לחשוב שאת עושה כן לשם בריאות ופוגעת בכבוד השבת. אלא שהואיל והאיסור מדברי חכמים, כל זמן שתעשי זאת בתוך הבית, באופן שאחרים לא יראוך, אין בזה איסור. ומבני הבית אין לחוש כי הם יודעים שההתעמלות מהנה אותך. ומכל מקום יש להדגיש, שאם בכל השבוע את מתאמצת יותר, בשבת תעשי את ההתעמלות בצורה קלה יותר, כדי שיהיה ברור שהיא לתענוג ולא כהתעמלות שבונה את הכושר.
שאלה: בשר לאחר גבינה צהובה: האם מותר לאכול גבינה צהובה, לשטוף את הפה, ומיד אחר כך לאכול בשר?
תשובה: מותר, מפני שגבינה צהובה שלנו אינו כמו הגבינה הקשה שהחמיר בה הרמ"א.
שאלה: לימודי חול בשבת: האם מותר ללמוד בשבת מקצועות חול, כגון ללמוד לבחינה?
תשובה: ישנה מחלוקת בין הרמב"ם לרשב"א ומובאת בשו"ע בהלכות שבת ס' ש"ז, כאשר הרמב"ם מחמיר ואומר שלא ניתנה השבת אלא לעסוק בתורה ובחכמתה ולא בשאר חכמות, והרשב"א מתיר ללמוד גם שאר חכמות, ומבאר ערוך השולחן בדעת הרמב"ם שמה שאסר אינו מעיקר בדין אלא ממידת חסידות, לכן אדם שצריך להתכונן לבחינה (בגאוגרפיה או אטונומיה) ולחוץ בזמן, יכול ללמוד ולקרוא על זה בשבת גם לפי הרמב"ם. וה"ה שמותר להעביר סיורים הסטוריים בשבת, בפרט בארץ ישראל, כשהדבר מקשר את השומעים לעברינו, ומעמיק את שורשינו בארץ ישראל לקראת עתידינו בארץ הזאת.
שאלה: העברת סמינריונים לבנות: האם ראוי הדבר שבחורים צעירים, לעיתים רווקים, מעבירים סמינריונים ביהדות לבנות בגיל תיכון?
תשובה: מצד עיקר הדין קשה לומר שדבר זה אסור, כי מדובר במקום ציבורי, ובשיעור בלבד. אמנם לכתחילה לא ראוי לבחור לעשות זאת, ויש הבדל בין רווק לנשוי, ועדיף נשוי מרווק.
שאלה: גידור יישובים: מה דעת הרב ביחס לצורך או לרצון בקרב חלק מהתושבים לגדר את הישוב, לעומת חלק המתנגדים לגדר?
תשובה: על השאלה הזאת קשה לענות באופן חד משמעי, זה לא שחור-לבן ישנם טענות ושיקולים לכאן ולכאן, מצד אחד זה אמור לתת יותר בטחון, מצד שני זה מקרין חולשה ולא פותר את בעיית הבטחון, (היו מקרים של חדירות למרות הגדר). ישנם דוגמאות למופת כמו היישוב היהודי בחברון (בתל רומיידה), שהחליט באסיפת תושבים שלא להתמגן כלל, כי כל מיגון מביא למורך ולטווח רחוק יותר לדרדור המצב הבטחוני, לכן, כיון שאינני יודע אם הקפת גדר מונעת או לא, לדעתי, יש להחליט על דבר זה באסיפת תושבים, ואם יש תושבים שמפחדים, אין מה לעשות וצריך להתחשב בהם, אבל אם יתמלאו בעוז וגבורה, ולא ימגנו זה עדיף, וודאי שכולם ערים ואיכפת להם מחיי ילדיהם, אלא הם חושבים שלטווח ארוך כך נשיג בטחון אמיתי בשטח, וה' ישמור צאתם ובואם מעתה ועד עולם.
שאלה: עיקור כלבה: האם מותר לעקר כלבה?
תשובה: בשו"ע אבן העזר ס' ה' פוסק לגבי עיקור של נקיבות של בעלי חיים, שאין בזה איסור דאורייתא (בית שמואל שם) אך יש בזה איסור דרבנן, ולדעת הגר"א יש בזה איסור מהתורה אם כי לא לוקים עליו. לכן לעקר בידים ע"י ניתוח, והוצאת אברי ההולדה זה אסור, אבל ללכת לרופא שיתן תרופה או זריקה שתגרום לעיקור, מותר.
שאלה: כיסוי ראש לאישה בשיעור התעמלות: 1)מה דין כיסוי ראש לאישה בשיעור התעמלות לנשים? 2)האם אשה צריכה לכסות את ראשה בביתה במעמד נשים אחרות?
תשובה: מצד הדין אשה אינה חייבת לכסות את ראשה בפני נשים אחרות בביתה, אולם יש מחמירים בזה על פי דברי התלמוד והזוהר, שמשבחים את קמחית שהקפידה שכותלי ביתה לא יראו את שערותיה, וזכתה ששמונה מבניה היו כהנים גדולים. והמנהג הטוב לכסות את הראש בבית גם כשהאשה נמצאת לבדה, וכשאין נוהגים כך קורה לפעמים שנכשלים בענייני צניעות כגון שמבקרים אנשים זרים בבית בלא שהאשה הרגישה בכך. אבל בתוך חדר השינה, הרוצה להסיר את כיסוי ראשה רשאית. לגבי שיעור התעמלות. לפי הידוע לי אין כיסוי הראש מפריע להתעמלות, ואם כן נכון לכסות את הראש. ובמיוחד במקום שיש חשש שאנשים זרים יראוהו. אם כיסוי הראש מפריע מאוד, ואין חשש שזרים יכנסו לשם, מצד הדין מותר להסירו, ומנהג חסידות שלא להסירו.
שאלה: ציצית גופיה: האם מותר ללבוש ציצית גופיה?
תשובה: מותר ללבוש ציצית גופיה. אלא שיש להקפיד שיהיו כשרות, מפני שאם פחות מחציין פתוח, אין להם דין ארבע כנפות, ופטורות מציצית.
שאלה: מקום החלות בזמן הקידוש: האם בזמן הקידוש, שתי החלות חייבות להיות על השולחן בו מקדשים? (האם מספיק שאחת תהיה?)
תשובה: אין חיוב שהחלות יהיו על השולחן בזמן הקידוש. אמנם צריך לעשות קידוש במקום הסעודה, אבל אין זה מחייב שהחלות יהיו אז על השולחן. וגם הטעם שמכסים את החלות זכר למן, אינו מחייב שהחלות יהיו על השולחן בזמן הקידוש.
שאלה: הרמת חיות מחמד בשבת: האם מותר להרים כלב או חתול ביתיים, שרגילים להשתשע עמהם?
תשובה: מותר. ואמנם בעבר כתבתי רק בלשון דיעבד, שהמיקל יש לו על מי לסמוך, מפני שהסברה הפשוטה להתיר, וכדברי ר' חיים אור זרוע, אלא שהרא"ש חלק עליו, וכך כתבו רוב רובם של האחרונים להחמיר. אלא שפקפקתי אם התכוונו גם לאלו שיש להם חיות מחמד ורגילים תמיד לשאתם. ועתה ראיתי בשולחן שלמה ח"ב על סימן ש"ח שהרב הגאון שלמה זלמן אוירבאך היקל בזה, מפני שהם אינם מוקצה, ומה שדיברו חכמים על חיות שלא היו משתשעים בהם. ואם כן אפשר לכתחילה להתיר לבעלי חיות מחמד להרים אותם. אמנם לאנשים זרים, שאינם רגילים בזה, הם מוקצה, ולהם אסור להרימם ולהזיזם. גידול חיות מחמד
שאלה: אני רוצה להאמין "על באמת": אני נער דתי שלאחרונה התחילו להטריד אותו מספר שאלות אמוניות קשות. אני מתפלל ומקיים מצוות אך גיליתי שאני לא מאמין בבטחה. אני משער שהיהדות היא אמת אך אני לא בטוח בזה. קראתי ספרים על הוכחות שכליות לאמיתות היהדות שלא עזרו לי להאמין באמונה שלימה. הדבר מקשה עלי מאוד האם קיימת בכלל אמונה שלימה, ואם כן איך אפשר להשיגה?
תשובה: שמחתי לשאלתך כיוון שהיא מעסיקה רבים מבני הנוער, ובכר מלאו הספרים העוסקים בנושא זה. רק אזכיר בקצרה מעט מהעקרונות החשובים. יש היום נטיה לחפש ריגושים באמונה והכל הופך להיות תלותי ויוצר טעויות רבות. אם אני מרגיש זה אומר שזה קיים, אבל אם חלילה אני לא מרגיש. זה אומר שזה לא קיים. זה לא נכון! צריך לדעת שהאמונה היא הכח שדרכו בא לידי גילוי הקשר המוחלט הקיים ביני ובין בוראי. קשר זה נחשף אלי ואני מודע אליו בכל מיני ערוצים, חלקם יותר גלויים וקליטים וחלקם יותר רוחניים. לכן, ללמוד על הקשר שלי לאלוקי הוא לימוד האמונה. להרגיש קרבת אלוקים זה נכון מרכזי וחשוב, אבל זה לא רק זה. לכן, לימודים על הוכחות שכליות הם טובות לחלק מסויים אבל הם לעולם לא מוחלטות, כי הוכחה שכלית היא הגדרה, וכל הגדרה באלוקות היא כפירה. לכן, הייתי ממליץ לך לעשות פעולות שיתנו לך הרגשה יותר קרובה לאלוקים, "ואני קרבת אלוקים לי טוב", וכשאני אגלה שכל חיי נשענים דבקים ותלויים בו יתברך דרך לימוד רגשות תפילות ומחשבות אתמלא ביטחון בצדקת אמונתי ואראה שאני מטפס לקראת אמונה שלימה, שכן יחסרו לי אולי הצדדים השכליים שלאט לאט מושלמים לי, אבל עצם הדרך והתלות שלי באלוקים יהיו בטוחים מאוד. יש דרך שהיא ארוכה אך לבסוף מתברר שהיא קצרה, ויש להיפך, אל תתפתה! הרב משה אליה.
שאלה: אישה שמציגה: הצגה שמתקימת בבית ספר ואישה מבחוץ משחקת בה, האם מותר לראות את ההצגה? מה זאת אומרת לא לראות אישה? האם כשהולכים ברחוב צריך לסגור את העינים?
תשובה: מפני הצניעות נוהגים שלא לראות אשה מציגה, משום שפעמים רבות התפקיד דורש מהשחקנית חשיפה ושחרור, ואי אפשר לחלק בין הצגה להצגה ובין תפקיד לתפקיד. לגבי הליכה ברחוב, אין איסור לראות אשה, אלא האיסור להביט מתוך סקרנות מינית.
שאלה: ראיית ע"ז בסרט: האם יש חובה לצנזר קטע מסרט המוקרן לתלמידים שיש בו ע"ז, כנסיות וצלבים?
תשובה: מעיקר הדין אין איסור בראייה בעלמא של סמלים אלו, אמנם זה לא הידור לראות זאת, אך יותר קל מענייני צניעות אותם אסור לראות.
שאלה: נהג אמבולנס כהן: האם מותר לכהן לשמש כנהג אמבולנס, כאשר ישנו חשש שיכנס למצב בו ישהה תחת אוהל המת?
תשובה: אותה שאלה היא גם לגבי רופא, ומכיון שעיקר עיסוקו הוא עם אנשים חיים, בחולים ופצועים, ולרוב מצילים את חייהם, מותר ומצוה אף לכהן לעסוק בהצלת נפשות ופיקוח נפש. אמנם, וודאי שבמקרה ויש מת על הכהן לעזוב מיד את הבניין, ובנהג, אם חלילה נפטר הפצוע באמצע הנסיעה, עליו להפסיק את הנסיעה, לצאת מהאמבולנס ולקרוא במכשיר הקשר לישראל שיחליף אותו בנהיגה. מראש, אם מדובר בפצוע במצב קריטי, כיון שיש פוסקים שאסור לכהן להכנס לבית שיש בו גוסס אף כאן יהיה אסור, כי יש סבירות גבוהה שיטמא, ועדיף שימצא מחליף אם ישנו, אחרת וודאי שספק פיקוח נפש עדיף, ויבהיל אותו לבית החולים בתקווה שיצילו את חייו. להמשך הדיון בנושא.
שאלה: שימוש בכף עם חורים (תרווד): האם מותר בשבת להוציא בעזרת כף עם חורים (תרווד) אוכל גושי מתוך רוטב נוזלי, מצד דין בורר?
תשובה: לפי יהודי ספרד הדבר מותר, מכיון שמחשיבים את האוכל המוצק ואת הרוטב הנוזלי כשני דברים המופרדים ועומדים וממילא אין בהם איסור ברירה. אבל יהודי אשכנז מחמירים בזה ועל כן יהיה אסור לאשכנזי להוציא עם כף כזאת.
שאלה: חימום בשר ודגים יחד: האם מותר לחמם יחד באותו תנור דגים ובשר?
תשובה: כתב המגן אברהם באו"ח ס' קעג' סק"ב שבענין זה השתנו הטבעים וכיום מותר לאכול דג ובשר עכ"ל. אלא שהיום נהגו להמשיך ולהקפיד בזה, אבל בשאלה הזאת כיון שמדובר רק בריח המתערב אין להחמיר. לתשובת הרב יעקב אריאל. להסבר דעת המגן אברהם.
שאלה: וידאו בשבת כחלק מכיבוש הארץ: אני גרה ביישוב ביש"ע, והמציאות היא שבשבתות רגילים לבוא ערבים ולהשתלט על קרקעות מסביב ליישוב, ולצערינו לעיתים הם באים בעזרת נוצרים או רפורמים, שבאים מסודרים ומצוידים במצלמות וידאו על מנת להפליל אותנו, שאלתי היא האם במציאות כזאת יהיה מותר לצאת עם מצלמות וידאו, כאשר זהו חלק חשוב להצלחת המאבק הזה?
תשובה: קודם כל נקדים את הכלל שנפסק בשו"ע, שאם נכרים באים על יישוב הסמוך לספר, אפילו על עסקי ממון, יוצאים עליהם בכלי נשק ומחללים את השבת אף במלאכות דאורייתא. ולכן וודאי שמותר לצאת בכלי נשק אפי' מחוץ לעירוב, כי הם באים לנשל אותנו מחבלי ארץ, ובזה אנו מגינים על יישוב הארץ. לגבי מצלמות וידאו, צריך להתייעץ ולקבל הערכת מצב ממומחה צבאי בשטח (כמו הקב"ט של הישוב) וכן ממומחה משפטי (עו"ד) ואם הם יתנו הערכה שהכרחית תמונת הוידאו שלכם על מנת לנצח במאבק אם יתפתח לצדדים משפטיים, אזי יהיה מותר גם לצלם, כחלק מהמלחמה על ארץ ישראל, כמו שמותר לצאת עם כלי נשק.
שאלה: קריאת שם לבת: האם מותר לקרוא לבת שם המקובל לקרוא לבנים?
תשובה: בדורות הקודמים זה לא היה מקובל, אמנם אין בזה איסור, אך לעניות דעתי לא ראוי לקרוא לבת בשם שלא יהיה ניכר אם היא בת או בן.
שאלה: אותיות על עוגה: עוגה שמצוירים עליה אותיות כיצד מותר לחתוך אותה?
תשובה: יחתוך רק בין האותיות, ולא את אותיות עצמם.
שאלה: סיפורי תנ"ך לילדים: האם מותר למורה, בתלמוד תורה, כשמספר סיפורי תורה, סיפורים מהתנ"ך, להוסיף פרטים של נוף ושל תפאורה שאינם כתובים בכתובים, על מנת להחיות את הסיפור, וכן להוסיף את תיאור תחושותיו של גיבור אותו סיפור?
תשובה: בענין תיאור התחושות אין להוסיף כי זה יכול להטעות את התלמידים, אלא א"כ הדבר מופיע בדברי ח ובמדרשים, המרחיבים לתאר את מחשבותיו, תחושותיו של אותה אישיות. בקשר לתיאורים גאוגרפים של נוף, ניתן להוסיף על פי השערה, כי זה לא דברים מהותיים, וסביר להניח שכך היו, אבל לפרש בצורה עצמאית את תוכן המאורע לא.
שאלה: מעיכת ביצים בפומפיה ביו"ט: האם מותר ביו"ט למעוך ביצים בפומפיה, כלי המיוחד לכך?
תשובה: מדין תורה אין בביצה איסור מלאכת טוחן מדאורייתא כי אינה גידולי קרקע, אך מדרבנן הדבר אסור,(כלי שמלאכתו לאיסור), אכן ביו"ט יהיה מותר להשתמש בפומפיה.
שאלה: פתיחת קופסאות שימורים: באיזה אופן מותר לפתוח קופסאות שימורים בשבת וביו"ט, כך שלא יהיה בזה דין של מתקן כלי?
תשובה: אם אינו מתכוון להמשיך ולהשתמש בקופסת השימורים ככלי, אלא מיד מרוקן את תכולתה לכלי אחר, וזורקה, אזי זה מותר ולא נחשב עושה כלי, כי זה שימוש חד פעמי. אבל אם ישאיר את השימורים בקופסא, אסור לפתוח אא"כ יקלקל מראש את הקופסא כך שיעשה חור למטה וכיו"ב.
שאלה: קנייה מעסק הפתוח בשבת: האם אסור או יש ענין לא לקנות אף בימות החול בבתי עסק, חנויות, תחנות דלק, הפתוחים גם בשבת?
תשובה: מצד עיקר הדין אי אפשר לאסור את שאר המוצרים בגלל שהוא עובד גם בשבת, אבל וודאי שיש ענין שהציבור הדתי ככח קנייה ציבורי לא יקנה מבתי עסק למיניהם הפתוחים גם בשבת, וכך יפעיל לחץ ציבורי ויאלץ אותם לשמור שבת, ולכן לכתחילה יש להעדיף בית עסק שומר שבת. ואם ישראל משמרים שתי שבתות מיד נגאלים.
שאלה: הלל ביום ירושלים: האם יש לומר הלל ביום ירושלים?
תשובה: וודאי שיש להודות לה' על ניסי מלחמת ששת הימים וגולת הכותרת שחרורה של ירושלים ושאר חלקי ארץ ישראל, ולומר הלל עם ברכה ביום ירושלים בבקר. ואף השנה שחל כ"ח באייר ביום ששי, לא מקדימים את התפילות ליום חמישי, כי אין בעיה של חילול שבת כפי שישנה ביום העצמאות, אשר הוכרז ע"י המדינה כיום שבתון כללי, וישנם הרבה אירועים ברחבי הארץ הכרוכים בחילול שבת. וזאת מכיון שביום ירושלים אין שבתון, ויוצא שבעיקר מי שחוגג אותו הוא הציבור הדתי-לאומי כך שאין בעיה של חילול שבת. ולכן רק את ה'ריקודגלים' מקדימים וכל שאר הכנסים והתפילות הם ביום ששי כ"ח באייר. כמובן שישנה חשיבות לעלות בתקופה זו לירושלים ולהשתתף בשמחתה של ירושלים. ונזכה שכל עם ישראל יחגוג את היום הזה בקדושה וטהרה ולראות בבנין המקדש בקרוב. לתשובת הרב בנוגע ליום העצמאות. לתשובת הרב יעקב אריאל שליט"א. תשובת הרב זלמן מלמד שליט"א בנוגע לאמירת הלל בלילה.
שאלה: שואל שאבד את החפץ: שאלתי מילון אנגלית, משומש, ממורה לאנגלית ואבד, והמשאיל טוען שרצה לקנות מילון חדש ולא יועיל לו אם אחזיר לו מילון משומש, מה הדין?
תשובה: שואל חייב להחזיר את אותו חפץ ששאל, או שוויו, ואם הוא משומש יחזיר משומש מחנות יד שניה, ואין שום טענה למשאיל, ואם רוצה המשאיל לקנות חדש, ישלם השואל למשאיל בכסף והוא ישלים משלו לקניית החדש.
שאלה: שמיעת שירת נשים בשולחן שבת: עד איזה גיל מותר לי לשיר בפני החברים של אחי הקטן?
תשובה: אם מדובר על שירה לפניהם, כגון שאת מלמדת אותם שיר, מותר עד סמוך לתקופת ההתבגרות, כלומר עד גיל אחת עשרה לערך. ואם מדובר על שירי שבת, כאשר עוד אנשים שרים, אפשר לשיר עד סמוך לבר המצווה. (ויש מקילים בשירי שבת גם אחר בר המצווה, אמנם המנהג להחמיר, ועייני בפניני הלכה ח"ב עמוד 27-28).