LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: ביקורת המקרא: אחד ההסברים ששמעתי לפסול של בקורת המקרא הוא שהמבקרים בוחנים את המקרא על פי ראות עיניהם העכשווית או בוחנים את המניעים של אבותינו הקדושים בעין צרה שלהם ולא מבינים את העמקות ידע, מחשבה ותכנון של אבות האומה בכל צעד שלהם. אם כך, קשה לי להבין איך כן צריך לגשת ללימוד התורה, האם יש בכלל אפשרות לבוא ולבחון את מעשי אבותינו הקדושים, הייתכן שאנחנו נבין את מציאות העבר יותר טוב מהם?
תשובה: השלילה של ביקורת המקרא מתחילה מהנחת היסוד של הביקורת, הסוברת כי התנ"ך הוא יצירה אנושית, העוסקת בסיפור קורותיהם של בני האדם ובחוכמתם של בני האדם. מאחר ולפי דעתם התנ"ך הוא יצירה אנושית הם בוחנים אותו באמות מידה אנושיות, וחוקרים אותו כפי שהם חוקרים כל טקסט עתיק. מכאן נובע נסיונם להתחקות אחר "מקורותיו של התנ"ך" ואחר דרך כתיבתו. כמובן שאנשי האמונה דוחים הנחה זו, שגם מבחינה מדעית אינה מבוססת כל צורכה, ורואים בתנ"ך את מה שהוא באמת: דבר ה' אל עמו ישראל. הלומד תנ"ך אינו שואל: מהם מקורותיו של התנ"ך, אלא מהו דבר ה' המתגלה אלי, הלומד כאן ועכשיו? דרך זו פותחת בפנינו פתח להבין כיצד אנו יכולים לגשת ללימוד מעשיהם של אבות האומה ושל גדוליה למרות המרחק שביננו לבינם. אנו לא באים לשפוט אותם אלא ללמוד מהם. ללמוד ממעשיהם ומדרך חייהם. אנו לא מורידים אותם לגובה שלנו אלא מנסים לטפס עד כמה שנוכל אל הגובה שממנו נוכל להשקיף עליהם. צדקת בדבריך שאין אנו מבינים את העבר יותר טוב מאותם אנשים שחיו בו. עם זאת אנו לומדים את המסופר עליהם לא כדי לדעת מה היה בעבר, אלא כדי להבין את ההווה, ואת מה שהקב"ה רוצה מאיתנו כאן ועכשיו. ואת זה אנחנו כן יכולים להבין, כמובן בעזרת רבותינו הראשונים והאחרונים שמסייעים לנו בזה. העיקר היא הגישה הנכונה אל התנ"ך ואל האבות, ומתוך גישה נכונה אל הקודש ואל אנשי הקודש יכול האדם להתרומם וללמוד מדרכיהם.
שאלה: טבילה עם בניית ציפורניים: ידוע לי שמותר לטבול עם ציפורניים בנויות. לאחרונה שמעתי שיש אפשרות לשלב את הלק (פרנצ ) בתוך בניית הציפרניים כך שמבחוץ זה נראה לק אך למעשה זה מובנה בתוך הציפורן ואין אפשרות להסיר את זה. האם מותר לטבול או שזה נחשב חציצה?
תשובה: אם אין רווח בין הציפורן הטבעי והמלאכותי אז ניתן לטבול כך, והוא הדין גם אם הציפורן המלאכותי הוא צבעוני ולא לבן. אבל אם הלק מורגש וחלק נפרד יש להסירו לפני הטבילה.
שאלה: מדי א  של אנשים שהשתחררו: אני משרת בצבא. בחדר שלי מצאתי מדי א ששייכים לאנשים שכבר השתחררו מזמן. האם מותר לי לקחת את המדים לעצמי או שאני חייב להחזיר אותם לאפסנאות? ומה הדין לגבי להשאיר אותם ברשותי אחרי תום השירות?
תשובה: ציוד צבאי שנמצא אצל חייל הוא נשאר של הצבא והחייל נחשב "שומר" על הציוד, לכן החייל חייב להחזיר את הציוד ברגע שהוא עוזב את הצבא. מדי א' הם גם ציוד צבאי ולכן אם מצאת כאלה מדים אתה חייב להחזירם לבעלים ולתת אותם לצבא. אמנם יש בעיה טכנית שאם תתן אותם לאפסנאות הגדודית קיים חשש שהם ישתמשו בזה בעצמם ולא יעבירו את זה לאפסנאות הכללית לכן הרבנות הצבאית מורה להודיע למשטרה הצבאית והם יודעים למי להשיב את הציוד.  למרות שהחיילים כבר השתחררו מהצבא אי אפשר לומר שהצבא מתייאש מהמדים כיוון שהצבא לא יודע איפה נמצא כל דבר לכן הוא אף פעם לא מתייאש וגם זה גוף בלי בעלים לכן אין מי שהתייאש.  הרב אריאל איגרא
שאלה: ריקודים ללא מוזיקה בראש חודש באבלות: אבי מורי נפטר בערב חג השבעות ואנו רגלים בישיבה לעשות ריקודים ללא מוזיקה כל יום חמישי ובר"ח, האם מותר לי להשתתף?
תשובה: אל תשתתף בריקודים כלל.
שאלה: הרחקות לחזקת חלבי: האם מספיק לפנות מאכלים בשריים מהשולחן לפני אכילת עוגה שהיא בחזקת חלבית או שצריך לברך ברכת המזון גם כן להפרדה?
תשובה: לא צריך, מספיק שמפנים את המאכלים.
שאלה: תכשיטי אשה - האם יש בהם ערך?: האם יש ערך עצמי לאשה יראת שמים המעוטרת בתכשיטים, והאם יש הבדל בין תכשיט למשנהו? (השאלה באה כמובן על גבי הצורך הפשוט בלשמח את האשה בתכשיטים). אציין שאין בכוונתי לשאול האם מותר להתקשט, אלא האם יש בכך ערך או פנימיות. בפרט לאור העובדה שהבא"ח בספר עטרת תפארת כותב שאם אין הבעל יכול לתת לאשתו כ"ד תכשיטים שונים, יתן לה כ"ד תכשיטים ר מסויים.
תשובה: מכך שהקב"ה ברא את האשה כשבטבעה היא מחבבת תכשיטים כנראה שיש בבריאתו של הקב"ה כוונה טובה. כל דבר בעולם שאנו רואים שהוא מתגלה בדרך טבעית זהו סימן שהוא כנגד משהו בעולם עליון יותר ולכן יש לו מקום. היחס לתכשיטים קשור ליחס ליופי. ח אמרו אין אשה אלא ליופי. כוונתם לא, חס וחלילה, ליופי גס וחיצוני אלא ליופי עדין פנימי ומוסרי. אולם כל הוייה פנימית יש לה התלבשות חיצונית. המציאות החיצונית יכולה וצריכה להיות תשקיף של ההויה הפנימית.
שאלה: זכויות יוצרים במשחק : אני וחבר שלי החלטנו ליצור משחק, המיועד למי שלא כל כך אוהב ללמוד (בכל הנושאים, תורה, פ"ש, משנה, גמרא והלכה). המשחק הוא בתוכנו ללמוד, לעשות מבחנים, בדרך כיפית ע"י עלית רמות והשגת חפצים למיניהם. חבר שלי רצה להוסיף למשחק גם מוזיקת רקע, כדי שמי שרוצה ישים. אבא שלי קנה דיסק עם ניגונים, והחלטתי לשלוח לחבר שלי את הניגונים להכניס למשחק. נ.ב כל המשחק הוא בחינם ורק לצורך זיכוי הרבים ללא קבלת ת האם מותר להכניס את השירים למשחק, שזה לא על מנת לעשות מסחר אלא לזיכוי הרבים, והאם יש בזה משום זכויות יוצרים?
תשובה: אם זו מוזיקה הנפוצה ברשת האינטרנט וכדו' אין לה זכויות יוצרים ואם לא אז צריך לשאול את מלחין המוזיקה.
שאלה: סיום הברכות בשבע ברכות: מדוע אחת הברכות מסתיימת "משמח חתן וכלה" והאחרת מסתיימת "משמח חתן עם הכלה"?
תשובה: משמח חתן וכלה משמעותו שה' ישמח את שניהם ואילו משמח חתן עם הכלה משמעותו שישמחם זה בזה, כלומר, שהחתן ישמח בכלה והכלה תשמח בחתן. הרב יאיר וסרטיל
שאלה: עבודה בכרם בשמיטה: האם מותר לעבוד בבציר בכרם ענבים השנה, כשהכרם עבר היתר מכירה, אם כן, האם זה לכתחילה או שעדיף להימנע?
תשובה: כידוע הרב קוק זצ"ל לאחר שחידש את היתר המכירה בארץ ישראל הקפיד שארבע מלאכות דאורייתא (זריעה, זמירה, קצירה בצירה) לא יעשו על ידי יהודים. ועל פי שיטתו אין ליהודי לעבוד בבציר, ואכן הוא הקפיד על כך כמבואר בתשובותיו. לעומת זאת בעל המעדני ארץ (הגרש"ז אויערבאך זצ"ל) נקט שאם עשו היתר מכירה אין קדושת פירות שביעית בשל נכרי (היתר מכירה) ולשיטתו זמירה וזריעה נאסרו אבל קציר ובציר לא נאסרו אפילו על ידי יהודים. נאמרו הסברים שונים למחלוקת זו, ועל כן לכתחילה מי שיכול להמנע עדיף, אולם מי שזה בעבורו הפסד מרובה יכול לסמוך על הדעות המקילות לבצור אחר התר מכירה. בכל אופן יש לבדוק שהיתר המכירה בוצע כהלכה. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: גט מעושה או אלמנות חיות: רציתי לשאול מהי דעת הרב ליאור שליט"א. האם אפשר לכפות לתת גט כאשר לא לכל הפוסקים אפשר לכפות (למשל כשלשיטת הרא"ש אי אפשר), ונמצינו מקילים בחשש אשת איש ומממזרים, ועושים חסד עם האישה, ומורים הוראה כ"דרכיה דרכי נעם", ואין אדם דר בכפיפה אחת עם נחש (כמו התשב"ץ), ואז אפשר לדון ק"ו בעצמינו מהרשימה שאמרוה ח לדברים חמורים וקשים יותר, או שנחמיר בחשש אשת איש, ונעשה את האישה לאלמנה חיה ח"ו? השאלה היא בשלושה מצבים: א. שלרוב הפוסקים כופין ולמיעוט לא. ב. כשהדעות שקולות. ג. כשלרוב לא כופין, ולמיעוט כן.
תשובה: בד"כ כדי לכוף על גט אם לא כולם מסכימים זו בעיה של גט מעושה. הגט צריך להעשות ברצון הבעל. במקרים שהבעל לא רוצה והדין אומר שחייב - כופין אותו. הרמב"ם מסביר (הלכות גירושין פ"ב) שרצונו של אדם לעשות מה שהתורה אומרת אבל יש לו מניעה צדדית והכפיה מסירה ממנו את המניעה. אם יש מחלוקות בין הפוסקים לא יכופו אותו. אם יכופו אותו, לפי דעות מסוימות בניה, מבעלה החדש, יהיו ממזרים. בשלושת המצבים לא יכופו.
שאלה: נסיון בלתי אפשרי, היתכן?: ראשית אינני מאמין שיש נסיון בלתי אפשרי שאם כן כל תכלית העולם הזה היא כ"משחק מכור ". לגבי השאלה, הקשורה מאוד לשבת "שלח לך" בה נצוטינו "ולא תתורו". ידוע שדורנו הוא הדור שעומד מול הנסיונות הקשים ביותר בכלל ובפרט נסיון ה"והייתם קדושים ". מדוע הקב"ה גורם לכך שאנשים לא מצליחים למצוא את זיווגם, לעיתים שנים רבות (אני לא מדבר על הבררנים) ובכך מעמידם בפני נסיונות קשים מנשוא אם הרהור ואם גרוע מכך שלא כאן המקום לפרט? בנוסף ידועה המימרא שקשים הרהורי עבירה מעבירה, ולעיתים אדם מבזבז את זמנו לריק בהרהורים ובמאמצים למנעם או בהתמודדות נגדם מה שגורם לו לבזבוז זמן משווע, מה שגורם לביטול זמן ותורה בהיקף רב שבמצטבר לא ניתן לכמתו.(שהרי אין לו פת בסלו). גם אדם שמנסה לגדול בתורה עקב כך גדילתו לא מתאפשרת לו שהרי מלחמתו ביצר גובה ממנו כוחות רבים ולעיתים האדם מגיע לחוסר אונים וליאוש. נכון התורה היא התרופה, אבל כיצד ניתן להתמודד עם דבר שנתקלים איתו ביומיום (אני לא מדבר על תלמידי ישיבה שכמעט ואינם מגיעים לחיכוך עם המציאות שבחוץ)? בנוסף גם בזמנם מי שהרגיש שיצרו תוקפו חויב להתחתן ורק אח"כ ללמוד תורה קל וחומר לימינו שכל יום המצב רק הולך ומחמיר בתחום זה. לסיכום אינני מבין את התכלית בנסיונות כאלו. לדעתי שאלה זו איננה מטרידה רק אותי אלא גם אנשים אחרים.
תשובה: הקשיים שבמציאות, ובניהם גם הקושי שבמציאת בת זוג, באים כדי לבנות קומה נוספת באישיות של האדם המתמודד איתם. ישנם קומות באישיות שנבנות דווקא מתוך מאבק והתמודדות. אין כוונתנו שהאדם צריך לחפש לעצמו התמודדויות וקשיים להלחם בהם, יש מספיק גם בלי שנחפש אותם. אבל כאשר הם באים, במקום לעסוק בשאלה: למה הם באים, צריך להתרכז בשאלה: איזו תועלת אני יכול להוציא מהם. ואם הדברים נכונים באופן כללי, ודאי שהם נכונים בהתמודדות עם יצרים חזקים. דרך אגב, צריך לדעת שבהרבה מקרים גם נישואים לא פותרים את הבעיה. וגם אצל אנשים נשואים קיימת התמודדות בנושאים הללו. לא נכון לחשוב שמתחתנים כדי לפתור בעיות, ובטח שלא את הבעיה הזו. גם לנשואים יש עיניים, ודי לחכימא. ואדרבא, לפעמים דווקא מי שלמד להתמודד עם יצריו לפני נישואיו יוכל לנהל אל חיי הזוגיות שלו בצורה מתוקנת ושלמה הרבה יותר. החינוך העצמי לדחיית סיפוקים מועיל לאדם בתחומים רבים של חייו, ובטח בחיי הזוגיות, בה לא ניתן תמיד למלא את רצונו של האחד מפני רצונו של האחר. מכל מקום, בינתיים עד שתמצא את בת זוגך, לא כדאי להשחית הרבה כוחות על המאבקים הללו ולא לשקוע בהם. צריך להתעלם עד כמה שאפשר, ולהסית את המחשבה לכיוונים אחרים, בונים ובריאים יותר. עיקר המלחמה עם היצר היא במחשבתו של האדם, ואם האדם ממלא את עצמו בתכנים חיוביים, של קודש או אפילו של חול, ממילא העיסוק שלו ביצר פוחת, וגם ההתמודדות פוחתת והולכת. אם נופלים מתקנים על ידי תשובה ווידוי וה' הטוב יכפר להולכים בתמים. והעיקר לא ליפול לעצבות מפני כך, אלא להמשיך להתמלא בתכנים חיוביים בשמחה.
שאלה: מס הכנסה בשוק האתרוגים: שוק האתרוגים לארבעת המינים הינו כידוע פועל כחדשיים בשנה, לאור זאת ככל הידוע לי רובם של הסוחרים אינם מקפידים לפתוח תיק במס הכנסה בשביל תקופה קצרה זו ואינם משלמים מיסים למדינה על הכנסותיהם. האם יש חובה לשלם מס הכנסה וכד כאשר העסק פועל תקופה קצרה, ואם כן האם במקום לשלם למס הכנסה אפשר להפריש לצדקה? באם התשובה שצריך בכל מקרה לשלם למס הכנסה,אני חושב שראוי שהרבנים יעוררו על כך מאחר ודבר זה נעשה כהתר שאין משלמים מיסים בשוק האתרוגים ובכלל בארבעת המינים ואז גם נוצר מצב ששוק שנועד לצורך מצוה מביא לעברה (דינא דמלכותא, חילול ה וכו )
תשובה: צריך לברר את החוקים של משרד האוצר.
שאלה: כשרות נקניקיה שנמצאו בה מעט שאריות חלב: 1. לאחרונה אכל בני בשר מעובד, נקניקיות, של חברת זוגלובק (בהכשר הרבנות) והתברר בודאות (בבדיקות מעבדה) שהנקניקיות הכילו שאריות חלב בכמות קטנה (חומר הנקרא חלבון קזאין, המופק רק מחלב פרה, חומר שבני אלרגי אליו). האם הנקניקיות כשרות? גם במידה ומדובר בכמות הבטלה בשישים? 2. ברשותך אפרט ואחדד שאלתי: נודע לי שאותו חלבון יכול למעשה לשמש כמייצב את העיסה התרכובת שממנה מייצרים את הנקניקיות וכן הוא מסייע בהארכת חיי המדף של הנקניקיות ונחשב כמשפר טעם. האם במקרה שמתואר לעיל המדובר ב דבר המעמיד שאיננו בטל בשישים? 3. ממילא, כיוון שהמדובר במוצר בשרי האם כשמדובר ב דבר המעמיד, אותן נקניקיות הינן אסורות למאכל, אפילו אם כמות חלבון החלב היתה קטנה? 4. במידה והדבר אינו נחשב ל"דבר המעמיד" האם בשר מעובד שיש בו שאריות חלב (חלבון קאזין) בכמות קטנה הינו כשר למאכל? 5. האם בני עבר עבירה של אכילת חלב ובשר או מאחר שמדובר בידע בדיעבד לא עבר עבירה זו? 6. האם כיום כשאני יודעת (לכתחילה) שבנקניקיות זוגלובק נמצאו בודאות שאריות חלב הן נחשבות לכשרות ואני (שלא אלרגית) יכולה לאכול אותן ללא חשש עירוב חלב ובשר? 7. האם בכלל השאלה צריכה להיות לא בנושאי כשרות אלא בנושאי פיקוח נפש בהיותו של בני אלרגי לחלב ברמה שהנקניקיות עלולות היו, לא עלינו, לגרום למותו? הנושא מדיר שינה מעיני, אודה מאוד על קבלת תשובה בהקדם.
תשובה: אם החלב אינו מעמיד והוא התערב בטעות הוא בטל ברוב, אם ערבו אותו לכתחילה אין לאכול נקניקיות אלו.
שאלה: תוכנות אינטרנט הפועלות בשבת: האם יש בעיה להשתמש ב-google, שהינו מאגר חיפוש הפועל גם בשבת, וכן אותה שאלה לגבי אתרי חדשות או כל אתר שפועל בשבת?
תשובה: אם האתר שייך לגויים אזי אין שום בעיה. אולם באתרים המופעלים על ידי יהודים, אין להנות מהם במוצאי שבת אלא עד שיעבור זמן מספיק שיכלו להכין את הכתבה אחרי צאת שבת. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: צדקה ללא הסכמת האשה: אני מעוניין לתרום סכום מכובד לצדקה. אך אני יודע שדעתה של אישתי לא נוחה מהעניין, האם מותר לי לתרום שלא על דעתה? למותר לציין כי ב"ה מצבנו לא רע ואין אנו נכנסים לגרעון חובות בשל התרומה.
תשובה: אומנם פורמאלית הבעל הוא בעל הרכוש אולם בימינו האשה שותפה לבעל בכל, והוצאה רצינית ללא הסכמה פוגעת ב הבית. אין מצוה בצדקה כזו.
שאלה: ברכה על בשמים למי שלא מריח: האם מישהו שלא מריח (יש לו בעייה עם חוש הריח) צריך לברך על הבשמים?
תשובה: ברכה נצרכת במידה ונהנים. אדם שאינו מריח אינו נהנה ולכן אינו צריך לברך, אלא אם כן הוא מכוין להוציא בהבדלה ידי חובה אנשים אחרים. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: לבישת ציצית בערב: האם יש חובה ללכת עם ציצית גם במהלך הערב והלילה? (לא בשינה כמובן)
תשובה: לילה אינו זמן ציצית, אמנם נחלקו הראשונים אם הולכים לפי הזמן או לפי סוג הבגד. לדעת הרמב"ם הולכים לפי הזמן ולכן הלובש בלילה בגד עם ארבע כנפות פטור מציצית, אמנם לפי הרא"ש אם לובש בגד של יום חייב בציצית אף אם לובשו בלילה. אם כן, יש מחלוקת אם יש מצווה ללכת עם ציצית בלילה, ולכן ודאי נכון ללכת עם ציצית כדאי לקיים מצווה מהתורה לפי שיטת הרא"ש. הרב יאיר וסרטיל
שאלה: ברכה על שמן זית: מה מברכים על שמן זית בכתישה קרה? מראש
תשובה: כיום שידוע כי שמן זית הינו בריא נוהגים לברך עליו בורא פרי העץ. ויש הנוהגים לברך שהכל על משהו אחר ולכוון להוציא ידי חובה את השמן. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: הטבת חלום לילדים: שנתה של ילדתנו (בת שנתיים) מלוווה בבכי ובצעקות. לעיתים היא מתעוררת בהיסטריה לאחר שצעקה על מישהו או משהו מתוך חלום ומתקשה לחזור לישון. ברצוני לדעת: 1.מהם התנאים לקביעת "הטבת חלום"? 2.כיצד ניתן לעשות זאת למענה?
תשובה: תאמרו בפני שלשה אוהבים את הנוסח של הטבת חלום (הנוסח מודפס כמעט בכל סידור).
שאלה: תחילת איסור נגיעה: ממתי אסור לנגוע, ממתי שרואים כתם או מהווסת עצמו?
תשובה: אסור לגעת מהרגע שאשה ראתה כתם שאוסר אותה, ויש לציין שלא כל כתם אוסר אשה, ויש צורך להתייעץ עם רב מתי האשה נאסרה ומתי היא עדיין טהורה.
שאלה: עלייה לתורה ביום האזכרה של אימא : אמי נפטרה וניקברה ב-ו אב תשס"ו, האחיין שלי צריך לעלות לתורה בדיוק ביום זה, יום הולדתו ו באב. אחי רוצה לעלות לכותל ואח"כ לאכול במסעדה ואחה"צ יש את האזכרה, האם מותר, מה עושים?
תשובה: כיון שעברה כבר שנה לפטירת האם אין שום בעיה בסידור שהצעתה, כלומר שיעשו סעודת מצוה לאחר העליה לתורה בכותל ולפנות ערב בין מנחה לערבית יעשו את האזכרה.
שאלה: ישיבה נפרדת או מעורבת בארוע קהילתי: שאלה זו חשובה ביותר כי היא נוגעת לסדרי החיים בציבור הדתי. ואני מניח שלא רק בקהילתנו שואלים שאלות אלו. בקהילתנו ישנם דיונים רבים בנושא צורת הישיבה באירועים. יש הסבורים כי יש לקיים הפרדה מלאה עם מחיצה, ואומרים שבלי מחיצה זה חוסר צניעות ומכשיל את הרבים. יש הסבורים שיש לעשות הפרדה אך בלי מחיצה, וכך כולם מרגישים שנמצאים באירוע, כי ישנן נשים שטוענות שכאשר יש מחיצה, הן מרגישות כאילו אינן חלק מהאירוע וכן אינן יכולות לשמוע את הדברי תורה שמדברים. לעומתם, יש כאלו הסבורים שבכלל יש לשבת ישיבה מעורבת בצורה של משפחות (לפחות בסעודת שבת) וזה הסדר הנורמלי, ואם חוששים להרהורים אין לדבר סוף. השאלה עולה באירועים קהילתיים כמו: יום העצמאות, חנוכה. וכן באירועים של סעודת שבת משותפת למשפחות הקהילה. מה דעת ההלכה בנדון?
תשובה: אכן הושבת נשים מעבר למחיצה בזמן הרצאה לא מאפשרת להן להאזין לדברי המרצה. המחיצה נחוצה בתפילה או במקום שיש חשש לקלות ראש, כגון: בחתונות וכדו', אך בהרצאות אין צורך מעיקר הדין במחיצה. אולם לצערנו יש נשים שלבושן אינו הולם את כבודה של האשה, כגון: מחשופים וכדו', על אותן נשים להבין שאין אפשרות לאחוז את החבל בשני קצוות, גם ללא לבוש הולם וגם ללא מחיצה.
שאלה: מעלית שבת המופעלת על ידי גוי: האם מעלית שמופעלת ע"י גוי בשבת ניתן להשתמש בה בשבת?
תשובה: אם גם הגוי עולה כמובן שאפשר. במקום בו יש צער לעלות קומות רבות מותרת אמירה לגוי, שיפעיל בשבילו את המעלית, זאת מכיון שאין איסור תורה בהפעלת מכשיר חשמל בשבת, אלא אם כן נדלקת נורת להט. אם הגוי אחראי על הפעלת המעלית אין בעיה להשתמש בה.
שאלה: היתר עיסקא עם בנק: יש לי חשבון ופק"מים בבנק לאומי. איך עושים היתר עיסקא עם הבנק (כדי למנוע את בעיית הריבית מהפק"ם)?
תשובה: תברר בבנק אם יש להם התר עסקא. אם יש, אינך צריך לכתוב התר פרטי משלך.
שאלה: הנחת תפילין בבית או בבית הכנסת: האם גם כיום עדיף לשים תפילין בבית בגלל החשיבות שעליה מדבר הזוהר הקדוש או לא משום חשש ליוהרא?
תשובה: לעניות דעתי, גם כיום טוב להניח תפילין בבית וללכת מעוטר בטלית ותפילין לבית הכנסת ואין בזה משום יוהרא שכן רבים נוהגים כן.
שאלה: קשר בין חילוני לדתיה: בן זוגי ואני נתקלים בבעיות ומחלוקות רבות בנושאי דת ומצוות. הוא בחור חילוני לחלוטין, אך לומד ויודע, שואף ומתקדם אל עבר הדת, אומנם אמר לי בפירוש כי הוא לא רואה עצמו "חוזר בתשובה" אבל בהחלט מוכן ורוצה לחיות חיי דת. אני בחורה מבית דתי, גדלתי בחינוך דתי, משפחה וסביבה דתית. היה לי משבר גדול בדת, תקופה של כשנתיים שפרקתי מעלי עול תורה ומצוות, עשיתי כמעט כל דבר אפשרי שאסור. היום, והמון בזכות בן הזוג, אני חוזרת אט אט אל דרך הישר, מנסה למרות שזה קשה יותר כעת לעשות יותר, ושואפת לעוד ועוד. ישנם קשיים רבים, אך עם זאת אנחנו מאוד אוהבים, לומדים המון יחד, ומעלים אחד את השניה בכל תחום שהוא. אך עדיין, למרות שכביכול התחלנו מאותה נקודה, אני יודעת יותר, ההלכות מוכרות לי, וקצת יותר פשוט לי לחזור לזה, אני רוצה לעשות הכל במהירות רבה, מה שהוא עוד לא יודע אפילו, ואומר שהוא רוצה ללמוד, אבל זה קשה וזה מאוד מאוד לאט. שאלתי היא, האם להמשיך להרים אחד את השניה יחד, או כל אחד לחוד, משום שהרבה פעמים אני מוצאת את עצמי נתקלת במצבים שמורידים אותי מעט ברמה דתית, אבל אני "מתירה" לעצמי, משום שאני טוענת שזו "ירידה למטרת עליה". כיצד עלי לנהוג? האם להמשיך את הקשר, בידיעה שזה מעכב אותי מעט אך מקרב אותו יותר, או להתחזק לחוד?
תשובה: יותר נכון שכל אחד יתקדם בקצב שלו. את לא צריכה לעכב את התקדמותך ולהמתין לבחור. גדולים בעלי תשובה עליך לשאוף לא רק לחזור למקום שהיית מקודם אלא לעלות יותר ולהפוך את את הירידה למנוף לעליה גדולה.
שאלה: לימוד קבלה לנשים: איזה חלק בקבלה אסור ללמד נשים: האם ספר התניא הוא בכלל האיסור? האם הסבר של מדרשים ע"פ דברי הקבלה הוא אסור? האם ללמד יסודות כלליים בקבלה אסור? האם קטעים מפורסמים שיש בחוק לישראל גם אסור? האם חסידות ואמונה בכלל האסור כי הן תולדה ישירה של הקבלה? אבקש ממעכת"ר להתייחס לכל אחת מן הדוגמאות. אם אסור ללמד קבלה באופן טואטלי, איך מצפים מאשה ליצור שיעור קומה רוחני איתן נוכח אתגרי ימינו שרואים בחוש שנערות ונשים שאין להם ידע אמוני עמוק אינם עומדות ברוח שאינה מצויה של הדור הזה?
תשובה: צריך לדעת כיצד להתייחס לחכמת הקבלה. חכמת הקבלה היא חכמה פנימית שכדי ללומדה צריך הכנות של טהרה וקדושה. זה לא מתאים לנשים (לא מדובר בשעשוע - אלו דברים פנימיים. מעשה מרכבה ומעשה בראשית, חכמת אלוקות. אנו מדברים על לימוד מעמיק לא תיאור על המחברים, מתי חיו וכו') כשם שיש לנו כלל לגבי לימוד תלמוד בעיון, הרמב"ם פוסק בהלכות תלמוד תורה שזה לא לנשים. לא שהם לא יכולות להבין אלא שזה לא מתאים לתכונה שלהם.ישנם מספיק דברים שנשים יכולות ללמוד, צריכות ללמוד את המקרא, הלכות ברכות ושבת, מועדים, כשרות, ענייני קדושה וטהרה, הלכות שלהן. כשם שאינן לומדות פלפול של התורה כך אין שייך שילמדו פנימיות התורה. לימוד זה מצריך הרבה הכנה וטהרה, נשים קשה להם לעמוד בזה. נפש החיים ודאי שלא. לא מתאים לנשים. הסבר מדרשים ע"פ הקבלה לא אסור. מדרשים הם פנימיות התורה, ח דיברו בחידות. אם הוא בר הכי להבין מה שכל אחד אומר או שגדולים פירשו זה משהו אחר. אבל לא לכל אחד. אם אדם יודע איך להתמודד עם סוגיא בגמרא אז יכול ללמוד דברים אלה. אבל לא שאדם בראשית דרכו יתחיל ללמוד דברים אלה. צריך הדרגתיות. הב"ח אומר שאדם יכול ללמוד חכמה פנימית אחרי שיש לו את המסלול של תורת הנגלה. ללמוד משהו ספיציפי בפנימיות - לא שייך. אם בעלה אומר דבר-תורה המתובל בדברים אלה זה משהו אחר. אם שומעת - שומעת. אבל ללכת במיוחד ללמוד לא מתאים להם.
שאלה: גדר מצות הגיוס לצבא: האם הגיוס לצבא הוא מצוה בגברא כמו תפילין או שמא עיקרו בחפצא, דהיינו בתוצאה שעם ישראל יהיה שמור? חשוב לי מאד גדר המצוה גברא או חפצא. כמו כן, שמעתי שאומרים משם הרב צבי יהודה קוק זצ"ל, שמצוות הגיוס היא חובת גברא כמו תפילין. אשמח לדעת האם מה ששמעתי נכון?
תשובה: גם אני חושב ככה. הרצ"י במלחמת השחרור הוציא חוברת 'לחובת השעה', משהו כזה. שמה כתוב מפורשות שכל מי שמסוגל להגן על המדינה יש מצוה לעשות את זה. פיקוח נפש להציל את העם היושב בציון. כל מי שיכול יתרום מה שיכול. מי שאנוס, לא יכול, זה משהו אחר. אם מסוגל ודאי שיש מצוה. הוא אמר שבמלחמת השחרור כולם חייבים להתגייס.
שאלה: כמוסות שמן דגים: אני נוטל כמוסות שמן דגים לצורך טיפול בכמה בעיות רפאיות שמהן אני סובל- הכמוסות ממש מצילות אותי! לכמוסות אין טעם ולא ריח וכמו שאמרתי אני נוטל אותם עקב צורך רפואי באותה צורה שנוטלים אקמול - עם קצת מים. חבר העיר לי שיש צורך בכשרות. כבר קניתי, מה לעשות? האם בכלל יש צורך בכשרות למשהו שהוא בבחינת תרופה? אחרי שקניתי בדיעבד אפשר להשתמש בהם?
תשובה: אם אין לזה טעם, מותר לבלוע.
שאלה: ריקוד מעורב בחתונה של חברה טובה: חברה מאוד טובה שלי מתחתנת והיא אמרה לי שבחתונתה יהיה ריקוד מעורב. האם מותר לי לרקוד בחתונה, שזה מצווה גדולה לשמח חתן וכלה וגם שהיא מאוד תפגע אם אני לא אשמח וארקוד איתה בחתונה שלה?
תשובה: ריקוד מעורב הוא עבירה והכלל הוא שאין עושין מצוות על ידי עבירות. הרב חיים כץ
שאלה: פרקי תהילים ודברי תורה וירטואלים: לאחרונה רווחת לה תופעה של שליחת בקשות לתפילה לרפואת חולים בניידים ובדואר האלקטרוני. הבעיה בהודעות שכאלה, שהן מועברות ללא בקרה ולא ניתן לדעת מה מצבו של זה שמתפללים עליו. (ברוב ההודעות השמות לא מוכרים ולא מצוין כלל תאריך) כיצד יש להתייחס להודעות שרשרת שכאלה? השאלה העיקרית היא כאשר בהודעה מופיע שם של חולה עליו מבקשים לקרוא תהילים, ומוצמד לבקשה פרק תהילים. האם מותר למחוק הודעה כזו (כתובה ומנוקדת), והאם יש עניין באמירת תהילים מעל גבי מסך המחשב? האם קריאת שיעור תורה מעל מסך המחשב נחשב ללימוד תורה?
תשובה: 1. אם את לא יודעת את מקור ההודעה שהוא אמין, אין צורך להתייחס להודעות אלו. 2. מותר למחוק דברי תורה ממסך מחשב מאחר וזה לא נחשב כדבר כתוב. 3. קריאת שיעורי תורה על גבי מסך מחשב הם כמו לקרוא אותם בספר.
שאלה: פיצול בלימוד: אני נער בן 14 וחצי, ועתיד ללמוד בע"ה שנה הבאה בישיבה ברמה גבוהה של לימודי קודש. בישיבה שאני עומד ללמוד בה מסיימים לאחר ארבע שנות לימוד שתים עשרה מסכתות וחפצי לסיים יותר מכן, אבל: א) ראיתי שר אברום זצ"ל כתב שאדם בגיל צעיר צריך להתרכז בדבר אחד, ואסור לו לפצל את שכלו (ואני חשבתי להוסיף מהזמנים ה"חופשיים" ללימוד נפרד של עוד מסכתות, לבד). ב) בישיבה שאני עתיד ללמוד בה בע"ה לומדים רק בקיאות ולא עיון כמעט. בבקשה מכבוד הרב שייעץ לי מה לעשות בעניינים הנ"ל.
תשובה: א. ראשית תתמקד במסכת אחת ועליה תחזור עד שתדע אותה היטב. רק אם אתה תרגיש שמסכת אחת בידך כדאי שתלמד עוד מסכת. במקרה שתרגיש שבלימוד מסכת אחת אתה לומד פחות זמן, ורק על ידי לימוד עוד מסכת אתה מקבל עוד חשק ללמדו אזי תלמד שתי מסכתות. ב. לימוד בקיאות גם הוא יכול להעשות "בערך" שלא מתוך דקדוק. וניתן להעשות בשימת לב וידיעה ברורה של הנלמד. כך תלמד בקיאות. כיצד יודעים שהמסכת בידי?
שאלה: ההבדל בין אופניים לעגלה בשבת: בתוך תחום שבת מותר להשתמש בעגלת ילדים. על אותו משקל, למה אסור לרכוב על אופניים בשבת, ואם אסור אופניים, אז למה מותר להסיע עגלת ילדים בשבת?
תשובה: עגלת ילדים זה לא גלגלים שצריך לנפח. וגם באופניים תמיד חששו שיהיה קלקול ויתקן.
שאלה: נישואי כהן לגרושה: לפני חצי שנה נפצעתי בשני אצבעות על ידי מסור חשמלי כתוצאה מכך נכרתו לי שני הקצוות של האצבעות. שמעתי שלפי הדת, כהן בגלל המצב הזה כן יכול להתחתן עם גרושה. אני רוצה לדעת האם זה נכון, האם אני יכול להתחתן ברבנות?
תשובה: ראשית נקדים איחולי רפואה שלמה והחלמה מהירה בעז"ה! כהן בעל מום (כגון, המום שלך באצבעות) נשאר כהן במעלת הייחוס שלו ומכיוון שכך אסור לו להנשא לאחת מפסולי החיתון לכהן, כגון: גרושה, חללה, גיורת, זונה וכו' ואין בזה שום היתר. כמו כן, לעניין ברכת כהנים הרי אתה יכול לשאת את כפיך ולברך את עם ישראל כנהוג בתפילה (כאשר ידיך מכוסות בטלית ועיין להרחבה בשולחן ערוך "אורח חיים" סימן קכ"ח) אמנם כהן בעל מום אינו יכול לעבוד את עבודת הכהנים במיקדש מעיקר הדין אך כבר מקובלנו מחכמים שבביאת המשיח כולם יתרפאו וממילא גם תוכל לעבוד בעז"ה בבית המקדש שיבנה במהרה בימינו! (רמב"ם הלכות ביאת המקדש פרק ו הלכה א' ד'. וכן בילקוט שימעוני ישעיהו רמז ל"ה) הרב יהודה אודסר
שאלה: לימודי רפואה בשבת: ראיתי באתר שאלות שונות לגבי לימודים בשבת, והתשובות אסרו על לימוד למבחן, אבל התירו לימוד לשם הלימוד, וכל שכן לימודי קודש. כמו כן, שמעתי שמועה כי רבי משה פיינשטיין זצ"ל פסק כי מי שלומד רפואה כדי לטפל ביהודים, לימודי הרפואה שלו נחשבים לימוד תורה. בהתבסס על הנ"ל, ברצוני לשאול: אני סטודנט לרפואה, ומטרתי היא אכן לטפל באנשים בכלל ויהודים בפרט. זו הסיבה שהגעתי ללימודים. הלימודים קשים, ולחץ המבחנים דורש לימוד גם בשבת, אך כמובן שאם זה אסור, לא אעשה זאת. ייתכן שיש כאן הכנה מקודש לחול, אבל אם המטרה הסופית, גם של החול, היא קיום מצווה (להיות רופא), האם זה מותר? (אני מתכוון, כמובן, ללימוד באמצעים המותרים בשבת) אשמח לקבל תשובה מהירה, כי הזמן דוחק.
תשובה: הרשב"א התיר לימוד מדעים בשבת, הרמב"ם אסר. ראוי לכתחילה לחוש לדעת הרמב"ם, כדי לא לפגוע באוירת השבת. מה גם שקשה להשתחרר מהתחושה שמטרת הלימוד היא הכנה למבחן. על כל פנים עדיף לימוד מדעים מקריאה בעתון או שיחה בטלה.
שאלה: שאלה בנושא מעשר כספים: סבתא שלי גרה לידינו מזה הרבה שנים. כמה חודשים לאחר שאבא שלי נפטר, סבתא שלי הפכה לסיעודית ונזקקה למטפלת צמודה במשך 24 שעות. דוד שלי שגר בארה"ב, שעד כה היה שולח כל חודש כסף עבור המטפלת, נקלע למצב כלכלי קשה שם כעת ואינו מסוגל להמשיך לשלוח את סכום הכסף הדרוש להמשך אחזקת המטפלת. אנחנו, המשפחה, התאגדנו חלקינו והחלטנו שכל אחד תורם מחלקו על-מנת שסבתי לא תסבול מכך ותמשיך לחיות בכבוד הראוי לה ושנמשיך להחזיק לה את המטפלת. האם את הכסף שאני מעשר כל חודש אני אוכל להפריש עבור החזקת עלות המטפלת לסבתי?
תשובה: בודאי שכן, ואין לך מצות צדקה גדולה מזו שכן עני עירך קודמים ובני ביתך קודמים.
שאלה: הוצאת תינוק מהבית לפני ברית המילה: האם ישנה בעיה להוציא תינוק בן כמה ימים מהבית לפני שהוא מהול?
תשובה: אין שום בעיה.