LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: דוד שהתחתן עם גויה: הרב, דוד שלי התחתן עם גויה לא מזמן. יום ראשון הבא יש לנו בעז"ה מסיבת הודיה. האם אפשר להזמין את אשתו לאירוע מפני חשש שיפגע וייעלב?
תשובה: המעליב נעלב?! הנושא גויה כורת את עצמו מכלל ישראל ההתבוללות היא האסון הגדול ביותר של עם ישראל אחרי השואה הנוראה הוא צריך להרגיש תחושת אשמה אם יש סיכוי סביר שהגויה תתגייר כהלכה יש מקום לעודדם ולקרבם
שאלה: האם חייבים בכל מקרה לקבל את פסיקת המרא דאתרא?: השאלה היא תאורטית. לאחר שלמדתי וחקרתי היטב הגעתי למסקנה הלכתית מסוימת, ולאחר זמן שמעתי את הרב המקומי שהגיע למסקנה הלכתית אחרת, הלכתי לרב ללבן יחד אתו את הסוגיה ולהבין את דרך פסיקתו. לאחר כל זאת נשארתי בדעתי. שאלתי היא : האם אני חייב לבטל את דעתי מפני דעת המרא דאתרא? אני רוצה להדגיש 1. שאין בכוונתי לתת פרסום לדעתי 2.לא הלכתי לרב לעשות "שאלת רב" אלא רק כדי לברר את דעתי היטב.
תשובה: במה שנוגע להנהגה בציבור הולכים לי הרב. במה שנוגע להנהגה פרטית בביתך אם לא קיבלת את הרב בשאלה זו כפוסק אתה יכול לנהוג על פי פוסק אחר.
שאלה: שהיה של כלי בכיור טרף: בס ד לרב, שכרנו דירה למספר ימים, כאשר לא ידוע מי היה לפנינו לכן אנו מניחים מראש שהכיור בחזקת טרף. העניין הוא שהשארנו מספר סכינים בכיור והם נשארו שם מעל ל-24 שעות, אבל כן נעשה שימוש בכיור בזמן הזה (כלומר, מידי פעם היה על הסכינים טפטוף של מים וגם קצת סבון). האם הסכינים בכל זאת בחזקת טרף? אם כן, כיצד ניתן להכשיר אותם? (הידיות של הסכינים מפלסטיק.)
תשובה: הכלים לא נאסרו, ואין צורך להכשירם. הרחבה: כאשר מאכל נכבש בנוזלים בתוך כלי של איסור - המאכל נאסר באכילה. במקרה שלנו הסכינים לא נכבשו 24 שעות בתוך נוזלים, ובנוסף הסבון שהיה בכיור פוגם את הטעם האסור. עוד יש להוסיף שיש אומרים שרק מאכל נאסר על ידי כבישה, אך לא כלי. הרב עודד מילר
שאלה: נזק בזמן אירוח בדירה: בשבת התארחנו אצל מישהו שמשכיר בקביעות את הדירה שלו לתקופות קצרות. מטרת האירוח היתה להביא קבוצה שיאכלו איתנו בארוחת שבת. המארח אמר, שבעקבות כך שאנחנו מביאים קבוצה גדולה (והם משלמים על זה) הוא מעלה את המחיר. (כנראה לקח בחשבון שיכול להיות נזקים). שמנו נרות שבת על המקרר, על צלחת חד פעמית (שלא יהיה ישירות על המקרר). האש איך שהוא יצאה מהנרות (אולי בגלל המאוורר), המיסה את הצלחת, ונשאר למעלה על המקרר שחור שאי אפשר להוריד. (את הרוב הצלחנו אבל נשאר פס שחור של עשר סנטימטר) 1. כמה צריך לשלם על הנזק? 2. גם אם ניקח את ההפרש במחיר בין מקרר חדש למקרר שרוף, מה לגבי הובלה ושינוע? 3. הנרות שבת היו של המארח, גם המאוורר של המארח, והוא לא הקצה מקום לנרות, וכן לא אמר לנו דבר בנושא). האם זה פותר אותנו מת? 4. אנחנו לא קיבלנו כסף מהקבוצה (אבל המדריך שלהם קיבל). 5. לדעתי אפשר לשים איזה משהו שיכסה את הנזק (נגיד לצבוע בלבן, או לשים על זה איזה בד יפה). המארח רוצה שנשלם לו על מקרר חדש. הערה חשובה: המארח אינו אדם דתי, ואני לא מצפה מהרב לדון בדיני נזיקין מבלי לשמוע את שתי הצדדים, אני סה"כ מבקש לדעת איך להסתכל על זה מבחינה הלכתית בהתאם לנתונים שהבאתי, כדי לפסוק דין לעצמי. ברור שלפנים משורת הדין כדאי להציע לו ת אבל אני רוצה לדעת האם לפי הדין עצמו, אני מחויב.
תשובה: אדם מחוייב בת נזקיו בין במזיד ובין בשוגג. כפי שרמזו ח בביטוי התלמודי "אדם מועד לעולם". גם אם בעת שימת הנרות על המקרר לא חשבתם שזה יזיק, אין זה פוטר מאחריות ות על הנזק. כמובן שגם הנתון שהנרות הם של בעל הבית אינו סיבה לפטור. לעניין הת (כמה צריך לשלם ועל מה), הנושא הזה מורכב וכפי שאמרת לא ניתן לתת תשובה בנושא בלי לשמוע את הצדדים ובלי ללמוד את המציאות בהבנת מהות הנזק ובאפשרות התיקון שלו. אני מוסיף כמה עקרונות הלכתיים בנושא שומת נזקים, ת ותיקונים מקווה שיהיה לתועלת: א. עיקר חיוב התורה לאדם המזיק הוא כמו בממון המזיק, לשלם את הפחת, קרי ערכו שירד בעקבות הנזק. (בבא קמא י: שולחן ערוך, חושן משפט סימן שפ"ז ות"ג) ב. דווקא בגזלן או בגנב יש חיוב להמציא חפץ חדש "ישיב- כעין שגזל" אך בנזקין החיוב על המזיק הוא להביא את החפץ הניזוק אל הניזק ולשלם את מה שפחת. ג. דעת הש"ך (שולחן ערוך, חושן משפט סימן, שפ"ז סק' א וצ"ה סק' יח) שכל מה שאמרנו שיש חיוב על האדם לשלם את פחת זה דווקא כאשר אין אפשרות לתקן אך כשיש אפשרות לתקן הרי שהמזיק צריך לשלם את סכום עלות התיקון. ד. החזון איש (בבא קמא סימן ו' סק' ג)עשה חילוק בין שני מצבים, מתי עושים שומא אגב שדה אחרת (בבא קמא נח:), כמו בערוגה, ומתי שמים הנזק עצמו ללא יחס לכמות גדולה יותר. הכלל שהוציא הוא שכאשר יש לדבר שם בעצמו ושוויו הוא משום שלמותו, כמו כלי או בהמה, אזי השומא נעשית בעצמו ולא אגב דבר אחר, ומתי שלא יהיה נישום אגב. ה. החזון איש (שם) דן במקרה שאדם עשה קלקול בכותל חבירו (בבית) ואם נשום את הקלקול אגב כל הבית כפי שנתחדש לנו בגמ' אזי לא יהיה כמעט משמעות ממונית לנזק וחידש שכאשר הדבר אינו עומד להמכר אלא להיות מתוקן יש לעשות שומא כמה יעלה התיקון וסכום זה ישלם הניזק. ו. אף לדעת הש"ך (שאומר שיש חיוב של תיקון ולא רק ת הפחת -סק' ג) אם התיקון הוא באופן של בניית הדבר מחדש אין חיוב ת התיקון מכיוון שתיקון זה הוא יצירת דבר חדש בבחינת "פנים חדשות באו לכאן" לכן אם הכותל נפגע באופן שיש לפרקו ולבנותו מחדש אין חיוב ת התיקון אלא בשומא של הפחת ז.נראה שכל חיוב התיקון הוא שהדבר יחזור למה שהיה אך אם לא ישוב אף פעם לקדמותו יש לשלם שווי כלי חדש (פתחי חושן נזיקין. פרק י סק' י"ח) וכפי שכתבתי, בנושא המקרר יש ללמוד ולהעריך את נושא הנזק במקרר ותיקונו
שאלה: ת  ת או בית ספר רגיל: רציתי לדעת האם עדיף לשלוח את הילד לתלמוד תורה או לבית ספר ממ ד תורני? יש לציין כי חשוב לי שהילד יגדל בחינוך תורני ויזכה בעתיד להיות בחור ישיבה בן תורה וגם יש לציין שהת ת הוא בשיטת זילברמן האם זה מומלץ כי אין שם לימודי גמרא
תשובה: ההחלטה להיכן לשלוח ילד היא מורכבת ותלויה במשתנים רבים. סדר בדיקת הדברים: הבריאות הנפשית הפשוטה כגון הביטחון העצמי של הילד, הרגשת ההצלחה וכד'. דבר שני זה המידות והדרך ארץ. הדבר השלישי - היחס לתורה, יראת שמים והיחס אל החול והקודש. הדבר הרביעי סדרי הלימוד וההתמדה בהם. שיטת זילברמן טובה לגיל הצעיר, אולי עד כיתה ה' או ו'. לאחר מכן יש לבחון זאת. בדרך כלל מומלץ בגיל זה להחיל ללמוד יותר בעיון ובחשיבה, ובוודאי שלשם כך צריך ללמוד תלמוד בבלי.
שאלה: בטעות קבעתי מזוזה לאחר כניסת השבת. מה לעשות?: בטעות התקנתי מזוזה בשבת אבל עם דבק דו צדדי (ללא מסמרים). מה עלי לעשות? האם להסיר את המזוזה ולהתקינה שוב? האם זו מזוזה כשרה? ומה עלי לעשות לכפרה?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה מלאכה שנעשתה בשוגג בשבת   שהעושה לא ידע שהמלאכה אסורה או שלא ידע שנכנסה השבת - בדיעבד מותרת אחר השבת. אולם היות ובקביעת המזוזה מקיימים מצוה והמזוזה עוזרת להחלת קדושה ושמירה על הבית יתכן שטוב להורידה ומיד לקבוע אותה שוב בלי ברכה. לשם כפרה מי שחטא בשוגג צריך להביא קרבן חטאת בבית המקדש ובינתיים יש לקרוא את פרשת החטאת(מובא בתחילת תפלת שחרית:" איזה מקומם של זבחים.) ולומר שתהא אמירה זו כאילו הקרבתי חטאת, ולהשתדל לומר בבית רק דברים טובים (לא לשון הרע וכו'). בברכת כתיבה וחתימה טובה הרב חגי בר גיורא
שאלה: להתפלל מילה במילה כשהמניין דחוק: בבית הכנסת בו אני מתפלל בדרך כלל יש כעשרה עד שניים עשר אנשים. אני משתדל להתפלל את תפילת העמידה מילה במילה,לכוון בשם השם וכן אני נוהג לומר שיר למעלות לאחר"יהיו לרצון אמרי פי.". הראשון. הדבר גורם לכך שפעמים רבות הציבור ממתין לי כשתיים-שלוש דקות בשביל להתחיל את החזרה. האם במצב כזה עליי להזדרז בתפילה ולוותר על הכוונה בשם השם ועל שיר למעלות?
תשובה: כדאי לוותר על שיר למעלות אך לא על הכוונה בשם ד'. ואם זה גורם אריכות גדולה תאמר לפני התפילה, כל פעם שאני אזכיר את שמו ית' אני מתכוון בכוונה הזאת ואז לא תצטרך בתוך התפילה.
שאלה: בהמשך ושאלה נוספת: המקרה קרה בלילה, האם יש שוני בדין? שאלה אחרת בעניין אחר ממש - חציל שצלו אותו על להבת הכיריים מותר באכילה? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "איסור ייחוד?"
תשובה: 1. בוודאי שבלילה יש להזהר יותר ויש להכנס עם עוד איש כדי שלא יהיה יחוד. 2. כן, אין שום בעיה בצליית החציל.
שאלה: להתריע באבא שעושה עבירה: האם מותר להתריע את אבא על זה שהוא עושה עבירה? כי אם בכל זאת הוא ימשיך את העבירה אני גורם לו שיעשה את העבירה במזיד?
תשובה: ניתן להוכיח בצורה מנומסת. הלשון היא: אבא שלחת אותי לבית ספר ושם למדו אותי שכך וכך כתוב בתורה.
שאלה: כוונה בשמונה עשרה: בתפילת שמונה עשרה בברכת אבות אם אני יודע את הפירוש של הברכה בעל פה אבל לפעמים אני לא כל כך חושב על הברכה, אבל מונח לי בראש שאחרי כל מילה כמעט אני כבר חושב על הפירוש לבד אבל אני לא כל כך מתבונן על מה אני חושב בפירוש. זה נקרא תפילה בכוונה?
תשובה: תפילה בכוונה פירושה שבעת אמירת המילה,המתפלל שם ליבו למשמעותה. חיים טובים.
שאלה: דיבור לשון הרע על אדם שמסכים לכך: האם מותר לדבר לשון הרע אם הוא מסכים שאני יספר עליו את הלשון הרע הספציפי הזה, או בכלל?
תשובה: לשואל, מותר לספר לשון הרע על מי שמסכים לכך, אם התקיימו שני תנאים: א. אם יש ידיעה ברורה או הוכחה ברורה שהוא מסכים, ולא על סמך השערות גרידא, גם אם הן קרובות לוודאי. ב. אם מטרת הסיפור איננה רק בשביל לבזות את בעל המעשה (אע"פ שאין בסיפור תועלת ממש שמהווה היתר בפני עצמו). החפץ-חיים (הל' לשון הרע כלל ב סעיף יג) כותב: "אם אחד גילה לחבירו באפי תלתא ענין עסקו ומסחרו וכיוצא בזה   דברים אשר בסתמא אסור אח"כ לגלות לאחר פן יוכל להגיע לו ע"י זה היזק או צער   אך עתה, שגילה לו דבר זה באפי תלתא, אם כן ראינו שאינו חושש לזה אף אם יתגלה לבסוף  ולכן מותר לזה השומע ממנו לכתחילה לגלות לאחרים כל כמה שלא גילה דעתו שהוא מקפיד על זה". הדברים מבוססים על שיטת רש"י בערכין ד"ה דמיתאמרא באפי תלתא: "שהבעלים אמרוה בפני שלושה, המגלה אותה - אינו לשון הרע, שזה גילה תחלה דעתו שאם מגלה אותו אינו חושש". וראה שם ב'באר מים חיים' ס"ק ג (ד"ה ויש עלינו עוד לבאר דעת רש"י): "שסיפר לו מענייני עוונות שאירע לו", וכאשר הדבר נאמר בפני שלושה "הוי כאילו הרשהו בפירוש לגלות". ברם, ב'באר מים חיים' ס"ק כח חילק בין נושאים מסחריים לעניינים אישיים: בנושא מסחרי הפרסום עלול לגרום לאדם נזק, והרי הוא מוחל עליו, אבל בעניין אישי שפרסומו גורם בושה, אם המספר מתכוון לבייש את בעל המעשה הרי זה אסור, מפני שעצם כוונת המספר היא שלילית. משמעות הדברים, שיש באיסור לשון הרע שני היבטים: ההיבט של בין אדם לחברו, שהמחילה מועילה לו, וההיבט של בין אדם למקום, בעצם הכוונה לפרסם דבר רע כדי לבייש אדם מישראל, שלזה לא מועילה מחילה. לאידך גיסא כתב החפץ חיים (הל' לה"ר כלל ח ס"א): "אין חילוק באיסור סיפור לה"ר בין אם המספר. קרוב או רחוק. אף דרגילות הוא כמה פעמים שלא יקפיד האיש שנאמר הגנות עליו על המספר, מצד אהבת הקורבה אשר ביניהם". ב'באר מים חיים' סק"ב הוכיח זאת ממעשה מרים, שמשה רבינו לא הקפיד עליה, ובכל זאת נענשה מרים. הדגיש זאת הרמב"ם (הל' טומאת צרעת פט"ז ה"י): "ועל עניין זה מזהיר בתורה ואומר 'השמר בנגע הצרעת. זכור את אשר עשה ה' א-להיך למרים בדרך', הרי הוא אומר: התבוננו מה אירע למרים הנביאה, שדיברה באחיה. והוא לא הקפיד על כל הדברים האלו, שנאמר 'והאיש משה ענו מאד', ואף על פי כן מיד נענשה בצרעת". נראה, אפוא, לחלק: כאשר יש הוכחה ברורה שבעל הדבר מרשה לספר - מותר, אם מטרת הסיפור איננה כדי לביישו. אך כאשר אין הוכחה ברורה, אלא רק היכרות עם אופי האיש - אסור. עיין גם בציץ אליעזר ח"כ סי' נב, שהתיר לרופא שצריך למסור חוות דעת שלילית על רופא מתמחה להכתיב אותה למזכירה שלו, מהטעם שהמערכת בנויה כך ומי שנכנס לעבודה זו מוחל על כך מראש (וראה שם טעמים נוספים).
שאלה: מה לברך, על המחיה או ברכת המזון?: בסעודות שבת וסעודה רביעית אני מקפידה לאכול לחם שיעור כביצה ואף יותר על מנת לברך ברכת המזון. במידה ונטלתי ידיים וטעמתי חתיכה מהלחם ובהמשך אכלתי צלחת אורז עם קציצות, מה עליי לברך ברכה אחרונה? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "מתי מברכים ברכת המזון"
תשובה: אם לא אכלת כזית מהלחם בכדי אכילת פרס (כ-4 דקות) את לא יכולה לברך ברכת המזון. אם אכלת שיעור ברכה אחרונה משאר הדברים תברכי עליהן כפי ברכתן (מעין שלוש או בורא נפשות).
שאלה: קניית דברים חדשים באבלות: המחשב שלי לקראת קריסה ועלי להחליפו ולקנות חדש. משתמשת בו הרבה גם לצרכי עבודה. אני בתוך השלושים על אימי הכ"מ. האם מותר? דבר נוסף, אנחנו רוצים לקנות כסאות חדשים, האם מותר? לפני שנפטרה, עוד במהלך מחלתה, אמי החלה בטיפול בחידוש ותיקון הספות (החלפת בד וקרשים שבורים וכו), האם ניתן להמשיך בכך עכשיו?
תשובה: הדברים הנדרשים כמו שהזכרת מותרים. תנוחמו מהשמיים ולא תוסיפו לדאבה עוד.
שאלה: ר  חנניה לאחר הלכה יומית?: הדגש הוא על ר חנניה. אם החלטנו כן לומר קדיש דרבנן, צריך לומר ר' חנניה לאחר הלכה יומית? מדברך, הלכה יומית היא תורה שבע"פ ולכן הבנתי שאין צורך. מה עוד שיש עשרה ששומעים את ההלכה ולכן לא צריך לומר ר' חנניה. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "קדיש דרבנן לאחר דבר תורה לימוד. והלכה יומית"
תשובה: אם בהלכה היומית לא הוזכר פסוק ופירושו, צריך לומר את משנת "ר' חנניה" וכו', לאור פסיקת המגן אברהם והמשנה ברורה הנ"ל שאין לומר קדיש דרבנן אלא אם כן יש פסוק ופירושו.
שאלה: לצטרפות לקדיש באמצע, מההתחלה או לוותר: כבוד הרב, א. אם אני אומר קדיש, ולא הגעתי באמצע אלא התפללתי עם הציבור מההתחלה אלה שמפאת שהם מתפללים יותר מהר ממני, התחילו קדיש לפני שסיימתי עלינו לשבח, מה עליי לעשות? האם להפסיק באמצע עלינו ולהצטרף לאמירת קדיש, האם לסיים מהר את עלינו לשבח להצטרף למקום שבו הם נמצאים באמצע קדיש? האם לסיים מהר עלינו לשבח ולהתחיל לומר קדיש בזריזות עד שאני מגיע למקום שבו שהם נמצאים ואז להצטרף אליהם, או לוותר על אמירת קדיש (משמעות הדבר שכאבל - פעמים רבות לא אוכל לומר קדיש)? ב. אם הבנתי נכון, קדיש יתום נאמר על פסוקים וקדיש דרבנן על לימודי אגדה. אם הגעתי לתפילה ובדיוק התחילו באמירת קדיש, האם אוכל לומר קדיש איתם מתחילתו, או שעליי לומר קודם כמה פסוקים קטע אגדה ( תלמידי חכמים מרבים או יהי רצון. שיבנה בית המקדש. או רצה הקב ה לזכות את ישראל. )? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "אמירת חצי קדיש על אבא"
תשובה: א. יש להפסיק באמצע 'עלינו' ולהתחיל עם כולם באמירת הקדיש. אח''כ אפשר להמשיך את אמירת 'עלינו' מהמשפט שהפסקת. יתרה מזו מצאנו, שאפשר להפסיק אף באמצע פסוקי דזמרה כדי לומר 'קדיש על ישראל'.ניתן גם כן להקל לגבי שאר קדישים שהאבל אומר בתוך השנה  הלכה ברורה נא,כד. כמו כן, אפשר להפסיק בין הפרקים של ק''ש כדי לומר קדיש.  ילקו''י סימן נא,מ. הלכה ברורה נא,כד ובהערה טו. ב. כיון שיש מניין, אתה יכול לומר קדיש אף שלא השתתפת בלימוד  משנ''ב נד,ט  אשי ישראל טו,לו. מקורות והרחבות ל-ב' אם פחות מעשרה אנשים קראו יחד תהילים, פסוקים או עסקו בתורה. אחר שסיימו, הגיעו עוד אנשים ונוצר מניין-נכון להחמיר לומר עוד פסוקים או את 'רבי חנניא בן עקשיא.'  בהתאמה  ואח''כ יאמרו את הקדיש המתאים  הלכה ברורה נה,יג. אך אם היה מניין בעת הלימוד, אפשר לומר קדיש אף אם למדו בפועל רק חלק מהמניין וכן יכול לאומרו מי שלא השתתף כלל בלימוד: משנה ברורה סימן נד ס"ק ט '.ואין לומר קדיש אא"כ היו עשרה אנשים בבהכ"נ בשעת אמירת הפסוקים והלימוד וכמו שיתבאר בסימן נ"ה במ"ב סק"ב ואפילו אם רק ב' וג' לומדים אומרים קדיש כשיש שם עשרה ואפילו מי שלא למד יכול ג"כ לומר הקדיש כ מו בפריסת שמע לקמן בסימן ס"ט'. בשורות טובות
שאלה: חימום פירות על פלטה: האם מותר לחמם אגוזים טריים (הראויים לאכילה גם בלי החימום) על פלטה, כשבמהלך החימום הם גם קצת מתייבשים (לא ברור אם הם הופכים לקלויים)? אם לדעתך אסור, בבקשה לציין אם יש גם דעות מתירות בנושא.
תשובה: אסור לתת אגוזים לא מבושלים על פלטה, לכל הדעות. הרחבה: מדברי השולחן ערוך בסימן רנ"ד (סעיף ד) מבואר שיש איסור בבישול פירות בשבת, גם אם הם ראויים לאכילה עוד לפני שבת. מקור דבריו בדברי הטור בסימן רנ"ז, ושם מבואר שההבדל בין דבר שכבר ראוי לאכילה לשאר הדברים הוא רק שבראשון אין חשש חיתוי, אך גם בו שייך בישול. כך פסק גם המשנה ברורה בתחילת סימן שי"ח בנוגע לחימום מים, שמכיוון שהמים משתבחים בעקבות הבישול, יש חיוב חטאת על בישול מים. אמנם הרמב"ם כתב (פ"ט, ה"ג) שהמבשל דבר שאינו צריך בישול כלל פטור, ומדבריו ניתן ללמוד שאין חיוב מהתורה בבישול שכזה, אך ביאר את דבריו בשער הציון (ס"ק קיד) שכוונתו לדבר שאינו משתבח כלל על ידי בישול, ובפירות יש שבח בעקבות הבישול וגם הרמב"ם מודה שיש איסור מהתורה. בלשון הרמב"ם משמע כדברי שער הציון, משום שהרמב"ם כתב "המבשל דבר שאינו צריך בישול כלל". אמנם רעק"א ביאר בדברי הרמב"ם שאין חיוב מהתורה בבישול של דבר הראוי להיאכל כמו שהוא, וכך גם כתב הרדב"ז (ח"א סי' ריג), אך גם לדעות האלו יש לכל הפחות איסור מדרבנן, מה גם שההלכה בזה לא נפסקה כדעת הרמב"ם. הרב אריה מינקוב
שאלה: איסור בונה בקיפול תבנית חמגשית אלומיניום בשבת: א. האם בשבת מותר לקפל תבנית אלומיניום כך שחצי ישמש כמכסה (לזירוז החימום על הפלאטה מיחם)? לכאורה יש כאן יצירת כלי. ב. אם כבר קיפלו, איך צריך לנהוג? ליישר בחזרה את החמגשית, או אולי זה איסור מפרק? ג. האם, במקום לקפל, מותר לשים חמגשית שניה ע"ג הראשונה? מצאתי שרק מכסה ייעודי לסיר אינו איסור בונה אוהל? חפשתי בעצמי תשובות (פליאה שגם באינטרנט לא מצאתי ששאלו את זה כבר), ותסכל אותי שלא מצאתי. היכן הייתי צריך לחפש? וחודש טוב ובשורות טובות תכתבו לחיים טובים ול
תשובה: כיסוי אוכל כדי לזרז חימום אסור משום הטמנה (הדבר מותר רק כאשר הכיסוי נועד להגן מלכלוך, או מהתייבשות המאכל). אמנם לדעת האשכנזים הדבר מותר כאשר הכיסוי אינו מלא, אלא ישנו חלק ניכר מהמאכל שנשאר פתוח. על כן לדעת הספרדים אין לכסות את המאכל, אפילו במקום שאין חשש תיקון כלי או אוהל.       ולדעת האשכנזים, כאשר מקפידים להשאיר חלק ניכר מהמאכל מגולה: א) אכן קיפול תבנית לשני חצאים אסור משום עשיית כלי. ב) כאשר נותנים חמגשית שניה על גבי הראשונה, יש לוודא שאין חלל של טפח (8 ס"מ) בין המאכל לבין הגג של החמגשית העליונה, זאת כדי להימנע מאיסור אוהל. הרב עודד מילר
שאלה: מחפש זיווג בגיל צעיר: אני חייל, בן 19, ועל אף גילי הצעיר אני כבר חושב ממש ברצינות על חתונה. הבעיה שעד כה לא מצאתי את הזיווג שלי ואני לא יודע איפה לחפש. למרות זאת אני יודע שהכל בידי שמיים ולכן אני מתפלל לקב"ה שהזיווג יגיע במהרה, אך מה עוד אני צריך לעשות כדי לקרב אותו ובאיזה דרך אני צריך לפעול כדי למצוא את הזיווג?
תשובה: תחפש קרובי משפחה או חברים שהתחתנו ותגיד להם שאתה רוצה לשמוע הצעות לחתונה. אם הענין לא יניב פירות תכנס לאינטרנט לאתרי הכרות דתיים. יש אתר בשם שליש גן עדן.
שאלה: איך להפסיק דיבורים בבית הכנסת?: בבית הכנסת שבו אני מתפלל זה שנים יש תופעה חמורה של דיבור בבית הכנסת. הדיבור מתרחש על בסיס קבוע ובעיקר בשבתות כאשר ישנם יותר אנשים מביום חול. רוב האנשים שמדברים באמצע התפילה הם מבוגרים. אציין שבבית הכנסת יש שלט אחד שבו כתוב: "אסור לדבר בזמן התפילה וקריאת התורה" אך השלט לא ליד האזור העיקרי בו מדברים. בנוסף, כבר כמה פעמים הרב של בית הכנסת אמר בעבר בדרשה של התפילה בערב שבת שאסור לדבר בבית הכנסת אך כנראה שאותם דברנים לא הפנימו זאת. השאלה שלי היא: האם יש בכוחי היכולת לבטל את הדיבורים שם? ואם כן איך אני אמור לפעול?
תשובה: גם אני שואל את אותה שאלה. זו מחלה קשה ובגלל דיבורים אלו כולנו נפגעים. הקב"ה אוהב לשמוע דיבור נקי ולא דיבור שיש בו תערובת של דברים בטלים. אולי אתה יכול לכתוב פתק שיש בו רעיון שנוגע לאיסור הדיבור, ולכך שבגלל הדברים בטלים התפלה לא מתקבלת. לשים את הפתקים מערב שבת במקום שיש דיבורים ואולי כך הדברים יכנסו ללב.
שאלה: איך נקבע ראש השנה?: ממתי בהיסוריה היהודית נקבע א בתשרי כתחילתה של השנה, הרי יש לנו מן התורה את א' בניסן, מדוע שונה א בניסן? וממתי נהפכה מהותו של א בתישרי מיום תרועה ליום הדין?
תשובה: לשואל בדברי ח והמפרשים אנו מוצאים מספר טעמים לקביעת יום הדין בא' בתשרי בדווקא, ושאלת הזמן בהיסטוריה היהודית תלויה בהן. נמנה חלק מהם: (א) ביום זה אדם הראשון יצא זכאי בדין, ועל כן קבע ד' את דין העולם ביום זה, כדי שיצאו תמיד זכאים בדין (ר"ן במסכת ראש השנה). (ב) ביום זה יקל עלינו לזכות בדין, מפני שביום זה אירעו דברים טובים לישראל (מהרש"א ויפה עיניים): שרה ורחל  וחנה  נפקדו. יצחק נעקד על גבי המזבח. יוסף יצא מבית הסהר. בטלה עבודה מאבותינו במצרים. ד' התחיל להתרצות לבני ישראל על חטא העגל. (ג) בתקופה זו רבות זכויותיהם של ישראל, שהפרישו מתנות עניים שהופכות את מדת הדין לרחמים, ובחדש זה מקיימים ישראל מצוות נוספות רבות, ובזכות מצוות אלו נצא זכאים בדין (יפה תואר ואבודרהם בשם הרמב"ם). לגבי שמו של החג: בתורה נעלם שמו של ראש השנה. הכינוי "יום תרועה" הוא לא שמו של החג אלא חלק מנוסח הציווי על התקיעה בשופר. על כינוי החג בשם "יום הדין" ישנו לימוד במסכת ראש השנה. המשנה בתחילת מסכת ראש השנה אומרת: "באחד בתשרי ראש השנה לשנים". שואלת הגמרא (בדף ח ע"א): "למאי הלכתא?" ועונה מספר תשובות, שהאחרונה שבהן: "לדין, דכתיב: 'מראשית השנה ועד אחרית שנה' (דברים יא, יב)   מראשית השנה נידון מה יהא בסופה"  פירש רש"י: "שהקב"ה דן בתשרי את כל באי העולם כל הקורות אותם עד תשרי הבא". ממשיכה הגמרא ושואלת: "ממאי דתשרי הוא? דכתיב: 'תקעו בחדש שופר, בכסה ליום חגנו' (תהלים פא, ד). איזהו חג שהחדש מתכסה בו? הוי אומר זה ראש השנה. וכתיב: 'כי חק לישראל הוא, משפט לאלקי יעקב' (שם, ה)". אם כן הגמרא מוצאת רמז לכך שראש השנה הוא יום של דין מהכתובים, שכן נאמר בספר תהלים "תקעו בחדש שופר, בכסה ליום חגנו, כי חק לישראל הוא, משפט לאלקי יעקב", שהדין הוא בראש השנה. נאמנה
שאלה: חימום אוכל שאינו מבושל על פלטה: בהמשך לשאלה הקודמת, האם יש דרך מותרת לחמם אוכל לא מבושל על פלטה או בדרך אחרת? (אם רוצים רק לחמם ולא לבשל) השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "חימום אגוזים על פלטה"
תשובה: אין דרך להניח על פלטה מאכל שיכול להיות בו איסור בישול, גם אם הכוונה היא להוריד אותו מהפלטה אחרי שהוא יתחמם קצת. האפשרות בכל זאת לחמם את המאכל היא על ידי שרייה שלו במים שנמצאים בכלי שלישי, או הנחה שלו במקום שלעולם לא יגיע לחום של יד סולדת בו (ליד הפלטה ולא עליה, במקום שהוא לא קרוב מידי, קומה שלישית או רביעית על הפלטה, תלוי בכל פלטה לפי החוזק שלה וכן הלאה). הרב אריה מינקוב
שאלה: הוספת עולה אחרי סיום הקריאה: בעל קורא סיים את קריאת התורה ונזכרו שיש הוספה של עולה. האם ניתן להוסיף עלייה? מה דין אמירת החצי קדיש?
תשובה: בעניין זה יש מחלוקת בין השו"ע (מנהג הספרדים) והרמ"א (מנהג האשכנזים): לדעת השו"ע (או"ח רפ"ב, ב), ניתן להוסיף עלייה גם כאשר העולה הנוסף אינו קורא פסוקים חדשים אלא חוזר על מה שכבר קראו לפניו. הילקוט יוסף (קל"ה, כו) אומר שלכתחילה עדיף שלא לעשות כך אלא לקרוא לכל עולה פסוקים שטרם נקראו, אבל בשעת הצורך אפשר גם לחזור על הפסוקים שכבר נקראו. לפי זה, במצב שתיארת ניתן להוסיף עוד עלייה, ולקרוא שוב את הפסוקים האחרונים של הפרשה. אחרי העלייה הזו יאמרו חצי קדיש ויקראו את המפטיר. לעומת זאת, לדעת הרמ"א (או"ח שם) אין לעשות כך, אלא בכל עלייה יש לקרוא פסוקים חדשים, שטרם נקראו. רק בשמחת תורה נהגו לחזור על הקריאה שוב ושוב כדי להעלות עולים נוספים. המשנה ברורה (שם ס"ק י) מביא מחלוקת האם ניתן לעשות כך במקרה של חתונה, וגם במקרה כזה מסקנתו היא שלא להוסיף עלייה שאין בה פסוקים חדשים. לפי זה, במצב שתיארת אין להעלות עולה נוסף.
שאלה: לימוד מספרי רב שסרח: מה לעשות עם ספרים שכתב אותו רב עליהם יש הסכמות נלהבות מגדולי הרבנים (לפני שנודעו עלילותיו)? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "מה ללמוד מפרשיית הרב מהצפון?"
תשובה: נדמה לי שאפשר לגנוז אותם. הגמ' אומרת שאם הרב לא דומה למלאך ה' צבאות לא לומדים ממנו תורה, לכן לא נכון ללמוד ממנו תורה, ובעיקר שהגמרא דיברה על עניינים שכאלה. ההסכמות ניתנו כשחשבו שהוא כשר אך כיון שלאחר מכן הסתבר שהוא פגום, לא נכון ללמוד ממנו תורה.
שאלה: בגד אדום בתור קופאית: לכבוד הרב! בעבודה שהציעו לי בתור קופאית צריך ללבוש בגד אדום. רציתי לשאול, האם מותר לאישה ללבוש חולצה בצבע אדום רק בעבודה?
תשובה: צבע אדום הוא רק דוגמא לצבע זוהר המושך תשומת לב מיוחדת ללובשת אותו, לכן רק אדום כמו רמזור אסור. אך אדום שקט כגון בורדו לא אסור. בדרך כלל זה הצבע הנדרש במוסדות ומפעלים מסוימים כגון בבתי חולים ע"מ שיזהו את התפקיד ולא כל כך את האדם המסוים - בגד כזה מותר.
שאלה: מעשר בחודשים שאין הכנסה: כבוד הרב יש לי שאלה עניינן מעשר. ברוך השם מזה מספר חודשים אני משתדלת להפריש מעשר. בעזרת השם בחודש אוקטובר אתחיל לימודים אינטנסיביים ואיני מתכוונת להמשיך לעבוד לפחות בשנה הראשונה. האם מבחינת הפרשת המעשר תקין שבחודשים הקרובים לא אפריש מעשר מלא בכדי "לצבור" סכום כסף כך שאוכל לתרום אותו גם בחודשים שלא תהיה לי בהם הכנסה או שמא עליי להפריש מעשר כרגיל ובחודשים שלא אתפרנס לא לתת מעשר? חודש טוב ושבוע טוב
תשובה: מעשר כספים הוא מנהג. אכן הוא מנהג חשוב וכדאי להשתדל בקיומו. מעשר נותנים רק אם יש הכנסה. אם אין הכנסה אין מה לתת כמעשר. לכן, אמנם מה שאת מתכננת הוא ר ואפשרי אבל עדיף לתת את המעשר בבת אחת ולתת באותם חודשים מעט כסף לצדקה. חשוב לדעת, שאם יש קושי כספי בתקופה מסויימת ניתן שלא לתת כספי מעשר (כי זה מנהג) עד שה' ישלח לך רווחה כלכלית. בהצלחה בלימודים.
שאלה: בירור  קהילה : לא הבנתי בדיוק את תשובתו של הרב יש לנו בית כנסת אבל מעורב מכל העדות כל אחד נתפלל על פי הנוסח שבוחר כאשר עולה ש"ץ. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "שמירת יחיד על מנהג אבותיו"
תשובה: ראוי מפני דרכי שלו' שיתנו לכל אחד להתפלל לפי מנהגו אבל עם זה, ראוי שספרדי שלא יודע במדויק מנהג אבותיו יעשה כרוב הספרדים שקיבלו את פסיקת מרן.
שאלה: שימוש בקרם מחלב נאקות: האם מותר להשתמש למרוח קרם ידיים וקרם גוף העשוי מחלב נאקות לריפוי, הידוע שתורם לשיפור מצב מחלות עור כגון פסוריאזיס? מראש. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "כשרות חלב גמלים - נאקה"
תשובה: יש מחלוקת בין הפוסקים האם אומרים שסיכה כשתיה ואז אין למרוח דבר אסור או שמותר. הכרעת הביאור הלכה (אורח חיים שכו, ד"ה "או בשאר חלב") שהמנהג להקל ואם יש סבון או קרם אחר עדיף להחמיר. במיוחד בקרמים וסבונים שלנו שטעמם נפגם ואינם ראויים לאכילת כלב. ואם יש צד של רפואה וודאי שמותר.
שאלה: הכנה משבת לחול: אני מדריך בפנימיה, האם מותר לי בשבת להודיע לתלמידים על אחריות ניקיון למוצ"ש, מכיוון שבמוצש יהיה לי קשה למצוא אחראים או שזה אסור מדין הכנה מקודש לחול? והאם יש הבדל בין הודעה כללית לכולם או במציאת אחראים ספציפיים? אני מסתפק כי להודיע להם בשבת שכולם נמצאים זוהי פעולה ללא שום טורח ולכן אולי מותר?
תשובה: אם מדובר על ניקיון שבאופן עקרוני ניתן לעשותו ללא חילול שבת (לדוגמא: כלים שניתן לשוטפם ב"סקוטש שבת") - מותר להודיע עליו בשבת. אם מדובר על ניקיון שלא ניתן לעשותו בשבת (לדוגמא: סיר שלא ניתן לשוטפו אלא בצמר פלדה) - אסור להודיע לו במפורש אלא רק ברמז, למשל "הערב תגיע למטבח". הרב עודד מילר
שאלה: ניקוי אבק מהבגד בשבת: הייתי במחנה בני עקיבא בעין זיתים וישבנו הרבה על חול. אחד המדריכים ניגש אלי ואמר לי שאסור לנקות אבק מהבגדים בשבת. אני חשבתי שבגלל כבוד השבת ומשום שאין לי בגדים להחלפה אוכל לנקות את האבק מהבגד אך בסופו של דבר לא ניקיתי. האם במצב כזה אפשר לנקות את האבק?
תשובה: בע"ה ראשית כל יש להבהיר שניקוי בגד האסור בשבת משום מלאכת מלבן - אסור גם כאשר אין בגדים להחלפה וכבוד השבת נפגם. אמנם לא תמיד ניעור הבגד אסור. א) ניעור אבק. לדעת הרמ"א יש לחוש לראשונים הסוברים שיש בזה איסור תורה, אך לדעת השולחן ערוך אין בכך איסור. למעשה נחלקו הפוסקים הספרדים האם יש לחוש לדעת הרמ"א, והמיקל בכך יש לו על מי לסמוך וראוי שינער בשינוי. ב) כאשר אדם מוכן לצאת עם בגד כזה. האיסור בניעור האבק רק בבגד שאדם מתבייש בו ולא מוכן לצאת איתו לבחוץ. אם המצב אינו כך והאדם כן מסוגל לצאת כך - אין איסור בניעור האבק לכל השיטות. הרב עודד מילר
שאלה: האם מותר ללכת לים מעורב בלבוש מלא?: חברות שלי רוצות ללכת לים והתאריך היחיד שהן יכולות הוא ביום שיש רק מעורב, האם אפשר ללכת למעורב ולהיות בצד, בלבוש מלא?
תשובה: אין איסור להיות לבושה בחוף מעורב, אולם אם מדובר בחברות דתיות לא ראוי ללכת איתן ולשדר בכך לגיטימציה לכך שהן הולכות. אם הן לא שומרות מצוות בין כה וכה ניתן ללכת איתן, ואדרבה עמידתך לבושה תשדר שכך ראוי לעשות.