LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: לעזוב את האשה כשאין ילדים: כעבור 10 שנים שאישה לא מצליחה להוליד ילד לבעלה יש את הזכות לעזוב אותה. האם גם כאשר האישה נכנסה להריון והתינוק נפטר בבטנה (אין להם עוד ילדים), ולאחר מזה היא לא מולידה ילדים עדיין יש לבעל את הזכות לעזוב את האישה?
תשובה: מעיקר הדין הזכות להתגרש במקום שעשר שנים לא נולדו להם ילדים היא כדי לקיים את מצוות פריה ורביה, ולכן אין חילוק בין אם לא התעברה ולבין מי שהתעברה ומת העובר, שכן בכל מקרה אין כאן אפשרות ללדת ילדים. אלא שצריך לדעת שדין זה סבוך מאוד, ורבו בו התנאים, וברוך ה' בעזרת הרפואה, שהתקדמה מאוד, יש היום פתרונות לרוב הבעיות, הן של הבעל והן של האישה, וכמעט שלא נזקקים לדין זה. וגם אם לא הצליחו הרופאים במלאכתם, כיום אין נוהגים לגרש את האישה אם היא אינה יולדת, אלא אם כן שני הצדדים רוצים בכך. ורק במקרים חריגים מתאפשר לגרש אישה בעל כורחה מסיבה זו. אגב, במקרים דומים גם האישה יכולה לתבוע מן הבעל להתגרש מפני שהיא רוצה בילדים שיהיו לה משענת בעת זיקנותה.
שאלה: טבילה ביום שבת: האם מותר לטבול ביום שבת בים במידה ואני גר סמוך לים שאין שם מתרחצים?
תשובה: אסור להתרחץ בים בשבת. (אינני דן לעניין טבילה לשם טהרה.).
שאלה: גניזה: אני מאוד מסתבך בענייני גניזה. בגניזה לא שייך להחמיר כי אם לא צריך לגנוז את הדבר, אז א א לשים אותו על דבר הצריך גניזה (שהרי הדברים בגניזה מתערבבים אחד בשני). האם אני יכול, כל דבר שאני מסתפק בו, לשים בשקית (דהיינו בצורה מכובדת) ולשים בפח? מדובר על דברים כגון: עתונים, מכתבים, עלונים וכן הלאה שיש בהם דברי תורה או פסוקים ולא על ספרי קודש וקל וחומר לא על תשמישי קדושה.
תשובה: אם יש עיתון שחלק ממנו דברי תורה, עדיף שתגנוז מאשר לזרוק.
שאלה: נדר לצדקה בהדלקת נרות: נדרתי נדר (לאחר גיל 12) לתת צדקה כל שבוע בעת הדלקת נרות שבת. קורה לי שאני זוכרת רק לאחר שהדלקתי את נרות השבת ולא פעם גם שכחתי ונזכרתי במהלך השבוע -שלא נתתי. הדבר גורם לי צער רב. האם אני צריכה לבטל את הנדר (בית דין של שלושה או רב?) או האם אני יכולה לתת סכום כסף כל זמן מה במקום כל שבוע בעת הדלקת הנרות?
תשובה: אם אדם שוכח פעם אחת זה לא אומר שאי אפשר לקיים את הנדר את יכולה להמשיך את הנדר כרגיל.
שאלה: גינה ביתית בשנת שמיטה: האם ניתן לשתול פרחים ועציצים בגינה ביתית היום - ר"ח אלול, אם לא אז מתי מותר?
תשובה: אסור עד לאחר ראש השנה, כלומר, ג' בתשרי.
שאלה: הבנת דברי הרצי"ה בבקשה: שמעתי שהרצי"ה היה מדגיש בשיחותיו "ויהי בבוקר והנה היא לאה" מה מסמלת רחל ומה מסמלת לאה, ומה משמעות הביטוי "ויהי בבוקר והנה היא לאה"? בבקשה אשמח למקורות כדי שאוכל ג"כ להרחיב לבד.
תשובה: עד כמה שידוע לי הרב היה מדבר על כך שדברים גדולים באים בדרך מיוחדת ומסובכת. יעקב אבינו רצה לבנות את בית ישראל על ידי רחל. אולם אפילו כלפי יעקב אבינו סדרי הופעת עם ישראל היה ענין נסתר. הקב"ה רצה שבית ישראל יבנה על ידי שתי כוחות גדולים. כאן הרב היה נכנס מעט לבאר את ענין רחל ולאה. רחל זה הצד הטבעי הגלוי הישיר. ואילו ענין לאה זה הצד הנסתר יותר המכוסה הצד האלוקי שהוא מופיע לא בצורה ישירה אלא בדרך מסובכת יותר. לא זכור לי הסברה מיוחדת על הפסוק "ויהי בבוקר והנה לאה". פסוק זה זהו רק תאור של הגילוי של יעקב אבינו כשהוא מגלה שנעשה דבר שכלל לא חשב עליו. הקב"ה יכול לבנות את עולמו אפילו דרך הרמאות של לבן. לבן חושב שבכך שנותן את לאה הוא יהרוס את יעקב אבינו ואת בית ישראל. הוא יפריע להופעת דבר שלם ואחדותי. והקב"ה דווקא על ידי מעשהו של לבן בונה את בית ישראל על ידי שני הכוחות הגדולים האלו.
שאלה: שם לילדה על שם סבה: האם מותר לקרוא לבת על שם של אבי שנפטר? כמובן, השם יתאים לבת אך יזכיר את שם הסב.
תשובה: לא נראה שיש בזה בעיה.
שאלה: המוציא על חלות של אינה שומרת שבת: אחותי עושה בימי שישי בבוקר הפרשת חלות ומציעה לי לבוא לקחת על מנת לברך המוציא בערב שבת. לצערי אחותי אינה שומרת שבת נוסעת ברכב. האם מותר לי לקחת ממנה חלות ולברך המוציא? היא רווקה ומתגוררת בביתה של אימי ואבי וכל המוצרים הם של אימי.
תשובה: אם אין בעיה בכשרות לא צריכה להיות בעיה בגלל שהיא מחללת שבת.
שאלה: פדיון בן לחלל: לחבר מהעבודה שהוא כהן נולד בן מגרושתו - 1. האם יש לערוך לילד פדיון בן? 2. אם כן האם האב יכול לערוך את הפדיון בכדי להימנע משאלות מביכות? ואם כן האם אין בכך מצווה הבאה מעבירה? 3. האם רצוי להחליף לבן שם משפחה בכדי להימנע ממצבים מביכים בעתיד? 4.האם מלבד העובדה שחלל אינו נחשב לכהן ואינו מחוייב על המצוות של הכהנים ומלבד העובדה שאסור לו להתחתן עם בת כהן האם יש איסורים נוספים שצריך להיזהר בהם? 5. האם ישנה איזה שהיא פעולה שהאב יכול לעשות בכדי למנוע מילדיו הנוספים שהוא מתעתד להביא מגרושתו להיקרא חללים?
תשובה: אין צורך בפדיון הבן. האב הכהן לא יכול להמשיך לחיות עם גרושתו האסורה לו. אלא אם יתברר שהוא לא כהן באמת. ועל כן אין מקום לכל השאלות הבאות.
שאלה: חוב שנידון בבית משפט : חוב שעבר זמן פרעונו ולא נפרע מכוון שלחייב יש טענות לעצם קיומו של החוב - מחלוקת שאמורה להיפתר לצערי בבית משפט לתביעות קטנות (אין סיכוי להביאו לדין תורה ) - מועד הדיון נקבע לאחר תום שנת השמיטה. האם יש צורך בפרוזבול בכדי להבטיח שהחוב לא ישמט בסוף השנה או מיכוון שהחוב נמצא במחלוקת אין תוקף לזמן הפרעון ורק במידה והשופט יקבע שאכן יש כאן חוב יקבע זמן פרעון חדש שהוא יהיה רלוונטי ומימלא יהיה לאחר שנת השמיטה?
תשובה: כיון שלפי התובע הגיע כבר זמן הפירעון ורק בגלל שהשני טוען שיש ריעותא בחיוב ולכן התובע יעשה מספק פרוזבול.
שאלה: קומקום חשמלי שהודלק בטעות בשבת: אדם שהדליק קומקום חשמלי בטעות בשבת. האם מותר לו לכבות את הקומקום לפני שהמים יגיעו לחום שהיד סולדת בו? האם אפשר לדמות את זה למה שכתוב במסכת שבת על אדם שהדביק פת בתנור והתירו לו חכמים לרדות את הפת בשינוי? מבקש לדעת אם זה שונה בין ספרדים ואשכנזים.
תשובה: אם המטרה היא בשביל להימנע מאיסור בישול אזי כן צריך לכבות את זה. ואין הבדל בין ספרדים לאשכנזים.
שאלה: התרת נדרים לאישה שנוטה למות: חמותי, אישה בת 93, סובלת מתהליך של דמנציה ואיננה מתפקדת כלל. אינה שולטת על צרכיה, משרתת עצמה או מסוגלת לתקשר באופן מספק עם סביבתה. נאמר לנו שחשוב לעשות לה התרת נדרים ע"מ להקל על סבלה, היא מאוד סובלת מחוסר שקט ואי נוחות. בעלי הנו האפוטרופוס עליה. איך עושים התרת נדרים? מי אומר את המילים? כמה עדים צריך? האם לבצע בנוכחותה? זה דחוף מפני שהיא לא במצב בריאותי יציב.
תשובה: התרת נדרים צריכה להיעשות בפני שלושה אנשים המבינים בטיב נדרים והתרתן. ומעיקר הדין צריכה האישה עצמה לבקש מהם להתיר לה את הנדרים, והם יענו לה: "מותר לך מותר לך מותר לך" וכו' (כפי שמופיע ר התרת הנדרים - ניתן למצוא אותו במחזורים של ראש השנה). אם האשה עצמה אינה יכולה לבקש התיר לה את הנדר, בשעת דחק כזו, די שתמנה את בעלה להיות שליח להתיר את נדריה והוא יבקש במקומה מן השלושה להתיר, והם יתירו. מכל מקום אדם אחר אינו יכול להיות שליח שלה להתרת נדריה. ומאחר שרבו הפרטים בדין זה (שצריכים לפרוט הנדר ועוד) רצוי לפנות לרב השכונה או הישוב, ולבקש ממנו לעשות את התרת הנדרים. ישלח לה ה' רפואה שלמה.
שאלה: נדיבי ארץ: מה דעת הרב על קרן "נדיבי ארץ" (נותנים "הלוואה" והשביעית משמטת אותה בסוף השנה ובכך מקיימים מצוות שמיטת כספים)?
תשובה: איני מבין מה השאלה אחרי שגדולי הרבנים תומכים בזה. כידוע ארגון פעמונים מקיים את המצוה "והחזקת בו" באופן מהודר. וכל חיזוק וסיוע לאנשים הזקוקים דרך פעמונים יש בו מצות צדקה מן ההידור. וכאן מצטרפת גם מצות שמיטת כספים או לפחות זכר למצות שמיטת כספים יש לזה ערך כפול. יש לברך על הקמת קרן "נדיבי ארץ".
שאלה: תפילת שחרית מוקדמת: האם ניתן להתחיל את תפילת שחרית לפני זמן טו"ת (ועד היכן ללא טו"ת) וכשמגיע זמנם להניח טו"ת ולהמשיך בתפילה? כיצד לנהוג כשצריך לצאת מוקדם לעבודה, ומתי לומר את "קדש לי" ו"היה כי יביאך"?
תשובה: ראשית, יש להבהיר שזמן טלית ותפילין הוא מאוחר יותר משעת עלות השחר, ולכן במצבים בהם מותר להתחיל להתפלל, עדיין אי-אפשר להניח טלית ותפילין. כתב השו"ע: "זמן תפילת שחרית מצוותה שיתחיל עם הנץ החמה. אם התפלל משעלה עמוד השחר והאיר פני המזרח- יצא". וכתב ה'משנה-ברורה': "ובשעת הדחק, כגון במשכים לצאת לדרך וכהאי-גוונא שאר דחק ואונס, אפילו לכתחילה." כלומר: במקרה שיש שעת הדחק או אונס, אפשר לכתחילה להתפלל מעלות השחר". מה מוגדר כשעת הדחק וכאונס? כתבו הפוסקים שגם הפועלים והשכירים הנאלצים לצאת למלאכתם מוקדם בבוקר, ואין באפשרותם להמתין עד הנץ החמה מוגדרים כאנוסים, ויכולים להתפלל מעלות השחר. סדר תפילתם כך לפי בעל 'אגרות משה': מיד עם עלות השחר יניחו טלית ותפילין בלא ברכה ויאמרו ברכות וקרבנות ופסוקי דזמרה, ויכוונו להגיע לאחרי 'ישתבח' בזמן 'משיכיר את חבירו' שהוא זמן טו"ת. למעשה מדובר על כ-50 דק' לפני הנץ, אולם יש לבדוק זמן זה בלוחות. בין 'ישתבח' ל'יוצר' יברכו על הטלית והתפילין וימשמשו בהם. ובשעת הדחק גדול אפשר להמשיך ולהתפלל גם לפני זמן טו"ת, ויכוון בדעתו שאינו רוצה לצאת ידי חובת קריאת-שמע, ולאחר התפילה כשיגיע זמן טו"ת יברך עליהם וימשמש בהם, ויקרא שוב קריאת-שמע. ולפי הגר"ע יוסף שליט"א יש להתנהג כך: יתחילו בקרבנות בתשעים דק' לפני הנץ החמה, ויתחילו 'ברוך שאמר' רק לאחר שיגיע זמן של 72 דק' לפני הזריחה. ולא יניחו טו"ת עד שיגיעו לסוף ברכת 'ישתבח', בתנאי שכבר הגיע זמנם, יניחום ויברכו עליהם. אחר-כך ימשיכו כרגיל עד עמידה, ובעמידה יאמרו שלוש ברכות הראשונות עם 'קדושה', ואין צורך בחזרת הש"ץ במצב כזה. ואם הזמן דחוק ביותר, ידלגו על וידוי ונפילת אפיים, וימשיכו מאשרי עד סוף 'ובא לציון', וסוף התפילה יאמרו בדרכם. ובשני וחמישי לא ישמיטו את קריאת התורה. למרות פתרונות אלו, כתבו הפוסקים שיש לעשות השתדלות לסדר את העבודה בצורה שיוכלו להתפלל כהוגן. (מקורות: שו" או"ח סי' פט סעי' א ובמשנ"ב שם, פסקי תשובות ח"א סי' פט אות ד, שו" יחוה דעת ח"ב סי' ח) הרב אלחנן לוין
שאלה: הלוואת מכשיר שנגנב: לפני כחודש קיבלתי מכשיר אידוי נקניקיות מחבר של גיסי לאירוע שהפעלתי בו דוכני מזון (דרך אגב אני הבנתי שקיבלתי את המכשיר במתנה בעוד שבאמת הכוונה הייתה להשאלה). לצערי המכשיר נגנב אבד ואני צריך לספק מכשיר כזה למשאיל. המכשיר שקיבלתי בהשאלה הוא כמובן לא חדש ולכן הצעתי לבעל המכשיר שאקנה לו מכשיר משומש, במיוחד שמדובר במכשיר שלא נוטה להתקלקל (גוף חימום פשוט כמו של קומקום חשמלי שמוציא אדים ועי"ז מחמם את הנקניקיות) ועוד שלמיטב ידיעתי רוב רובם של האנשים קונים מכונות מזון משומשות משום שהרבה עסקים נפתחים ומיד נסגרים והמכונות המשומשות ממש חדשות. בעל המכשיר דורש מכשיר חדש משום שגם הוא טוען שהמכשיר שלו לא עבד הרבה והוא במצב חדש (יש לציין שהמכשיר לא היה נראה כלל חדש כשקיבלתי אותו, למרות שקשה לדעת בבירור). ההבדל בין חדש למשומש בדר"כ פי 2 לגבי מכונה זו משומש: 350-500, חדש:700-1000. מה אני מחויב לספק למשאיל ע"פ הדין, והאם שייך פה חסידות?
תשובה: מן השאלה עולה, שאין מחלוקת בין המשאיל לשואל שהמכשיר שהושאל לא היה חדש, אלא שהמשאיל טוען שהמכשיר שלו לא עבד הרבה והוא במצב חדש. על כן ודאי שהשואל לא צריך לשלם מחיר של מכשיר חדש, אלא ישלם לו כשווי המכשיר שקיבל להשתמש בו. (בשוק החופשי, עצם העברת יד של מקח מורידה את ערכו אף שהשימוש היה מועט). כמו-כן, מידת חסידות לא שייכת במקרה הנ"ל כי פטור מעיקר הדין. נעיר, שהעובדה שהשואל סבר שקיבל את המכשיר בתורת מתנה לא מעלה ולא מורידה כיון שסוף סוף השואל לא טוען עכשיו שהמכשיר שלו כי קיבלו בתורת מתנה. הדרך לאמוד את מחיר המכשיר שהושאל היא סוגיה בפני עצמה. הרב ינון זמיר
שאלה: פתיחה וסגירה של ארון הקודש: האם מי שפותח את ארון הקודש צריך להיות בהכרח גם מי שסוגר אותו, אם כן, אם מסיבה כלשהי נמנע הדבר (לדוג, שפותח הארון בשירותים), מה לעשות?
תשובה: מצד הכבוד והשלמת המצוה, נכון כי מי פתח את ארון הקודש להוצאת הספרים יהיה גם מי שיפתח להחזרתם. אולם אם הוא לא נמצא יכול מישהו אחר לפתוח ואין בזה כל חשש.
שאלה: גובה שכר דירה: המקרה: יישוב בארץ בו מקובל שגובה שכר דירה לשוכר עומד על 500 ש"ח לחודש לדירה או 550 ש"ח אם הדירה מאד מושקעת. השאלה: האם יש שיקול הלכתי (להתיר או להגביל) העלאה של שכר הדירה מעבר למקובל באזור (למשל ל-700 ש"ח)? אם מותר להעלות, אזי האם יש הגבלה? אשמח לקבל מקורות.
תשובה: השלחן ערוך בחושן משפט סימן רכז' כותב "אסור להונות את חבירו בין במקחו בין בממכרו ואיזה מהם שאינה בין לוקח בין מוכר עובר בלאו" לכן אם יש לחפץ מחיר קבוע אסור להוסיף ולמכור במחיר יותר יקר, אמנם כיום לרוב החפצים אין מחיר קבוע אלא טווח המחירים רחב מאד והוא תלוי בהרבה גורמים, כגון: טיב החפץ, טיב השירות, האחריות, מקום החנות וכד' לכן מותר למוכר למכור במחיר יותר יקר ממקום אחר בתנאי שזה לא מחיר מופקע והוא בתוך טווח המחירים המצוי. לגבי קרקע המשנה אומרת אין אונאה לקרקעות אבל הרמב"ן על התורה כתב שאם הונה לא יחזיר אבל אסור להונות גם בקרקע, וכן פסק ערוך השולחן. לכן אם יש טווח מחירים קבוע וכולם משכירים כאלה דירות בדיוק ב-500 שקל אסור להונות ולהשכיר ביותר אבל אם זה דירה קצת שונה או מיקום יותר טוב מותר להגיד שלכן זה יותר יקר. כמו כן השו"ע פוסק בסימן רכז' סעיף כא' שאם אומר במפורש שאני מוכר לך ב-700 למרות שהמחיר האמיתי זה 500 אז מותר וזה נחשב שהמתאנה מחל על ההונאה, לכן אם תגיד במפורש מותר להשכיר ביוקר. הרב אריאל איגרא
שאלה: מניין בעייתי: אני סטודנט ולאחרונה עברתי להתגורר ביישוב חילוני קטן שבו מתקיים מניין בשבתות. רובו של המניין מורכב ממסורתיים שבאים להתפלל בשבת. את "דבר התורה" נושא אדם מסורתי. הבעיה היא שחלקים ניכרים מדבריו הם פשוט שטויות וחלקים אחרים הם דברי כפירה ממש בכל מיני לבושים מודרניים. שני הדתיים שנמצאים שם די מתעלמים מהעניין או שלא ממש אכפת להם מה נאמר ואני שוקל כל פעם אם לצאת כי פשוט אי אפשר לשמוע את הדברים. בנוסף, אותו אדם גם קורא בתורה וטועה המון ולא טורח לתקן כשמעירים לו. אני חדש בישוב ואני לא ממש יכול לעורר דיון בנושא ומדובר באנשים מבוגרים. אותו אדם קורא ודורש בכל שבת ונראה שמתייחס לכך כאל כבוד גדול כך שלא ניתן להחליפו בעורמה. (כך נראה לי) א. האם אני יוצא בכלל ידי חובת קריאת התורה? ב. מה לעשות בשעת "דבר התורה"? ג. איך להתייחס למצב בכלל?
תשובה: אכן מצב חמור. תתייעץ בזהירות ובעדינות עם שני הדתיים מבלי לעורר מהומות מה ניתן לעשות אם בכלל לשפר את המצב. הפתרון לדעתי להקים חוג תורני בישוב, בעיקר בשבתות לפני התפילות או אחריהן או בשעה נוחה אחרת, בו תלמד אתה תורה כהלכה. אל תאמר דברים ישירים נגד דברי אותו אדם אולם בהחלט תעמיד את השומעים, גם אם יהיו מעטים, על אמיתתה של תורה בניגוד למה שהם שומעים מאותו אדם. בינתיים תשתדל להימנע מלתת לגיטימציה לדברים שהוא אומר ותמצא דרך נאותה לא להקשיב לדבריו. באשר לקריאת התורה. נניח שהציבור לא יוצא י"ח בקריאתו מה האלטרטיבה?
שאלה: מידות ועבודת ה : איך יכול להיות שככל שאדם גדול יותר יצרו גדול יותר? איך יתכן שאדם נהיה יותר ויותר צדיק ועדייו יצרו תוקפו ביתר עז? איך יכולות להתקיים שתי מציאויות סותרות כ"כ בנפש באדם? אני ממש מרגישה על עצמי שככל שאני מתגדלת אני מגיעה גם למקומות הרבה יותר קשים להתגברות. איך אפשר להתגבר על המצב הסותר הזה? ואיך אפשר באמת להטהר ולהתגבר בלי שהיצר גם יגבר? ממש ויישר כח גדול!
תשובה: ההסבר הפשוט שמדובר על סוג יצר שקשור לאנשים גדולים. יש סוגי יצר הרע שנובע מקטנות האדם, כגון: יצר הרע של תאווה. יש יצר שנובע מכך שבאדם יש נטייה לגדלות, כגון: יצר הכבוד והגאווה. ודאי שיצר הרע של הגאווה והכבוד הולך וגודל ככל שאדם הוא בעל כשרונות גדולים יותר. אולם מצאנו שגם היצר שנובע מהמקומות הקטנים שבאדם לפעמים הולך ומתגבר. יש לכך מספר הסברים. ההסבר הפשוט הוא שיש באדם קושי להיות בעמל ועבודה רוחנית ללא לאות. אדם שמצליח להתעלות הוא לפעמים מרשה לעצמו לנוח על זרי דפנה ואז גם היצרים הנמוכים עלולים לתקוף אותו. ההתמודדות עם היצר של הגדלות הוא מידת הענווה. ההתמודדות עם היצר שבא מהצדדים הקטנים שיש באדם זה יראת שמים. אל תאמין בעמצך עד יום מותך. אדם צריך להכיר שכל עוד הוא קרוץ חומר הוא צריך לדבר אל עצמו גם בשפה של חומר שהיא שפה פשוטה. הגוף שלנו לא מבין אורות גדולים. צריך לשמוח להיות שייך לכל ההארות השונות שיש בעולם. גם הארות עליונות וגם הארות פשוטות שמתאימות לצדדים הפשוטים שבנו.
שאלה: דינים שונים בכהנים: 1. האם מותר לכהן להתקרב לקבר של גוי? 2. האם כהן שהקשר של כף היד בתפילין לא מפריע לו לברך יכול לא להתיר את הקשר לפני ברכת כהנים (כמובן אחרי שנטל את שתי ידיו במים)? 3. האם אפשר לרשום את שמי (יהונתן) על מגבת שמפו שמכניסים ל"בתי גוואי" (מקום שאנשים עומדים ערומים)?
תשובה: 1. בדין זה נחלקו רבותינו הראשונים. הרמב"ם סובר שאין קברי גויים מטמאים באוהל, ולכן אין בעיה להתקרב אליהם ואף לעמוד או להתכופף מעליהם, אולם התוספות כתבו שקברי גויים מטמאים משום אוהל. השו"ע פסק שנכון ליזהר שלא ללכת ולהאהיל על קברי גויים, והאחרונים כתבו שכך יש לנהוג למעשה. 2. בדקתי את הנושא הזה ומצאתי, שהתרת הקשר נועדה בשביל שלא תהיה חציצה בשעת נטילת ידיים, וכן כדי שלא תהיה בעיה לפרוש את הכפיים וליצור חמישה אוירים בין האצבעות. אולם מי שאין זה מפריע לו ליצור חמישה אוירים, יכול להחזיר את התפילין למקומם על כף ידו ולברך את העם כך. 3. למרות שבשמך מופיעות כמה אותיות משם הוי"ה, אין בשם זה שום קדושה, ומותר לך להכנס עם שם זה לכל מקום, ואף לזרוק ולשרוף נייר עליו מופיע שם זה. (מקורות: טוש"ע יו"ד סי' שעב סעי' ב, שו"ע שם, ש"ך ופת"ש שם) הרב אלחנן לוין
שאלה: הגדרת לא ילבש: מה בעצם מגדיר את האיסור של לא ילבש, כלומר, אם נניח שעכשיו 50 מהגברים בעולם היו הולכים עם שמלות (שזה אגב יותר מהאחוזים אצל הנשים לצערנו), האם אז היה מותר לגברים ללבוש שמלות?
תשובה: לכאורה כן, כיון שזה לא בגד רק של נשים יהיה מותר ללבוש אותו. כמו שבסקוטלנד הולכים עם חצאיות גם גברים ולכן באותו מקום יהיה מותר ללבוש חצאית.
שאלה: תפילת ראש חודש לאישה: אישה לבד שמתפללת בבית ביום חול שהוא ראש חודש צריכה להתפלל תפילות: הלל, סדר קדוש לבנה, מוסף לראש חודש, ותפילת ברכי נפשי, מה כל כך מיוחד בראש חודש?
תשובה: ראשית, אשה אינה מחוייבת בכל התפילות המצוינות. קידוש לבנה (שגם גברים אינם אומרים אותו בראש חודש עצמו), וברכי נפשי אינן חייבות לומר. לגבי החשיבות המיוחדת של ראש חודש ניתן לקרוא בקישור זה:
שאלה: מתי מקבל הגבר את כניסת השבת?: 1. מתי מקבל על עצמו הגבר את כניסת השבת? בהדלקת הנרות של אישתו? בשקיעה או בתפילת ערבית? 2. מהי עשייה בשינוי? מתי אפשר בשעת הדחק לעשות דברים "בשינוי"? 3. האם מותר להעזר בתינוק ילד קטן לשם ביצוע פעולות חיוניות בשבת?
תשובה: 1. הגבר מקבל את השבת או בהחלטה שלו לקבלה, אמירת קבלת שבת או בשקיעה הקודם מביניהם. 2. עשית מלאכה בשינוי גורמת לכך שהאיסור יהיה איסור דרבנן ולא דאורייתא. כך שאי אפשר ככלל לעשות דברים על ידי שינוי מפני שעדיין זה אסור. 3. אסור.
שאלה: פתיחת מכונית בשבת לצורך תרופה: אני חולה אסטמה ומידי פעם זקוק למשאף להקלה על הנשימה. בשבת האחרונה הזדקקתי לאותו משאף, אלא שהאחרון שהיה לי היה בתוך המכונית. היות והיה לי קשה לנשום, פתחתי את המכונית ובכך הנעילה המרכזית נפתחה, נדלק האור במכונית ונדלק אור נוסף כשפתחתי את תא הכפפות, שם היה מאוחסן המשאף. בסגירת המכונית כמובן, שוב כבו כל אותם אורות. האם נהגתי כשורה?
תשובה: אם זה פיקוח נפש אין בזה שום בעיה. ואם זה הכרחי זה "פסיק רישיה דלא ניחא ליה" וזה איסור דרבנן ויהיה מותר.
שאלה: פירורים על השולחן בברכת המזון: האם צריך להשאיר על השולחן את הפירורים של הלחם לאחר שאוכלים ואז לברך, ומה לגבי עניין האסטתיקה?
תשובה: ההלכה היא שאין להסיר את המפה והלחם מן השלחן עד לאחר ברכת המזון (שו"ע סי' קפ סע' א), כדי שיהיה לברכה על מה לחול, וכן כדי להראות שאנו מודים לה' על שאכלנו ושבענו והותרנו. מכל מקום אין צורך להשאירם מפוזרים על השולחן, אלא לרכזם לפני המברך. ומותר להוריד מן השולחן חתיכות לחם שנמאסו או התלכלכו, ולהשאיר כמה חתיכות לברכה. את הפירורים הקטנים מותר להוריד. והעיקר שישאר קצת לחם לפני המברך.
שאלה: קבלת נענע מתנה בשנת שמיטה - שאלה נוספת: על התשובה לגבי נענה שנקנה באיקאה והרב אמר לשתול אותו באדמה לאחר ראש השנה. רציתי לדעת, אם לבנתיים, עד שאשתול אותו אחרי ראש השנה, מותר לי להשקות אותו ואיך?
תשובה: אפשר להשקות את הצמח עד ראש השנה, במידה שלא ינזק. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: שם ה  בהשכבה: כאשר אומרים השכבה לנפטר לאחר עליה לתורה, האם לומר בשם אדנות מלא או לומר רוח ה' תניחנו בגן עדן?
תשובה: באדנות.
שאלה: לבישת מכנסיים כושר: האם אפשר ללבוש מכנסיים כאשר אני עושה כושר?
תשובה: לא שונה הצניעות בזמן עשיית כושר מכל זמן אחר. לכן, אם את לבד או בחברת נשים אחרות מותר. אולם אם ישנם אנשים נוספים ודאי שאי אפשר ללבוש מכנסיים אז (וגם עשיית הכושר עצמה צריכה להיות בצניעות מה שעל פי רוב לא סביר בחברת אנשים אחרים).
שאלה: תפילה לפני הנץ: האם יש עדיפות לתפילה לאחר הנץ (לא ותיקין) מתפילה לפני הנץ, ואם כן, אם יש חוסר נוחות מסוימת בתפילה המאוחרת האם מותר מלכתחילה המנין לפני הנץ (כגון: נסיעה קצרה למנין)? ובאותו ענין מה הדין כאשר התפילה המאוחרת גורמת להפסד זמן של לימוד תורה האם המנין שלפני הנץ מותר לכתחילה?
תשובה: לכתחילה עדיף להתפלל בהנץ החמה או לאחריה, כיון שעיקר זמן תפילה הוא מהנץ החמה ועד סוף שעה רביעית (בשעות זמניות) שהוא שליש היום. ולהרבה פוסקים עדיף להתפלל ביחיד לאחר הנץ ולא במניין קודם הנץ, קל-וחומר שעדיף להתפלל במניין לאחר הנץ. אולם במקום צורך או דוחק מותר לאדם להתפלל מעלות השחר (ועדיף מזמן שמותר להניח תפילין ולהתעטף בטלית, שהוא כ-50 דקות קודם הנץ החמה). וצורך זה הוא במקום שצריך לצאת מקודם לעבודתו או לנסיעה וכדומה, אבל לא לצורך נוחות בלבד. מכל מקום, כל שהתפלל אחר עלות השחר יצא ידי חובה. ואם בגלל התפילה במניין שלאחר הנץ החמה יבוא לידי ביטול תורה, מותר להתפלל קודם הנץ החמה, שכן ביטול תורה לא גרע מכל צורך אחר שבגללו מותר להתפלל קודם הנץ החמה.
שאלה: שבת ומשפחה: חברי גרוש זמן רב, ועתה בע"ה הוא עומד לשאת אשה גרושה עם ילדים. האשה מגיעה מבית שאינו שומר מצוות, אך היא עצמה אשה דתית למעלה מעשרים שנה, וילדיה למדו במוסדות תורניים. הורי האשה נהגו לאורך כל זמן גירושיה לשמור על אחדות המשפחה ע"י ביקורים קבועים בליל שבת, וסעודת שבת משותפת. ביקורים אלה כרוכים בנסיעתם של ההורים בשבת. הם עומדים על רצונם להמשיך מנהג זה גם לאחר הנישואין המתוכננים, וחברי מתלבט האם מותר לו להסכים לכך, או שעליו להתנגד עד כדי ביטול הנישואין. כיצד עליו לנהוג?
תשובה: לא צריך לבטל את הנישואין בשביל זה, אלא צריך להיות תקיף ולא להסכים לזה והאשה צריכה להבין שאם היא רוצה להינשא לו הבעל קודם לביקורים האלה.
שאלה: כיצד לקבוע מזוזה: אני צריך לקבוע מזוזה מחר ואני לא יודע מה ואיך לקבוע, מה לברך, ואם צריך מניין או לא?
תשובה: רק פתח שיש לו שתי מזוזות ומשקוף (אפילו תקרה) והוא פונה לחדר שגודלו ארבע אמות (כשני מטר) על ארבע אמות חייב במזוזה. במקרים אחרים הפתח פטור או חייב במזוזה ללא ברכה בקביעתה ולכן יש לשאול בכל מקרה לגופו. את המזוזה יש לחבר אל מזוזת הפתח בצורה חזקה בכדי שהמזוזה לא תיפול, אפשר במסמרים, ברגים או בדבק. את המזוזה יש לקבוע בצד ימין של הנכנס לחדר בתחילת השליש העליון של המזוזה. האשכנזים קובעים אותה באלכסון כשהחלק התחתון פונה לנכנס ואילו הספרדים קובעים אותה במצב מאונך. לפני שקובעים יש לברך: "ברוך אתה ה' אלקינו מלך העולם אשר קידשנו במצוותיו וציוונו לקבוע מזוזה". גם אם קובעים כמה מזוזות מברכים ברכה אחת לכולם. אין צורך במניין ואפשר לברך ולקבוע לבד.
שאלה: אשה שלוותה ונישאת: אשה לוותה כסף כשהיתה רווקה וקנתה בו רכב ולאחר כמה זמן התחתנה ועדיין לא פרעה את חובה למלווה, בנוסף הרכב שנקנה בכסף ההלוואה נמכר אבל רק שנה או יותר לאחר החתונה (הבעל הספיק גם הוא להנות מהרכב שנקנה בכספי ההלוואה). 1.האם היא חייבת צריכה יכולה להחזיר את החוב או בגלל שהתחתנה והכל שייך לבעלה אינה חייבת צריכה יכולה לפרוע? 2. המלווה שהלווה לה כסף רב מה דינו, האם הוא יכול לדרוש ממנה שתחזיר לו את כספו או מבעלה? 3.מה דין בעלה, האם הוא חייב צריך לפרוע את חובות אשתו כשהיתה רווקה? 4.האם צריך לעשות פרוסבול על חוב כזה? 5. אם יש שאלות נוספות שיכולות להתעורר עקב מצב כזה ולא שאלתי אודה לרב שיתן גם להן מענה.
תשובה: בדיוק בשאלה זו הסתפקה הגמ' במסכת בבא בתרא דף קלט. ונחלקו הראשונים כיצד פשטה הגמ' את הספק. הרשב"ם בשם ר"ח סבר שהגמ' הכריעה שהבעל חייב להשיב את ההלוואה למלווה אם יש לאישה נכסים.  כמובן שהבעל לא חייב לשלם מנכסיו מה שלוותה אשתו קודם הנישואין (עיין בית שמואל אבן העזר סימן צא ס"ק ט'). לעומת זאת, הרמב"ם, הרי"ף והרא"ש סברו שהגמ' נשארה בספק לגבי שאלה זו ולכן הבעל לא חייב לשלם הלוואה שלוותה אשתו קודם נישואין, שיש לנו כלל שהמוציא מחברו עליו הראיה. וכן פסק בשולחן ערוך (אבן העזר סימן צא סעיף ד) וזה לשונו: "היה עליה מלוה על פה ואחר כך נשאת, אינה נגבית מהבעל, דמלוה על פה אינו גובה מהלקוחות. הגה: מיהו אם המעות שהלוה בעין, חייב לשלם (רבינו ירוחם והמרדכי)..אבל אם היה עליה מלוה בשטר, גובה מנכסים שהכניסה לבעלה." סיכום: א. אם ההלוואה נעשתה ללא שטר עם עדים אין הבעל חייב לשלם אפילו מנכסי אשתו. ב. החוב נשאר על האשה עד שתתאלמן או תתגרש, לכן המלווה צריך לעשות פרוזבול (חו"מ סימן סז). ג. היות שדין זה נפסק מכוח ספק בגמ', אם תפס המלווה אין מוצאים מידו. ד. כאמור, שהאישה צריכה לדעת שהיא חייבת למלווה וזה שאין לה ממון אין זה פטור, לכן ראוי שבעלה ידאג לכסות חובות אישתו ובמיוחד שגם הוא נהנה מהכסף, למרות שמן הדין לא ניתן לתבוע את החוב ממנו לעולם או ממנה כרגע. הרב אברהם זרביב
שאלה: מידת הדין?: אינני מבין מדוע בתפילת העמידה מבקשים אנו מה בברכת "המשפט" מה לשפוט אותנו בצדק! הרי מצד הדין היינו ראויים לעונשים על מעשינו (טוב, לפחות אני. פשוט התפילה מנוסחת בלשון רבים), ומדוע נבקש מה להענישנו?
תשובה: אנו לא מבקשים שה' ידון אותנו במידת הדין. עיקר הבקשה שלנו היא שה' ידון את כוחות הרע שיש בעולם. הצדק והדין האלוקי מוצא דרכים רבות כיצד להתמודד מול הכוחות השליליים שיש בעולם. אם גם בנו לפעמים יש צדדים שליליים בהם אנו רוצים שהקב"ה יאיר עינינו ונזכה לעשות תשובה. אולם אנו גם מוכנים לקבל את היסורין באהבה. אנו ודאי לא מבקשים יסורין. מי יודע אם נוכל לעמוד בניסיון קשה של יסורין. אנו מבקשים לכלות את הרשעה ולדאוג בעולם שהצדק יעשה. בנוגע לעצמנו אנו מקבלים על עצמנו גם לתקן את מעשנו. כתוב בספר יערות דבש שאדם שמבקש שהקב"ה יעשה עימו דין זה עצמו גורם לכך שהקב"ה ממתיק את הדין. זהו אחד הרעיונות המרכזיים בראש השנה שעם ישראל לא מתעלם מכך שיש דין בעולם. אולם בזכות זה שאנו נהיים אלו שתובעים שמלכות ה' תתגלה בעולם אנו זוכים שהקב"ה לוקח אותנו כאלו שממונים להיות שליחי ועבדיו להפצת מלכותו. בזכות זה הקב"ה ממתיק לנו את הדין. יש כללי משפט מיוחדים למשרתים של המלך ולבניו של אב הרחמן.
שאלה: ר  אליעזר שחרר את עבדו: כיצד שחרר ר אליעזר את עבדו כדי להשלים מנין, הלא זה לאו המפורש בתורה למרות הכתוב על חשיבות התפילה במנין מנין למדנו כי זה דוחה מצוות לעולם בהם תעבודו? ראיתי את התוספות שאומר: "מצוה דרבים שאני" אבל עדיין השאלה עומדת איפה מצאנו תפילה דוחה לאו?
תשובה: זה הגמרא שואלת את זה בברכות מז, והגמרא אומרת שזה בגלל מצוה דרבים ולכן זה דוחה את האיסור. בפרט שיש דיעות שלא לשחרר את העבד זה לא איסור גמור אלא ויש מצוה כל רגע להחזיק בהם אלא יש ענין שלא לשחרר אותם אבל אם יש מצוה דרבים בשביל זה יהיה מותר לשחרר.
שאלה: סליחות בזמנים שונים: אני סטודנט ואני גר במושב. יש לנו בית כנסת שאומרים בו סליחות בשעה 4 לפנות בוקר ואני קם בבוקר ב-7 ללכת ללימודים ובלילה אין פה סליחות. איך ומתי אני יגיד סליחות כדי שאצא ידי חובה? האם מותר לי להגיד סליחות יחיד בזמן כלשהו במשך היום, בצהרים או בערב או שחייב לומר בחצות הלילה או בבוקר? או אם יש פתרון לכבוד הרב?
תשובה: אין אומרים סליחות משקיעת החמה ועד חצות הלילה בכל מקרה. ולכן מי שלא יכול לקום לומר סליחות באשמורת הבוקר, וגם אינו יכול לומר סליחות בשעות הבוקר המוקדמות קודם תפילת שחרית, יאמר סליחות קודם תפילת מנחה לאחר חצות היום.