LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: הכשרת כיור מקרמיקה פורצלן: אנחנו עוברים דירה,והשוכרים לפנינו לא שמרו כשרות, איך ניתן להכשיר את הכיורים העשויים מקרמיקה פורצלן?
תשובה: לערות עליו מים רותחים.
שאלה: נדר לא בבית כנסת: נדרתי נדר לא בבית כנסת אלא ברחוב בשביל חברה, האם הנדר עדיין נחשב, ומה עלי לעשות?
תשובה: הנדר חל גם אם נדרת לא בבית הכנסת, ולכן עלייך לשלם את הנדר.
שאלה: נפילת אפיים לפי מנהגי בבל: אני מתפלל בבית הכנסת שנוהגים על פי מנהגי בבל ובתפילת שחרית ומנחה אינם אומרים נפילת אפיים. א. מה הטעם למנהג זה? (אם יש) וכן כיצד עליי לנהוג אם אני לא נוהג כך בדרך כלל?
תשובה: שמעתי מאבי שהיה מיוצאי בבל שהיו מתיחסים לנפילת אפים כרשות ועל כן אם היה צורך היו מבטלים אותה. כמובן שלבטל באופן קבוע זה דבר שאיננו ראוי. וכתב המשנה ברורה שמי שנמצא במקום שלא אומרים מסיבה לא מוצדקת כדאי שיאמר לבד אחר כך. בפרט בשני וחמישי שאין לבטל את "והוא רחום".
שאלה: חתונה פרנסה והשתדלות: אני בן 22 ורציתי לקבל הדרכה מעשית לגבי זמן המתאים לחתונה. אני הולך ללמוד באוניברסיטה עכשיו, לימודים לתואר ראשון זה לפחות 3 שנים ומי יודע בעז"ה אם אמשיך לתואר שני ואילך. אין לי כרגע מקצוע (כמו רוב משוחררי צבא). ומצד שני, מה אני אמור לעשות לגבי חתונה? בהנחה שאני אכיר את האחת, מה אני אמור לעשות? מאיפה יבוא הכסף לגור יחד?, להתקיים?, שהרי לא תהיה לי פרנסה לשנים הקרובות ממש. האם עלי להימנע מהיכרויות?, האם צריך להחזיק קשר על אש נמוכה עד שיהיה אפשר כלכלית להתחתן? זה בעייתי עם כל היצר. איך בחורים בגילי אמורים להתחתן? איני יכול לבנות על הורי שיכלכלו אותי. אשמח להבין מה בפועל צריך לעשות, תשובה שתכסה את כל המקרים הכללים ודעת הרב בנוגע לזמן חתונה והיכרויות שידוכים.
תשובה: למרות שהרמב"ם מזכיר שאדם חכם קודם כל בונה בית ורק אח"כ לוקח אישה מדובר על דורות שהיה בהם קושי ממשי להתקיים. אנו בדור עשיר שניתן תמיד לצמצם הוצאות. חלק גדול מההוצאות הם מותרות. בדרך כלל ניתן לעבוד עבודות מהצד, ליסוע לשבתות להורים ועוד כמה "חלטורות" ולהיסתדר מבחינה כלכלית בשנים הראשונות. אתה בגיל בוגר ובשל לחתונה. הצעתי שתמצא בת זוג ובעז"ה תיסתדרו.
שאלה: מי אמר שזו הבחירה הנכונה?: לתשובת הרב לגבי a href " הנכונה בבני זוג. כהמשך, הבחור לא מצפה שלא יהיו חסרונות, אך הוא חושב שאולי יש צורך ביותר התאמה. אוסיף כי ההתלבטות היא על רקע דתי. הבחורה אמנם ברמה דתית טובה, אך לא מספיקה מבחינתו (טלויזיה, כיסוי ראש חלקי, ועוד). הרקע הדתי שונה, והמשפחה מרקע דתי חלש. ניכר שיש בה רצון לשינוי, אך כנראה לא מספק. מה גם שהיא לא מספיק מבינה את עולמו הרוחני ושאיפותיו לתוספת קדושה. היא רואה בפתיחות אידיאל והוא לא מזדהה עם דרך זו. כל שאר הדברים, הקשורים לאופי, מצויינים עבורו. האם זו סיבה להפסיק, האם עדיף מישהי ברמה רוחנית הדומה יותר לשלו, והחסרונות הם בכיוונים אחרים?
תשובה: קשה מאד להכריע איזה חיסרון עדיף. זה ענין של בחירה חופשית. אולם אם הבחור לא לחוץ אזי יש מקום לחפש הצעה יותר מתאימה מבחינה רוחנית. גם השאלה הדתית יכולה להוות קושי ומחיצה בין בני זוג. במיוחד אם הבחור מרגיש שלא מבינים את השאיפה הרוחנית שלו אזי יש בכך גם קושי בכימיה ובתקשורת. בכל אופן אם בני הזוג מאד מחוברים ומנסים לעזוב אחד את השני ולא מצליחים אז יתכן שזה סימן לחיבור פנימי וטוב ביניהם. כאן אני מציע שכבר עתה יהיה ברור על מה הם הולכים. האיש צריך לדעת כיצד תלך האישה. היא תלך עם מכנסיים. היא תלך לים מעורב? וכן האישה צריכה לדעת בגדול מה הם הצריכם הרוחניים של האיש. הוא מתכוין כל ערב ללמוד שעה בבית כנסת וכו'. לאחר שהם פחות או יותר ידעו על מה מדובר יבינו שמתחתנים לא בכדי לשנות במודע אחד את השני. לא מתחתנים על דעת זה שהשני ישתנה. אולם מאידך לא מתחתנים בכדי לא להשתנות. אולם השינוי לאחר החתונה יצטרך להיות רק מרצון פנימי ולא בדרך של ביקורת ותביעות. חשוב להדגיש שלא לחיות באשליות שאחרי החתונה הדברים מיד ישתנו. חשוב גם לקבוע מה בנוגע לילדים. לאיזה חינוך ילכו? האם יהיו בחינוך תורני נפרד או בממלכתי דתי. לאחר שיודעים על מה הולכים ובכל אופן נשאר הקשר באופי ובשאר הדברים במלוא עוצמתו ניתן לכרות ברית נישואין. בהצלחה.
שאלה: צביעת בית בשכירות: אני ומשפחתי עוברים להתגורר בבית בשכירות. האם קיים מנהג לצבוע את הבית לפני הכניסה? אני לא מתכוון שהקירות מלוכלכים. אלא נאמר לי שזה משום "שהקירות ספגו שיחות ומנהגים של הדיירים הקודמים" כדאי לציין שהדירה הייתה פנויה במשך השנה וחצי האחרונות.
תשובה: אין שום ענין בצביעת בית, אא"כ רוצים לצבוע מחמת לכלוך וכדו'.
שאלה: בעלי ידכא אותי בעתיד?: אני גרושה ואמא ל-3 ילדים. אני חיה עם בן זוגי שנה. הוא עוזר לי ותומך בי בכל דבר. אך יש לי בעיה רצינית אחת איתו שהוא רציני מדי. אני אחת שמאוד אוהבת לשמוח ולצחוק, אוהבת אנשים והוא ההיפך הגמור שלי. הוא אוהב שקט בלי אנשים הוא לא צריך כלום באופן מיוחד. הוא פולני ואני טריפוליטאית אני עומדת להתחתן עוד 20 יום ואני ממש פוחדת שזה ידכא אותי בעתיד?
תשובה: עדיף לדחות את החתונה. ולא להתחתן כל עוד שאת לא משוכנעת ובטוחה שזה טוב להתחתן איתו.
שאלה: לבוש אדום לתינוקות: האם יש מניעה להלביש לתינוקות בת ארבעה חודשים בגד בצבע אדום והאם בכלל חל איסור על כך, והאם בימים חמים אלו אפשר להלביש לה חליפה עם מכנסיים קצרים?
תשובה: לתינוקת בת ארבעה חודשים אין מניעה להלביש לה כל מה שרוצים.
שאלה: שמן פרפין ושמן צבוע בשבת: האם מותר להדליק נרות שבת בשמן פרפין, והאם מותר להדליק נרות שבת בשמן צבוע?
תשובה: אם לפרפין אין ריח רע, אין בעייה להדליק. וכן בצבוע אין בעייה.
שאלה: במה צריכים לשאול רבנים?: באיזה נושאים דרושה התייעצות רבנית ובאיזה עדיף להחליט על דעת עצמי, לדוגמא, האם צריך לשאול רב בנושאי אידאולוגיה? הרי לכל רב יש אידאולוגיה משלו! הרי בזה בעצם אני מכשיל את אותו רב בעירוב שיקולים שאינם קשורים להלכה!. וכן האם ראוי שרב יערב בשיקוליו ההלכתיים שיקולים פוליטיים? והאם חייבים לשאול רב על הדרכות בנושאים אישיים, כעצה היכן ללמוד ובמה לעסוק?
תשובה: יש לשאול רב בדברים שהתורה מדריכה בהם. ואין לשאול רב בדברים שאין התורה מצווה מה לבחור. אם אדם שואל רב באיזה קומה עדיף לגור או באיזה עיר כדאי לגור, אם יש בשאלה זו גם צדדים רוחניים כגון שמקום אחד הוא מקום תורה ומקום שני אינו מקום תורה, בזה יש מקום לשאול רב, אך באיזה קומה לגור כאשר אין בזה אלא שאלה של נוחיות אין לתשובת הרב עדיפות על כל יועץ אחר. בתורה יש הדרכה בנושאים אידאולוגיים ועל כן יש לשאול רב שהוא מומחה לדעת תורה מה התורה אומרת בזה. ואם יש מחלוקות בין הרבנים אין ענין זה שונה מתחומים תורניים אחרים שיש בהם מחלוקות בין הרבנים.
שאלה: אבלות על הורה בביתי: הורי התגרשו לפני כ 18 שנה ומאז אין לי קשר עם אבי, מה גם שהחיים איתו מלפנים לא היו קלים בלשון המעטה, האם ניתן להתאבל על הורה בביתי ולא להגיע לביתו של ההורה?
תשובה: למנרות שלא היו לך יחסים טובים עם האב, לכתחילה ראוי להתאבל היכן שהנפטר הסתלק או בביתו של הנפטר.
שאלה: דרך לבית הכנסת נדרים ונקיות: לבית הכנסת בישובי יש שני דרכים ללכת אליו מביתי, אחת ארוכה ואחת יותר קצרה, האם עדיף עליי ללכת מהדרך הארוכה ואז יהיו לי "שכר פסיעות", או ללכת מהדרך הקצרה בטענה שעלי להגיע מהר לבית כנסת "לרוץ למצוה", וכן שאני יוצא מבית הכנסת באיזו דרך עדיף עליי ללכת? רשמתי רשימת דברים שאני רוצה לקבל עליי בסוף הרשימה כתבתי "בלי נדר", עכשיו יש כמה דברים שאני רוצה לבטל אותם (לא מדובר שאני אעבור על עבירה לכשאני אבטל אותם) האם מותר לי לבטל כלומר להפסיק, או שאני צריך לעשות התרת נדרים בפני 3 אנשים? הרמח"ל בפרו מסילת ישרים מתאר במידת הזהירות את "הרע האמיתי", מה הכוונה לרע האמיתי? ועוד הוא כותב במידת הנקיות שיהיה אדם נקי גמור מכל חטא ועוון ואז יהיה לו את מידת הנקיות, והרי כתוב "אין צדיק בארץ אשר לא יחטא" וכתוב "יצר האדם רע נעוריו", הרי ידוע שאין כזה אדם שיכול להגיע למדרגה שהוא נקי גמור מכל חטא ועוון, אני מרגיש שמידת הנקיות לפי הרמח"ל איננה ניתנת להשמה?
תשובה: א. עדיף ללכת בדרך הקצרה ע"מ להגיע לבית הכנסת כמה שיותר מהר וכמו בעלייה לתורה שיש לעלות לתורה בדרך הקצרה, עיין בשו"ת מהרש"ג ח"א (סי' כ"ז). ב. כיון שרשמת בלי נדר, לא חל עליהם שם נדר, ואתה יכול לבטל מנהגים אלו בלי לעשות התרת נדרים. ג. רע אמיתי הכוונה לרע בלי צדדים של טוב.
שאלה: בית העלמין בימי בין המצרים: האם מותר לבקר בבית העלמין בימי בין המצרים?
תשובה: כן ( יש כאלה שעולים במיוחד בתשעה באב).
שאלה: קושי בעבודת ה: כיצד אני יכולה להתמודד עם דברים שקשים בעבודת ה, וכן אם אפשר עצות מעשיות לחיי היומיום?
תשובה: תלוי מה סוג הקושי. אם מדובר על קושי בהזדהות אזי צריך ללמוד להבין ולהגביר אמונה. אם מדובר על קושי בהתגברות על מניעות מלעשות דברים טובים אז יש ללכת קמעא קמעא מהקל אל הכבד. לקבוע משימות מדודות ולהתקדם בהם לאט לאט. אם מדובר על קושי עם החברה הדרך הטובה היא להחליף חברה. אם זה לא ניתן אז לפתח מידת עצמיות. תכתבי לי יותר בפרוט ונכול להתייחס בצורה יותר מדויקת.
שאלה: בריכה טיפולית בתשעת הימים: מה ההלכה לגבי הליכה לבריכה לצורך טיפולי בתשעת הימים, ולגבי שבוע שחל בו תשעה באב? אציין כי הבריכה אינה בריכה רגילה אלא בריכה קטנה ומחוממת לצורך הטיפול ומכילה כ-7 אנשים.
תשובה: למטרה רפואית, אין בעייה גם בשבוע שחל בו תשעה באב.
שאלה: תלישת שערות שלא בכוונה: האם יש בעיה עם תלישת שערות שלא בכוונה (כמו הבעיה בשבת) בשלושת השבועות?
תשובה: תלישת שערות אינה תספורת. אדרבה, יתכן שהיא ביטוי לאבל אלא שהתורה אסרה לתלוש שערות על מת, בפרט אם הדבר נעשה ללא כונה אין צורך להתייחס לכך.
שאלה: החמרה בנושא נעילת הסנדל: ראיתי שיש המחמירים ללכת יחף בצום ט וביוה"כ, האם זו חומרה שיש לנהוג בה או שאולי זה ביזוי להכנס לבית הכנסת בצורה זו?
תשובה: לא שייך כאן ביזוי. בדורות הקודמים נהגו ללכת כך. היום, מבחינה טכנית, קשה ללכת ברחוב כך. אם אתה רוצה להיות חסיד, תלך רק עם גרביים.
שאלה: מוזיקת רקע ברכב בשלושת השבועות : האם יש מקום להתיר שמיעת מוזיקה בשלושת השבועות תוך כדי נהיגה מכיוון שזה רק נועד להפיג את השקט שברכב ולהוות רעש רקע ולא מצד הרצון להנות מהמוזיקה? אני חייב לציין שמוזיקה ברקע עוזרת לי לנהוג רגוע יותר.
תשובה: אם זה לא לצורך שמחה יהיה מותר. זה כמו ריפוי, לאפשר לנהג להתרכז.
שאלה: מקום החזן בזמן ברכת כהנים: בבית הכנסת שלנו נוהגים כמנהג אשכנז שמקום השליח צבור הוא לימין ארון הקודש, הכהנים בזמן הברכה נושאים כפיהם מחזית ארון הקודש. כך שיוצא שהחזן העומד במקומו נמצא מאחורי הכהנים. כל המתפללים הנמצאים במזרח לצידי ארון הקודש עוזבים את מקומם כדי שפניהם יהיו מופנות לכהנים. איך ינהג החזן האם גם הוא יעזוב את מקומו באמצע התפילה כדי להתברך או אולי עדיף שמראש יתחיל את החזרה לא ממקומו הקבוע אלא במרחק מה מהעמוד כדי לזכות או שנאמר שהוא נחשב כאנוס וישאר על מקומו?
תשובה: צריך לשנות את מקום העמוד (או לפחות לתפילת שחרית יעמוד החזן בריחוק ממקום העמוד), שיעמוד החזן לפני הכהנים.
שאלה: הגילוח היומיומי בימי בין המצרים: על סמך מה אוסרים את הגילוח היומיומי בימי בין המצרים, עד ראש חודש? לדעתי, אין כל דמיון בין הגילוח ובין תספורת הראש, שהוא עניין יותר מיוחד, הנעשה לפני חג או אירוע שמחה. לא רק שהנסיבות אינן דומות, אלא הפעולות אינן דומות (גילוח עצמי לעומת תספורת במספרה), והתוצאות אינן דומות (נקיות הפנים ומניעת כיעור לעומת קיצור, עיצוב ויפוי השיער). יתר על כן, אי-גילוח למי שרגיל בכך, גורם אי-נוחות רבה (גירודים, "עקיצות", וכד ). לא כך עם מניעת תספורת. בנוסף להבדלים הרבים, הרי יש כלל שלא גוזרים גזירות חדשות, ובדאי שנוהג הגילוח היומי ושיטת הגילוח שלנו לא היו ידועים לא לח ולא לפוסקי אשכנז שדברו על הימנעות מתספורת בימים אלה. יתר על כן, הימנעות מתספורת מי"ז בתמוז עד ר"ח אב הוא "רק" מנהג, כלומר, אין אזכור בתלמוד שממעטים בשמחה אלא משנכנס אב. האם מנהג מניעת הגילוח אינו בגדר "מנהג חדש"? מקובל בחברה שלנו שהמראה הבלתי מגולח מעיד על יהודי המקפיד המחמיר. אבל מה עם החובה לכבד את הבריאות, והחשיבות שיהודי שומר מצוות לא יתגנה על אשתו ועל הסובבים אותו, האם לא ראוי להחמיר בנושאים אלו?
תשובה: הסברות שהעלית נשקלו ע"י הרבנים בדורנו ויש בודדים שבאמת הקילו הן בספירת העומר והן בבין המצרים, אמנם יש לדעת שלחכמי הספרדים אין איסור גילוח ותספורת בבין המצרים מלבד השבוע שחל בו תשעה באב, ובכל אופן בדורנו, שיש נטייה לפרוץ את כל חומות הדת ויש חצופים שפורצים גדרים שאפילו לא מקובלים אצל גויים מתוקנים. דווקא בדורנו זה צריך להשתדל לגדור גדרים כדי להבליט את עמידותינו על תורת ישראל ועל מנהיגיו שתוקנו ע"י חכמים וצדיקים ולא לחפש, להקל בהם, אומנם למי שבאופן אישי יש קושי וסבל ניתן להקל אבל אין צורך לפרוץ את גדר הרבים בשביל יחידים.
שאלה: מדבקת מים מינרלים בשבת: האם מותר להחליף קנקן מי עדן בשבת, מדובר שעל פי הקנקן יש מדבקה, האם יש בעיה להורידה בשבת?
תשובה: מותר, זה מקלקל.
שאלה: עישון במקום אסור: הרב השיב לשאלה לגבי עישון בזמן לימוד בחברותא אולם תשובתו לא הובנה באופן חד-משמעי. ראשית - חזקה על המעשן, שהוא מזיק לעצמו ולאחרים (כך ע"פ מדע הרפואה), והרי לכאורה "טובל ושרץ בידו". שנית - כמדומני הוסכם על דעת כל הפוסקים, שהחוק, האוסר לעשן במקומות ציבוריים (ובתי מדרשות בכלל אלה) הינו גם דעת תורה, ואילו במקום עבודתי, שאותו אני מנהל, קיימת הוראה שאסור, ובביתי גם אינני מרשה לעשן לא לרב ולא לתלמיד. מה נשאר איפה? ביתו של הרב?! מן הראוי לתת את הדעת לכך, שאותו רב עלול להכשיל את התלמיד בהיזק, אם יעשן בזמן הלימוד. האם לא מדין "הוכח תוכיח" (אפילו תלמיד את רבו) נראה, שמן הראוי להסביר לרב באופן חד-משמעי אולם מבלי לפגוע חלילה בכבודו, שמפאת הסבל, שנגרם מהעישון, לא אוכל להמשיך ללמוד איתו בתנאים אלה, ועל הרב להבין, שלא זו בלבד, שלא יהיה לו "שכר" על העישון (המזיק) אלא אף עלול להיתבע על גרימת ביטול תורה ליהודי? מאחורי השאלה עומדת התמיה, האם הרב אינו יכול להתאפק? אם כך, כיצד הוא מצליח להימנע מעישון בשבת?
תשובה: אף אחד לא טוען שעישון הסיגריה היא ביטוי לשליטה בכוחות הנפש. אולם לכל אחד יש חסרונות וגם לרבנים יש חסרונות. אם הסביבה מוחלת לרב אזי הצד שבין אדם לחבירו אינו נחשב איסור. בנוגע לשאר הדברים אתה צודק.
שאלה: ספק ספיקא בקידוש בליל שבת: האם לדעת המשנ"ב יש להחמיר בקידוש ליל שבת בהלכה שיש בה מח, או מקילים מטעם ספק ספיקא? מצאתי בזה סתירה כמבואר מיד, ואינני יודע פתרונה. בשעה"צ רע"א ס"ק ז ובביאו"ה שם שקטן יכול להוציא אשה שהתפללה, ובביאו"ה ביאר ש"אם הוא נער בן 13 שנה, אף דכתב המג"א דלא חשבינן ליה כגדול כיון שאין ידוע לנו שהביא 2 שערות, מ"מ אם האיש כבר התפלל נראה שיכול הנער להוציאו מטעם ספק ספיקא: אחד- דשמא הביא 2 שערות. ועוד דפן יצא האיש בתפילה. דאף לפי סברתינו דחוששים שמא לא כיוון לצאת (בתפילה) ועוד שאר טעמים הנ"ל מידי ספקא לא נפקא". (וכן מצאתי בפוסקים צי"א, מנח"י ועוד שנקטו כדעת הש"ך יו"ד סי ק"י כללי הספקות אות ט"ז שזה נקרא "ס"ס בדאורייתא וספק אחד בדרבנן" והקלו בשתי ספיקות כעין זה). אולם מאידך מצאתי כמה מקומות בהם המשנ"ב לא עשה במצב דומה ס"ס: 1. המשנ"ב רע"א, ס"ק סח כתב שבקידוש הלילה שהוא דאו חוששים לשיטת הצל"ח והחזו"א לגבי שיעור רביעית. וזאת למרות שכבר הבדיל בתפילה?! ובייחוד צ"ע מש"כ שם במשנ"ב ש"נכון לחוש לדבריהם (של הצל"ח והחזו"א) לענין קידוש של לילה, ועכ"פ יראה לכתחילה שיחזיק הכוס כשני ביצים", וזה עוד יותר תמוה, שהרי בביאו"ה בירר שמסוגיא אחת משמע כצל"ח אך מסוגיא שניה מוכח שהביצים נתקטנו פחות ממה שחישב הצל"ח ורביעית היא רק 2 ביצים. וא"כ לפי"ז יש כאן עוד ספק, ואף לספק זה חשש המשנ"ב לכתחילה! מדוע? 2. בשעה"צ רעג, ס"ק כ"ט לגבי המחלוקת האם קידוש במקום סעודה הוא כששותה רביעית יין כולל ה מלא לוגמיו של הקידוש או בנוסף לו פסק בזה השעה"צ "בקידוש של שחרית יש לסמוך על המקילים אם אין לו יין כ"כ, אבל בקידוש של לילה אין להקל בזה". למרות שגם כאן יש ס"ס, שהרי יש ספק אם קידוש הלילה הוא מדאו (שהרי כבר התפלל) וגם ספק האם צריך רביעית חוץ מה מלא לוגמיו. 3. וכן במשנ"ב רעב ס"ק כז החמיר בקידוש הלילה שלא יקדשו על שיכר שזה מח הפוסקים והיקל בקידוש היום. מה הפתרון לסתירה? ואולי יש לחלק בין המקרים, שכן בכל במקרים בהם המשנ"ב החמיר יש 2 ספקות בדין, ואילו במקרה בו הוא הקל אחד מן הספיקות הוא במציאות. אך יש לעיין מה הסברא לחלק כך, והאם יש לה מקור בש"ך שהבאנו?
תשובה: נראה לענ"ד שבכל מה שהזכרת לא כתב המשנה ברורה שכבר התפלל וממילא בא בדבריו לבאר את הדין ללא התחשבות בספק דעת המג"א שבתפילה יוצא ידי חובת קידוש. וכן יש לומר שבמקרה שהיקל לקדש ע"י נער בן י"ג מדובר בשעת הדחק ללא פיתרון אחר ואם כן הוא נחשב כדעבד ובמקרים אחרים מדובר כלכתחילה. ויש לזה ראייה שהרי כתב בעצמו בתחילת רע"א שקידוש על היין הוא מדרבנן וא"כ בודאי שאפשר להקיל בספק שיעור או במקום סעודה שזה ספק דרבנן ואם בכל זאת החמיר נראה שאם אפשר לכתחילה אין להקל.
שאלה: החזרת הקורא על מפיק: שאלה למעשה בביהכ"נ שלנו, וברבים נוספים, בענין פרשת השבוע הנוכחית: האם להחזיר את הקורא בתורה האומר "אישה" ללא מפיק באות ה"א וממילא יש בזה שינוי משמעות? בביהכנ"ס שלנו רצו להחזירו שהרי זה כמו שינוי בטעמים מ משרת ל מפסיק וכדו שיש בו שינוי משמעות, שמובא במשנ"ב קמ"ב ס"ק ד להחזיר עליו. האם הם צדקו?
תשובה: אם הציבור אכן עלול לטעות בהבנת המילה יש להחזיר. אולם מאחר ובשפת יום יום איננו מקפידים על מפיק והציבור מבין את המדובר גם ללא מפיק נלענ"ד שאין להחזיר.
שאלה: להסתפר בשלושת השבועות: לפני שלושת השבועות סיפרתי חלק מראשי ועכשיו אני נראה ממש לא מכובד, האם יהיה לי על מי לסמוך ולהסתפר?
תשובה: אם באמת מצב ראשך בלתי נסבל בעליל גש מיד! לספר להסתפר לכבוד שבת, יש לך על מי לסמוך. שבת
שאלה: לשמוע רדיו ששידר בשבת: האם מותר לשמוע (ביום חול) רדיו שמשדר גם בשבת?
תשובה: מעיקר הדין אם התוכנית שאתה שומע לא נעשית בחילול שבת מותר לשמוע. כמובן שיש עניין שלא לעזור לחילול שבת ולכן מי שנמנע מזה זכות גדולה בידו.
שאלה: ארוחת ערב במסעדה בתשעת הימים : כל הצוות בעבודה שלי מוזמן לאכול יחד ארוחת ערב במסעדה, הארוחה מאורגנת ע"י המנהל שהוא חובש כיפה, וזה יוצא בתשעת הימים. הערתי לו על כך והוא אמר שזה מה הצליח להשיג. מה כדאי לי לעשות במקרה זה?
תשובה: אם לא אוכלים בשר, אלא סעודה פשוטה יותר (חלבית וכו'), זה לא ראוי לעשות, אך אי אפשר לומר שיש בזה איסור. אם את יכולה להימנע, תימנעי, אך אי אפשר לומר שיש בזה איסור. כמובן שגם במסעדה שיש בה בשר וכל אחד מזמין מה שרוצה, אין ללכת.
שאלה: תבנית למוצר של עבודה זרה: אני עבוד במפעל ומייצר מודלים תלת-מימדים לצורך יצירת תבנית (שטנץ), לאחרונה הגיע לקוח שמייצר תמונה של דמות של האמא של "אותו האיש", המעביד שלי טוען שהלקוח לא מוכר זאת לצורך ע"ז, אלא בתור עבודת אומנות, כמו תמונה עתיקה לאנשים עשירים. האם מותר לי לעצב את התמונה ובמידה ולא, האם מותר לי לעצב לדוגמא רק מסגרת, כאשר את שאר העבודה יעשה משהו אחר, אציין כי המעביד שלי דורש במפגיע שאבצע זאת ויתכן שיהיו לסירובי השלכות אל יחס מקום העבודה אלי?
תשובה: זה לא ממש ע"ז, אך ברור ש"נודף מזה ריח לא טוב". כמובן שזה לא ר מבחינת המעביד. מבחינתך, תתחמק כמה שאתה יכול.
שאלה: היתרים בתשעת הימים: תהיתי כבר מספר שנים הכיצד זה רבים מיראי השמים ו או אחרים מוצאים זמן לחופשה דווקא בימי אבל אלו ומוצאים גם היתר לאכול בשר בטוענה של סיום מסכתות, וגם אם אין בעיה הלכתית בכך, אין בכך ענין של דוגמא אישית או השתדלות להתאבל בזמן האבל?
תשובה: אמנם לא טוב לטייל בימים אלו מחמת שהם ימי סכנה, אבל איסור אין בזה. ואכילת בשר בימים אלו בסיום מסכת אין בזה איסור כלל כיון שסיום מסכת היא סעודת מצוה. ואת האבלות על חרבן בית מקדשנו הלוואי וניישם בדברים שח אסרו אותם עלינו.
שאלה: ארוחת פרידה במוצאי ט  באב: במוצאי צום ט באב, אני מוזמן לארוחת ערב (חלבית). הארוחה היא למטרת פרידה מעובד בחברה, ואופיה יהיה מכובד, האם ניתן להשתתף בארוחה זו?
תשובה: מותר, בתנאי שאין בה מוזיקה.
שאלה: פירוש "אשמנו בגדנו": מה הפירוש למילים "אשמנו בגדנו" לפי נוסח הספרדים?
תשובה: בפירוש המילים ב"אשמנו בגדנו" אין הבדל בין אשכנזים לספרדים ואפשר למצוא את הביאור בסידורי תפילה מבוארים או בספר חיי אדם הלכות יום הכיפורים כלל קמ"ג. אשמנו - עשינו את נפשנו שממה על ידי חטאינו. בגדנו - החזרנו רעה לקב"ה תחת הטובה שהוא מרעיף עלינו כל יום.
שאלה: קנית מיטה לרפואה בתשעת הימים: קבלתי אירוע מוחי (חצי גוף משותק יד ורגל) אני זקוק למיטה מתכווננת מתרוממת לרפואה ולתיפקוד מינימלי האם אני רשאי בימים אלה להזמין מיטה זו? אם לא אזמין עתה יש גם סכנה שהתנאים ישתנו ויתווסף לי הפסד ממון, אם אקבל את המיטה בתוך 9 הימים (א-ט באב) האם אהיה רשאי להשתמש בה?
תשובה: כן. רפואה שלמה.
שאלה: רחצה בבריכה פרטית בתשעת הימים: האם מותר לילדים להתרחץ בבריכה פרטית של בית (ולא בפרהסיא) בתשעת הימים, כולל שבוע שחל בו, ואם לא עד איזה גיל מותר?
תשובה: עד גיל 5-6 אין בעייה, מכאן ואילך יש לחנך את הילדים, ואם זה לא הכרחי, יש להימנע.
שאלה: התנדבות בהופעת זמרת: אני מתנדב במד"א, ובזמן החופש אנו צריכים לאבטח מקומות של הופעות וכו. אנחנו צריכים לאבטח הופעה של אישה, אני כמובן אשמור כמה שאני יכול על העיניים, ואם אני אלך לאבטח שם זה רק בגלל רצוני להציל חיי אדם, האם מותר לי לעשות זאת? אציין כי ייתכן שקול הזמרת יהיה מוקלט ולא בשירה "חיה".
תשובה: תשים אטמי אזניים בזמן ההופעה.
שאלה: לעבור ללימודים אקסטרניים?: אני לומדת באולפנה שנחשבת מאוד טובה (אולפנת טל רעיה) אבל השנה החליטו לעשות שינויים באולפנה ולהעביר אותנו לאולפנה השכנה (אולפנת רעיה) המצב גרם לי ללחץ נפשי ולדיכאון. עכשיו אני רוצה לעבור אולפנה, הבעיה היא שלא מצאתי אולפנה מתאימה אז אני רוצה לעבור לאקסטרני והורים שלי לא מרוצים, מה לעשות, מה הרב ממליץ? להישאר במקום ואולי אני אתחזק בתורה או לעבור לשיעורי ערב ואז יש מצב שאני יגיע למקומות לא נעימים?
תשובה: אולפת טל רעיה ממשיכה כפי שהיתה. ואין סיבה לחפש מקום אחר. האיחוד בין טל לרעיה הוא בעיקר בצדדים הטכניים. אך האוירה המיוחדת שהיתה בטל תשאר. המורות הן אותן המורות ואין כל סיבה ללחץ הנפשי ולדיכאון. תיהי בשמחה ותצליחי בעזרת ד'.
שאלה: ויכוח עם קהילת יהודים משיחיים: אני מתווכח מזה זמן, (דרך האינטרנט), עם מנהיג הקהילה של היהודים המשיחיים בירושלים, מר יוסף שולם. בוויכוח על איסור אכילת טרפות וחזיר הוא הביא לי את הפסוק הנ"ל: ויקרא פרק יז (טו) וכל נפש אשר תאכל נבלה וטרפה באזרח ובגר וכבס בגדיו ורחץ במים וטמא עד הערב וטהר: (טז) ואם לא יכבס ובשרו לא ירחץ ונשא עונו: הוא טוען שאכילת נבלות וטרפות הייתה מקובלת, (בזמן ח ) בתנאי שהאדם הלך למקווה לפני שהחשיך היום. איך ניתן להשיב לו על כך?
תשובה: א. אל תתווכח אתו וכל הדומה לו. ב. הבל יפצה פיהו, איננו קראים יש לנו כללי פרשנות, עיין רש"י על אתר וכן ספרו של הרד"צ הופמן על ויקרא.
שאלה: כלאיים בצמחי תבלין בעציץ: קיבלנו במתנה עציץ שנשתלו בתוכו יחד שתילים של זעתר ופלפלים חריפים. מה דינו? במידה ואסור האם יש צורך לשרוף לזרוק או שניתן להפריד לשני עציצים?
תשובה: אפשר להפריד לשני עציצים, ואפילו לשים את שני העציצים בתוך העציץ הגדול. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: תפילין וטלית חדשות בשלשת השבועות: רכשתי תפילין "גסות" וטלית חדשים בשלושת השבועות, לפני ר"ח אב. האם ניתן לברך על הטלית שהחיינו, או האם להמתין עד לאחר שלושת השבועות. יש לציין שכרגע אני מניח תפילין "דקות"?
תשובה: צרכי מצוה מותרים, את הטלית לבש לראשונה בשבת.
שאלה: קיצור דרך חצר בנין: יש לי דרך שמקצרת את הליכתי בצורה משמעותית, שעוברת דרך חצר של בניין ודרך הבניין עצמו, האם מותר לעבור שם? לבקש רשות מאנשי הבניין אי אפשר כי זה בניין עם הרבה דיירים.
תשובה: אם אין רגילותם של אנשים לקצר את הליכתם דרך אותו הבניין, הרי שבודאי הדבר אסור ויש בכך משום גזל. (למרות שלא לקחת מהם שום דבר פיזי) ונראה שגם אם אנשים אחרים נוהגים לקצר את דרכם בכך, עדיין הדבר אסור, כי מי אמר לנו שבעלי הבניין מסכימים לכך. ומוכר הסיפור על רבי יהושע בן חנניא המופיע בעירובין דף נג "פעם אחת הייתי מהלך בדרך, והיתה דרך עוברת בשדה והייתי מהלך בה. אמרה לי תינוקת אחת: רבי, לא שדה היא זו? אמרתי לה: לא, דרך כבושה היא. אמרה לי: ליסטים כמותך כבשוה". הרב חננאל פאטשינו.
שאלה: להשאיר שיור מהאוכל בצלחת: מה מקור המצווה להשאיר בצלחת שיור מן האוכל ולא לאכול הכל, הרי זה נוגד את מצוות בל תשחית וגם מבחינה מוסרית כואב הלב לזרוק אוכל כשיש אנשים שאין להם פת לחם?
תשובה: כך כתב הבן איש חי שנה ראשונה (פרשת בהר סק"י) ו, וכתבו חכמי המוסר, דבהיות המאכל או המשקה לפני האדם, והוא מתוק לחכו וחביב עליו ביותר, וימשוך ידו ממנו בשביל סיגוף לכפרת עונות, הרי זה נחשב תיקון גדול בתיקוני התשובה, ויש בו תועלת כמו התענית.
שאלה: מה מברכים על לחם שום?: יש בחנות פיצה לחמניות שום קטנות. זו לחמניית אצבע, ויש בה טעם חזק מאוד של שום. המרקם של הבצק נראה לי דומה ללחם אבל הטעם של השום מאוד משמעותי. מהי הברכה שמברכים על זה? וכן מה אני אמור לעשות במקרה שבו אני לא יודע מה לברך על דבר, אך בכל זאת רוצה לאכלו? כגון לגבי הלחם שום הזה - צריך ליטול ידיים?? או שאולי לברך מזונות או משהו אחר, וברכה אחרונה?
תשובה: לאשכנזים הברכה המוציא.
שאלה: "מזמור ל " בעמידה או ישיבה?: בבית הכנסת בו אני מתפלל קוראים בתפילת שחרית את "מזמור ל " אחרי "ברוך שאמר" במעומד. לאחרונה התעורר ויכוח בין מספר מתפללים שטוענים שאין צורך לעמוד ויש לקרוא מזמור זה בישיבה, מה דעת הרב לגבי הנ"ל?
תשובה: מזמור זה אפשר לאומרו בין בישיבה ובין בעמידה.
שאלה: קבלת שבת בהדלקת האמא: ידוע שנהגו האשכנזים (על פי דברי בעל הלכות גדולות ומהרי"ל והרמ"א) שהאשה מקבלת עליה שבת מיד בהדלקת הנרות של שבת. האם כל הנשים בבית מקבלות שבת בהדלקת האמא או רק האמא מקבלת שבת בהדלקתה?
תשובה: רק זו שמדליקה נרות מקבלת שבת. אמנם יש דין של היגררות הפרט אחר הציבור לגבי ישוב, שיש בו רק בית כנסת אחד, שאם מקדימים לקבל שבת - גם בודדים נגררים אחר הציבור. אך בבית פרטי, אם בעל הבית או בעלת הבית קיבלו שבת מוקדם, בני הבית לא נגררים אחריהם. ואף אם נזכר אותו שקיבל שבת ששכח משהו לעשות, יכול לבקש ממישהו שלא קיבל על עצמו שבת לעשות.
שאלה: תביעת פצויים מישיבה: בני לומד באחת הישיבות בארץ ונפל בחצר הישיבה והוזק, האם מותר לתבוע את הישיבה על ידי הביטוח או בית משפט (אני לא יודע במדויק איך סדר התביעה נעשית), או כיוון שיש חוקי הביטוח הם דיני ערכאות אסור לתבוע אותם. האם על פי ההלכה הישיבה פטורה אם איזה בחור נפל בישיבה, שהרי החוק אומר שבמקרים מסוימים אם היה התרשלות של הישיבה בתחזוקת החצר הם חייבים לשלם, ומה שהישיבה מבטחת את התלמידים הוא בעל כרחה שאם לא, אי אפשר יהיה לפתוח את הישיבה. ואם נניח שמותר לתבוע את הישיבה האם צריך לתבוע קודם בבית דין ולקבל רשות לתבוע את הביטוח או ללכת לבית משפט?
תשובה: לכתחילה יש לתבוע את הביטוח בבית דין, ואם הם יסרבו להגיע בית הדין יאשר תביעה בערכאה שיפוטית אחרת. אם וודאי שלא יגיעו להתדיין בבית הדין, יש אומרים שאפשר לתבוע ישר בערכאה אחרת. הרב יהודה אודסר.
שאלה: פעילות ספורטיבית בתשעת הימים: אני שוחה בנבחרת שחיה. הנבחרת שלי יוצאת לארבעה ימים של אימוני שחיה, אך לצערי קבעו את תאריך שהוא על תשעת הימים. כמו כן היום השלישי של המחנה הוא תשעה באב עצמו, שביום הזה לא אשחה כלל. כיצד עלי לנהוג, האם אני יכול לצאת למחנה לשם אימונים בלבד או שמא אסור לי לצאת כלל?
תשובה: בעקרון אימונים מותרים. בתשעה באב - לא.
שאלה: צמו בזמן בית שני?: האם נהגו לצום אחרי חורבן בית המקדש הראשון, והאם נהגו במנהגי אבילות גם לאחר שהוקם בית שני?
תשובה: ביחס לתשעה באב, על פי דברי הרמב"ם בפירוש המשנה למסכת ראש השנה, משמע שגם בבית שני צמו, אך רק בתשעה באב.
שאלה: שכר שבת לקורא בתורה: אני בעל קורא בבית הכנסת, אך בחודשים האחרונים איני מתפלל כלל בימי חול בבית הכנסת שבו אני קורא אלא רק בשבתות. פעם הייתי קורא גם בשני וחמישי וכך יש לי היתר לקבל שכר על הקריאה בתורה. איזה היתר, אם בכלל, ניתן למצוא לבעל קורא שנמצא באותו בית כנסת אך ורק בשבת לקבל שכר על הקריאה?
תשובה: זו שאלה עקרונית אם עבור דבר מצווה המותר בשבת מותר לקבל שכר. השאלה הזו גם לגבי אחות   רופא העובדים בשבת. נפסק שלדבר מצווה מותר לקבל תשלומים.