LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: פיטורין של מלמד: אם אנחנו רוצים לפטר ר"מ ממשרתו, למרות שהוא מלמד טוב באופן עקרוני אך הוא ברמה בינונית, ואנו רוצים להביא משהו ברמה יותר גבוה. אין שום חוזה, האם מותר על פי כף החיים,נג, ס"ק קח שמותר אם נותנים פצויים?
תשובה: אין איסור לפטר ר"מ ממשרתו כשהפיטורין נעשים על פי חוקי העבודה הנהוגים במדינה. אמנם אם הוא מלמד במקום מספר שנים, יש מקום להמשיך את עיסוקו באופן שלא יעצור את קידום הלמידה, כיון שאיננו רוצים ליצור מציאות בה זורקים רמי"ם לאחר שהם השקיעו ותרמו לישיבה. 1. השולחן ערוך באורח חיים (סימן נג סעיף כה) פסק שאין לסלק חזן מאומנותו אלא אם כן נמצא בו פסול. מקור הדבר בתשובת רשב"א (ח"ה רפג.) שבמקום שהמנהג להעסיק אדם בתפקיד ציבורי למשך כל זמן שהוא כשיר לעבודה, אין לפטר אותו משום שהדבר יוציא עליו חשד שמצאו בו פסול. בדומה לדין המשנה בגיטין (דף ס עב) אוסרת לשנות את מיקום העירוב ממקום קבוע למקום אחר משום דרכי ומבארת הגמרא שהחשש הוא שיצא חשד על בעלי הבית הישן. כף החיים כותב שהאיסור שייך בכל עובד ציבור, ולאו דווקא בחזנים, כיון שטעם הדין אינו מצומצם רק לחזנים. 2. הרשב"א כותב שבימיו נהגו למנות אנשים על הציבור לזמן מה, וממילא אין בהפסקת העסקת העובד ציבור חשש ללעז על העובד. בימינו אין מנהג קבוע להעסיק מלמדים למשך כל זמן כשירותם, ולכן אין בכך איסור. 3. מחמת נימוק נוסף אין לאסור את הפיטורין, הגמרא בבבא בתרא (דף כא עא) אומרת שמסלקין מלמד תינוקות טוב מפני מלמד טוב ממנו. הדבר נפסק בשו"ע (יו"ד רמה סעיף יח) וממילא דין מלמדים שונה משאר עובד ציבור, ומותר לפטרם לטובת מלמד טוב יותר. 4. כף החיים כותב שאם מעבירים העובד מתפקידו אך ממשיכים לשלם שכרו מותר לפטרו, נראה טעם ההיתר כיון שניכר הדבר שאין הפסקת עיסוקו מחמת פסול שמצאו בו שאם כן לא היו ממשיכים לשלם לו שכרו. לפי זה, במקום שהמנהג להעסיק עובד למשך כל זמן שהוא כשיר לעבודה, ואין העבודה בתחום לימוד תורה לתלמידים, יש איסור לפטר עובד גם אם משלמים לו פיטורים כיון שאין בכך כדי לבטא שפיטוריו אינם מחמת פסול שמצאו בו. 5. אמנם מהיות טוב, למצוא לר"מ המדובר אפשרות להמשיך ללמד באופן שונה מתפקידו הנוכחי, כך שלא יעצור את התקדמות הלמידה בישיבה, ויחד עם זה לא ייפגע מפיטורים. הרב מרדכי גרוס.
שאלה: אבל חזן בימי שבעת האבל: האם בגלל שהמשנה בתענית בפרק ראשון אומרת שאם אין גשמים הרבה זמן אז מעטין בשאילת בין אדם לחבירו,כבני אדם הנזופין למקום. אז ה"ה, שאבל על אביו בשבעה לא יהיה חזן, כי הוא נזוף מהשמים?
תשובה: לכתחילה לא ראוי שאבל תוך שבעה יהיה ש"צ וכך היה מנהג הספרדים, אמנם אם הוא ש"צ קבוע אין הגבלה בגלל אבילות ומלבד זה יש מהדרין להיות ש"צ כדי להרבות באמירת קדיש לתועלת הנפטר.
שאלה: שאלה על הפרק הראשון בבראשית: לפני הרבה זמן שמעתי איזה דבר תורה שאמרה כי כל יום מימי בראשית שבפרק א הם כנגד שלושה שנים שבאדם מגיל 0 עד גיל 21 ורציתי לדעת אם הרב מכיר אולי דבר תורה כזו ויוכל להגיד לי מקור כי שכחתי מאיפה שמעתי את זה? על זמנך ויום טוב!
תשובה: לשואל כדבריך ממש לא מצאתי ואיני מכיר, אך דברים דומים ניתן למצוא באברבנאל (בראשית פרק ח) שכתב: "קרה לעולם בכללו כמו שיקרה לאדם הפרטי יען היה העולם כולו כאיש אחד עד שנקרא האדם עולם קטן והעולם עולם גדול ולכן היו ימי שנותינו בהם שבעים שנה כנגד שבעה ימי בראשית". נאמנה
שאלה: קריאת התורה: ב"ה שמעתי שמועה מחבר שגם במקרה שאין 6 אנשים שלא שמעו קריאת התורה התורה, ניתן לקרוא אם יש 3 שלא שמעו. והוא אמר שרב אחד אמר שזה כתוב במהרש"ם ושגם בעל כף החיים פוסק ככה, אלא שהוא מצריך שיהיו אנשים שלא שמעו כמנין הקרואים, כך שיוצא שבשני וחמישי מספיק 3 שלא שמעו. הוא אמר שיש עוד פוסקים שפוסקים ככה. האם זה נכון, והאם ניתן לסמוך על זה הלכה למעשה?
תשובה: יש בהלכה זו דעות רבות: יש שדורשים שיהיו עשרה שלא שמעו - ערוך השולחן סט, יד. אג"מ א כח. יש שדורשים רוב ניכר דהיינו 7 שלא שמעו קריאת התורה - כף החיים בשם שו"ת לב חיים להרב חיים פלאג'י. רוב הפוסקים - יבי"א ח"ח,יד ביה"ל סימן קמג - להקל ברוב של 6 שלא קראו לקרוא בתורה. יש המצריכים 3 (ויש מצריכים 4)- המהרש"ם בדעת תורה נשאר בצ"ע. אומנם יש שנהגו כך, אך להלכה אין סומכים עליהם לכלל העדות ודורשים לפחות 6 שלא קראו.
שאלה: טבעות נישואין - פס הלחמה שחור: אני ובעלי כבר נשואים. על טבעות הנישואין של שנינו יש פס הלחמה שחור. הפס נובע מכך שהמוכר ממנו קנינו את הטבעות רימה אותנו. הוא ציין בפנינו שיכין לנו טבעות מחדש (ולא מהתצוגה), אולם בפועל הסתבר שהטבעות היו מהתצוגה, וזאת גילינו כאשר כשבועיים אחרי החתונה ירד הציפוי רודיום (טבעות זהב לבן) ואז נחשף שבעצם המוכר לקח טבעות מהתצוגה והקטין אותן למידה שלנו ולכן יש פס הלחמה שחור. זה מאוד לא נעים לי בכל פעם להסתכל על הטבעת ולראות את הפס השחור הזה הזה וגורם לכעס נוכח כך שהמוכר רימה אותנו וגם גורם לי למחשבות שאולי זה מזל רע או משהו. מה אתה ממליץ לנו לעשות?
תשובה: : ממליץ לקנות טבעת חדשה.
שאלה: שאלות בעניני שמחות למנהג הספרדים: 1. האם אכן מנהג הספרדים, שאבל על אביו אין חובה שיהיה ש"צ כל השנה ורק האשכנזים מקפידים על זה? 2-אבל שבא להתפלל בבית כנסת האם אומרים שם תחנון, כי אבל הוקש לחג? 3-האם בבית אבלים בשבת, אומרים ברכת מעין שבע? 4. האם מה שכתבו שהלכה כאר"י,זה גם כאשר נגד ראשונים? כי כידוע הריב"ש כתב שלא יגידו מעין שבע בבית אבלים
תשובה: 1.מנהג הספרדים היה שבתוך שבעה לא יהיה אבל אח"כ כן, אבל לא השתדלו בשביל זה כמו האשכנזים. 2. הציבור אומר, אך האבל לא. 3. עפ"י דעת הבן איש חי אומרים. 4. כן, כי דברי האר"י בענייני תפילה שכולה קשורה עם עולם העליון הם מכוונים יותר עפ"י הקבלה מאשר עפ"י הפשט.
שאלה: הסירו את אלוהי הניכר: לכבוד הרב, לפני הכניסה לארץ יעקב מצווה את בני ביתו להסיר את אלוהי הניכר מתוכם, אבל מה קרה עד אז? איך יעלה על הדעת שרחל עקרת הבית שגנבה את התרפים בתחילת הדרך ויעקב שהיה שלם- נתנו לאלוהי ניכר מקום במשפחתם? ועוד- מדוע לא ביערו את הע"ז אלא טמנו אותה באדמה?
תשובה: לשואל אלהי הנכר הללו הגיעו לבית יעקב משלל שכם, כמבואר ברש"י (בראשית לה, ב). בעל "באר בשדה" מבאר שהם לקחו את אלהי הנכר עמהם כי חשבו שימצאו גוי שיבטל אותם ויתיר אותם בהנאה, אך יעקב החליט להחמיר על עצמו ולנהוג בזה כעבודה זרה של ישראל שאין לה ביטול עולמית (עיין שולחן ערוך יו"ד קמו, ב). ולפי רמב"ן (בראשית לה, ד) מדובר בעבודה זרה שכבר נתבטלה והותרה להם ואף על פי כן חפץ היה יעקב אבינו להטהר גם ממנה, זו לשונו: "ויטמון אותם יעקב - עבודה זרה ומשמשיה אינן מן הנקברים, אבל צריך שיהא מפרר וזורה לרוח או מטיל לים (ע"ז מג ב). והנראה אלי כי בני יעקב לא לקחו עבודה זרה ומשמשיה משכם עד שנתבטלה והותרה להם, שהעכו"ם מבטל עבודה זרה בעל כרחו (שם מג א), והנה היא מותרת להם. אבל יעקב צוה להסיר אותה לטהרת הקדש שיהיו ראויים לעבוד את השם ולהקריב לפניו קרבן, כאשר צוה להם בטבילה וחלוף הבגדים, והיה די להם בקבורה, ולכן טמן אותם תחת האלה במקום שלא יעבד בו ולא יזרע". בדרך זו הלך גם רבנו בחיי, אלא שבסוף דבריו מביא הסבר נוסף ובו נדרש אף לשאלתך השניה אודות ההטמנה באדמה, ואלו דבריו: "או יש לפרש כי אפילו היתה עבודה זרה ממש שהיא אסורה בהנאה, לא היה בידו להוליכה לים המלח כי בדרך היה, וא"א לו זה, וגם לא היה יכול לשורפה פן יתעכב בזה ויתאספו עליו העמים אשר סביבותיו, לכך הוצרך לטמון אותם כי הוא הקל שבידו. נאמנה
שאלה: לשתות שארית מי נטילה- המשך: האם שיירי מי נטילה לא גורם לשכחה? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "לשתות שארית מי נטילה"
תשובה: אדרבא, כיון שבמים אלו נעשתה מצוה יש בהם תועלת ולא נזק.
שאלה: שמן על הכביש: אנו לא יכולים לחייב משהו ששפך שמן על כביש ומכונית ניזוקה כי כלים פטורים הרה"ר כדעת שמואל. אך האם אנו כבי"ד כן נוכל לחייב כדי שדיני ישראל לא יהיו נראים כלא אנושיים ביחס לדיני גויים, כי הגויים מחייבים על זה. יש ברב זצ"ל מעין זה שלפחות נהיה כמו בני נח, מוסר אנושי טבעי, שמי שהזיק, ישלם פצויים. מה דעתכם? נשמח גם לקבל גם את דעתו של הגאון הרב כלאב.
תשובה: דעת ראש בית המדרש הרב אברהם יצחק כלאב שליט"א שאין לחייב בכגון זה, אלא אם כן סוברים שיש למדינה כוח של דינא דמלכותא דינא ואם כך יש לחייב מצד דיני המלכות. הרב מרדכי גרוס.
שאלה: חזרה בתשובה על מעשר כספים: רצוני לשאול שאלות בעניין מעשר כספים. שאלה ראשונה שמעיקה עליי- עד היום לא עישרנו מכספנו. יש בי בושה, חרטה וקושי. סה"כ, עד היום באמת שההתנהלות הכלכלית הייתה קשה ולא היה הרבה מקום להוציא ממנו, אם כי אני לא יודעת אם היינו בגדר "עניים" (היו זמנים שסביר שאפשר היה להגדיר אותנו ככאלה) השנה אני מקווה שאנחנו מגיעים להתאפסות מסויימת מבחינת מאזן הכנסות הוצאות, אני יוצאת לעבוד. אציין שלא היינו במינוס בבנק כי לא אפשרנו זאת לכתחילה (שהיום בחברה זה נחשב להיות עשירים אם אין מינוס, אבל אני לא סוברת כך) את כספי החתונה לא עישרנו, השתמשנו בהם לבניית בית וכמו שציינתי, עוד כספים רבים לא עישרנו. אני רוצה להתחיל לעשר. השאלה היא האם עכשיו, ע"מ לחזור בתשובה. אני אמורה להגיע לכך שאני (לאט?) מפרישה את כל הכספים שלא הפרשנו? שאלה נוספת, יש כסף שאבא שלי הגדיר שהוא רוצה לשלם לי על נסיעות קבועות שיש לי, ואני כל פעם אומרת לו כמה יצא לי והוא מעביר לי. מכסף זה אני אמורה להפריש? יש לי דרך לדעת בדיוק מאיזה כספים יש לעשר ומאיזה לא מחוייבים לעשר, ולמה צריך לתת את המעשר כספים? קניית ספרי קודש ע"מ להעביר בין אנשים ולזכותם, יכולה להיעשות מכספי מעשר? וברכות רבות על האתר וההשתדלויות.
תשובה: אין על מה לחזור בתשובה כי הפרשת מעשר כספים זהו מידת חסידות. ובמצבכם אפילו לא מידת חסידות, ב"ה שירחיב לכם ואם תנהגו כך תאמרי מראש בלי נדר, כסף שניתן לקיומכם אינכם צריכים להפריש. וכך הדין לגבי סטודנט, חייל, בחור ישיבה. אפשר לקנות ספרי קודש להשאלה ולכתוב עליהם נקנה מכספי מעשר כספים. יש אומרים שצריך להפריש רק ממה שנשאר אחרי הוצאות הבית לטובת חיסכון.
שאלה: הפרשת חלה למנהג הספרדים: השו"ע כותב שכו,ב, שאופה שעשה עיסה על מנת לחלקה לאחרים חייב החלה, אבל אדם פרטי שעושה עיסה על מנת לחלק לאחרים פטור. וכתב הב"י, הש"ך והט"ז שם- אבל אם דעתו לחלקה אחרי אפיה, גם אדם פרטי חייב להפריש, למרות שמה שישאר אצלו זה פחות משיעור חלה. אז האם הבנתי נכון- עקרת בית שאופה ביום שישי חלות, ואחר האפיה רוצה לחלק לחברותיה תוכל לברך, למרות שמה שישאר אצלה זה פחות משיעור?
תשובה: נכון, כך כתב בבית יוסף.
שאלה: לימודי קודש בבגדים מכובדים : ב"ה, 1.האם ישנה חשיבות ללבישת בגדים מייחדים או מכובדים כאשר לומדים לימודי קודש (דבר השם)? הרי הבגד מסמל את השייכות של אותו לובש: שוטר-בגדי שוטר,כבאי בגדי כבאי, אברך תלמיד ישיבה -??? 2.מהי הגדרה ללבוש מכובד ללומדי "דבר השם" (אברך,תלמידי ישיבה)? 3.האם לבישת טריקו ומכנס ג ינס נחשב ללבוש מכובד? יהלומן,שעיסוקו ביהלומים לובש ג ינס וחולצה? 4.האם יש בעניין הלבוש את המושגים כלל ופרט?
תשובה: אין בהלכה דרישה ללבוש מיוחד לצורך לימוד תורה. גם אין צורך בכיסוי מלא של הגוף, די בכיסוי חלקי. רק לתפילה יש צורך בלבוש מלא.
שאלה: חובת צדקה לתינוק שנשבה: לרב הרמ"א ביו"ד,רנא,ב, מביא מב"י שאדם מומר לתאבון שהוא עני, אין חובה לתת צדקה ולהלוותו, אך מותר. האם תינוק שנשבה,"חילוני" של ימינו, האם הוא "עדיף" על מומר לתיאבון, וחובה להלוותו?
תשובה: אכן פוסקי דורנו סבורים שלחילוני יש דין של תינוק שנשבה.
שאלה: המשך להחלפת הבגד במוצאי שבת: מדוע, הרי כמו שבתשעה באב שחל במוצ"ש מחליפים בגדים, לפני ערבית ולפני הבדלה למרות שזאת אבילות ישנה, אז גם באבל שיחליף לפני ערבית? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "כמה שאלות ב"שמחות"
תשובה: בתשעה באב שחל במוצ"ש אומרים קודם ברוך המבדיל ומוציאים את השבת. אבל איננו מוציא את השבת כי הציבור לא הוציאו והוא נגרר אחריהם.
שאלה: מה הכמות של הפרשת חלה?: מה מנהג הספרדים בכמות הקמח שעליו מפרישים חלה עם ברכה? דעת רבינו האי גאון ורס"ג הובאו בכל בו הלכות חלה סימן פט וכמותם נקט הבן איש חי שנה א צו,יט ששיעור מג ביצים הוא מידת נפח שזה 2400 גרם. אך דעת הרמב"ם ביכורים ו,טו ושו"ע יו"ד,שכד,א- שקמח במשקל 1600 חייב בחלה עם ברכה. וכן פסק כף החיים,תנו,טז. וכן הנתיבי עם,תנו כתב שכך זה המנהג בירושלים,סוריה ותימן. וכן הרב מאזוז בספרו מקור נאמן, וכן כתב מקור חיים, לרב חיים דוד הלוי, תלמיד פורת יוסף. וא"כ, ספרדי שהוא לא מיוצאי בבל האם הוא לא צריך לברך כשיטת השו"ע ורוב חכמי הספרדים, במיוחד שנתיבי עם מעיד שכך המנהג?
תשובה: שאלת חכם תשובה! כך נוהגים הספרדים ויותר מזה דעת הילקוט יוסף - לברך בכמות של 1560 גרם קמח. (סימן שכד)
שאלה: ברכת המזון לאבל בשבת: האם אבל בשבת אומר את ברכת המזון עם ברכת אבלים כשמברך לבד?
תשובה: לספרדים יש נוסח מיוחד לברכת המזון לאבלים. וכאשר מברך לבד בשבת יאמר נוסח האבלים כמו בימי החול. אך אם נמצאים אחרים שאינם אבלים יברך כרגיל שלא יראה אבלות בפרהסיא האסורה בשבת.
שאלה: שירים עצובים בסעודה שלישית: האם בסעודה שלישית זה משנה אם שרים שירים עצובים או שמחים? האם שייך לשיר שירי ארץ ישראל רגילים בסעודות שבת?
תשובה: לנערה השואלת, ראשית, יש לשמור על המסגרת. במשפחה, יש לתת לראש המשפחה את שרביט הניהול גם אם לדעתך היה מקום להעדיף שירים אחרים  במוסד חינוכי - לנהוג לפי הנחיות הנהלת המוסד, וכדומה. בעזרת ה' כשתקימי את ביתך תוכלי לנווט את הדברים כראות עינייך, ובינתיים יש לשתף פעולה לפי מנהג המקום. לעצם העניין: השבת היא יום שמחה, "ישמחו במלכותך שומרי שבת וקוראי עונג". אמנם אין בשבת מצוות שמחה ממש כמו ביום טוב, אבל גם אין להתעצב בו, ואסור, למשל, לקרוא בשבת בדברים מעציבים ('מור וקציעה' או"ח סי' שז). יחד עם זה, יש לפעמים בלבול בין "שירים רציניים ושקטים" לבין "שירים עצובים". לא כל שיר שאיננו קצבי ומרקיד הוא "שיר עצוב". השעות לפני צאת השבת נקראות בקבלה ובחסידות "רעוא דרעוין", רצון הרצונות, שעה שהיא עת רצון מיוחדת ומסוגלת לעומק פנימי וחיבור למשמעות חיינו. לכן מקובל ברוב המקומות לשיר בסעודה זו "שירי נשמה", שירים שקטים שמבטאים כיסופים לבורא יתברך ולעשיית רצונו ולגאולת ישראל, ותפילה שקדושת השבת תשפיע על מעשינו בכל השבוע. סגנון זה של שירה מאפשר ריכוז מלא והתבוננות. חיים שאין בהם פרקי זמן שמוקדשים להתעמקות כזו, הם חיים מאוד שטחיים. "שירי ארץ ישראל" זהו מושג רחב שכולל סוגים שונים שקשה להתייחס אליהם כמקשה אחת. כללית, שיר שמחזק ערכים חיוביים של אהבת העם והארץ ואין בו ירידה לסגנון זול - הוא טוב, וברור שמותר לשיר אותו בסעודות השבת (ראו בפירוש המשנה לרמב"ם, אבות פרק א משנה טז, על ערך השירים המחנכים לגבורה ולנדיבות). מצד שני, כדאי לשקול היבטים נוספים לפי אופי הקבוצה שבה מדובר: האם השירה שומרת על "אוירה שבתית" או יוצרת תחושה של חולין, בגלל זיהוי סובייקטיבי של שירים אלו עם עולם החול? מה המינון לעומת שירים שנטועים יותר בקודש בתוכנם ומקורם? מה הערכים שצריכים יותר חיזוק בקבוצה? לאלו שירים הם "מתחברים" ומה האלטרנטיבה שבאה בחשבון ומועילה לטווח הקצר והארוך? בהצלחה!
שאלה: נחש צפע בבית: הבוקר התעוררנו למראה מזעזע של נחש צפע באורך 1.30 מ בחלון הבית. ברוך ה לוכד הנחשים הצליח לכוד אותו ולמזלנו החלון היה סגור והוא נלכד בין התריס לחלון. ברצוני לדעת האם יש לכך משמעות? חוץ מהסכנה הפיסית הממשית כמובן.
תשובה: יש להודות לד' על שניצלת, ויש לדעת שהראו לך סכנה קרובה כדי שתבדקי את עצמך אם יש לך איזה דבר שצריך תיקון ותשתדלי בתיקונו ובע"ה ד' ישמור עליך ותינצלי מכל רע.
שאלה: צפייה רת אנימציה- המשך: הבעיה שבאמת לא מצאתי שום דבר בעולם שגרם לי לכל כך הרבה השראה יותר מהתכנית הזו. ובנוסף, אם המגמה כעת של הסדרה היא יותר עיסוק בתוכן הערכי בוודאות- האם מותר לי להמשיך? והאם ניתן לצפות בפרקים שעברו שאני יודעת בבירור שאין שם דברים לא צנועים? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "צפייה רת אנימציה"
תשובה: ב"ה לך. אני מאוד מבין אותך. בפרקים מהעבר, שאין בהם בעיה, ודאי שאת יכולה. בפרקים שיש בעיה, ואת לא מסתכלת על מה שאסור, מותר לך לראות, אך זה פחות רצוי. את צעירה והעולם עוד לפנייך, אל תתיאשי, המשיכי לחפש דברים שיתנו לך את אותן התוצאות, שלא מעורב בהן הדברים הפחות טובים האלו, פתחי את עצמך לעולמות של קדושה, לעולמות רוחניים קסומים שיש לנו, ותראי כמה תוכלי לקבל מהם. היהדות מלאה קסם נפלא, שאם תדעי לגלות אותו, תראי שדבר לא יהיה חסר לך. אשמח לעזור לך למצוא את הקסם הזה, ולעזור לך להתקדם בו. בהצלחה רבה הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: האם צריך כשרות לסבון: ידוע שסיכה ביום כיפור אסורה כאכילה, האם משום כך צריך כשרות לסבון?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה בהלכות שבת פוסק הרמ"א (אורח חיים שכ"ו, י'): ".ואסור לרחוץ ידיו במלח.או בשאר חלב שנימוח על ידו דהוי נולד ". מתוך שאיסור השימוש בחלב נכתב רק בהלכות שבת מדייק ביאור הגר"א (שם, י"ט):" או בשאר חלב. משמע מדבריו דבחול מותר וכך כתב תוס' בספ"ד דנדה בשם ר"ת דמותר ". כוונתו לתוספות (וכשמן בעצמותיו, נידה ל"ב.): "ועוד אומר ר"ת דדוקא סיכת שמן אסמכוה רבנן אקרא (ותבא כמים בקרבו וכשמן בעצמותיו) - ואסור מרבנן, אבל סיכה של שומן חזיר וחלב   שריא ( מותר)". ר"ת (שם, בהסברו הראשון) מבאר שמהתורה סך לא נחשב כשותה שהרי ביום כיפור חייבים כרת רק על אכילה ושתיה ונפסק ביומא (ע"ז:) מי שיש לו חטטין בראשו סך כדרכו ואינו חושש. המרדכי (שבת של"ח-של"ט) מהגמרא הנ"ל מצמצם את ההיתר: "אבל בחול מותר לסוך חטטין שבידו ושבגופו אפילו בחלב. דסיכה כשתיה אסמכתא בעלמא הוא ומדרבנן הוא ולא גזרו אלא סיכה של תענוג, אבל משום צערא ורפואה לא גזרו. יומא(עו.) מי שיש לו חטטין בראשו סך כדרכו ביום הכפורים ואינו חושש.". ובהגהות מובא (שם):" והתינוקות שרגילין האמהות לסוכן כשהם קטנים בחלב טלה או משומן חזיר   אסור.להזהיר גדולים על קטנים.". בביאור הגר"א (שם, י"ט) דוחה את החילוק של ר"ת שדווקא שמן אסור ושומן מותר:".ודבריו דחוקין דאם כן ביום הכיפור אין אסור אלא שמן דוקא. אבל במרדכי פ"ה דשבת ובספר התרומה ושאר פוסקים אוסרין להדיא כמו ביום הכיפור דאידי ואידי כרת וכן בתרומה ולא תימה דמשום עינוי הוא ביום הכיפור דמדקאמר בפ"ט דשבת מנין לסיכה שהיא כשתיה ביום הכיפור שנאמר כו' אלמא משום דדמי לשתיה וכן ברפ"ד דנדה, אלא שתוס' ומרדכי וספר התרומה ושאר פוסקים כתבו שאסמכת' הוא ואינו אלא מדרבנן עשו אותו כשתיה, ולפיכך במקום צערא התירו. כמו שכתוב שם בפ' בתרא דיומא מי שיש לו חטטין בראשו סך כדרכו ביום הכיפור כו' אבל שלא במקום צערא אסור ועתוס' שם ביומא, וכן בחדש וכל איסורין ". באורחות חיים (מובא בב"י ובב"ח יורה דעה קי"ז) אוסר לסוך בשרו בחלב חזיר משום בכלל שתיה הוא. אבל הב"י(בתחילת, קכ"ג) מביא רשב"א: "שלא מצינו בשום מקום שאסרו לסוך בחלב א"נ בשומן חזיר ואפילו שלא במקום סכנה לפי שאין דרך הנאתן בכך." וכן הב"ח (שם) מסכים לרשב"א שמתיר לסוך בחלב ושומן חזיר אף שלא במקום סכנה וכן לסמ"ג (סוף הלכות שבת) שמתיר בחול לסוך חטיטין בחלב ובאיסור. רבינו יעקב מחדש שההיתר של רפואה נצרך רק ביום הכיפורים ולא בחול (תוספות ישנים שם, ע"ו: מנין לסיכה שהיא בכלל שתיה): "דלא שייכא כלל איסור דסיכה בחלב ושומן לאסור אפילו מדרבנן דלא אשכחן שתהא סיכה בכלל שתיה אלא לענין יום הכיפורים ". וכן אפשר להבין בר"ת (יומא ע"ז., דתנן): ".ומותר אדם לסוך בחלב דלא אשכחן דאתסר סיכה כשתיה אלא ביום הכיפורים ובתרומה ובאיסור הנאה.אבל חלב דהתירי הנאה מותר וביום הכיפורים אסרו משום תענוג אבל משום רפואה שרי או ידיו מלוכלכות.". ובאמת כך הבין הביאור הלכה (שם, בשאר חלב וכו') את שיטת ר"ת: "עיין בביאור הגר"א שדעתו כדעת הרבה מגדולי הפוסקים דאף בחול אסור דסיכה כשתיה ועל כל פנים מדרבנן אסור, ודלא כר"ת וסייעתו שהתירו בזה לגמרי, מיהו מנהג העולם לרחוץ בבורית שלנו הנעשים מחלב ורק איזה מדקדקים זהירין בזה. ואם מצוי להשיג בורית שנעשים שלא מחלב בודאי נכון לחוש לדעת המחמירין בזה ". למעשה, כיום רוב הסבונים לא עשויים משומן מהחי לכן אין לחשוש, ואין צורך בכשרות לסבון. הרב חגי בר גיורא
שאלה: מהי כמות ההפרשה בחלה: לרב דוד חי הכהן מה מנהג הספרדים בכמות הקמח שעליו מפרישים חלה עם ברכה? דעת רבינו האי גאון ורס"ג הובאו בכל בו הלכות חלה סימן פט וכמותם נקט הבן איש חי שנה א צו,יט ששיעור מג ביצים הוא מידת נפח שזה 2400 גרם. אך דעת הרמב"ם ביכורים ו,טו ושו"ע יו"ד,שכד,א- שקמח במשקל 1600 חייב בחלה עם ברכה. וכן פסק כף החיים,תנו,טז. וכן הנתיבי עם,תנו כתב שכך זה המנהג בירושלים,סוריה ותימן. וכן הרב מאזוז בספרו מקור נאמן, וכן כתב מקור חיים, לרב חיים דוד הלוי, תלמיד פורת יוסף. וא"כ, ספרדי שהוא לא מיוצאי בבל האם הוא לא צריך לברך כשיטת השו"ע ורוב חכמי הספרדים, במיוחד שנתיבי עם מעיד שכך המנהג?
תשובה: מי שאינו מיוצאי בבל יכול לברך, אעפ"י שכדאי לדעת שיש שהביאו ראיה מהרמב"ם לשיטת הבא"ח, ולשיטה זו כל החשש הוא משום ספק ברכה. וכן יש לדעת שאם נמצאים בקהילה שהולכים בה לפי דעת הבא"ח אין לברך בפרהסיא.
שאלה: עקרת בית האופה חלות לחלק: לרב דוד חי הכהן השו"ע כותב שכו,ב, שאופה שעשה עיסה על מנת לחלקה לאחרים חייב החלה, אבל אדם פרטי שעושה עיסה על מנת לחלק לאחרים פטור. וכתב הב"י, הש"ך והט"ז שם- אבל אם דעתו לחלקה אחרי אפיה, גם אדם פרטי חייב להפריש, למרות שמה שישאר אצלו זה פחות משיעור חלה. אז האם הבנתי נכון- עקרת בית שאופה ביום שישי חלות, ואחר האפיה רוצה לחלק לחברותיה תוכל לברך, למרות שמה שישאר אצלה זה פחות משיעור?
תשובה: אם היא מודיעה מראש שמטרת אפייתה היא לחלק לא תוכל לברך. רק אם היא אופה ורוצה לחלק אך יכלה גם לא לחלק כי לא התחייבה אפילו בהבטחה אז תוכל לברך.
שאלה: יארצייט כשנזכרו מאוחר: חמי ע"ה נפטר כ"ב בחשוון לפני שנתיים. היום נזכרתי ביום השנה באיחור של שבועיים. מה עושים? מתי קדיש מתי עלייה לקבר? תבורכו מפי עליון.
תשובה: לשואל, ניתן עדיין לפקוד את הקבר ולומר קדיש כהשלמה ליארצייט, וכדאי לעשות זאת בהקדם. אם לא מתאים לכם לפקוד את הקבר כבר מחר, אפשר להגיד את הקדיש בתפילות מחר וגם אחר כך ליד הקבר. החיד"א (בספר 'ככר לאדן' ליקוטים סי' ה אות יא, הובא בכף החיים לר"ח פאלאג'י סי' כח אות סח) כתב שמי ששכח את יום היארצייט של אביו ואחר כך נזכר יכול להגיד קדיש כשנזכר, כי לימוד ותפילה לעילוי נשמה מועילים בכל זמן. יש לוודא שבשנים הבאות תהיה לכם תזכורת. יש מהאחרונים שכתבו גם להקפיד מעתה בכל שנה ושנה להוסיף בענייני היארצייט יותר מהרגיל, מעין הדין של מי ששכחה להדליק נרות שבת, שתדליק מעתה נר נוסף בכל שבת (רמ"א או"ח סי' רסג ס"א). ב'אלף המגן' (על ה'מטה אפרים', דיני קדיש יתום, שער ג סק"ה) כתב שהתוספת תהיה בלימוד משניות ביום היארצייט, ואילו החיד"א (ככר לאדן שם) כתב שמעתה יאמרו קדיש גם ביום שלפני היארצייט.
שאלה: ברכת התורה: אתמול בבוקר ישבתי עם אחי הגדול לשתות תה ושאלתי אותו כמה שאלות על ההלכה ועדיין לא עשיתי ברכת התורה, ואז הוא שאל אותי אם עשיתי כבר ואמרתי לו שעדיין לא והוא אמר לי שהוא לא יכול לענות לי על שאלות הלכתיות שזה בעצם לימוד תורה, לפני שעשיתי את ברכת התורה. אני חוזרת בתשובה (אם אתה זוכר, שסיפרתי לך על השיעור תורה בלילה) ואני לומדת בבית ספר חילוני, ולפעמים ילדים מהשכבה ומהכיתה שואלים אותי כל מני שאלות הלכתיות ולא הלכתיות שקשורות לתורה הקדושה ואני חושבת שהם שואלים את זה מתוך התעניינות ופחות מתוך רצון לממש, ואני כמעט בטוחה שהם לא עושים את ברכת התורה בבוקר, והם חילונים. השאלה שלי האם אני אמורה לא לענות להם ולהגיד להם שהם לא עשו ברכת תורה אז אני לא עונה? כי באיזה שהוא מקום אני חוששת שזה יכול להציג להם את הצד ה"סטיגמטי" והמקשה של התורה, שבעיניי הצד הזה מדהים ואני אוהבת אותו ומכבדת אותו, אבל בעיניים חילוניות זה יכול להיתפס כאוסף של שטויות ורק להרחיק אותם מהתורה. לכבוד הרב!
תשובה: ב"ה לך. ודאי שאני זוכר את מכתבך, ואשמח לעזור עוד בכל מה שאוכל. ברכת התורה היא ברכה מאוד חשובה. חכמנו זכרונם לברכה מלמדים אותנו שחורבן ירושלים היה בגלל שלא ברכו לפני שלמדו תורה, והסיבה לכך היא שבלי ברכה על לימוד התורה, מגיעים לכך שלומדים תורה בלי להבין שמדובר במשהו עליון וקדוש, אלא כחכמה בלבד. אנו צריכים להתרגל לכך שהתורה היא דבר ה' יתברך, ושהיא קדושה ועליונה מכל חכמה שבעולם. לכן קבעו חכמים שאסור ללמוד תורה לפני שמברכים. מאוד חשוב שתקפידי על ברכת התורה קודם לימוד התורה וקודם דיבור בענייני התורה. ועדיף לברך ישר על הבקר ברכת התורה ולאחר מכן ללמוד משהו מהתורה. אבל ביחס לאחרים, ששואלים אותך שאלות ביהדות, חשוב מאוד לדעת שתמיד הכלל הוא שלא אומרים לאדם דבר שעדיין הוא לא בשל אליו, ושהוא בכל מקרה לא יקבל. לכן תמיד לפני שאנו אומרים משהו לאדם, אנו בודקים האם הוא מסוגל לקבל את הדברים, או שמא הדבר עלול להרחיק אותו, ובמידה והדבר לא יתקבל אנו לא אומרים לו זאת. את זוכה לעשות שליחות מאוד חשובה במקום שבו את לומדת, ולמרות שאני מאמין שזה לא קל, להיות שונה במקום כל כך לא קל, אבל זו שליחות שה' נתן לך, וכל השיחות האלו שיש לך הן ממש מצווה גדולה מאוד. המשיכי בהן, ואל תגידי דברים שירחיקו אלא רק דברים שיקרבו. אני מאמין בך שאת יודעת מה לומר ומה לא, ואם יש לך ספקות את תמיד יכולה לשאול. פעמים רבות אנשים שואלים כי הם רוצים להבין, ואין להם כל כוונה להתחיל לשמור מצוות, אך חשוב לדעת שזה בסיס, שמהבסיס הזה לאחר זמן זוכים להתקדם עוד צעדים קדימה, לכן אל תחששי, אימרי להם את האמת שלך, את מה שאת מאמינה, ואם הדברים לא יתקבלו את יכולה להציע להם לשאול אותי, או מישהו אחר. והתפללי לה' שיפתח להם את הפתח, ומהשאלות האלו יגיעו לשלב הבא, של קיום ושל התחברות עמוקה יותר. לעולם איננו יכולים לדעת עד כמה התשובות שלנו חודרות לעומק ועוזרות לאדם לעבור את השינוי, אך אנו צריכים לעשות את שלנו, להאמין ולהשתדל, ולהתפלל לה' שיצליח דרכנו. המשיכי בזכויות העצומות שלך, המשיכי וה' יהיה בעזרך. בברכת הצלחה רבה הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: טהרת המשפחה: אומרים "אם אישה רואה דם בלי הרגשה זה מדרבנן, אנא כבוד הרב הסבר לי את המשמעות מדרבנן ומה המשמעות? לתשובתך אודה.
תשובה: אם אשה ראתה דם ללא הרגשה מסתכלים על מה שהיא ראתה ככתם ויש בזה הרבה דינים להקל, לדומגא אם היא ראתה פחות מגודל "גריס" אז היא טהורה, אבל אם היא ראתה בהרגשה אפילו אם ראתה טיפת דם היא אסורה.
שאלה: לא תעמוד על דם רעך: לרב אני דיאטנית בבית אבות סיעודי. לא פעם אני נתקלת בדילמה הבאה : חולה זקן וסיעודי אינו מסוגל לאכול מספיק כדי להתקיים כראוי,לעיתים מסוגל לאכול כ"כ מעט עד כדי סכנה חמורה לחייו או שחייו אינם בסכנה בימים הקרובים אך ישנה סבירות גבוהה שאם ימשיך כך ללא הזנה מצבו הרפואי יחמיר והסבל שלו יגדל. במצבים אלו ישנה אפשרות להאכיל את האדם על ידי צינור (זונדה ) ישירות לקיבה. נתקלנו במקרים רבים בהם רופא ממליץ לעשות זאת אך המטופל או משפחתו מתנגדים לכך מסיבות של חוסר נוחות למטופל (אכן מאד לא נעים לחיות עם צינור תקוע באף ובגרון.) השאלה היא האם יש להתחשב בדעתם או שיש כאן לא תעמוד על דם רעך? הנסיון בשטח מראה כי אם לא עושים זאת או מתעכבים מאד בענין ההזנה זה לרוב מביא להדרדרות קשה עד כדי סיבוכים ואפילו מוות. אשמח מאד לקבל מעט כללים בתחום הזה.
תשובה: מצוה להציל אדם מסכנה בכל דרך הנראית לרופאים, אך אם המטופל עצמו מתנגד ייתכן שהכפיה עלולה להרע את מצבו.
שאלה: דעות האוסרות נהיגה לנשים: לכבוד הרב, לאחרונה נתקלתי בדבריו של הרב אמנון יצחק על כך שאסור לנשים לנהוג מפני שזה "לא צנוע". הוא טוען שמכונית זו חלופה של עגלה, ובעבר לא היו עגלוניות. עוד הוא טוען שיש רבים מין הרבנים שאוסרים, ושגם נהיגה למקרה של חסד זה לא ראוי, ועוד טוען כי זאת הלכה. אני מעוניינת לשאול את הרב, האם מותר לי לצאת כנגד אמירות כאלה, בפומבי, כיוון שבעיניי הן מבזות נשים, ויש בהן מיזוגניה ושוביניסטיות מן הסוג הגרוע ביותר. האם זה לא חמור שמאות נשים אשר מקשיבות לשיעוריו יכולות לקחת את הדיעה הזו ברצינות? מאוד קשה לי לשמוע דיעות כאלה, במיוחד כשמגדירים אותם הלכה.
תשובה: אמנון יצחק אינו פוסק בר סמכא, אין שום איסור לאישה לנהוג.
שאלה: כניסת תלמידים למטבח ללא רשות - הבט חינוכי: ישנה תופעה בישיבות תיכוניות שתלמידים נכנסים למטבח הישיבה ללא רשות בשעות הערב המאוחרות. האם נכון, חינוכית, להציג בפני התלמידים את העניין כגזל או שעדיף רק להסביר את חומרת העניין אבל לא לומר בפרוש שהם גוזלים?
תשובה: כל מחנך ימצא את הדרך החינוכית הנאותה. אם התלמידם רעבים, מן הראוי לאפשר להם ארוחת לילה קלה.
שאלה: שימוש במנוי של בן משפחה אחר: יש לי מנוי חודשי למקווה. האם מותר לי לתת לבני להשתמש ולהיכנס בו למקווה ביום שאני אינני הולך?
תשובה: תשאל את הנהלת המקוה.