LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: אילו קורבנות הקריבו במדבר: האם הקריבו במשכן במדבר סיני את כל הקורבנות המצווים היו רק אהרון ושני בניו? האם במשכן בארץ ישראל הקריבו את כל הקורבנות בשילה היה רק עלי הכהן או שמא הציווים על הקורבנות הם לבית המקדש?
תשובה: לשואל, לגבי קרבנות הציבור, על פי הדעה המקובלת קרבן התמיד הוקרב במדבר (על פי הכתוב בשמות פרק כט) וכן קרבנות המוספים (הקרבנות שבפרשת פנחס, במדבר פרקים כח-כט), ויש מחלוקת תנאים האם הקריבו את הקרבנות שבפרשת אמור (ויקרא פרק כג), עיין מנחות פ"ד מ"ג. באשר לקרבנות היחידים, קרבן פסח הוקרב במדבר סיני רק פעם אחת, בשנה השניה לצאתם מארץ מצרים (במדבר פרק ט, עיין רש"י שם). שאר קרבנות היחיד שהם חובה או נדבה אכן הוקרבו (עיין למשל ויקרא יז פסוקים ב-ו), אבל מאחר שאין להם תאריך קבוע, מסתבר שאם היה עומס - היו דוחים אותם. בשילה נהגו כל הקרבנות לציבור וליחיד, ללא הגבלה. להרחבה בנושא זה עיין במסכת זבחים דף קיא, קיז, קיח, ובספרנו 'שערי היכל' על מסכת זו, מערכות רצב (בפרט שם הערות 9, 11), שד, שה. לא מן הנמנע שהיו כהנים נוספים מצאצאי אהרן חוץ מאלעזר ואיתמר, עיין בפירוש אבן עזרא הארוך לשמות כח,א ובספרנו הנ"ל מערכה רסו הערות 1, 3. יש להוסיף, ששחיטה כשרה בזר וכן גם הפשטת עור הקרבן וניתוחו. הולכת הדם למזבח וזריקתו והולכת האימורים למזבח והקטרתם צריכה להעשות על ידי כהן. ברוב הקרבנות ניתן להשאיר לכהן דקה אחת של עבודה.
שאלה: רציתי בבקשה לדעת אם הבנתי נכון?: לרב רציתי בבקשה לדעת אם הבנתי נכון? לפני קריעת ים סוף, משה הרים את ידו כלפי הים,ואז ה הביא רוח מזרחית חמה כשאילו חתכה את הים לשניים ואז נוצרו שני עומדים כמו חומה מימין ומשמאל ואז התגלתה יבשה מעין שביל שבו עברו בנ"י. 2.האם המצרים רדפו בזמן שהים נקרע אחרי בנ"י ולא פחדו שהים יסגר עליהם כי חשבו שגם להם המים נפתחו כאילו זה לא נס מיוחד רק לבנ"י. 3.מה קרה למצרים שהלכו ביבשה בתוך הים? 4.מה קרה לסוסים ולמרכבות של המצרים?
תשובה: 1. על פי המדרש, משה הרים ידו אולם רק כשנחשון בן עמינדב משבט יהודה קפץ לתוך הים הוא נבקע. באופן פשוט אכן נוצרו שני קירות גבוהים משני הצדדים. המדרש מבאר שנבקעו 12 שבילים, לכל שבט שביל. 2. ייתכן להסביר כך אולם כתוב: "... ויהם, את מחנה מצרים. ויסר, את אפן מרכבתיו, וינהגהו, בכבדת... " - משמע שלא הייתה להם ברירה והם נגררו לתוך הים בניגוד לרצונם. 3. כשהים נסגר הם טבעו. 4. טבעו גם כן.
שאלה: פירוש לשירת הים: הרב אבל גם בשירת הים אומרים ה ימלך לעולם ועד פעמיים ואז את הפירוש שלו בארמית, למה? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "פירוש בארמית ב"ובא לציון"
תשובה: : כתב באורחות חיים (הל' מאה ברכות סי' לא) שנהגו לכפול את הפסוק "כל הנשמה תהלל." שבסוף פסוקי דזמרה. ומסביר: "ויש שנהגו לכפול זה הפסוק והטעם מפני שהוא פסוק אחרון של הלל כדי להזכיר שהוא נשלם והפסוקים שאומרים אח"כ אינם מן ההלל, וכן עושין בסוף שירת הים כופלין לה' ימלוך לעולם ועד להזכיר שבו נשלמה השירה והפסוקים שאומרים אחריה אינם מן השירה
שאלה: ביקור קבר לאחר לוויה: ובשורות טובות שלא תקום צרה פעמים, האם כשאני הולך ללויה לאחר סתימת הגולל אם אפשר לבקר נפטר לפני חודשים? ובאופן כללי, אפילו נפטר לפני הרבה שנים אם גם אפשר לבקרם? כמוכן לא הלכתי לקבר סבתי קרובה לעשר שנים מה עלי לעשות,באם אני רוצה לבקרה? אם אפשר מקורות בילע המוות לנצח ומחה השם דימעה מעל כל פנים.
תשובה: המנהג פשוט אצל הספרדים שמותר ללכת במשך השנה הראשונה. יש מסורת בשם הגר"א שביקור בשנה הראשונה גורם רעה לנפטר ולכן יש נמנעים מללכת (חוץ מיום השבעה וה30) וכך נוהגים הרב מהאשכנזים. (צרור החיים עמ' 96) חזרה מלויה חוזרים מדרך שונה שבה הלכו אחר המיטה כדי שלא לפגוש נשים שבאו ללויה. (שם עמ' 42) ובוודאי אפשר לבקר בקברים אחרים, וגם סבתא.
שאלה: להעדיף את השוכר ולהאריך חוזה שכירות: אני משכיר דירה לאדם שהחוזה מסתיים עימו בעוד חדשיים. חבר שלי רוצה לשכור ממני את הדירה אך השוכר הנוכחי מעונין לחדש את החוזה, האם מותר וראוי לי להעדיף את החבר על פני השוכר הנוכחי?
תשובה: אם אינך מפסיד בכך שאתה ממשיך עם השוכר הראשון עליך להעדיף אותו ולהשכיר לו את הבית. דין זה מסתעף מהלכה הנקראת בלשון ח דינא דבר מיצרא כלומר החובה להעדיף מכירת קרקע לשכן שיש בבעלותו קרקע בסמוך לקרקע הנמכרת. בדומה לדין זה, גם במקרה שלנו כתבו הפוסקים שצריך להעדיף את השוכר הראשון. אך כאמור אם המשכת החוזה עם השוכר הראשון גורמת להפסד אינך חייב להמשיך עם השוכר הראשון. הרב מיכאל יומטוביאן הרחבה: המקרה הנידון בשאלה הוא דין בר מיצרא בשכירות, נרחיב מעט את היריעה והמקורות לתשובה: יש לברר דין בר מיצרא בשכירות במקרים הבאים: 1: האם השוכר קרקע נחשב בר מיצרא ויש להקדימו ברכישת קרקע הסמוכה לו? 2: האם בהשכרת קרקע צריך להעדיף את הבר מיצרא? 3: האם השוכר קודם לרכוש את הקרקע אותה הוא שוכר? 4: האם השוכר קודם להמשיך לשכור (הארכת חוזה) את הקרקע אותה הוא שוכר? שיטת הרא"ש: שכירות היא ממכר ליומיה (מכירה זמנית) וכשם שיש דין בר מיצרא בבעל הקרקע כך יש דין זה בשוכר. שיטת הרמב"ם כתב הרמב"ם (הל' שכנים יב ח): "השכירות אין בה משום דין בן המצר" ונחלקו הטור והרב המגיד מחלוקת קוטבית בביאור דברי הרמב"ם. לדעת הטור כוונת הרמב"ם לומר שהשוכר (כיון שהוא רק שוכר ולא קונה) אינו נחשב בר מיצרא ואין להתחשב בו. לעומתו מבאר הרב המגיד שהרמב"ם לומד ק"ו מקרקע ממושכנת שכשם שהממשכן קרקע קודם לקנות אותה כך השוכר אותה קודם בקנייתה, כלומר השוכר הוא המצרן החשוב ואין לשכנו דין בר המצר. הב"י ( חו"מ סימן קעה) אומר שנראה מדברי הרב המגיד ששוכר קודם גם ברכישת או בשכירת קרקע הצמודה למקום בו הוא שוכר. העולה מכל האמור: לדעת הרא"ש, בכל מקרה השוכר הוא קודם מדין בר מצרא. לדעת הרמב"ם, כשהשוכר הוא שכן, סובר הטור בדעתו וכן פוסק השו"ע ( סימן קעה סעיפים נט' ס') שאין לשוכר עדיפות אך מבאר הט"ז שגם לשיטה זו כשהשוכר רוצה לקנות או להאריך שכירות מודה הרמב"ם שלשוכר יש עדיפות. לדעת המגיד משנה ברמב"ם כשמדובר באותו בית (מקרים 3,4) ודאי שהשוכר קודם וגם במקרה שהשוכר הוא שכן הוא קודם לדעתו. להלכה, השו"ע פוסק כרמב"ם בשיטת הטור שהשוכר לא נחשב בר מיצרא, אך כאמור הט"ז סייג ואמר שכשמדובר באותו בית יש לשוכר דין בר מיצרא. הרמ"א הביא את דעת הרא"ש. לכן למעשה יש להעדיף את השוכר הראשון.
שאלה: השכרת דירה שכורה לנופשים: אנו גרים בשכירות, האם מותר לנו לנצל ימים שאיננו בבית ולהשכיר את הדירה לנופשים וכדו'? האם מותר לנו להשאיל את הדירה לשבת?
תשובה: אם יש מנהג ברור לעשות דבר זה, ברור שהדבר מותר משום שאדם משכיר את דירתו על פי המנהג המקובל. כשאין מנהג ברור התשובה היא, שמותר להשכיר או להשאיל את הבית למשפחה שאיננה חשודה לפגוע בבית ועוד שמספר הנפשות שלה זהה למספר נפשות משפחת השוכר. הרב מיכאל יומטוביאן הרחבה: אמנם למדנו בגמרא (בבא מציעא כט ב) "אין השואל רשאי להשאיל ואין השוכר רשאי להשכיר" וכן פסק בשו"ע בסימן שז סעיף ד ושמב סעיף א. מכל מקום לגבי קרקע פסקו השו"ע והרמ"א (בסימן שטז ושמב) על פי שיטת הרמב"ם (הלכות שכירות פרק ה הלכה ה) והרשב"א (בשו"ת חלק א סימן א קמה) שמותר לשוכר בית להשכירו לאדם אחר משום שאינו יכול "להבריח" את הנכס מבעליו. צריך לסייג שגם לשיטתם התנאי להתיר השכרה לאחרים הוא שישכיר למשפחה שיש בה אותו מנין אנשים כמו של השוכר אך לא ליותר אנשים שהרי המשכיר לא השכיר מראש לכמות כזו של אנשים. אמנם הראב"ד חולק על הרמב"ם וכותב "שיש בני אדם שמחריבים בית בדירתם" כלומר לדעתו אין להשכיר לאדם שלא היתה הסכמה עליו מצד המשכיר אך כאמור השו"ע פסק כרמב"ם.
שאלה: זבת הבת על ידי קרוב משפחה: רציתי לדעת, בנוסח זבד הבת (יונתי בחגוי הסלע.) אומרים את שם הבת בלי להגיד פלונית בת פלונית. האם זה ר אם בטקס זבד הבת לבתי בעליה לתורה,זה לא בעלי שקרא את הנוסח של זבד הבת וקרא בשמה,אלה מישהו אחר מהמשפחה שרצינו לכבד אותו בכך? למרות שבנוסח לא מוזכרים בכלל שם ההורים?
תשובה: עדיף תמיד שהאב יתן שם לביתו כי אז מברכים גם אותו שיזכה לגדלה עם אימה למצוות ולמעשים טובים.
שאלה: כניסה לבית כנסת לצורך שתיה: אם אני הולך ברחוב, חש צימאון, האם מותר לי להכנס לבית כנסת סמוך ולהכין לי כוס קפה או תה, (ובהרבה בתי כנסת יש פינת קפה ותה) ואח"כ לשבת ולהגיד פרק תהלים על מנת שלא להפוך את בית הכנסת למקום מעבר? ולכל היותר לשים בקופת בית הכנסת תרומה צנועה כתמורה לשתיה. אמנם מבחינה הלכתית כיון שאמרתי פרק תהלים נראה שהדבר מותר, אך האם הדבר מותר מבחינה מוסרית? האם זה מוסרי להפוך את בית הכנסת למקום אכילה ושתיה? ולפי הצד הזה הפינת קפה שיש בבית הכנסת מיועדת רק למי שמתפלל או לומד בו בקביעות.
תשובה: יש בשאלתך הלכות בית הכנסת ודיני ממונות. בדיני ממונות עדיף לבקש רשות ולא רק לתרום. בדיני כבוד בית הכנסת אם הברז לא חלק מחדר התפילה אין בעיה,אבל אם מדובר בתוך בית הכנסת תשב ללמוד מעט.
שאלה: ברירת אורז ועדשים "בריאים" - המשך: ומה הדין בדיעבד, כשנעשה רק ברירה מצד לצד? (באורז, וכן בעדשים) השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "ברירת אורז ועדשים "בריאים"
תשובה: וברכת ד' אם עשו ברירה מצד לצד והוציאו את הנגועים, אפשר להקל לאחר בישול. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: נטיעת יחור של ערלה: השו"ע (יו"ד, רצד, יב) כותב שמותר ליטע יחור של ערלה. רבנו ירוחם (ספר אדם נתיב כ"א, ח"ב) כתב שהיתר זה הוא משום זה וזה גורם. האם יש לדבריו נפק"מ הלכתית לגבינו?
תשובה: לא הובנה השאלה בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: עציץ גדול נחשב כמחובר לקרקע?: האם כאשר העציץ גדול בשיעור של 330 ליטר,שדינו כמחובר לקרקע, זה מוסכם גם לפוסקי הספרדים? הרי סוף סוף הוא היה מנותק מהקרקע. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "פיטנגו וברכה על סברס"
תשובה: וברכת ד' דין ארבעים סאה הוא בהרבה דברים טומאת משקין, שבת, ועוד הרבה דברים ולא מצאנו בכך מחלוקת, יש אפשרות לחלוק ביסוד הדברים, אבל זה לא שייך לאשכנזים וספרדים. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: פירות ערלה לחולה: יהודי חולה שאין בו סכנה שצריך לחיזוק לאכול הרבה שקדים, והוא נטע עץ כזה. האם מותר לאכול מבלי דיני ערלה? כי הרדב"ז (ח"א, מד) שנטיעה לרפואה אין בה דיני ערלה, ואפילו אוכל רק לשמירת לתוספת בריאות. הירושלמי (ערלה, א, א) כותב, שדעת חכמים שאם אדם נטע עץ עבור גדר, אפילו אם העץ אינו ראוי לקורות הולכים אחר מחשבתו האישית ולא אומרים שמחשבתו בטילה. מה דעת רבנו?
תשובה: שאלה לא מציאותית. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: מלאכת "מכה בפטיש" בהסרת סמלי מותג ותיקון מכונית צעצוע: יש לי כמה שאלות לגבי מלאכה "מכה בפטיש": 1. האם זה המלאכה שנקראת גם "מתקן"? 2. קראתי שאסור להוציא סמלי מותג מבגד חדש. האיסור הוא גם כשזה נעשה בקלות (כלומר, לא צריך לפתוח קשר וכדו )? וגם כאשר אפשר ללבוש את הבגד גם בלי להוציא אותו? 3. מכונית צעצוע שאחד הגלגלים שלה כל הזמן נופל - האם מותר לי להחזיר אותו למקום?
תשובה: 1. אכן, "מכה בפטיש" מקביל למונח "מתקן" או "מתקן כלי" או "מתקן מנא" ( כלי בארמית). הביטוי "מכה בפטיש" נובע מכך שאחת הפעולות בהשלמת כלי היא הכאה בפטיש על הסדן, ומכאן הוא משמש כדוגמא לכל השלמת כלי. 2. הסרת סמלי מותג - אין בה איסור משום "מכה בפטיש", מפני שהבגד כבר היה מושלם ורק אחר כך הצמידו לו את הסמלים (ואילו היה מדובר על בגד שלא מושלם - אפילו פעולה קלה ופשוטה להשלמתו נחשבת "מכה בפטיש" ואפילו אם ניתן ללבוש את הבגד גם בלעדיה - שולחן ערוך סימן שב סעיף ב ומשנה ברורה ס"ק י). ברם, אם הסמל תפור או מודבק - יש בהסרתו איסור משום "קורע". אם הוא מחובר בחוט פלסטיק דק - מותר לנתק אותו, אבל אין לעשות זאת בנוכחות מישהו שאינו מבין בהלכות שבת ועלול ללמוד מכך שמותר לעשות תיקונים בבגדים (שמירת שבת כהלכתה, מהדו' שנת תשל"ט, פרק טו סעיף סג והערה רי, ושם סעיף עט). 3. החזרת גלגל שנופל כל הזמן למכונית צעצוע - מותרת, כי דבר שהחזרתו היא זמנית וידוע שלא תחזיק מעמד איננו "תיקון כלי". זה כמו הרכבה של לגו (על פי שולחן ערוך סימן שיג סעיף ו ומשנה ברורה ס"ק מב. אמנם שם מדובר לכאורה על כלים שזוהי צורת שימושם על ידי פירוק והרכבה כשהם רופפים, והיה מקום לומר שאם רוצים שהכלי יישאר באותו מצב הדבר אסור למרות שאנו יודעים שהוא ישתחרר שוב ושוב, אך נראה שאין לחלק, ראו שמירת שבת כהלכתה פרק כח הערה נב לגבי דיוק מחוגי השעון, שאינו תיקון כלי מפני שידוע שזהו תיקון עראי שיהיה צורך לחזור עליו)..
שאלה: צידה ומוקצה בחיות מחמד בשבת: האם מותר בשבת לתפוס להחזיק בידים (אם באו לבד) כלב או חתולה הגרים בבית? האם הם נחשבים למוקצה?
תשובה: לשואלת, בעלי חיים שרגילים להיות בבית, יש להבחין בהם בין שתי רמות של ביות: א. אם הם לא מנסים לברוח ואין כל צורך לרדוף אחריהם כדי לתפוס אותם - אין בהם איסור צידה בכלל (משנה ברורה סימן שטז ס"ק נט, ושם סוף ס"ק נז). ב. אם הם מנסים לברוח וצריך להתאמץ קצת כדי לתפוס אותם, אבל בגלל שהם התרגלו לבית הם צפויים לחזור - לדעת השולחן ערוך מותר לצוד אותם, וזהו עיקר הדין לבני עדות המזרח הנוהגים כמותו, ואילו לדעת הרמ"א ומנהג האשכנזים אסור לצוד אותם, וזהו איסור דרבנן (שם, סעיף יב). אם עלול להיגרם נזק כספי או צער בעלי חיים בגלל ההמנעות מלצוד אותם - יש להקל (חזון איש מועד סימן נב ס"ק טז, הובא בשמירת שבת כהלכתה מהדו' תשל"ט פכ"ז סל"ה). ואם הם באים אליך - בוודאי אין בכך איסור צידה, אבל הדבר תלוי בשאלה של מוקצה, כדלהלן. לגבי מוקצה מסתבר לעניות דעתי להקל בדבר, אם כי הנושא שנוי במחלוקת. באופן כללי נאמר בדברי ח שבעלי חיים הם מוקצה בשבת, אולם אחד הראשונים, רבי חיים אור זרוע (שו"ת מהר"ח אור זרוע סימן פא), העלה סברה להקל: "מוקצה" הוא דבר שאין לו שימוש בשבת, ובעלי חיים בימי קדם שימשו בדרך כלל לעבודה או שחיטה ואכילה או גיזת הצמר וכדומה, ואלו פעולות האסורות בשבת. לעומת זאת חיות מחמד מיועדות לשעשוע, שהוא דבר שימושי בשבת. הוא שאל על כך את הרא"ש, והשיב לאסור (שם סימן פב), משום שטלטול מותר בכלים, וחיות מחמד אינן "כלי", ולא מצאנו בח חילוק בין בעלי חיים שונים. מחלוקת דומה מצאנו בתוספות במסכת שבת (מה ע"ב ד"ה הכא) לגבי אפרוחים: רבי יוסף המובא שם התיר לטלטל אפרוח, כי הוא ראוי לשמש כמשחק לתינוק, והתוספות דחו דבריו והוכיחו מהסוגיה שם שאפרוחים נחשבים מוקצה  אך יתכן שגם תוספות יודו באפרוח שלפני שבת ייעדו אותו למשחק. בילקוט יוסף (שבת ח"ב עמ' שפג) הכריע להחמיר כדעת הרא"ש, אך התיר לעיוור הזקוק לכלב נחייה (וכן הקל ביביע אומר ח"ה או"ח סי' כו להעביר תוכי שהשמש זורחת עליו ויש בזה צער בעלי חיים), ואילו הרב פיינשטיין זצ"ל (אגרות משה ח"ה או"ח סי' כב אות כא) התיר טלטול חית מחמד המיוחדת לכך. ומאחר שמדובר באיסור דרבנן, ודעת המקילים מובנת - מסתבר להקל, בפרט שייתכן שבימינו אפילו הרא"ש יסכים להקל כי תפוצת חיות המחמד גדולה לאין שיעור מאשר בעבר. כאשר הרוב המכריע של בעלי החיים הם מוקצה - יש מקום לאסור גם את המיעוט הזניח מחמת הרוב, אבל כאשר לאנשים רבים בעיר המגע היחיד עם בעלי חיים הוא כחיות מחמד - הן לא מוקצה (בהקשר זה יש משמעות לעובדה ש"מוקצה" תלוי בדעת בני האדם, האם הם מקצים את הדבר מן הדעת). כיוצא בזה מצאנו (חולין טו ע"ב) שמי שיש לו חולה מסוכן בביתו ויודע כבר ביום ששי שיצטרך לשחוט עבורו בשבת מפני פיקוח נפש - הבהמה איננה מוקצה ומותר לטלטל אותה אפילו שלא לצורך פיקוח נפש, כי כבר בכניסת השבת הייתה מיועדת לשימוש. כעת ראיתי שכיוונתי גם לדעת דודי הרב יעקב אריאל שליט"א בתשובה שהתפרסמה באתר זה (ובשו"ת שאילת שלמה ח"ג סי' קו הרב אבינר שליט"א אוסר לכתחילה וכתב שאין למחות ביד המקל).
שאלה: הסרת איפור בשבת: אם שמתי על הפנים איפור לפני שבת, מותר לי לשטוף את הפנים בשבת על מנת: 1. להסיר את האיפור לגמרי? 2. להסיר אותו חלקית (למשל, מסביב לעיניים: לשטוף את מה שכבר לא נראה טוב, ולהשאיר את מה שנראה טוב עדיין)?
תשובה: לשואלת, מותר להסיר איפור בשבת, חלקית או לגמרי, מפני שאין איסור בהסרת צבע אלא בצביעה (ראו למשל שמירת שבת כהלכתה מהדו' תשל"ט פרק יד סעיף סא, שמותר להסיר לקה מהציפורניים בעזרת אצטון, אך לא על ידי צמר גפן, משום סחיטה). יש מלאכות שבהן נאסרו שני ההפכים: כיבוי והבערה, כתיבה ומחיקה, זריעה וקצירה, קשירה והתרה, קריעה ותפירה, ויש מלאכות שבהן נאסרה רק פעולה אחת ולא ההפכית לה: אסור לצוד - ומותר לשחרר בעל חיים שניצוד, וכדומה. הסבר כללי: המלאכות שנאסרו הן אלו שגם בפעולה הנגדית יש יצירה מסוימת (ואין כאן המקום להרחיב על היצירה בכיבוי וקריעה). לעומת זאת הסרת צבע איננה יצירה כלל. במידת האפשר יש לעשות זאת בשטיפה במים ולא על ידי נייר או בד וכדומה, כדי שהוא לא ייצבע (סימן שכ סעיף כ ומשנה ברורה ס"ק נט).
שאלה: הפרדה בכלאיים בירקות: ב"ה האם לוח מתכת שתקוע בקרקע, ובולט כ10 ס"מ מעליה, מהווה הפרדה מספקת בין מיני ירקות שונים (גידול מזרים או משתילים). אגב, אם אני שותל (או מתכנן) גינה לגוי, עדין אני מחויב באיסור כלאיים? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "כלאיים בירקות גינה במצפה רמון"
תשובה: וברכת ד' מחלוקת אחרונים האם מותר לתכנן לגוי שדה כלאי זרעים, אם זה הפסד כספי אפשר לתכנן לצורך גוי. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: כלאיים בהדס וירק: יש לנו בגינה לימונית. מותר לשתול לידה הדס? יש משהו שאסור לשתול ליד הדס? נשמח גם לדעת את הסיבה, שנדע את הכלל. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "בשמים בשמיטה וכלאיים"
תשובה: וברכת ד' הדס - הוא מוגדר כשיח רב שנתי והוא כעץ. ועל כן אין איסור לזרוע לידו. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: טיפול בשיטת תטא הילינג: האם קיימת בעיה כלשהי לקבל טיפול בשיטת תטא הילינג?
תשובה: וברכת ד' אם המטפל הוא ירא שמים וירא חטא, והצליח ללמוד ללא בלבול את השיטה (יש בה חלקים טובים וחלקים בעיתיים), אז אפשר לקבל ממנו טיפול, אבל קשה מאד להתיר לקבל טיפול כזה מכל אדם, מכיוון שיש בשיטה גם דברים שלא פשוטים הלכתיים. ובוודאי אין להתעסק בעתיד רק בעבר. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: כתם על בגד בשבת: אם בעת האכילה נפל מן או חתיכת מאכל על הבגד, האם מותר להרים את החתיכה או לגרד את מה שנפל וכו?
תשובה: מותר, אך אסור לנקות במים או בכול דרך אחרת כמו ממחטה לחה.
שאלה: תפילה עם קורבנות: אם יש מנין בשעה מוקדמת אך איני יכול לקרוא איתם את הקורבנות אלא להתחיל מהודו אך יש עוד מנין בשעה 8 ובשעה זו אני יכול לקרוא את כל התפילה' באיזה מנין עדיף להתפלל?
תשובה: עדיף מניין ראשון!תקרא קריאת שמע כדעת המגן אברהם שחיובה מדאורייתא.
שאלה: סמכות הפוסקים בימינו: במשך הדורות ברוך ה רבו פוסקים בעם ישראל. יש הרבה רבנים גדולים שאינם פוסקים. מנין ניתנה סמכות לפוסק להיות פוסק?
תשובה: כל מי שלומד סוגיא ומסיק שמעתא אליבא דהלכתא נחשב כפוסק. אדם נהפך להיות פוסק מקובל כאשר הרבנים האחרים מקבלים את הוראותיו וכן כאשר הציבור נוהג על פי הוראותיו. קבלת ישראל את הפסק היא מרכזית בכך שהפסיקה נחשבת כחלק מתורה שבעל פה. יש רבנים שכל עם ישראל קיבל אותם, כגון: רבי יוסף קארו, ויש רבנים שרק מדינות מסויימות קיבלו אותם, כגון: בעל החפץ חיים. במשך הדורות הונהג שלא יפסוק אדם ללא שקיבל רשות מרבו שבדק אותו וראה שיכול לפסוק מכוח תלמודו. זאת נעשה כדי שאדם לא יחליט בעצמו האם הוא ראוי. כך למעשה היום, כל רב מקבל היתר הוראה מרבו או מגדולי הדור שבודקים האם הוא ראוי לפסוק. היום יש את הרבנות הראשית שהיא עורכת בחינות ומאשרת לרבנים שמצליחים בבחינות לפסוק הלכות.
שאלה: ליטול ידיים בבית מרחץ: למדנו שיכול אדם ליטול ידיו לסעודה או נטילת ידיים שחרית בבית מרחץ שאין שם בית כסא אך יברך בחוץ אחר הנטילה. ואם אדם לא רוצה להרטיב את הרצפה עם ידיו הרטובות עד שיצא מותר קודם לנגב בדרך, ואז לברך?? שלא כמו שרגילים לברך ואז לנגד כדי שיהיה "עובר לעשייתן"
תשובה: טוב שאדם רגיש לא לעשות עבודה לאחרים. יכול לקחת את המגבת מתחת לידיו. ולא ירטיב את הריצפה וינהג כדין.
שאלה: מציאת חצי חבילת מגבונים: אם מצאו מגבונים על ספסל בגינה, האם להגיד שנשאר רוב חבילה או חצי חבילה, זה מהוי סימן?
תשובה: כיוון שקשה לכוון כמות מדויקת של מגבונים, נראה שאין זה סימן מובהק אלא סימן גרוע. ואינו דומה למש"כ התוס' בב"מ דף כד ע"א ונפסק בשו"ע שבחבית פתוחה כמות היין הוי סימן, כיון ששם יכול לכוון כמות היין במדויק ולכן נחשב סימן כמו מידה ומשקל, משא"כ במגבונים שאינו מכוון אלא בכלליות. בסימן גרוע כזה נחלקו הפוסקים (בסימן רסז סעיף ו') כיצד יש לנהוג. דעת הסמ"ע, שאם ידוע שנותן הסימן אינו גזלן יש להשיב לו ואם לא ידוע שאינו גזלן אין צריך להשיב לו. ודעת הש"ך, שבסימן גרוע אין צריך להשיב כלל. אמנם נראה שמחלוקתם היא האם להשיב בסימן זה כאשר יש אדם הטוען שאיבד ונותן סימן. אבל אם לא ידוע על מאבד כזה, נראה שאין צריך להכריז והחפץ של מוצאו, שכן נאמר בסימן רסב ס"ג שדוקא אם יש סימן טוב צריך להכריז עיי"ש. וטעם הדבר שהמאבד מתייאש כיון שיודע שאין סימן טוב. מסקנה: חבילת מגבונים פתוחה אינה סימן והרי אלו של מוצאו. הרב חנוך מרצבך
שאלה: מה עושים עם הכתובה שנפסלה?: מצאנו טעיות רבות בכתובה, לכן הלכנו לתקנה אצל רב עם עדים. נכתבה לנו כתובה חדשה. הרב מחק בפס את הכתובה הפסולה, אך השאיר אותה אצלנו. כעבור זמן מה הכתובה הפסולה נקרעה לשניים. האם זה ר? ישנה כמובן הכתובה החדשה שנכתבה ע"י הרב. האם לשלוח את הכתובה לגניזה או להשאירה אצלנו? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "מה עושים אם הכתובה אבדה?"
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה אין קדושה לנייר של הכתובה ואין חייבים לגנוז אותו. כדאי אולי שתצלמו את הכתובה הקרועה רק בשביל זיכרון תאריך החופה. הרב חגי בר גיורא
שאלה: עקירת עץ פרי על ידי גוי: הרב בהמשך לשאלתי על עקירת עץ פרי, לא הבנתי את הפתרון של מכירת העץ לגוי הרי העץ אינו שווה כלום כי רובו המוחלט חושחש. האם די בבקשה מגוי לעקור או שצריך שהוא יקח אותו לשימוש כלשהו? שאלה נוספת: האם עד שאמצא גוי ניתן לחתוך את הצד של החושחש מההתפצלות בגזע ולהישאר רק עם התפוז הסיני שהוא מיעוט מהעץ (הענפים מגיעים בקושי לגובה מטר מתוך עץ של 5 מטר)? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "עקירת עץ פרי"
תשובה: וברכת ד' המכירה לגוי ושהוא יקצוץ היא עדיפות הלכתית כדי שלא יהיה יהודי בעל הפירות, ואפילו אם הוא לא שווה הרבה אבל בודאי יש לו שווי אפילו כעץ להסקה. עדיף לא להוריד סתם ענפים, רק אם רוצים צמוח חדש אפשר להוריד לצורך צמוח, אבל כאן רוצים להוריד כהשחתה ואין להקל בכך. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: חתימת ערבות לאח : הרב שליט"א אחי מבקש שאהיה ערב לו ל50.000 ש"ח למשך 36 חודשים. בעבר היה מסובך בכסף כיום התיישר בעבודה קבועה. האם לחתום לו ערבות? ואם אפשר כבוד הרב, שם הגמרא שדנה בנושא וכתוב שערב נהפך לעבד. בברכת התורה ו
תשובה: ערבות היא סוג של מצוות צדקה לתמוך באדם על מנת שיוכל לקנות דרה או למען עסק על מנת שיהיה עצמאי. ומצוות צדקה בנזקקים ממשפחתך היא בחשיבות רבה יותר. אך זכותך וחובתך לבדוק את האפשרויות ההחזר של הערב. כי אם לא יהיה באפשרותו להחזיר הערבים נהפכים ללוים. ה' יצליח דרכך.
שאלה: פדיון מעשר שני על מטבע: אני מייחד מטבע לפדיון מעשר שני. אם באותו מעמד אני מפריש לשני מינים שונים, צריך שתי פרוטות משווי המטבע או מספיק פרוטה אחת לשני המינים?
תשובה: וברכת ד' אנו נוהגים שבאותו מטבע מייחדים פרוטה לזה ופרוטה לזה, ואין צורך שתי מטבעות שונים. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: להטמין על גבי פלטה בשבת: מבואר בשלחן ערוך (סימן רנ"ז) שמותר להטמין בשבת, בדבר שאינו מוסיף הבל, דבר צונן. וידוע מה שכתב מו"ר הרב עובדיה שליט"א בשם אחרוני הספרדים, שהמנהג להקל לעטוף הקדרות בערב שבת בשמיכות, ולהניחם על מקור חום - כמובן לפי כללי דיני "שהיה", וסוברים כמאן דאמר דלא חשיב כמטמין בדבר המוסיף הבל, שמסתכלים על כל חלק בפני עצמו, וממילא - כיון שהשמיכות מצד עצמן לא מוסיפות הבל, שרי בערב שבת. האם לפי עקרון זה - ולנוהגים כמנהג הנ"ל, יהיה מותר לעטוף חלה או בורקס וכדומה בנייר כסף בשבת, ולהניחו על גבי הפלאטה, שאם זה חשיב כמטמין בדבר שאינו מוסיף הבל, הרי זה מותר - בדבר צונן. והחלה היא צוננת.
תשובה: אין הבדל, ומעיקר הדין והמנהג להקל כדעת הרמב"ן. אבל העיטוף המותר בנייר כסף הוא רק לפני שבת בדבר שאינו מוסיף הבל, ואף מותר להחזיר העיטוף, אך להטמין בשבת אסור אף בדבר שאינו מוסיף הבל. ולכן מותר לעטוף בנייר כסף כאשר העטיפה לא מכל הצדדים. וכן לכסות סיר בשבת (שלא כוסה לפני שבת) על הפלטה אך לא מכול הצדדים (עפ"י ילקו"י שם סעיפים ב -ה וההערה ה).
שאלה: סגולה לזיכרון במבחן: אני תלמידת תיכון ולפעמים אני מתקשה לזכור את החומר במקצועות רבי מלל. שאלתי היא האם יש איזו תפילה לזיכרון ו או כמה פרקי תהלים שאני אוכל לומר לפני המבחן שיוכלו לעזור לי לזכור את החומר במהלך המבחן? שיר
תשובה: 1. לומר תפילת חנה. 2. לכוין בברכת אחה חונן לאדם דעת. והעיקר הוא ללמוד וחזור על הלימוד ולעבוד ה' בשמחה
שאלה: ברכת השיבנו להחזרה בתשובה: אני לא זוכר בדיוק איך אומרים את המשפט. אבל אם אני לא טועה יש ציווי לבנאדם שיש לו מכרים שלא שומרים תורה ומצוות להתפלל עליהם. אני כבר כמה שנים מתפלל על קרובי משפחה שלי בברכת השיבנו, אבל לצערי ככל שהזמן הולך מתרבים האנשים שחזרו בשאלה, זה הגיע למצב שיש כבר איזה חמישה עשר אנשים שאני מזכיר בתפילת השיבנו, וזה ממש לוקח לי הרבה זמן. האם הרב יוכל להגיד לי מה עלי לעשות? אולי יש עוד דרכים להתפלל על חזרה בתשובה?
תשובה: ב"ה לך. מאוד התפעלתי לקרוא את הדבר הנפלא שאתה עושה. אכן מאוד מאוד חשוב להתפלל על כל אחד ואחת מעם ישראל. כמובן שמי שיכול לעסוק בלעזור לאחינו לחזור לה' זו מצווה גדולה מאוד, אך מי שלא יכול, או גם מי שעושה כן, חשוב מאוד להתפלל לה' על כך. ה' יתברך שומע את התפילות שלנו, גם אם לפעמים אנו לא רואים את התוצאות מתקיימות מיד, אך אנו צריכים להאמין בה' יתברך שהוא שומע את תפילותינו. תפילה צריכה סבלנות, המון סבלנות ואמונה. וכל תפילה שאדם מתפלל על האחר, יש בכך חסד גדול מאוד. ודאי שאם אפשר כדאי וחשוב להתפלל בכל תפילה, אך אם הדבר קשה לך, תבחר רק זמן מסוים, לדוגמא רק תפילה אחת ביום, ובה תרחיב את התפילה על הדבר. כמובן שאפשר להתפלל זאת גם בשאר הזמנים, גם שלא בזמן תפילת שמונה עשרה אלא כהתבודדות ותפילה לה'. בפרט לפני שאדם עוסק בתחומים מעשיים של עזרה לאחרים בקשר עם ה', כגון בדוכני הפצות, אפשר וחשוב להוסיף בתפילה חרישית לה' שישלח ברכה במעשה ידינו. אם יש לך גישה, ויש לך אנשים שאתה מכיר, תוכל לנסות להוביל את המשפחה, או חלק מהם לתהליך אחר, אך העיקר הוא הדוגמא האישית שלך. שאתה נותן בהתנהגות מתוקנת שלך, בסבלנות ובהקשבה. שתהיה לך המון המון הצלחה הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: אכילת תאנים מהעץ: האם יש בעיה באכילת תאנים טריים?(לא יבשים) באיזה אופן כדאי לבדוק אותם?
תשובה: וברכת ד' תאנים קשה מאד לבדוק. יש לבדוק תחילה שאין נקורים ונקבים בתאנה. לאחר מכן יש לפתוח באמצע ולהפוך את התאנה כלפי חוץ, כך שכל הנימים נפרדים זה מזה, ויש להתבונן היטב שאין רימות בין הנימים. זו בחינה איטית ומדוקדקת. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: צביעת סורגים על ידי השוכר: אם המשכיר מבקש ממני, השוכר, שאצבע את הסורגים של החלון הסורגים מבחוץ בטענה כי הם התבלו. האם אני חייב הלכתית וחוקית לעשות זאת?
תשובה: בדברים אלו הולכים אחר המנהג, ולמיטב ידיעתי המנהג הוא שעל המשכיר לעשות זאת, אלא אם כן היתה התנייה מפורשת בחוזה (תנאי לסיוד הבית אינו כולל בתוכו גם צביעת הסורגים).