LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: הזמנת ספריה: אדם שהזמין ספריה מחנות, וגמרו את הכנתה. מסרו אותה לפלוני שימסור את הספריה למזמין עדין המזמין לא קיבלו. האם כל עוד המזמין לא קיבלו, החנות יכולה לבקש את הת? אם יקרה נזק לספריה, המזמין הפסיד? השליח הוא של החנות
תשובה: יש לעיין האם חלות הקניין נעשית ע"י ההובלה מייד בשעה שמקבלים את הארון, או שנעשית רק בשעה שמגיע לביתו של הקונה, ובזה תלויות שתי השאלות. אני מבין שהארון יוצא שלם מבית המוכר. אם ההרכבה מסתיימת בבית הלקוח פשוט שעד אז אין כאן שום קניין. במשנה פרק השואל (ב"מ צח:) מבואר שהשואל פרה מחברו, ושילחה לו ביד שליח מדעתו של השואל, השואל מתחייב באחריות הפרה משעה ראשונה. וכן נפסק בשו"ע סימן שמ, ה. ולכאורה יש ללמוד מכך גם למוכר וקונה, שכיון שהשליחות נעשית מדעתו של הקונה, זוכה הקונה ע"י השליח בארון משעה ראשונה. וכן פסק בספר שער המשפט (פת"ש ר' סק"ח). ובפרט כאשר הקונה משלם תוספת דמים על ההובלה, וכאילו אמר המוכר לקונה שאין לו עניין בהובלה והיא על דעתו. אמנם יש לעיין בזה, כיצד זכה השליח לקונה בחפץ מבלי שנשתלח לכך במפורש, וכן יש להקשות לעניין שואל. ובנ"י שם הקשה כן, ותירץ בשני אופנים: א. מיירי שהמשאיל אמר לשליח במפורש שיזכה עבור השואל, כי כן רצונו. ב. כיוון שהוציא המשאיל החפץ מרשותו ברצון השואל ועל אמונתו, התחייב הקונה מדין ערב כמבואר בגמ' קידושין (ז.) ובשו"ע (קצ). והר"ן כתב בפשיטות שזה מדין ערב. ושא"ר לא נזקקו לקושיא זו. ע' נתיבות שכתב נ"מ בין שני תירוצים אלו, ולא הכריע ביניהם. ובהגהות רע"א שם משמע שחשש לתירוץ הראשון. א"כ בנידו"ד, אם נסבור כתירוץ א' של הנ"י, אין הקונה מתחייב אא"כ אמר המוכר לשליח שיזכה עבור הקונה. אבל כאמור מדברי שאר ראשונים נראה שלא חששו לזה. מסקנה: אם ההובלה כוללת גם הרכבה, פשוט שהקניין לא נגמר, וא"כ א"צ הקונה לשלם וכל האחריות על המשלח. אם ההובלה היא של ארון מוגמר באופן פשוט מייד כשיוצא הארון מרשות המוכר לרשות ההובלה זוכה הקונה בארון, הוא מתחייב בת והמוכר פטור מאונסי הדרך. ולפי דעת נ"י בתירוצו הראשון כל זה דוקא היכא שאמר המוכר לשליח שיזכה למוכר. עוד יש להעיר שאם יש מנהג ידוע בעניין זה יש לנהוג על פיו, כיון שעל דעת המנהג שלח המוכר את הארון, ומנהג מבטל הלכה בדברים אלו. הרב חנוך מרצבך
שאלה: עציץ נקוב- המשך לשאלה ספיחין ומצע גידול: כבוד הרב. אנחנו מתכננים לבנות את האדניות ולזרוע לשתול לפני שמיטה, ולשים את האדניות על גג של בנין, בלי גג מעל האדניות. האם יש איזשהו פתרון לאפשר ניקוז של המים מהאדניות כך שהן לא תהינה עציצים נקובים? אנחנו רוצים להמנע מהצורך לעקור צמחים שנובטים במשך שנת השמיטה בגלל איסור ספיחין. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "ספיחין ומצע גידול"
תשובה: וברכת ד' מצו"ב שתי הצעות: אפשר להניח את האדניות בשיפוע קל (כ-2 ). בנקודה הנמוכה ביותר לנקוב חור קטן ולהדביק מרזב ( צינור דק) לניקוז המים אל צינור הניקוז שבגג. אופציה נוספת היא לחפות מלמטה ובשוליים את האדנית ביריעת פלסטיק ולנקז את המים שיגיעו מהאדניות ליריעה החוצה. התשובה הועברה אלי מאגרונום מרדכי שומרון שבוע טוב בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ
שאלה: שם של ילדה: אני אדם דתי שעובד עם ציבור חילוני. אשה אחת ילדה כאן וקראה לבת שלה דריה והיא מאוד רוצה לדעת אם זה שם טוב או לא. אמרתי לה שאינני יודע ואני אשאל את הרב. אשמח אם הרב יחזיר לי תשובה. בכדי שאותה אשה תרגיש בנוח עם זה.
תשובה: אם הכוונה שהבת תכין בית ומשפחה ששם תשרה השכינה- כמו שנשמע מפירוש השם הרי זה טוב. ובלבד שתחנך את הבת לצניעות בלבוש ובאופי כי אין השראת שכינה במקום שיש גאוה או חוסר צניעות ואז תזכה להתברך.
שאלה: עליה לבית העלמין: ערב ראש חודש סיוון חל ביום חמישי.האם ניתן לעלות במשך כל היום? רב אחד הסביר לאחי שכל חודש צריך לבדוק את מולד הירח ולפי זה לעלות לבית העלמין. לדבריו החודש המולד חל ביום חמישי בשעה 6 בבוקר ולכן צריך לעלות ביום רביעי לבית העלמין.נהגנו תמיד לעלות בערב ראש חודש ולא התייחסנו למולד. כיצד לנהוג? ומתי לעלות החודש? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה אישית
תשובה: יש המתירים לעלות גם בראש חודש.(אם חל 7 או 30 אשכנזים גם הרב עובדיה יוסף מתיר אם לא יבכו) לכן התוספות האלו אינם שייכות. ואף נוהגים לעלות ערב ראש חודש ניסן ואלול (ספרדים) ולא מתחשבים במולד.
שאלה: שבעה על ספק ישראל: האם יש לשבת שבעה ולקיים מנהגי אבלות אחרים על מי שהוא ספק ישראל? על תשובתך אודה.
תשובה: לשואל, לא ברורה לי המציאות: אדם שאינו יודע האם הוריו או אחיו או ילדיו או בן זוגו הם יהודים?! ההלכה התיאורטית היא שמאחר שחובת האבלות היא מדרבנן - במקרי ספק אין חיוב אבלות (כגון תינוק שנפטר לפני הגיעו לגיל חודש וספק אם היה "בר קיימא"). יוצא מן הכלל הוא מקרה שמצד הגדרת הנפטר אין ספק שחייבים להתאבל עליו, אלא שיש ספק לאיזו משפחה הוא שייך (למשל, כשאמו התגרשה והתחתנה מיד ללא המתנת ג' חודשים כנדרש וכעת לא ברור מיהו אביו), ובמקרה זה שתי המשפחות צריכות להתאבל עליו (שולחן ערוך יורה דעה סימן שעד סעיף ח). אם כן, במקרה שבשאלתך שהספק הוא האם יש בכלל חובת אבלות כלפי אדם זה התשובה לכאורה היא שמספק אין חובת אבלות. אך למעשה יש לברר בכל מקרה לגופו, מה הבסיס לקביעה שפלוני הוא ספק יהודי (דבר חמור ביותר לקבוע קביעה כזו כלפי מישהו שמוחזק כיהודי, ואין לעשות זאת ללא התייעצות עם דיין מוסמך). וגם אם אכן כך - לפעמים יש סיבות שמותר ואף ראוי לנהוג מנהגי אבלות מסוימים גם כשאין חיוב.
שאלה: ראשונים המתנים מלחמת מצווה בדברים מסויימים: קודם כל על התשובה המפורטת! דבר שני, אמנם, לעומת הפוסקים שהבאת הסוברים ש הצלת ישראל מיד צר היא אכן מלחמ"צ מה עם שאר הראשונים המתנים את דין מלחמת מצווה באורים ובתומים? בבית המקדש? בסנהדרין וכו? איך נדע שההלכה היא דווקא לפי השיטה הראשונה ולא השנייה? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "מלחמת מצווה בימינו - שיטת הראשונים פרט לרמב"ם"
תשובה: לשואל, אינני מכיר שיטת ראשונים מפורשת שמתנה מלחמת מצווה בסנהדרין או בבית המקדש. לגבי הסנהדרין, הדבר מפורש להיפך במשנה בסנהדרין (פ"א מ"ה): "ואין מוציאין למלחמת הרשות אלא על פי בית דין של שבעים ואחד", ממנה עולה שלמלחמת מצווה אין צורך באישור הסנהדרין. לגבי האורים והתומים, קיימת דעה של הרמב"ן (בסוף השגותיו לספר המצוות של הרמב"ם, שכחת הלאוין) שהם נצרכים גם במלחמת מצווה, ובלשונו: "שייראה לי שמצוה על המלך או על השופט ומי שהעם ברשותו להוציאם לצבא במלחמת רשות או מצוה להיות שואל באורים ותומים ועל פיהם יתנהג בעניינם". הדברים מעוררים קושי, שהרי הסוגיה בסנהדרין טז ע"א-ע"ב, שהיא המקור לדין זה (כפי שציין בעצמו), שואלת על המשנה הנ"ל אודות סנהדרין במלחמת רשות "מנהני מילי?" ומביאה פסוק המלמד גם על הצורך בסנהדרין ובאורים ותומים. ממילא, משתמע שהצורך באורים ותומים הוא רק במלחמת רשות, כמו הצורך בסנהדרין. וכך מפורש ביד רמ"ה שם, שעניין השאלה באורים ותומים נאמר במלחמת רשות. גם מסברה הדברים מעוררים שאלה: אם התורה ציותה להילחם, כהגדרת "מלחמת מצווה", מדוע יש צורך באישור נוסף של אורים ותומים? והאם לדעתו מלחמת החשמונאים, בימי בית שני ללא מענה מהאורים והתומים (עיין שבועות טז ע"א), לא הייתה מלחמת מצווה? שאלה זו על הרמב"ן העסיקה את האחרונים ונאמרו עליה כמה תשובות (עיין למשל בציץ אליעזר ח"כ סי' מג אותיות ג-ד). הדעה המסתברת לענ"ד, שאין כוונת הרמב"ן שבלי אורים ותומים אין זו מלחמת מצווה, אלא הדין הוא שאם יש אפשרות לשאול באורים ותומים - מצווה לברר בעזרתם האם המלחמה תצליח או לא, שכן לא הצטווינו על מלחמת התאבדות חלילה. ברם, אם אין אורים ותומים, והדעת נותנת שהמלחמה תצליח - הרי זו מצווה גם בלעדיהם (היסוד שמטרת השאלה היא בירור ההצלחה בלבד ולא האישור העקרוני מבואר ב'כלי חמדה', פורים סי' כג). באופן עקרוני, גם כאשר יש מחלוקות ראשונים ניתן להכריע הלכה למעשה בדרכים שונות: על פי רוב הדעות, על פי הסברה וההתאמה לפשט מקורות ח, על פי הכרעת גדולי האחרונים, ובדברים ששייך בהם מנהג - גם על פי המנהג (הרבה פעמים כל הדרכים הללו מובילות לאותה מסקנה).
שאלה: זוגיות וחינוך הילדים: אני אמא ל5 ילדים ואני מרגישה שהחינוך שבעלי נותן לילדינו מתנגד לחינוך שלי. הוא בקושי נמצא בבית (בגלל עבודה) ואני נמצאת רוב הזמן עם הילדים. הילדים מאוד קשורים אליי. לעומת זאת לבעלי אין קשר טוב עם הילדים, הוא רק מעיר להם או לומד איתם למבחנים (בשבתות). אני לא אוהבת את החינוך שלו, לא אוהבת את הצורת דיבור שלו אליהם ולא אוהבת את הכפייה שלו כלפם. בתקופה האחרונה, אני מנסה להתעלם מהתגובות שלו ולא להתרגז אבל אני לא מצליחה וזה מצער אותי מאוד. זה משפיעה על הזוגיות שלנו לרעה. כל פעם שניסיתי להסביר לו מה אני מרגישה, הוא ניסה להשתנות אבל זה החזיק רק לכמה ימים. איך אפשר להמשיך לחיות עם מישהו שמשפיל את הילדים, ולא מבין איך להיות אבא טוב, תומך ואוהב?? הילדים גם מרגישים את המתח ביננו (במיוחד הגדולים) ואני יודעת שזה גרוע. קשה לי מאוד עם המצב הזה. אשמח לייעוץ.
תשובה: : נראה לי שאת עם בינה יתרה שיש לנשים ואת בעצמך מרגישה שהתגובה שלך ביחס אליך לא מקדמת אותכם לשום מקום. גם לו נניח שבנושאים מסוימים אנו מחלקים את הזוגויות שלנו עם מי שיש לו מידות מקולקלות הרי בשביל זה אנו שם. הקב"ה מפגיש שני אנשים שלא שלמים באישיותם וזאת בכדי שאחד יחפה על השני. אנו צרכים להאמין בהשגחה פרטית שאנו בני זוג דווקא אלדם שאנו הכי מתאימים לו. ההתאמה אינה כוללת רק את החלקים שבהם אנו נהנים מהבן זוג שלנו. יש כאן עיסקת חבילה כוללת גם את החוזק של הבן זוג שלנו וגם את החולשות שלו. ההתאמה שלנו לבן זוג שלנו אינה רק בחלקים הטובים שלו. גם בחלקים החלשים שלו אנו נמצאים שם בכדי להשלים בכדי ללמד ובכדי לחפות. נראה לי שאת עושה את המיטב שאת יכולה. הדרך ללמד את בן זוגך לא תגיע בכך שתכעסי על המציאות. הדרך הנכונה היא ראשית להיות דגם של אור וטוב. החלק השני שכנראה גם אותו את עושה טוב זה לספר על ההרגשות שלך ועל מה שאת מרגישה לא טוב כשיש התנהגות. וכו'. כפי שאת כותבת זה לא שבן זוגך בכוונה כפייתי או מעיר. זה דפוס שהוא בא איתו ואת הדפוס הזה הוא משפריץ. יתכן שאם יש לו כוח ונכונות הוא יכול ללכת ליעוץ יותר עמוק יעוץ שייגע בנקודות האלו בצורה מכוונת. הרי כשהוא מעיר זה משום שהוא רוצה להטיב. אלא שהארגז כלים שלו ליגוע בילדים הוא מוגבל ומועט. התפקיד שלך לנסות למצוא את הדברים שבהם הוא טוב או לפחות מזיק פחות ושם לאפשר לו לבוא לידי ביטוי. בהצלחה
שאלה: טוסטר מלחציים לעניין בשר וחלב : הכנו בטוסטר הבשרי טוסט חלבי ללא נייר אפייה או משהו מסביב, יש לציין שהטוסטר ממש במצב חדש ונקי תמיד. מה עלינו לעשות? לזרוק את הטוסטר או שיש דרך להכשירו?
תשובה: לנקות אותו משאריות של הטוסט במידה ויש. להמתין 24 שעות מאז השימוש המדובר, ולחמם את הטוסטר על החום הכי גבוה למשך 20 דקות. לאחר מכן הוא כשר למהדרין.
שאלה: אשרי מי שבניו זכרים, ואוי לו למי שבניו נקיבות: מהי כוונת הגמרא בקידושין פב: "תניא, רבי אומר:. אי אפשר לעולם בלא זכרים ובלא נקבות, אשרי מי שבניו זכרים, ואוי לו למי שבניו נקיבות"? האם לא צריך לומר שאשרי אדם שממלא את ייעודו? גם אם זה להיות בורסקי? (אי אפשר לעולם בלא בסם ובלא בורסקי, אשרי מי שאומנותו בסם, ואוי לו מי שאומנותו בורסקי) והאם באמת יש חיסרון לאדם שיש לו בנות?
תשובה: המאמר אשרי מי שבניו זכרים, מתבאר על פי הגאון מוילנה כך: בימי קדם היה מותר לגבר לשאת כמה נשים, ומשכך הרי מי שיש לו בנים זכרים וכל זכר נושא כמה נשים זוכה להרבה יותר צאצאים ונכדים. מה שאין כן כשיש לו רק בנות הרי כל בת תוליד רק מה שאשה יכולה ללדת, וכך לא יהיה לו ריבוי נכדים כמו מי שיש לו זכרים שנושאים כמה נשים. אשרי מי שאומנותו בסם, ואוי לו מי שאומנותו בורסקי: האידיאל של עם ישראל הוא לחיות כעם שלם, שעוסק בכל תחומי החיים והכל בקדושה ובטהרה, על פי הדרכתה של תורה. (ולא שהצד הרוחני מנותק מהצד הגשמי). על פי תורתינו הקדושה יש ערך לצדדים החומריים של החיים. אבל צריך זהירות, שאולי דוקא מתוך תפיסה כזו, שלכל דבר יש מקום, לכל דבר יש ערך, ישנה סכנה של טעות ותפיסה שאין הבדלים, שהכל הוא בעל אותו ערך. על כן יש לדעת שישנן מדרגות. יש צורך באנשים שיעסקו בצרכי הגוף של עם ישראל ויש צורך באנשים שיעסקו בצרכי הרוח של העם, יש ערך לזה ולזה, אבל חשוב יותר שיהיו אנשים שעוסקים בצרכי הרוח, וכפי שאומרת הגמרא "אי אפשר לעולם בלא בסם ובלא בורסקי, אשרי מי שאומנותו בסם.". ענייני הרוח (בסם) חשובים ומרכזיים יותר מענייני הגוף (בורסקי).
שאלה: הפרת נדרים על ידי חרש בימינו: ב"ה ושמע אביה את נדרה. כתוב בספרי להוציא את החרש האם היום אפשר שחרש יפר בגלל הטכנולוגיה?.
תשובה: לשואל, החרש המדובר שם, ובסוגיה המקבילה בנדרים עג ע"א, הוא חרש שאינו שומע אבל מסוגל לדבר. הוא מוגדר כבר דעת ללא ספק, מבין את אשר לפניו, ובכל זאת בגלל חוסר שמיעתו אינו יכול להפר (ר"ן ורא"ש בנדרים שם). ממילא, אם הטכנולוגיה מאפשרת לו לשמוע - מסתבר שהוא יכול להפר (אפילו אם נגדיר שמכשיר השמיעה איננו שמיעת קול האישה הנודרת אלא שמיעת מכשיר המחקה אותה - נראה שזה מספיק, מכיוון שהוא מסוגל לשמוע, ראה בשו"ע יו"ד סי' רלד סעיף כה, ואני מניח שהשאלה איננה למעשה ולכן לא עיינתי בזה מספיק כדי לקבוע מסמרות). ברם, אם הטכנולוגיה רק מסייעת לו לקלוט ולהבין את הנאמר בדרכים אחרות כתחליף לשמיעה - נראה שזה לא מספיק לעניין זה. כאמור, גם הספרי שאומר שאב חרש אינו יכול להפר מתכוון למי שהבין היטב במה מדובר ובכל זאת אינו יכול להפר. כהשערה ניתן להסביר את טעמו של דין זה, שמי שאינו מסוגל לשמוע את אשתו, עם כל הניואנסים הדקים של הקול בנדר זה ובכלל, אינו יכול לחוות דעה מוסמכת על הנדר שלה ומידת נחיצותו עד כדי שנעניק לו את הסמכות להפר אותו.
שאלה: חופשה בחו"ל בתשעת הימים: אנחנו מעונינים לתכנן חופשה בחו"ל (מתוך אילוץ יש לומר), שתחילתה לאחר שבעה עשר בתמוז וסיומה ד אב. האם מותר?
תשובה: חופשה בין המצרים מותרת במסגרת ההגבלות ההלכתיות (כגון רחצה בתשעת הימים)
שאלה: יושר האדם: למדתי שאסור להעתיק במבחן, ואסור לבקש מחבר את השאלות של המבחן שאני ניגש אליו לאחר שכל הכיתה עשתה אותו. אך האם מותר לי להעתיק או לבקש את השאלות במידה ואני יודע שמבחן זה חשוב לי מאוד מאוד. ולא תהיה לי הזדמנות נוספת לעשות אותו? ואני יודע שאני אלמד את החומר טוב, פעם נוספת, בשביל שאני אהיה באמת שלם עם כך. ישר כוח! השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "לשאול חברה על שאלות במבחן"
תשובה: מבחן הוא צילום זמן נתון ברמת ידיעותיך. ואין היתר לכך.
שאלה: התמודדות : הייתי שולחת לך שאלות בעבר לגבי הקשר עם החבר ומשפחתו, לפני כחצי שנה נפרדתי מהבחור עקב היחס והזלזול שהוא ומשפחתו נתנו לי. אני יודעת שעבר מלא זמן מאז הפרידה אבל עדין קשה לי עם זה. עם העובדה שנתת את כל כולך לבנאדם והוא התייחס אלייך בזלזול וחוסר אנושיות. קשה לי לסמוך על אנשים יותר, ובקרה של זוגיות?! אני לא רואה בזה יותר צורך. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה אישית
תשובה: : את עדיין צעירה וחבל שלא למצוא את המקום הטוב והאנשים הטובים שיכולים לשמח אותך. כמו שאת אוהבת את עצמך ואת מרגישה שאת אדם עניני שאינו כפוי טובה אלא מחפש את היושר והשמחה יש עוד אנשים כמותך. נכון שלפעמים אנו פוגשים אנשים שאנו מתאכזבים מהם אולם יש לזכור שיש לנו שתי אלטרנטיבות. או להתנתק מהחיים וכך להמית את עצמנו או לחילופין להעיז ולחיות ואז יש סיכוי טוב שנחייה. מי של אעושה לא טועה אבל הוא גם לא חיי. מי שעושה חיי וחלק מהעשייה גם כוללת טעויות. בנושא של מציאת בן זוג במיוחד צריך להרבות באמונה שהרי דווקא על כך אמרו חכמים שיש השגחה פרטית. וכמו שכתוב "מה' אישה לאיש".
שאלה: המשך לנס שבחנות: לא הבנתי. הרב התכוין גם שאני אברך עליו, מחיה המתים או שהחיינו? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "נס בחנות"
תשובה: חובת הברכה הי א רק על מי שניצל מסכנה
שאלה: הלכות שביעית: אנו עוסקים בהלכות שביעית בספר שבת הארץ בהוצאת מכון התורה והארץ ומחכימים מאד. במסגרת הלימוד התעוררה שאלה בדברי הרב זצ"ל המובאים בעמ 199 ו201 בספר. בעמוד 199 הרב אומר שיש מחמירים שאוקמי אילנא הוא רק בקרקע ולא באילן עצמו כלומר המקילים מתירים לעשות עבודות לאוקמי רק בקרקע ומאידך בעמ 201 הרב אומר שיש אומרים שזיבול בקרקע לעולם אסור משום שהוא עבודה בשדה ומה שמותר הוא רק עבודה בגוף האילן. איננו מבינים מה חמור יותר עבודה באילן או בגוף הקרקע? או שבזה גופא חולקות הדעות? או אולי יש לחלק בין עבודת שדה וכרם שהיא חמורה מכולם אח"כ עבודה בגוף האילן שלגביה יש מחלוקת ואח"כ עבודה בקרקע שהיא מותרת לאוקמי לכו"ע ואם זה כך נשמח להבין מה ההבדל בין עבודת שדם וכרם לעבודת הקרקע? ררבה
תשובה: וברכת ד' בעמ' 199 מובאת דעת פאת השלחן (בדעת הרמב"ם) שכל פעולה לאוקמי שהתירו היא רק בקרקע ולא באילן, מכיוון שזו פעולה שבכרם. לפי דעת פאה"ש יש לחלק בין מקום עשיית המלאכה, באילן לעולם אסור בקרקע יש לחלק בין אוקמי לאברויי. בעמ' 210 הובאה דעת ר"ח (סוכה) שהוא סובר כל מלאכה רגילה בשדה ובכרם הן המלאכות העיקריות האסורות אפילו לאוקמי. לשיטת ר"ח לא משנה היכן הפעולה נעשית באילן או קרקע, אלא אם זו מלאכה עיקרית בשדה ובכרם ולא התירו בה משום אוקמי. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ
שאלה: ברכה על ההלל: בהמשך לתשובתו של הרב שיש לומר הלל עם ברכה ביום ירושלים וביום העצמאות - ידועה תשובתו של מרן הגר"ע ביביע אומר חלק ו סימן מא, מב שלא לברך על ההלל ומכניס עצמו בספק ברכה לבטלה מכמה סיבות שמפורטות בתשובה והוא הדין ביום ירושלים שהשמחה עדיין לא שלמה שכן הר הבית בידי ערבים וגללים של חמורים נמצאים שם ולשיטת הגר"ע אסור לעלות להר הבית כלל ועיקר ועוד מצבה הרוחני של ירושלים אינה כפי שהיה וכעת פורסם שגם הגאון הרבנים הראשיים דאז - הרה"ג הרצוג והרה"ג מאיר עוזיאל חזרו בהם מהוראתם לומר הלל עם ברכה, אז מדוע הרב מורה לספרדים לברך על ההלל ולכל הפחות נאמר ספק ברכות להקל באיסור חמור של ברכה לבטלה ולכל הפחות למי שהולך לפי פסיקות הגר"ע. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "הלל ביום ירושלים"
תשובה: ביום העצמאות הרבנות הראשית לא הורתה לברך (הרבנים הראשיים דאז הגריא"ה הרצוג והגרב"צ עוזיאל לא חזרו בהם אלא מלכתחילה לא הורו לברך). ביום ירושלים הרבנות הראשית, שהייתה אז הסמכות הקובעת, הורתה לברך.
שאלה: שקר בשביל לימוד תורה : ב"ה שליט"א אני ב"ה לומד בחדר שמיועד רק לתורה שנמצא בביתי. מתקשרים אליי ואני בבית לומד, האם אפשר שיאמרו שאני לומד בכולל?
תשובה: הכי טוב לומר שאבא לומד וכשהוא לומד אי אפשר להפריע. גם אומרים את האמת וגם עוזרים לאנשים להבין מהי גדולתה של תורה ושאין מפריעים באמצע. ממש לאחרונה נפטר יהודי יקר, אורי אליצור, שהיה לשעבר ראש לשכת ראש הממשלה ועסק בפעולות רבות וחשובות, ובהספדים סיפרו שכאשר למד הורה לכולם שאין להפריע כלל אלא אם יש שיחה דחופה מראש הממשלה. לגבי עצם האיסור לשקר, אכן יש מקרים בהם ניתן לשנות מן האמת לצורך תועלת, אך יש לברוח מכך ככל האפשר משום שמרגיל את האדם לשקר, והאמת היא יסוד ונר חשוב לרגלנו, וכבר נאמר שחותמו של הקב"ה אמת. וחג מתן תורה שמח!
שאלה: החזר מס לתרומות: בה האם החזר מס לתרומות, מבטל את המצווה כאילו לא תרמתי? אם לא, מה המשמעות של זה?
תשובה: החזר המס הוא רק על חלק מהתרומה, ואם אח"כ תורמים גם ממנו אז יוצא שהתרומה שלימה בכל הסכום. מלבד זה מי שקיבל את הצדקה קיבל את כל הסכום ולכן זה נחשב למצוה כצדקה שלימה כי העיקר תלוי במי שקיבל.
שאלה: האם מותר להשאיר את האייפון : קיבלתי על עצמי לזרוק את האייפון לרפואת אמי היקרה ולרכוש סמרטפון מוגן,שאלתי היא האם אני יכולה להשאיר את האייפון אצלי כי בכל מקרה אני מעבירה את הסים מהאייפון לטלפון החדש ואז בעל מקרה אי אפשר לגלוש באייפון ולהוריד אפליקציות כי אין שם סים יש לי שם הרבה תמונות ומשחקים ושום דבר אחר רק משחקים לילדים כי גם אין לי מחשב ולפעמים הילדים שלי משחקים באייפון, גם ככה זה מאד קשה ואני רוצה לקבל את זה על עצמי, האם מותר לשארי את האייפון בבית רק בשביל המשחקים כי בכל מקרה אין שם כבר גלישה באינטרנט?
תשובה: מותר מצד הדין להשאיר אך אם את רוצה תיקון גדול לנפש צריך להרחיק אותו לגמרי כי רק לראות אותו זה יזכיר לך דברים לא טובים, וכשעושים תשובה צריך להרחיק יותר ממה שמותר.
שאלה: החמרה בכשרות: במאכל נאמר שזה מטמטם את הנפש לכן ישנה חשיבות להחמיר בזה. אם ישנה הנהגה מבית אבא להחמיר-האם צריך להמשיך בזה? באיזה נושאים יותר חשוב להחמיר?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה אם יש מקור הלכתי לחומרה, יש טעם להחמיר, ואם אין אפשר לעשות התרת נדרים. הרב חגי בר גיורא
שאלה: גניזה של בשבע: אבהיר את שאלתי: האם יש צורך לוודא שאין בעיתון פסוקים לפני השלכתו? בשבע הוא רק דוגמא לעיתון שיש להניח שמצוטטים בו פסוקים גם לא במדורים תורניים. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "גניזה - העיתון בשבע"
תשובה: בדוק את הנחתך
שאלה: קריאת כל ספר תהילים בשבת: לרב. שאלתי בנושא קריאת ספר תהילים כולו בשבת. א.האם מותר ללמוד בחלקים את כל ספר תהילים כדי להשלים בשבת מהערב עד מוצ"ש? ב.האם אפשר לקרוא מחולק עם עוד אנשים וזה יעלה כאילו קראתי אני את כל הספר אפילו שקראתי רק פרק? ג.האם זה ביטול תורה לקרוא תהילים בשבת במקום ללמוד? ד.קראתי פעם שמי שגומר לקרוא את כל ספר תהילים בשבת דוד המלך מקבל אותו לעולם הבא ובנוסף שזה שווה ערך לתענית של שבוע ימים האם יש בדברים האלו? ה.האם אפשר לקרוא מחולק עם אישתי? על שולחן שבת אחרי ברכת המזון?
תשובה: א. אפשר לקרוא בחלקים כך שבמשך השבת אפשר לסיים הכל. ב. עם אנשים אחרים זה לא נחשב לסיום. ג. אין זה ביטול תורה אבל כדאי שיהיה גם לימוד. ד. אינני מכיר מקור מדוייק לשיעורים אלו אבל בודאי שיש בזה מעלה גדולה מאד. ה. יחד עם אשתך זה מועיל כי שניכם נחשבים כאחד ותבוא עליכם ברכה.
שאלה: אשכנזי שנוהג כמו הספרדים: האם אשכנזי שמתפלל בנוסח ע"מ ונוהג לרוב כמנהגי הספרדים ובמקומות בהם יש מחלוקת בעיקר הדין הולך לפי האשכנזים. האם יכול ללמוד הלכה למעשה מהספר "מאמר מרדכי לימות החול" (בהקדמה של הספר כתוב שאשכנזי צריך לשאול רב מומחה האם ללכת לפי הספר)?
תשובה: כיון שרוב המנהגים בתפילה הם לפי עדות המזרח אפשר ללמוד הלכה מספרו של הגר"מ זצ"ל כי הוא עוסק בתפילה.
שאלה: חיתוך חריף בסכין בשרית ואח"כ בסכין חלבית: הרב, חתכתי בצל גדול בסכין בשרית (שאינה בת יומה), ואח"כ (בערב) חתכתי את החתיכה שנותרה עם סכין חלבית (שאינה בת יומה): א. מה דין הסכין החלבית? ב. מה דין הבצל? עוד שאלה, חתכתי בצל בסכין בשרית שאינה בת יומה ובטעות טיגנתי אותו בסיר חלבי שאינו בן יומו, שהיה בו מעט שמן: א. מה דין הבצל? ב. מה דין הסיר?
תשובה: 1. השו"ע בדעת י"א פסק - שבצל 'סופג' מטעם הבשר אף אם הסכין אינו בן יומו ולכן חתיכת הבצל שנותרה ספגה מבשר וחלב. כך פסק הרמ"א,והאחרונים הספרדים כה"ח צו,י. א. הסכין צריכה הכשר. ב. הבצל נאסר. 2.א. הבצל מותר. (גם אם היית מבשל בשר ממש הבשר מותר) ב. הסיר צריך הגעלה או ליבון קל. (לדעת השו"ע - החומרא רק בסכין בת יומא - כיון שכתב ביש אומרים נוהגים להחמיר ומקילים בהפסד מרובה.)
שאלה: קורס צלילה בתשעת הימים: אני ועוד כמה חברים (בני 15) מעוניינים לעשות קורס צלילה בחופש הגדול. אורך הקורס הוא שבוע. ישבנו כל החברים בכדי לברר באילו תאריכים כולנו פנויים, ובשבוע היחיד שכולם יכלו בו, יצא שהיומיים האחרונים מתוך השבוע יוצאים בתשעת הימים (א וב באב) האם אפשר לעשות את הקורס?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה בגלל שבימי המצרים התרחשו צרות לעם ישראל קבעו ח שיש לנהוג בהם מנהגי אבלות ולא לדון עם גויים כי אין מזל לעם ישראל בזמן זה. מכאן מובן שכדי גם לא להסתכן בדברים שלא מוכרחים. לגבי רחצה קיימות מספר דעות: א) שלא רוחצים כל תשעת הימים, כן פוסק הרמ"א אבל בימינו רבים מקלים בארץ ישראל בגלל החום לרחוץ במים קרים. ב) שלא רוחצים בחמים רק בשבוע שחל בו תשעה באב כפסיקת הרמב"ם. ג) הר"ן סובר שלא נאסרה רחיצה אלא רק כיבוס - לא פוסקים כשיטתו. לכן מי שמקל מטעם רחיצה בקרים יש לו על מי לסמוך כף החיים(תקנא, קפו) מביא שבשאלוניקי רחצו בים. אולם טוב מטעם: מיעוט שמחה ( שקימת בשחיה) וחשש סכנה להשתדל לא לשחות בתשעת הימים. הרב חגי בר גיורא
שאלה: מחתך בפתיחת אצבעות קרח בשבת: יש מין קרטיב שאני חושב שקוראים לו קרחון או שלגון או אצבעות להקפאה.משהו כזה. זו בעצם אצבע ארוכה מפלסטיק שקוף ובתוכה הקרח,ובאמצע היא צרה יותר וניתנת לשבירה לשניים וכך אפשר למצוץ ולאכול את הקרח. בהתחלה לא חשבתי בכלל על האפשרות שיתכן והפתיחה אסורה בשבת אבל הפנו את תשומת ליבי שחרוט על הפלסטיק "לא לשבור בשבת". אני מניח שהאיסור כרוך במלאכת חותך ואולי גם בעשיית כלי. השאלה היא האם באמת יש צורך לאסור את הדבר והאם זה מוסכם על כל הפוסקים.עיינתי בפניני הלכה (טו,יד ) לגבי פתיחת לשונית של פחית והפרדת גביעים של מוצרי חלב וראיתי שהוא כותב: "אולם רבים מתירים זאת, משום שהפחית נועדה לשימוש חד פעמי, וממילא אין הוצאת הלשונית נחשבת עשיית כלי, אלא היא כשבירת חבית להוצאת היין. וגם אין בזה איסור מחתך, כי רק כאשר צריכים לחתוך במידה מדויקת יש איסור מחתך, אבל כאשר אין זה משנה היכן יחתכו, וכל המטרה היא רק ליצור פתח להוצאת השתייה, מותר לפתוח באופן הנוח ביותר, היינו על ידי משיכת הלשונית.(ולעניין גביעים:) ויש שהקילו, משום שרק כאשר יש צורך בחיתוך מדויק לפי מידה מסוימת יש איסור מחתך, וכאן המטרה להפריד את הגביעים זה מזה, ואין זה משנה היכן בדיוק יתבצע החיתוך שביניהם. וגם אין בזה איסור מכה בפטיש, הואיל והגביעים היו מוכנים וגמורים לפני כן, וההפרדה אינה אלא הסרה של הפרעה חיצונית." ובהערה:"בין המתירים: רשז"א (שלחן שלמה שיד, יג, ג) אול"צ (ח"ב כז, הערה ז) הליכות עולם (ח"ד ע רנד) בנין שבת (יא, ג). ובין האוסרים ריש"א (הובא בארח"ש יב, הערה כב) חוט השני (ח"א ע קכח-קכט) הרב אליהו מנו"א (ח"ג טז, יד). ואף שיש שכתבו שהאיסור דאורייתא, מ"מ נראה מהרמב"ם (יו"ט ד, ח), שאם יש בזה איסור אזי האיסור מדרבנן בלבד. ולכן כתבתי שיש למיקל על מה לסמוך." לכאורה נראה שהוא הדין לענייננו,שגם כאן זה לא משנה היכן יתבצע החיתוך (יש גם כאלה שחותכים עם סכין באחת הקצוות,ובכל מקרה,זה לא הכרחי לחתוך בדיוק באמצע והוא גם לא יוצא ישר ומדוייק).כמו כן אין עשיית כלי כי זה היה כבר כלי לפני כן וגם נזרק מיד אח"כ.אולי אפשר גם לצרף שהחיתוך של הפלסטיק בטל לחיתוך של האוכל שהוא העיקרי כאן,ואין מחתך במאכלים,אבל אולי זה לא שייך אלא בקריעה ולא בחיתוך.מה הדין? ואם אסור,האם לחתוך מהצד יותר קל?
תשובה: מותר כמו כול פתיחת אריזות אוכל. יותר פשוט מפתיחת פחית. בשאלתך אין איסור עשיית כלי,או שבירת כלי.
שאלה: אבינועם אבי ברק: רציתי לשאול האם אבינועם אבי ברק היתה דמות חיובית? היכן ניתן לקרוא וללמוד על אבינועם? רציתי לקרוא לילד בשם זה ולכן רציתי לברר קצת על דמות זו.
תשובה: לשואל על אבינעם אבי ברק אין ידוע לנו כמעט דבר מלבד העובדה שהעמיד בן ירא שמים (ראה תנא דבי אליהו רבה איש י) ומנהיג צבא בישראל (ראה שופטים פרקים ד-ה). אמנם אין דברים מפורשים בפסוקי התנ"ך אודותיו, אך בכל זאת למצוא דברים נפלאים בשבחו בפירוש האברבנאל לספר שופטים, וכל נאמר שם: "ציוה הא-ל יתברך שתעשה התשועה הזאת על ידי ברק להיותו אמיץ לב בגיבורים, והיה שמו מורה עליו, כי 'ברק' רומז על היותו איש חיל רב פעלים, ו'בן אבינועם' מורה על שהיה אביו כבר גם כן, כי הוא היה אבי הנועם והמעשים היפים". מלבד זאת מובא בספר "מגלה עמוקות" (אופן פז), שלברק היה ניצוץ ממשה, ולכן נקרא ברק בן אבינועם, שמשה היה אבי הנביאים ותיקן לישראל "ויהי נעם" (עיין בבא בתרא יד ע"ב), וגרם להם לחזות בנועם ה'. שתזכו לגדל את בנכם לתורה, לחופה ולמעשים טובים ברוב טובה וברכה.
שאלה: נגיעה בין אח ואחות: האם מותרת הנגיעה בין אח ואחות? אם כן עד איזה גיל? והאם כל נגיעה? או רק נגיעה של חיבה?
תשובה: נגיעת חיבה כמו בין איש ואישה זרים היא בכלל עריות שאסורות מן התורה באיסור חמור, נגיעה רגילה בין אח ואחות אינה אסורה מן התורה אולם הרמב"ם ממליץ להימנע מחיבוק ונישוק.
שאלה: לימוד דקדוק: אני מאוד מעוניין ללמוד דקדוק, אבל אני מבוכה באיזה ספר ללמוד. אני מחפש ספר מסודר מן הקל אל הכבד. וחבר א ייעצני שאלמוד את הספר "תלמוד לשון עברי" ל בן זאב, אבל אני רוצה לשמוע אם מותר ללמוד בספריו? ואם לא, אז באיזה ספר כן אקבע שיעורי?
תשובה: מותר ללמוד מספרים של מדקדקים גם אם הם לא ידועים כתלמידי חכמים. אבל טוב שאח"כ תלמד מספרי מדקדקים תלמידי חכמים.
שאלה: איזורי חיוב של מעשרות: היכן אני יכול לקרוא על האיזורי חיוב השונות למעשרות, גולן, צפון ערבה, עולי מצרים וכו אולי יותר נכון לקרוא לזה דרגות חיוב שונות.
תשובה: וברכת ד' מכון התורה והארץ הוציא חוברת לתרומות ומעשרות יש שם מעט פרוט על הנושא. אפשר לקבל את החוברת במכון (086847325) שבוע טוב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ