LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: צריך לטבול את הלחם במלח?: ראיתי תלמיד חכם אחד שלא טבל את הלחם במלח. מדוע?
תשובה: כמבואר בברכות מ, א ובשו"ע או"ח סימן קסז סעיף ה, בעבר היו רגילים לאפות לחמים בלא מלח, ובעת הארוחה היו מלפתים את הפת במלח או סלט או בשר, ולפיכך אמרו חכמים, שלאחר ברכת 'המוציא' ראוי לאכול את הפת באופן המשובח ביותר. לכן נהגו להטעים את הפת שאוכלים אחר הברכה במלח או במאכל אחר שיוסיף בה טעם. ומי שהיה מעוניין לאכול את הפת כפי שהיא, חריבה בלא מלח ושאר מאכלים, לא היה צריך לטבול את הלחם במלח. וכיום, שהלחמים שלנו אפויים עם מלח ותבלינים, הלחם שלנו נחשב למשובח, ואפשר לברך עליו כפי שהוא בלא להטעימו במעט מלח או סלט (אמנם עדיין רבים נוהגים להדר לטבול את הלחם במלח או סלט, כדי שהאכילה שאחר הברכה תהיה באופן המשובח ביותר). --- התשובה נכתבה על ידי הרב יגאל ללום על פי פסקי הרב אליעזר מלמד שליט"א.
שאלה: מהי אכילה גסה?: למדנו שאסור על פי ההלכה לאכול אכילה גסה. אולם לא מצאנו ספר שמציין מה הכמות המדוייקת של "אכילה גסה" שאסור לאכול. מה הכמות שנחשבת לאכילה גסה?
תשובה: התורה לא קבעה שיעור מדויק של 'אכילה גסה' מפני שצרכי האנשים שונים זה מזה. יש כאלה שגופם גדול ויש שגופם קטן, וכן יש אנשים שחילוף החומרים בגופם מהיר והם נצרכים ליותר מזון, ויש שחילוף החומרים איטי, והם נצרכים לפחות מזון. ויש שתכונות גופם שוות, אבל חלקם עובדים בעבודה גופנית קשה ונדרשים למזון רב, ואילו אחרים עובדים בעבודה קלה וזקוקים לפחות מזון, וכמו שכתב השל"ה במאמר שביעי, יב. לכן ההוראה היא "קדושים תהיו", היינו שתכוונו אכילתכם כדי שיהיה לכם כוח ושמחה לעשות מעשים טובים. --- התשובה נכתבה על ידי הרב יגאל ללום על פי פסקי הרב אליעזר מלמד שליט"א.
שאלה: ברכה על סבון מיוחד: אוספת סבונים מיוחדים (ויקרים). האם אני צריכה לברך כשאני מריחה אותם?
תשובה: ככלל אין מברכים על סבוני רחצה מבושמים ברכת הריח, כי עיקרם נועד להסרת לכלוך וריח רע מן הגוף (ערוה"ש ריז, ה). אמנם אם החלטת לשנות את ייעודו של הסבון, ולהשתמש בו מכאן ואילך לשם הנאה ולא להפגת ריחות רעים, יש לברך על הנאת ריחו. --- התשובה נכתבה על ידי הרב יגאל ללום על פי פסקי הרב אליעזר מלמד שליט"א.
שאלה: ברכה על ראיית פרופ' ישראל אומן: בשבוע הבא אני אמור לשמוע הרצאה מפרופ' אומן (חתן פרס נובל). האם אני צריך לברך על ראייתו, ואם כן, איזו ברכה?
תשובה: התעורר ספק מה לברך על חכם יהודי החכם בחכמות חיצוניות (שחלק מחכמתו ליראיו או שנתן מחכמתו לבשר ודם). למעשה נראה, שאם הוא ידוע כירא שמיים שעוסק בתורה, יש לברך עליו את הברכה שנתקנה על חכמי ישראל, כיוון שחכמתו נמשכת מהתורה ומחוברת אליה, והרי הוא בכלל יראיו, וכך נראה שיש לנהוג גם לגבי פרופ' אומן (ואם החכם היהודי לא נודע כיראה שמים שעוסק בתורה כנ"ל, יש לברך עליו את הברכה שנתקנה על חכמי אומות העולם). --- התשובה נכתבה על ידי הרב יגאל ללום על פי פסקי הרב אליעזר מלמד שליט"א.
שאלה: ברכה על אכילת הרבה ביסלי: אני יודע שאם אוכלים הרבה מיני מזונות (4 ביצים) צריך ליטול ידיים ולברך המוציא וברכת המזון. אם אני אוכל חבילת ביסלי גדולה (200 גרם), האם אני צריך לברך המוציא וברכת המזון?
תשובה: מה שנפסק שלעיתים מברכים על מאפה מזונות 'המוציא' הוא מפני שמדובר במאפה. אבל על תבשילים של מיני דגן, כגון אטריות ופתיתים, וכן דייסה ממיני דגן, אפילו אם יאכלו מהם כמות גדולה ויקבעו עליהם סעודה - לעולם יברכו ברכת מזונות ו'על המחיה'. ולכן ביסלי (וגם שקדי מרק) כיוון שהם נעשים על ידי טיגון בשמן עמוק, נחשבים כמבושלים, ואף אם יקבעו עליהם סעודה - ברכתם 'מזונות' ו'על המחיה'. --- התשובה נכתבה על ידי הרב יגאל ללום על פי פסקי הרב אליעזר מלמד שליט"א.
שאלה: הצבעה בקלפי נכים לתלמידים וסטודנטים: אני סטודנט שלומד בירושלים וגר בצפון. ביום הבחירות, אאלץ לנסוע כמה שעות לביתי וכמה שעות בחזרה. מכיוון שיום הבחירות נופל על תקופת בחינות, וסמוך מאוד ליום הבחירות יש לי בחינה בנושא קשה, אשמח לנצל את היום הזה ללימוד. שמעתי שניתן לנצל פירצה בחוק וללכת להצביע בקלפי למוגבלי תנועה במעטפה כפולה, אם אכן נכון הדבר, אוכל גם להצביע וגם לנצל את היום. האם יש בעניין משום גניבת דעת (ב"ה אני בריא בגופי) או שמא ניתן להגדיר את המצב גם כ"מוגבלות" כלשהיא, ולהצביע בקלפי שכזו?
תשובה: אסור לגנוב דעת. ואני מתפלא על עצם השאלה.
שאלה: תפילה על מחבל: האם מותר להתפלל שמחבלים, כמו נשיא איראן, ימותו?
תשובה: כן. אמנם אנחנו לא מכתיבים לקב"ה מה לעשות אבל אפשר לבקש שהקדוש ברוך הוא יסלק אותם. הרי אנחנו אומרים בתפילה ב"אשרי יושבי ביתך": "ואת כל הרשעים ישמיד". אולי מידת חסידות לבקש שיסלק אותם מאיתנו ולא נגיד מה יעשה.
שאלה: יחוד עם רווקה: הבנתי שיחוד עם אישה שאין לה קירבה ראשונה זה דאורייתא לעומת זאת ביאה עם רווקה שטבלה כהלכה זה דרבנן. האין זה קל וחומר שאם ביאה על אותה אישה יהיה דרבנן יחוד עם אותה אישה יהיה דרבנן?
תשובה: ראשית נקדים שכל החשבונות של דאורייתא או דרבנן אין בהם לתת יחס מעשי שונה לאיסורים, שמבחינת ההלכה למעשה הרי אנו מתייחסים אל איסור קל או חמור באותה המדרגה ורק פוסקי הלכה גדולים יכולים לחשבן בעת צורך (מצוה צער פיקוח נפש ) להקל או להחמיר בדבר זה! ייחוד עם פנויה הרי הוא איסור דרבנן וייחוד עם אשת איש הרי הוא איסור דאורייתא. לאישה רווקה יש גזרה של חכמים שלא תטבול ולכן האיסור לבא עליה הוא כעל נידה דאורייתא, וגם אם טבלה (שלא על פי ההלכה ) ישנם אופנים שלחלק מהראשונים יהיה האיסור דאורייתא. (אבן העזר סימן כב)
שאלה: עירוב חצירות בבנייני מגורים: בשו"ע סי שפז סעיף א כתב: המשתתפין במבוי צריכים לערב בחצירות כדי שלא ישכחו התינוקות תורת עירוב, שהרי אין התינוקות מכירים מה נעשה במבוי. לפיכך אם נשתתפו במבוי בפת, סומכין עליו ואין צריכין לערב בחצרות שהרי התינוקות מכירים בפת. עכ"ל. ובמשנ"ב שם סק"ו כתב: ומיירי שהניחו הפת בבית שבחצר, עכ"ל. ומה שכתב הרמ"א שכיון שכולם נותנים (ובמציאות כיום מזכים לכולם) הוי כאילו עירוב ושיתוף יחד, כבר דחה המשנ"ב בשם הלבוש, יעו"ש. לפי זה לכאורה בכל בנין היום צריך לכתחילה להניח עירובי חצרות (אף שבדיעבד סומכים על השיתוף שעושה הרבנות המקומית), שכן לחדר מדרגות יש דין חצר (כן פסק שש"כ בתחילת הלכות עירובי חצרות, וכן פסק מנוחת אהבה בסוף הספר). מדוע לא מורים כן, האם באמת ראוי ונכון הלכה למעשה לעשות כן?
תשובה: עיין בשש"כ פרק יז סעיף כ שכותב שאם עושין שיתופי מבואות אין צורך לעשות עירובי חצירות. וכך כותב המשנה ברורה בסימן שפז ס"ק יב. וגם במנוחת האהבה פסק למעשה לסמוך על העירוב של הרבנות והוסיף שהמחמיר תבוא עליו ברכה.
שאלה: תחנון: אני גר בישוב שלא נוהגים לומר תחנון במנחה באופן קבוע. א. האם יש מקור למנהג? ב. אם יסודו בטעות האם לומר באופן קבוע תחנון לבד בתפילה? ג.האם צריך בשביל תחנון לנסוע למנין במרחק נסיעה קצר (במקרה שלי כ - 5 דקות) ששם אומרים?
תשובה: א. מקור קשה לומר, אבל יש חוגים שלא נוהגים. דומני שחוגי החסידים נוהגים שלא לומר תחנון. הטור מביא שתי דעות: האם תחנון הוא חובה וחלק מהתפילה או שהוא רשות. יתכן שאלה שלא אומרים תחנון נוקטים שהוא רשות. לא הייתי אומר שראוי לנהוג כך. ב. כן, רק אל תבליט את עצמך כך שירגישו שאתה אומר, תגיד בצנעה. כמובן ששלוש עשרה מידות אל תגיד, אותם אומרים רק בציבור, אבל תחנון ושומר ישראל אתה יכול להגיד. ג. לא.
שאלה: משניות על פי שם הנפטר: הרב ענה על תשובה באתר, שיש מנהג אמירת משניות לפי האות של הנפטר. רציתי לדעת מה מקור למנהג להתאים משנה לאותיות שם הנפטר?
תשובה: העניין מופיע בספר גשר החיים. כתוב ללמוד משניות שמזכירות את שמו של הנפטר. נגיד אחד קוראים לו ראובן, אז לומדים משנה שפותחת בריש, ואחרי זה בית, ואחר כך אלף, כלומר, יש עניין להזכיר את שמו. ואחרי זה לומדים משניות של אותיות נשמה. יש ספרי משניות שמודפסות שם משניות לפי סדר האותיות ולאו דווקא משניות שבראש פרק אלא גם שבאמצע, הרי כל פרק מחולק למשניות. כל זה, שלומדים משניות לעילוי נשמתו ומזכירים את שמו ואותיות נשמה, עושים לפי החוכמה הפנימית. לאחר מכן אומרים קל מלא רחמים בסוף הלימוד שלנו כדי שיהיה לעילוי נשמתו של הנפטר. זה על פי חוכמה פנימית, בתלמוד אין מקור לכל הדברים האלו.
שאלה: שווי חפץ היום או מחר: השאלתי לחבר שלי חפץ ובאותו זמן היה שווה 15 ש"ח. החפץ נשבר והיום הוא כבר עולה 20 ש"ח. כמה יצטרך לשלם לי על החפץ שנשבר?
תשובה: צריך לשלם לפי כמה שהיה שווה בזמן השבירה, כי הת הוא בזמן האונס, זה לא כמו גזלן שמשלם כשעת הגזלה. אם החפץ היה קצת ישן וחדש עולה עשרים, אי אפשר לחייב את החבר לפי כמה שעולה החדש והוא צריך לשלם את ערכו של הישן כמה שהיה שווה בזמן השבירה. את השווי כדאי לברר אצל מוכר חפצים כאלה, שיודע כמה עולה ישן וכמה חדש, ולשער את האומדנא של חפץ כזה שהיה בשימוש אצל הבעלים תקופה מסוימת. מן הסתם הבלאי מוריד את הערך בכמה אחוזים.
שאלה: עבודת האשה בשבע ברכות: על פי דין, האם מותר לכלה בשבוע השבע ברכות ללכת לעבודתה, האם הדבר ראוי?
תשובה: שבעת ימי המשתה הם ימי חג ואין לעבוד בהם.
שאלה: הקדשת החיים ללימודי תורה: ישנה שאלה שמציקה לי כבר הרבה מאוד זמן. אני לומדת בבית ספר דתי, ב"ה, אך הבנות בבית הספר לא ממש קרובות לקב"ה מהכרה עצמית. יש חלק חילוניות ויש חלק דתיות, אך שם הדתיות לא מרצונן דתיות אלא מפני שכך גדלו בבית ההורים. אני בזמן האחרון התחזקתי והכרתי את התורה והשם בדרך אחרת ממה שהראו לי בבית. אני משתדלת מאוד להתחזק כל הזמן ולהמשיך בדרכי. בזמן שהותי בבית הספר, הרבה פעמים ורוב הזמן, יש המון דברים שמרחיקים אותי, קללות, זלזול בתנ"ך, בתורה ובצדיקים ואף בקב"ה לפעמים, ויש פעמים שאני מדרדרת. אני מרגישה בצורה ניקרת את התרחקותי מהקב"ה ואני מנסה המון פעמים להחזיר עצמי אל עצמי האמיתית. אני יודעת שזהו נסיון אבל לפעמים אני מרגישה שהלימודים הם בעצם לא דבר חשוב כל כך התורה המצוות- ובכלל הקב"ה הם החשובים והעיקריים (במיוחד שישתבח שמו- הגאולה קריבה). למה צריך ללמוד חשבון, ובמיוחד למה אנגלית שפה של גויים? אני יודעת שזה טוב ללמוד ולהעמיק אבל אני חושבת שהזמן קצר וצריך להתרכז בעיקר ולא בטפל. אני בכיתה ח כרגע. רבה על הכל!!! וסליחה על האריכות!!
תשובה: לימדי החול חשובים משתי סיבות: האחת - כדי לעבוד את ה' צריך האדם שיהיו לו כלים שמאפשרים לו להתרכז בעבודת ה'. וכבר לימדו אותנו חכמנו שהעוני מעביר את האדם על דעת קונו, כלומר, העוני גורם לעני למרוד הקב"ה. כל אחד צריך ללמוד כדי שיוכל בבגרותו ללמוד מקצוע לפרנס את עצמו בכבוד מבלי להתלות באחרים. ואשרי הנהנה מיגיע כפיו ואינו נזקק למתנת אחרים. היום כדי ללמוד מקצוע ולהשתלב בחברה צריך להצליח בלימודים. ולכן הלימודים הללו הופכים להיות כלי לעבודת ה' של האדם. והסיבה השניה - לימודי החול הם הכלי שאיתו אנו לומדים להכיר את הקב"ה דרך נפלאות הטבע. מי שאינו בקי בלימודי החול, חסר לו גם בהבנת התורה באופן שלם, שכן כדי להבין את התורה בשלמות צריך להשתמש גם בידיעות מעולם החול. וכן לימוד המדעים והשפות מסייע לנו להבין טוב יותר את עומק דברי התורה. סוף דבר, צריך אומנם להתרכז בעיקר, והעיקר הוא לבנות אישיות שמסוגלת לעבוד את ה' מתוך רווחה - גם חומרים וגם רוחנית. ולשניהם נזקק האדם ללימודים רחבים גם במקצועות החול.
שאלה: ירושה של הסבתא: לסבתא שלי יש ממון והיא לא מוכנה לתת אותו בירושה לאבא שלי, שהוא בנה היחיד!, מכל מיני סיבות שיש לה. כעת היא רשמה בצוואה שלה שכל ממונה יעבור לנכדיה. האם מותר לנו לקחת את ממונה לאחר 120 ולתת אותו לאבא שהוא יחלק אותו או שכיוון שזה הוא רצונה אין באפשרותנו לעשות זאת? יש לקחת בחשבון שהאבא לא יודע מכל זה וסביר מאד להניח שכאשר ידע הוא יפגע מאד ויש חשש שינתק את היחסים איתנו.
תשובה: מותר, היות וזה נהפך להיות שלכם. כשהיא כותבת צוואה, שתופסת מבחינת ההלכה או החוק, היא מקנה את הנכסים בעודה בחיים ובפועל אתם יורדים לנכסים רק עם הסתלקותה. במקרה שיש ירושה שלא כלולה בצוואה הבן יורש אותה. כאן הסבתא רוצה להפקיע אותו, היא לא מותירה ירושה מחוץ לצוואה ונמצא שבזמן הסתלקותה לא יהיו לה נכסים   את נכסיה היא כבר הקנתה בעודה בחיים לידי הנכדים, שיוכלו לאחר הסתלקותה לעשות בהם מה שהם רוצים.
שאלה: אוכל של תינוק: יש מצבים שבהם אני טועם את האוכל של הילד כדי לדעת אם חסר טעם או אם האוכל חם לכדי כוויה, האם זה אומר שאני בשרי?
תשובה: לפי שיטה אחת, אם אדם לעס בשר אנחנו חוששים שמא נשאר ממנו בין השיניים. אבל כל זמן שאתה לא לועס בשר ממש, אלא רק טועם מרק וכדומה, אינך נהיה בשרי.
שאלה: דגים לאחר בשר: הכנסתי לתנור תבנית עם עופות. אחרי שנאפו הוצאתי והכנסתי תבנית של דגים, האם יש עם זה בעיה?
תשובה: מכיון שאיסור בשר ודגים לא מהווה כיום סכנה אלא הוא רק מחמת המנהג, לדעת החתם סופר מותר.
שאלה: לימודים במכון ולא במיכללה: אני החלטתי ללכת ללמוד במכון לאחר שהמיכללה שהייתי אמור ללמוד בה מעורבת ועם ערבים. האם יש בכך: א. החלטה נכונה? ב. אי כיבוד אם שרצתה שאלמד במכללה המעורבת?
תשובה: בבחירת מקצוע ודרך לימודו אין חובה לשמוע בקול ההורים, אם כי כדאי לשמוע לעצתם וללמוד מנסיונם. איני רואה שום בעיה בלימוד מקצוע עם נוכרים. בעיה חמורה יותר היא ללמוד עם נשים שאינן לבושות כהלכה.
שאלה: דין כרת וחלק בעולם הבא: האם לאדם שאונס או מבצע גילוי עריות יש מחילה בעולם הבא? בנוסף, אני יודעת שבשלושה עניינים אין מחילה ובינהם זה אונס, רצח. האם זה נכון?
תשובה: אין אני מתעסק מה יהיה בעולם הבא, ואני מציע זאת גם לך, אלא אנו צריכים להתעסק בעולם הזה וכאן יש לנו כללים ברורים על כל עבירה אפילו הקשה ביותר יש לאדם למהר ולשוב בתשובה שלימה, דהיינו להתחרט חרטה גמורה על העבירה שעבר, ויתוודה עליה בדיבור ממש, ויקבל עליו בקבלה אמיתית שלא לחזור על העבירה, ובע"ה ה' הטוב יכפר בעד עמו ישראל.
שאלה: כשרויות שונות: בשלב זה אינני מעוניין להחמיר בנושא הכשרות. ברצוני לדעת, האם אפשר מבחינה הלכתית נטו להסתמך על הכשר רבנות במוצרים ומסעדות או שיש כשרויות מסויימות שאין להסתמך עליהם כלל?
תשובה: קשה לומר בצורה גורפת, יש עיר שכך ויש עיר שאחרת. אני אומר שאם אתה בא לעיר אחרת, רצוי לשאול אנשים שגרים שם לגבי מסעדה מסוימת או בית מלון ולבדוק מהי מידת הכשרות, האם זה "חפיף" או במצב תקין. אפילו אם אתה לא מקפיד בדקדוק, אתה יכול לראות את גופי הדברים   לפעמים יש תעודת כשרות והיא באמת רק מן השפה ולחוץ ולמעשה לא מקפידים, האנשים באזור יודעים שהאדם הזה לא ממש מקפיד.
שאלה: הכשרת כלים ציבורית לנוהגים כשו"ע: בהכשרת כלים ציבורית (השאלה הינה שאלה הלכה למעשה), כאשר יש דוחק רב בטור לליבון, מה שמקשה על המלבן לדייק בעבודתו, מה יהיה הדין בנוגע להכשרת כלים מסויימים בהגעלה לנוהגים כשו"ע, אשר לשיטתו די להם בהגעלה, כאשר יש חשש כי במהלך חג הפסח יאכלו מן המאכלים אשר יתבשלו בכלים הללו או על ידם יהודים אשר נוהגים לפסוק כרמ"א ואפרט את שאלתי יותר: 1. אם הם אומרים שאין בתכנון או מסופקים (ואולי ל"מסופקים" יש דין שונה) כי נוהג מנהג רמ"א יאכל מהמאכלים המתבשלים בכלי זה, אך במציאות יתכן שיארע כן, האם כדי למנוע תקלה עתידית יש להכשיר את הכלי ע"י ליבון, למרות שעפ"י דין רוב תשמישו די לו בהגעלה, או שאין לחשוש, שהרי לכאור אף הרמ"א מתיר בדיעבד בדרך של מיעוט תשמישו? (אע"פ שיש דעות שמה שכתב הרמ"א בסי תנ"א, ו, אינו אלא רק לגבי כלי שתיה בלבד), וגם אם יהיה מותר להכשיר בהגעלה, שמא יש להורות להם עכ"פ לא ליתן מהאוכל שנתבשל בכלי לנוהג כמנהג רמ"א שיארע לביתם או שמא הוא חשיב בדיעבד בדעת הרמ"א? (ובמיוחד שניתן לצרף לזה לפעמים סברא של מניעת עונג יו"ט, כגון שאין מאכל חם אחר שלא בושל בכלי להציע לפניו) 2. ומה הדין בזה כלפי חצובה, האם לכתחילה יהיה ניתן להגעיל לספרדי חצובה ולא ללבנה אף אם יודע שיבואו לו אורחים הנוהגים כרמ"א משום שכל זה הוא רק מצד "חומרא דחמץ" (כמש"כ במשנ"ב תנא,ה)? ועוד, שראיתי שכותבים שאין צריכה החצובה של ימינו ליבון שכן אין בה דרגת חום גבוהה בשל שאינה מונחת כנגד האש כמו החצובה שדיבר עליה הרמ"א, כדמוכח במה שמביא שם משנ"ב שיש לתלות שאם נשפך נשרף והלך לו, מה שא"כ בחצובות של ימינו כדמוכח במציאות, ולפיכך יהיה סגי להו בהגעלה? 3. ומה יהיה הדין למשל במקרה שנוהג מנהג שו"ע מסופק האם השתמש איתו בתשמיש של ליבון או שכך קרה בלי שהוא ממש השתמש אתו (לדוג שמסופק אם נשפך על רשת התנור דבר יבש) האם ניתן לצרף הספיקות ולומר שהוא מסופק אם צריך הכלי אף לשיטת הרמ"א בליבון ואף אם זקוק מסופק האם יאכל ממאכל כלים אלו נוהג מנהג רמ"א אם לאו, ועי"כ יהיה אפשר להקל בזה?
תשובה: אם בעל הכלים ספרדי, הוא לא צריך להכשיר כליו לפי פסקי הרמ"א גם אם יודע שמישהו אשכנזי יתארח אצלו. כל אחד שבא אליו יודע שהוא פוסק לפי מנהגי הספרדים ועל דעת זאת מגיעים אליו. לגבי האשכנזי האם מותר לו להתארח בבית הספרדי, בשאלות ששאלת לפי דעתי זה יעכב אותו מלאכול אצלו. אולם יש שאלות רבות אחרות בפסח וחילוקי מנהגים שיש לדעת לפני שאוכלים אצל מי שלא פוסק ונוהג כמנהגי הרמ"א.
שאלה: משכורת על עבודה: הרגשתי שלא היה לי ברכה בכסף אז אני מחפש איפה אולי חטאתי. יש לי שלוש שאלות שכבוד הרב יגיד האם נהגתי כשורה או שעלי לתקן ואיך. 1) עבדתי בחברת שמירה. כאשר באתי לקבל את שכרי קיבלתי 1100 שקל במקום חישוב שלי שהיה סביב ה-800 שקל, כלומר, כ-300 ש"ח יותר (אך צריך לציין שלא ספרתי בדיוק את השעות אלה בערך יצא לי שאני צריך לקבל 800 שקל, גם מה שאני לא יודע בדיוק כמה כסף אני מקבל לשעה). הייתי מופתע אז ביקשתי פירוט. הם הביאו לי משהו לא ברור שרק בסוף רשום את הסכום (כנראה שהיה אצלם בלבול). יש לציין שאם הם שלמו לי כנראה שקיבלו עלי כסף ממי ששכר אותם. האם צריך להחזיר? 2) עבדתי בעבודה אחרת. הבוס (שיש מעליו עוד אחרים) סיכם איתי על 25 שקל לשעה והוא אמר לי שבתלוש יופיע 23 שקל והוא יוסיף לי שעות. היה נשמע לי חשוד אז שאלתי אם זה מאושר מההנהלה והוא אמר שכן. האם אני צריך להחזיר? 3) עבדתי בעבודה שהרגשתי שאני מקבל פחות מהשכר שמגיע לי אז לכן עבדתי יותר לאט (חשוב לציין שנצפתי כל משך עבודתי על ידי מצלמות ולא אמרו לי כלום על העבודה האיטית או על ההפסקות) ולקחתי הרבה הפסקות קפה. האם צריך להחזיר כסף, אם כן כמה?
תשובה: ראשית, ישר כוחך על הדקדוק במעשיך והרצון להיות נקי וזהיר בענייני ממונות, ועל זה נאמר בח שהרוצה להיות חסיד יעסוק בדיני ממונות. כעת ניגש לשאלותיך: 1. אין להניח שהיה בלבול מצד המעסיק, משום שבדרך כלל ישנם אנשי מקצוע היושבים על ענייני החשבונות של החברה וכל תפקידם לייעל ולחסוך ולבדוק כיצד ניתן להוזיל עלויות. לכן, הסיכוי שישלמו לך יותר מכפי המגיע לך הוא קטן. ויותר מכך, אתה בעצמך כותב שלא ספרת בדיוק את השעות שעבדת, ואינך יודע כמה אתה מקבל לשעה, וקרוב לוודאי שהם חישבו את המספר המדויק של השעות לפי התעריף הנכון ויצא להם הסכום בסך 1100. יתכן גם שהכניסו לתלוש סעיפים שונים של הוצות ביגוד וכד', אשר עזרו להגיע לסך הנ"ל כמקובל במקומות רבים. בכל אופן ההגדרה ההלכתית של מצבך הוא 'איני יודע אם נתחייבתי, וללא תובעים", והדין הוא שפטור אפילו בדיני שמים. 2. אינך צריך להחזיר. הסבר: הבוס שלך קיבל מן ההנהלה סמכות להפעיל שיקול דעת, ולנהל את נושא השעות והמחירים כהבנתו. לכן, הוא רשאי לדווח על יותר שעות ולדווח בגוף התלוש תעריף נמוך יותר. 3. הכלל הוא שהת נקבע לפי קצב העבודה של אדם סביר. כלומר, יתכן וישנו עובד המסוגל לעבוד בקצב מהיר מכפי הרגיל ואם יאט קצב עבודתו יושווה הקצב לממוצע, וזה ר. עליך לאמוד האם קצב העבודה שלך היה בשיעור הסביר וכן האם מספר הפסקות הקפה היו בגדר הסביר (העובדה שהיו שם מצלמות אינה מעלה או מורידה, ואין בה כדי להכשיר קצב עבודה לא סביר). אם התשובה היא שלילית, כלומר אתה בטוח שעבדת מתחת לקצב הסביר, עליך לאמוד באופן יחסי בכמה עבדת פחות מהסביר ולהחזיר זאת באותו יחס למשכורת שקבלת. הרב ניר אביב
שאלה: כנסת ישראל -בחירות: לכבוד הרב על הזמן היקר. ה יברך את הרב בהרבה כוחות להמשיך לעשות חייל. 1) האם מותר שאשה תהיה בכנסת? האם מותר לבחור במפלגה שיש בה נשים? 2) האם מותר שאדם שאינו שומר תורה ומצוות (חילוני) יהיה בכנסת? האם מותר לבחור במפלגה שיש בה חילונים? א) האם אין בזה משום חלול ה? ב) האם אין בזה מפני עיווור לא תתן מכשול? ג) האם אין בזה משום מסייע לדבר עברה (אדם חילוני מטבעו יאפשר חילול שבת במדינה וכן לא יחנך לשמור על תרי"ג מצוות)? ד) האם אין בזה משום ויתור על העקרונות של מדינה על פי רצון ה? 3) האם מותר לבחור במפלגה חילונית, מהסיבות שפורטו לעיל?
תשובה: אם מתאחדות כמה מפלגות על מנת לרוץ כסיעה אחת בכנסת זה דומה לקואליציה שבה יושבים חילוניים ודתיים ביחד. מותר לאשה להיות בכנסת. כל עוד כל ישראל לא חזרו בתשובה, הכנסת תיהיה מורכבת מאנשים שהציבור בוחר כולל גם כאלו שאינם שומרים את כל המצוות.
שאלה: זוגיות: אנחנו 3 אחיות במשפחה, אני בת 23 ואחיותיי בנות 19 ו26. יש לציין שהתחום הזוגי לא מאיר לנו פנים. לי אישית כבר 4 שנים אין בן זוג וזה אף אינו נראה באופק. מאין זה נובע לדעתך? אני מנסה להיות הכי אמיתית שאפשר לגבי הזולת ובכלל. האם יש דרך לקדם את הנושא?
תשובה: כמובן ששערי תפילה לא ננעלו ויכול כל אחד להשיח את דאגותיו לפני הקב"ה בזמן תפילת עמידה (ניתן להוסיף בקשה אישית בברכת "שומע תפילה"), וגם שלא בזמן התפילה. אך בנוסף לתפילה צריך גם לפעול בעולם המעשה. צריך לפנות למי שמכיר בנים שינסה להכיר לכם, יש היום הרבה אפשרויות להכרויות גם דרך האינטרנט ועוד. אסור להתייאש אלא צריך לפעול במרץ ולחפש. וסוף דבר גם תמצאו. והעיקר לא לשקוע ביאוש והרבה שלוחים לו למקום, ואולי אחד או שניים מהם הוא ישלח אליכן. בהצלחה ו
שאלה: זמן ביעור לשמן זית קדוש: מתי בדיוק הוא זמן הביעור של שמן זית הקדוש בקדושת שביעית, וכיצד מבצעים אותו?
תשובה: זמן ביעור השמן הוא בשבועות. ערב שבועות מוציאים את השמן או הזיתים מהבית, לוקח ג' מידידיו ומפקיר את הפירות לכל, לאחר מכן יכול לחזור ולזכות בפירות. יתר פרוט אפשר למצוא בספר קטיף שביעית. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: עליה להר הבית לנשים בזמן הזה: ראיתי שהרב המליץ לנשים לא לעלות להר הבית בזמן הזה. שאלתי היא מדוע? הרי עלייה להר היא כיבוש ומורא מקדש, ובשלושת הרגלים היא גם מצוות ראיה, ששלושתן דאורייתא, ואילו איסור טבילה בזמן הזה הוא דרבנן?
תשובה: יש אמנם מצבים ספציפיים שאישה יכולה לעלות אבל אי אפשר לתת הוראה גורפת לכל הנשים, אי אפשר לשאול אישה באיזה מצב היא נמצאת. הטבילה וההיטהרות של האישה מסובכים. לכן היום עדיין לא איכשר דרא, לעניות דעתי, שנשים תעלנה להר הבית. ברור שבזמן המקדש אישה הביאה קורבנות ועלתה להר הבית אבל היום שיש לנו בכלל מאבק לעלות להר הבית, מתנכלים ליהודים, העלייה מלווה בהשפלה ולא נותנים ליהודי להתפלל, יש מספיק תחומים שנשים יכולות לעזור למאבק. אנחנו גם הצענו מקומות מסוימים אבל כרגע זה עדיין לא בר ביצוע. לכן, כל אישה שאכפת לה קדושת המקום שבינתיים תמנע מלעלות, למרות שבאופן אישי יש מציאות שיכולה, עד שנזכה באמת שהמודעות הזאת תחדור ואז באמת נחשוב. דרך אגב, ילדות לפני גיל שתים עשרה, שאז מגיעות לתקופת המחזור, יכולות לעלות בלי בעיות.
שאלה: כיבוס קרוקס, מוצץ, עדשות מגע ושעוונית בשבת: ראיתי כי הרב כתב שמותר לכבס קרוקס בשבת מכיוון שזה לא סופג וזה משהו חיצוני. האם לפי זה יהיה מותר לשפשף באמצעות סקוטש של שבת מפה שעוונית, שהרי גם היא לא בולעת? ומה הדין לגבי מוצץ ועדשות מגע, הרי גם הם לא בולעים?
תשובה: אכן, כל אלה אפשר לנקות בשבת.
שאלה: התרת נדרים: אני נוהגת במשך שנים להגיד תהילים בכל יום ולסיים ספר תהילים פעם בחודש. אני רוצה להפסיק ולהגיד רק פרק בכל יום כדי שאוכל להתכוון יותר במה שאני אומרת ולא להריץ את הפרקים. וכן אני רוצה לעבור לברך ברכה"מ נוסח הרמב"ם, מאותה סיבה לעיל. האם אני צריכה לעשות התרת נדרים על שני הדברים?
תשובה: לגבי אמירת תהילים, בדרך כלל מנהג טוב הופך להיות כמו נדר. תלכי לחכם במקום מגוריך שיתיר לך את הנדר. לגבי ברכת המזון, השאלה היא לאיזה עדה את שייכת? אם את שייכת לעדת יהודי תימן שנוהגים בכל דבר כמו הרמב"ם, זה דבר אחד, אבל אם את שייכת לעדה אחרת מה פתאום תעברי למנהג הרמב"ם? אם את שייכת, למשל, לעדת יהודי ספרד, את צריכה לנהוג כל הזמן לפי מרן המחבר.
שאלה: סנדקות בברית מילה: האם מותר שבברית מילה יהיו שני סנדקים (אחד האבא של הבעל ואחד האבא של האישה) שיחזיקו את התינוק או ששרק לאחד מהם מותר להיות הסנדק?
תשובה: לא שמעתי על דבר כזה ששני אנשים יחזיקו תינוק, זה גם מבחינה טכנית לא ניתן. לגבי להחליף באמצע   לטלטל תינוק במצב כזה, זה טרחה ומזיק לתינוק לעניות דעתי. לא לעשות את זה.
שאלה: השבת אבידה בספר שנשכח: מצאתי ספר חדש באריזה על אחד המדפים בחדר שלי בפנימיה (בישיבה תיכונית). הספר מלא אבק, אין עליו שם, אפשר למצוא בו סימנים ואלה שהיו לפני בחדר אמרו שהוא שם מספר שנים והם לא יודעים של מי זה. האם ניתן לקחתו בהנחה שהבעלים התייאש שהספר נמצא שם הרבה שנים? דוגמא לכך, יש מקרה בגמ בב"מ פרק אלו מציאות של אבידה, שלמרות שהיו בה סימנים התירו לקחתה מכיוון שהיו עליה קוצים שמוכיח שנמצא שם הרבה זמן או שלא הגיוני שהיה שוכח ספר כזה חדש ויקר ויכול להיות שאף פעם לא שם לב לחסרון.
תשובה: לפי דבריך הספר נמצא שם כבר מספר שנים, לכן יש להניח שהבעלים ודאי שם לב לחסרונו של הספר והתייאש ממנו. אם כן, מותר לך לקחתו לעצמך. המקור לדברים הוא המשנה בב"מ כה: מצא בגל ובכותל ישן הרי אלו שלו, מצא בכותל חדש מחציו ולחוץ, שלו. ובגמ' שם מקשים אטו ישראל לא מצנעי? ומתרצת הגמ' דשתיך טפי. ורש"י מבאר: העלו חלודה רבה דכולי האי לא שביק להו. וכן נפסק בשו"ע חושן משפט סימן רס "וכותל חדש, דהיינו שידוע שאבותיו של זה שהוא דר שם בנאוהו, ולא יצא מרשותם, מציאה הנמצאת בו מחציו לחוץ הוא של מוצאו, אפילו יש בו סימן, והוא שהעלה חלודה, שודאי נתייאשו בעליו ממנו כיון שארך לו שם הימים". הרב ניר אביב
שאלה: הצלחה בעבודה: לפני כמה זמן הייתי סגן מנהל באחזקה. לאחר מספר שבועות ירדתי בדרגה, פרנסתי נפגעה ומעמדי בעבודה נהיה מעורער. מדוע זה קורה לי? אני משתדל לעשות כמה שיותר מצוות. ושנית, איך אפשר לעשות לשנות את הקערה על פיה שאני יקודם בעבודה?
תשובה: אינני יודע למה זה קורה, אבל אני חושב שזו לא השאלה הנכונה. זה קרה! וכעת השאלה היא מה אתה יכול ללמוד מזה? כיצד אתה יכול לנצל את הקושי והמשבר לבניין מחודש? ישנם הסברים שונים מדוע באים על האדם קשיים ומכשולים. יתכן זה ניסיוון שהקב"ה מנסה אותך או קושי בהווה שבא כדי לגרום טובה בעתיד או מסיבה אחרת. אבל אחרי כל ההסברים אם האדם לא מצליח לשנות את נקודת המבט שלו, ובמקום לחקור למה זה קרה, להתחיל לחשוב: איך אני מתמודד עם זה ומנצח אתה זה, הוא לא יתמודד נכון עם הקשיים שלפניו. והעיקר הוא לדעת שהקב"ה מזמן קשים לאדם לטובת האדם - כדי שהוא יוכל מתוך הקשיים לצמוח ולהיבנות. עצם ההתמודדות עם קושי בונה באדם כוחות חדשים. הרבה טובות צמחו לאנושות מתוך קשיים שהיא נקלעה אליהם, כך הדבר ביחס לציבור, וכך גם ביחס לאדם הפרטי. ולכן הדרך הנכונה היא לחשוב כיצד אתה יכול להצטיין בעבודתך ועל ידי כך יקדמו אותך שוב.
שאלה: קטניות בפסח לנשואה לאשכנזי: אני ספרדיה והתחתנתי בשנה שעברה עם בחור אשכנזי. בע"ה לקראת פסח אני אמורה ללדת וקשה לי מאוד המעבר שלא לאכול קטניות כלל כי זה מגביל אותי לגמרי בפסח. האם מותר לי לאכול קטניות בכלל? האם שונה הדין בבית הוריי? (שנה שעברה נאמר לי שמותר לי לאכול בבית הוריי במחילת הבעל ע"פ הוראת הרב)
תשובה: אם הבעל אינו מקפיד את יכולה להמשיך לאכול קטניות בפסח אצל הורייך וגם בביתך.
שאלה: עזרה או גזל?: יש תרופה שאני וגם אחותי צריכות. לי מגיע עליה הנחה מקופ"ח ולה לא. מדובר בסכומים גדולים. האם אני יכולה לקנות את התרופה בכמות כפולה ולתת לה חצי או שזה נחשב גזל?
תשובה: הביטוח הניתן מקופת החולים הוא על בסיס אישי, והיא נותנת את התרופה במחיר מוזל לצורך הרפואי של המבוטח בלבד. לכן, אסור למבוטח לקנות כאשר מטרת קנייתו היא להעביר את התרופה למישהו אחר. אכן, אם קנית כבר את התרופה באמת עבורך, ונשאר ממנה כמות שאינך צריכה נראה שמותר לך לתת אותה למי שאינו מבוטח, ועל כגון זה אין הקפדה מצד הקופה. בברכת רפואה שלמה, הרב ניר אביב
שאלה: סליחות לפני חצות: אני שמעתי שהמשמרת אומר שמותר להגיד סליחות לפני חצות וכמו כן הרב פיינשטיין האם יש סמך לקולא הזו?
תשובה: הבעיה היא לא הסליחות אלא התחנון. השערי תשובה בסימן הראשון תקפ"א מביא שם במפורש שלא לומר סליחות לפני חצות, ולא ראיתי בפוסקים שיש בידי מי שחולק על כך. בכל אופן לא ראיתי את התשובה שהבאת בשם המשמרת