LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: המלקחיים במאפיות: מצוי לפעמים במאפיות שהמלקחיים המשמשות למאפה פרווה משמשות גם לחלבי. ניתן לראות בבירור שיש שכבה עבה של שומן מהמאפה על גבי המלקחיים. הרבה פעמים המאפה חם ואפילו רותח בין שהוא חלבי ובין שהוא פרווה. האם השימוש במלקחיים לשניהם הוא בעייתי? מה הנפקא מינות? לדוגמא האם המאפה הפרווה הופך להיות חלבי ע"י המגע התדיר הזה?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה כדי לא לגרום לספקות על פי הנוהל של הרבנות יש לייחד מלקחיים לחלבי ולפרווה לסמן אותם בצורה שונה ולקשור אותם ליד המאפים החלביים   הפרווה. כאשר ניכרת ממשות גבינה ברור שאין לאכול אחר אכילת מאכל בשרי. כאשר לא ניכרת הגבינה ואין טעם חלבי אין לאכול ביחד עם בשר. היות ולפני שאוכלים קשה לדעת אם ניכר הטעם וגם שלא יטעו בפעמים אחרים לכן טוב תמיד לא לאכול אחר בשר. הרב חגי בר-גיורא
שאלה: שתיית וויסקי נקי: הרב יוסף דהאן כתב שוויסקי נקי כשר בכל מקום בעולם. האם הרבנות עומדת מאחורי פסק זה? מה ההגדרה של ויסקי נקי? האם double black של johny walker נחשב לנקי או בגלל שהוא מכיל שני סוגי וויסקי יש בעיה? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "כשרות אלכוהול"
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה הוודאי שמו כן תהילתו. בכשרות אי אפשר לסמוך על דברים כלליים כי כל מפעל פועל בצורה עצמאית. כיום גם במשקאות מוסיפים חומרי טעם וכן לפעמים משתמשים בקיטור חוזר משותף לכמה מפעלים שיכול להיות שחלקם לא כשרים. וגם לפעמים מערבבים משקאות חריפים או משמרים אותם בחביות של יין. גם אותו מותג מיוצר לפעמים בכמה מדינות ויכול להיות שבמקום אחד כשר ולא בשני. ברשימה של הרבנות הראשית כיום מופיעים יותר מ160 בירות עם כשרות וכן הג'וני ווקר מיובא ע"י אי בי בי אל ספיריט בהשגחת הok ובאישור הרבנות הראשית. האישור הוא רק ליבואן הנ"ל כאשר בתווית כתוב: כשר,פרווה בהשגחת ה-OK ובאישור הרבנות הראשית לישראל. משנכנס אדר מרבים בשמחה הרב חגי בר גיורא
שאלה: נטילת ידיים בבית על מנת לאכול מחוץ לבית: האם מותר ליטול ידיים במקום כלשהו על מנת לאכול את הלחם אחר כך בבית אחר או ברכב. האם הדין משתנה אם הוא רואה את הרכב ממקום הנטילה?
תשובה: אם מתכנן מראש לאכול בבית אחר או בדרך מותר. אולם אם אוכל בבית אחר אין סיבה שיעשה זאת אלא יטול ידים בבית שבו מתכנן לאכול.
שאלה: הכשר לפסח של פלטה עם משטח זכוכית: כיצד ניתן להכשיר פלטת שבת עם משטח מזכוכית לפי דעת האשכנזים? ובשורות טובות.
תשובה: יש לנקות היטב את הפלטה, להקפיד כמובן שלא תהיה בת יומה, ולהדליק אותה במשך כמה שעות. לאחר ההכשרה יש להקפיד לכסות את הפלטה בנייר אלומיניום עבה. הרחבה: לגבי זכוכית נחלקו השו"ע והרמ"א: דעת השו"ע שכלי זכוכית אינם צריכים שום הכשר ודי להם בשטיפה בעלמא, וכן מנהג בני עדות המזרח. ודעת הרמ"א שכלי זכוכית אינם נכשרים אפילו הגעלה וכן מנהג האשכנזים. יש מהאשכנזים שמורים כיום להכשיר כלי זכוכית בהגעלה, מפני שהזכוכית שלנו חזקה יותר ויכולה לעמוד בהגעלה. ובמיוחד בפיירקס שהוא עמיד באש נוטים יותר להקל. ויש שהורו להגעיל את הזכוכית שלוש פעמים. ולמעשה, האשכנזים נוהגים שלא להגעיל כלי זכוכית לפסח כדעת הרמ"א, ורק בשעת הדחק סומכים על הדעה המקילה. ולכן כוסות וצלחות מזכוכית שהשתמשו בהן חמץ בחמין: למנהג עדות אשכנז אין להשתמש בהן בפסח, ואע"פ שדרך תשמישן בצונן כיון שלפעמים משתמשים בהם בחמין. ולבני עדות המזרח הנוהגים כדעת המחבר משתמשים בכלים אלו בהדחה וניקוי היטב, ויש מבני עדות המזרח שמחמירין להכשירן בשריה. לגבי פלטה של שבת: הדרך המעשית הקלה ביותר היא לנקות את הפלטה היטב להדליקה למשך כשעה, ולאחר מכן לצפותה בנייר כסף עבה (100-150 מיקרון) ולהשתמש בה בפסח, אם רוצה להכשירה לשימוש גם בלא ציפוי עבה, ישפוך על הפלטה מים רותחים מהקומקום ובאותו זמן יעביר אבן מלובנת על כל השטח העליון של הפלטה. ואף אם מקפיד שלא להניח חמץ על הפלטה עצמה כל השנה יש לחוש שנפלו פירורי חמץ על הפלטה או שחימם על הפלטה עצמה דברי חמץ. מנהג חסידות להחמיר ולא להכשיר פלטה של שבת, אלא לקנות פלטה מיוחדת לפסח.
שאלה: קיפול תפילין בראש חודש: בר"ח לפני מוסף מתי יהיה מותר לקפל התפילין והאם מותר לקפל בחזרת ש"ץ או באמצע קדיש או בעלינו לשבח?
תשובה: לשואל, כשאומרים "אמן יהא שמיה רבה" וכן בקדושה אין לקפל תפילין או לעסוק בכל דבר קל (משנה ברורה סי' כה סקנ"ו, יעויין שם היטב). בשאר הקדיש וחזרת הש"ץ, מן הדין מותר לעסוק בעיסוקים קלים שאינם מחייבים ריכוז ואינם מסיחים את דעת המתפלל, כגון קיפול תפילין (עיין ברכות טז ע"א: "עוסקין במלאכתן וקורין. בפרק שני"  בית יוסף באו"ח סי' סו על עיטוף בטלית בברכות קריאת שמע). אמנם יש שהחמירו בזה (פרי מגדים, משב"ז או"ח סי' לד סק"ב), אך עיקר הדין הוא כאמור (יביע אומר ח"ט סי' צה אות ח וילקוט יוסף או"ח סי' כח אות ו  ועיין גם פמ"ג סי' צו משב"ז סק"א, שאוסר אפילו להחזיק חפץ בשעת קריאת שמע ופסוקי דזמרה, אך בגמרא ובשו"ע נאמר דין זה רק לגבי תפילת העמידה, וכן מפורש בתוספתא ברכות פ"ב ה"ז). ב'עלינו לשבח' נראה שלכל הדעות מותר לקפל תפילין.
שאלה: עלי קאת בשביעית: האם יש דיני שביעית בעלי קאת שעיזים וכבשים אוכלים?
תשובה: וברכת ד' אין זה עומד למאכל בהמה, אמנם העיזים אוכלים כל דבר ירוק אבל אפשר אולי להגדיר זאת "כראוי" אבל בודאי לא כעומד לכך. על כן לעניין שביעית יש לדון רק בגלל הלעיסה של אנשים, וכאן לכאורה יש ספק האם יש בו גדר של אכילה. אבל אם אנו דנים שכל דבר שהנאתו וביעורו באים כאחד, א"כ לכאורה גם בגת יש הנאה וביעור כאחד, ולכאורה יש לשמור בו קדושת שביעית מבחינה זו, אבל לא בגלל העיזים. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: מה מברכים על שמן זית?: לרב, מה מברכים על שמן זית? שהכל? או העץ?
תשובה: נחלקו בזה הדעות ולמעשה יברך שהכל. ואם השמן טפל כגון חומוס עם שמן, או שמן על לחם, לא יברך על השמן אלא על המאכל העיקרי.
שאלה: אין כתובה: אני ובן זוגי מתכוונים להינשא בקרוב, לכן חקרתי באינטרנט על הליך פתיחת תיק נישואין ברבנות וגיליתי שיש צורך בכתובה של ההורים. ההורים של בן זוגי התחתנו באירן וברחו משם לפני 25 שנה ללא מסמכים ותעודות. אין להם תעודת נישואין ואין להם כתובה. במשך השנים הם התגרשו, והאב נפטר. מה ניתן לעשות?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה מזל טוב. נא לשמוח ולא לדאוג. תביאו את כל המסמכים שיש לכם (אפילו האישור על הגירושין) לרשם הנשואים במועצה הדתית והוא ידריך אתכם. בנוסף תביאו את כל הדברים כגון עדים על רווקות. בהצלחה בשמחה הרב חגי בר גיורא
שאלה: ילד בן שנתיים שעושה מה שבא לו: יש לי בן בגיל שנתיים. מאז שהוא עצמאי והולך בכוחות עצמו, אני לא מצליחה לחנך אותו. הוא לפעמים מוציא אותי מכליי. נראה שהוא נמצא בעולם משלו, למרות שהוא מבין היטב את שאומרים לו. אך בוחר לעשות כטוב בעיניו. למשל: ביקשתי ממנו הרבה פעמים לא להפעיל את התנור, לא להפעיל את הקומקום, לאסוף משחקים, לא לקום מהמיטה כשצריך לישון ועוד. אך הוא בשלו. כאילו לא מבין. ניסיתי בדרכי נעם וגם במכה על היד וכלום לא עוזר. האם לרב יש עצה? ויפוצו מעיינותיך חוצה.
תשובה: : הילד הוא מחד מאד תלוי בנו. אולם מאידך הוא עצמאי וקורא אתנו היטב. הוא יודע לזהות את עמדתנו. הוא כנראה גם יודע על השאלה שאתם שואלים עכשיו. הוא מרגיש מתי אנו וודאיים ומתי אנו מתלבטים. אני לא חושב שיש דרך אחת לחנך. אולם דבר אחד מאד חשוב שאנו נדע מה אנו רוצים ונהיה עקביים מאד בתגובתינו. אנו צריכים גם להעביר את עמדתנו בצורה ברורה לילד. יש ילד שמתאים ללכת איתו קשה ויש ילד שאולי דווקא טוב להיות עימו רך. אולם הדבר העיקרי הוא העקביות. ניתן לקבוע עונש שהוא לא במובן של עונש שלא קשור לענין אלא כתוצאה מהתנהגות. זה יכול להיות שאם הוא מדליק את התנור יהיה עליו להיות במרחק מהתנור למשך שבוע וכד'.
שאלה: כיצד להתחיל להפריש מעשר כספים?: א. אנחנו לא הקפדנו עד היום על מעשר כספים ורוצים להתחיל. האם אנחנו צריכים לחשב אחורה את כל המשכורות מהשנים האחרונות ולתת מעשר מהסכום של כל ה"נטו"ים, או שלתת מעשר ממה שיש כרגע בבנק, או שלתת רק ממה שנקבל מהיום והלאה? ב. ראיתי פעם שכתוב שמי שלא יכול לחשב מעשר מדויק שיפריש יותר ויעשה תנאי שכל מה שנתן מעבר למעשר המדויק זה בגדר צדקה רגילה ולא בגדר מעשר. איך עושים תנאי כזה? פשוט להגיד בע"פ?
תשובה: לשואלים, ראשית יש לדעת שנתינת מעשר כספים איננה חובה מן התורה, ולדעת רבים מן הפוסקים גם איננה חובה מדרבנן, אלא היא מוגדרת כמנהג טוב ומומלץ (פתחי תשובה, יורה דעה סימן שלא אות יב  שו"ת ציץ אליעזר חלק ט סימן א). אמנם יש קיום מצווה מדאורייתא בכל נתינת צדקה, אבל לא נקבעה חובה לתת אחוז מסוים מהרכוש (פרט לחקלאי, בשנים שבהן הוא צריך לתת מעשר עני). לכן אין צורך "להיחנק" כדי לתת את המעשר, ויש מקום לשיקול הדעת כמה לתת על פי אפשרותכם. אינני מכיר אתכם, אבל לאנשים מן השורה הברירה העדיפה היא לתת מעשר על הכסף שכרגע בבנק וגם מכאן והלאה (שו"ע יו"ד סי' רמט ס"א), ואין מקום להסתבך כלכלית עבור פרעון מעשר של שנים מן העבר. אם הסכום מהקרן הקיימת כעת גבוה במיוחד, וקשה לכם לוותר עליו, ניתן להקים בו גמ"ח הלוואות ('אהבת חסד', לחפץ חיים, ח"ב פי"ח). כמו כן, מי שמתחיל במצוות מעשר כספים כדאי מאוד שיאמר שהוא מקבל זאת על עצמו בלי נדר ('אהבת חסד', שם). ב. לשאלתך השניה, ההנחה בשאלה היא ש"מעשר" צריך להיות מדויק, ולכן אם זה יוצא יותר מ- 10  צריך להגדיר את היתרה כצדקה נפרדת מן המעשר. מעיקר הדין אינני רואה סיבה לומר זאת, עיין בשו"ע הנ"ל שמצוות מעשר כספים היא עד חומש (עיין גם שו"ע יו"ד סי' שלא סעיף עו, שאפילו במעשר מהצומח, ששיעורו קבוע בתורה, היתרה לא מבטלת את המעשר עצמו, ואכמ"ל). כך נראה באהבת חסד שם, שדן בדומה לזה באופן הפוך, במי שרוצה להפריש רק מעשר ואינו פנוי כעת לדקדק בחשבונותיו והוא נותן צדקה בלי חשבון ובסוף השנה גילה שנתן יותר ממעשר, האם היתרה על המעשר יכולה להיחשב על חשבון שנה הבאה, וכתב שעדיף שיתנה מראש שמה שיותר ממעשר יהיה על חשבון השנה הבאה (לא כי היתרה מקלקלת את המעשר של השנה, אלא כי הוא לא רוצה לתת יותר ממעשר). אמנם באהבת חסד פי"ט בהגהה המתחילה "ומדלא" כתב שיש עניין שהמעשר יהיה מדויק, ולכן מה שמוסיף עליו כדאי לתתו בתור צדקה בעלמא. לעניין זה מספיקה אמירה בפה ומסתבר שגם מחשבה בלבד. אך בשבט הלוי (ח"ה סי' קלג,ג) כתב שלבו נוטה שאין בזה שום חשש, וכך מנהג העולם, ובפרט כשמוסיף משום שאינו יודע לדייק במעשר.
שאלה: להסתכל באשתי המניקה כשהיא נידה: כיוון שאסור להסתכל במקומות המכוסים של האישה כאשר היא נידה, האם מותר להסתכל בה כאשר היא מניקה למרות שחלק מהגוף שלה חשוף?
תשובה: מותר. רק לא לומר דבר שבקדושה כגון ברכה באותו זמן. כמו שאישה יכולה ללכת בבית בלי כיסוי ראש וזה מותר לה, רק שבעלה צריך לא לומר דברים שבקדושה מולה.
שאלה: לזרוק את הטלוויזיה: אני בת 20 וב"ה אני חוזרת בתשובה כבר חצי שנה. אני מרגישה צורך חזק להוציא את הטלוויזיה מהחדר שלי, אך יצר הרע משתלט עליי ונותן לי סיבות למה לא להוציא את הטלוויזיה. אשמח אם תייעץ לי כיצד להתגבר על יצר הרע ובע"ה להוציא את הטלוויזיה.
תשובה: ב"ה לך. מאוד שמחתי לשמוע על כך שזכית לעבור תהליך נפלא של חזרה בתשובה, ואברך אותך שתזכי להמשיך ולהתקדם בו עוד ועוד, ותמיד תהיי בהתעלות בשמחה. אחד מהשינויים שבדרך כלל לוקחים יותר זמן אצל אנשים זה השינוי בהתנתקות מחוויות של העבר. כל אחד מאיתנו זקוק לחוויות, החוויות נותנות לנו תחושה של חיים, ממלאות אותנו, מפיגות את הרגעים ה"מתים" בחיים שלנו. לכן הפרידה מהחוויות האלו לא תמיד קלה. מובן שהוא צריכה להיות, שכן אין ספק שמכשיר זה שאת מזכירה אין לו מקום אמיתי אצל אדם שמשתדל להיות כמה שיותר קשור לה'. אך לא קל להיפרד ממנו. לצערנו הרב הדברים הנצפים במכשיר זה כיום כוללים המון איסורים, וממש מנתק את האדם מה'. אנו תפילה שנזכה להתרומם, מהמצב שאותו משדר המכשיר הזה, ונזכה שהוא יהיה קדוש וטהור, וישמש את הקודש, כמו שהוא באמת מיועד לו, אך לעת עתה אין לו מקום בבית יהודי מתוקן. חשוב מאוד לדעת, שאחד מהדברים החשובים ביותר להתגבר על הרגלים של חוויות לא טובות הוא למצוא חוויות אחרות. כאשר אדם מצליח למלא את עצמו בדברים טובים הוא לא צריך יותר את המילוי בדברים האחרים שאינם טובים. לכן חשוב מאוד, שלמרות שאת בתהליך החזרה בתשובה שלך זוכה להמון דברים טובים, תבדקי איך את יכולה למלא את הצרכים שלך בתכנים ובכלים מתוקנים. לדוגמא, אנשים רבים דורשים תרבות, צריכים שירים וכדומה. ארגון "דברי שיר" לדוגמא, בחר לו להרים את הכפפה הזו ולפתח תרבות מתוקנת, תרבות המקשרת את האדם לה', וכך האדם לא ירגיש כלל צורך בתרבות מקולקלת. כך גם בכל דבר שהאדם מתרגל אליו, חשוב להחליף אותו בדבר מתוקן. חשוב שתשבי עם עצמך ותחשבי, מה הטלויזיה נותנת לך, מה הצפיה תורמת לך, ונסי למצוא את הדברים האלו, באופן מתוקן. זה אפשרי, ומאוד לא מסובך. את יכולה לעשות זאת בעצמך. אמנם יכול להיות שהדבר ידרוש הוצאה כספית, אך זה מאוד חשוב וראוי להשקיע על כך. דבר נוסף, ככל שתמלאי את היום יום שלך, כך פחות יהיה לך זמן למכשיר הזה, וממילא הוא יהפך להיות משהו מיותר בלא כל שימוש, ויהיה לך קל להתנתק ממנו, עד כדי להיפטר ממנו חד וחלק. מלא עצמך בתוכן, מלאי בקדושה ובטוב, אפילו בדברים פשוטים, וממילא מעט מן האור דוחה הרבה מן החושך. היי חזקה, והובילי את עצמך קדימה, ובעזרת ה' תצליחי להתעלות ולהתקדם. במידה ואת צריכה עוד עזרה אשמח לעזור, תרגישי חופשיה לפנות ולשאול, לבקש ולהתייעץ. בברכת הצלחה רבה הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: ברכה אחרונה של מזונות: אם אכלתי שני בורקסים, על הראשון שכחתי לברך בורא מיני מזונות ועל השני ברכתי בורא מיני מזונות - האם עלי לברך ברכה אחרונה של מזונות כששניהם ביחד מגיעים לשיעור?
תשובה: כן בהחלט, ברכה אחרונה היא על כול השיעור שנאכל.
שאלה: עבודת הכהנים בלילה: ב"ה כבוד הרב כתוב (ויקרא ו ב) שכל הלילה מקריבים. כמה כהנים עבדו בלילה? והיכן זה כתוב? אם כהן אחד אז הוא היה מחוייב להישאר בבית המקדש עד סיום העבודה? והיכן זה כתוב?
תשובה: לשואל, מה שכתוב בתורה שמקריבים "כל הלילה", אין הכוונה שמצווה על הכהנים להקריב כל הלילה. הכוונה היא שאם נשאר קרבן מהיום הקודם (ששחטו אותו וזרקו את דמו על המזבח ביום הקודם ולא הספיקו להקטיר אותו על המזבח) ניתן וצריך לעשות זאת במשך כל הלילה, ככתוב במשנה בתחילת מסכת ברכות: "הקטר חלבים ואיברים מצוותן עד שיעלה עמוד השחר". כלומר, קבוצת כהנים מסוימת הייתה צריכה להישאר עד שיגמרו להקטיר את כל הקרבנות. אינני יודע מקור שנוקב במספר הכהנים שהיה בהם צורך במשך הלילה, אבל בוודאי הרבה פחות מאשר ביום. ועיין תענית פ"ב מ"ז, שאנשי בית האב, משפחת הכהונה שאחראית על הקרבנות באותו יום, לא ישתו יין בלילה, שמא יזדקקו להם לעבודה (ועיין רמב"ם וראב"ד בהל' ביאת המקדש פ"א ה"ו), ואילו שאר אנשי המשמר של אותו שבוע רשאים לשתות יין בלילה (בניגוד ליום), כי מן הסתם לא יזדקקו להם. חוץ מהכהנים העובדים, הייתה גם קבוצה של כהנים ולויים ששמרו בבית המקדש כל הלילה (מידות פ"א משנה א-ב). כמו כן, בלילה הכהנים אוכלים את בשר הקרבנות שהוקרבו ביום ושיירי המנחות. אמנם האכילה יכולה להיות גם ביום ההקרבה, אבל בפועל היא נעשתה בדרך כלל בלילה, כפי שנאמר בתרגום אונקלוס בבראשית מט, כז.
שאלה: כשרות מלון סביוני הגליל : ראיתי בעדכון כשרות מחודש תשרי תשע"ד (עדכון כשרות מס 1 תשע"ד) שהוסרה הכשרות ממלון סביוני הגליל שבצומת יסוד המעלה ורציתי לדעת האם הכשרות הוחזרה או שהמלון עדיין ללא כשרות?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה למלון יש כשרות של הרבנות מבואות החרמון. לפני שמתארחים במקום יש לבקש שיראו את תעודת הכשרות. יש לוודא שהתעודה בתוקף וכן יש לוודא את רמת הכשרות אצל המפקח או המשגיח. הרב חגי בר גיורא
שאלה: מותר לעשות ברית מילה בלילה?: כבוד הרב כתוב: וביום השמיני ימול - אין לי אלא הנמול לשמונה שאין נמול אלא ביום, מניין לרבות הנמול לתשעה, לעשרה, לאחד עשר, לשנים עשר, ת"ל וביום יבמות ע"ב ב. משמע שאפשר מיום שלוש עשרה אפשר בלילה. במידה ולא כך איך יודעים זאת?
תשובה: בוודאי שכל ברית היא ביום, כוונת הגמרא לאפשרויות שמילה נדחית עד יום שנים עשר בעקבות לידה בין השמשות שלא ידוע האם הילד נולד ביום הקודם או ביום הבא, ובמצב כזה יכולה המילה לידחות עד יום השנים עשר כמפורט במשנה בשבת פרק יט משנה ה: קטן נמול לשמונה, לתשעה, ולעשרה, ולאחד עשר, ולשנים עשר, לא פחות ולא יותר. הא כיצד. כדרכו, לשמונה. נולד לבין השמשות, נמול לתשעה. בין השמשות של ערב שבת, נמול לעשרה. יום טוב לאחר שבת, נמול לאחד עשר. שני ימים טובים של ראש השנה, נמול לשנים עשר.
שאלה: האם מותר לעשות קליפ לחתונה שיש בו נשים: רציתי לשאול האם מותר לעשות קליפ לחתונה לצורך שמחת החתן והכלה אשר בו ישנם גם בנות הקשורות לזוג המתחתן ורוצות להשתתף בזה. יש לציין כי מדובר בקליפ שיוצג בפני כל הציבור בחתונה על מקרן ולבוש חלק מהבנות הוא גבולי ואפילו קצת למטה (לקולא) ביחס להלכה. בהמשך לזה, אם יש סיכוי שיעלבו הבנות שיעשו הבנים קליפ או איזה משהו בלעדיהם, האם יש צד לקולא?
תשובה: אם זה ביחד, בנים עם בנות זה לא צנוע. אין לעשות לקליף כזה ואם אתה לא יכול למנוע לפחות אל תשתתף בזה. ועדיף שלא יראה את זה.
שאלה: שכר עבודה: אני מועסק בחברה שמעניקה שירותי מיקור חוץ. בחברה מועסקים למעלה מעשתי עשר עובדים ונחשבת לחברה יציבה ב"ה. התחלתי לעבוק בחברה בסוף שנת 2011 ומאז לא דרשתי תוספת שכר. ידוע לי שהנני מוערך ע"י הבעלים (הועברו אליו מכתבי המלצה ע"י מנכל"ים) אך חוששני שתשובתו תהיה שלילית ("המצב קשה.") ובשנים קודמות נחלתי ייאוש מתשובות שלליות. הנני אב לחמישה ילדים ותוספת שכר לאחר קיזוז ממשי בקצבת ילדים רק תעזור. כיצד לנהוג?
תשובה: עדיף לא לבקש תוספת כי זה יכול להוריד את ערכך, כדאי שמישהו אחר ידבר בעדך, ואולי ירמוז לבעל המקום שיתכן ויציעו לך הצעות טובות במקום אחר והוא עלול להפסיד אותך, ובמקום לבקש מבני אדם תבקש מהקב"ה שיתן לך פרנסה בריווח ולא בצמצום ומברכתו תתברך ברכה שלימה.
שאלה: תפילת מנחה במניין שרובו מתפלל ערבית: אם אני מתפלל תפילת מנחה במניין שמתפלל ערבית בזמן פלג מנחה: א. האם תפילת מנחה שלי נחשבת תפילה במניין? ב. אם חסר להם אחד למניין, האם אני יכול להשלים להם למניין?
תשובה: לשואל, תפילה זו נחשבת כ"מתפלל בשעה שהציבור מתפללים", שזה עדיף מתפילה ביחידות, אבל לא כ"תפילה בציבור" ממש. ממילא גם אינך יכול להשלים להם מניין (אלא אם כן תשלים להם כעת בלי להתפלל, ואחר כך תתפלל מנחה לעצמך). הרחבה: בעניין תפילה עם הציבור יש שתי דרגות: לכתחילה היחיד צריך להתפלל עם הציבור ממש, אבל גם אם הדבר אינו אפשרי עליו להשתדל להתפלל בביתו בזמן שהציבור מתפללים (שו"ע או"ח סי' צ ס"ט). לדעת המגן אברהם (סי' צ סקי"ז וסי' רלו סק"ג), כאשר היחיד מתפלל תפילה אחרת משל הציבור (שחרית ומוסף, או מנחה וערבית, שאמנם זהות בנוסחן בתפילת העמידה אבל שונות במהותן), אינו נחשב כמתפלל עם הציבור ואף לא כמתפלל בזמן שהציבור מתפללים. לדעתו צירוף מנחה וערבית גרוע אף יותר משחרית ומוסף, מפני שהלכתית יש כאן "תרתי דסתרי": בשחרית ומוסף אין סתירה בין התפילות, כי זמן תפילת שחרית כשר גם למוסף. לעומת זאת במנחה וערבית יש זמן שעד אליו מותר להתפלל רק מנחה ומשם ואילך רק ערבית, ונחלקו תנאים (רבי יהודה וחכמים בברכות כז ע"א) האם זמן זה הוא פלג המנחה או השקיעה. להלכה נפסק: "דעבד כמר עבד ודעבד כמר עבד", אבל אין לעשות תרתי דסתרי (שו"ע סי' רלג ס"א). אם כן, מניין שחלקו מתפלל מנחה וחלקו ערבית הינו סתירה מיניה וביה. הט"ז (סי' רלו סק"ד) הסכים עם המגן אברהם שאין זו תפילה בציבור, אבל לדעתו יש לזה על כל פנים מעלה של "מתפלל בזמן שהציבור מתפללים". לכן כתב המשנה ברורה שם (סקי"א), שמי שבא לבית הכנסת למנחה ויהיה לו מניין מאוחר יותר לערבית, עדיף שיתפלל מנחה בזמן שהציבור מתפלל ערבית וזה נחשב כ"בשעה שהציבור מתפללים", ואחר כך יתפלל ערבית עם המניין המאוחר. אמנם במשנה ברורה (סי' צ סק"ל) כתב: "אם מתפלל מוסף בשעה שהצבור מתפללין שחרית לא מיקרי 'בשעה שהצבור מתפללין'  ואם מתפלל עמהם בבית הכנסת - מיקרי תפילת הציבור". מלשונו בסיום ניתן להבין שזוהי כתפילה בציבור לכל דבר, אבל ממקורותיו (בשער הציון סקכ"ג: צל"ח ברכות ו ע"א ומגן גיבורים בסי' צ, אלף המגן סקי"ד) נראה שכוונתם שהדבר נחשב כתפילה בשעה שהציבור מתפללים ותו לא (ועיין בשו"ת מנחת יצחק ח"ב סי' קלב), וזה בהתאם למה שנראה מדבריו בסי' רלו לגבי מנחה וערבית. מאידך, בברכי יוסף (או"ח סי' סט סק"ב, בשם אחד מחכמי ירושלים, רבי יעקב מולכו) כתב שמניין שחלקו מתפלל מנחה וחלקו מוסף מצטרפים, ודימה זאת לדברי הרמ"א (סי' קט ס"ג) שיחיד המתפלל שחרית והגיע ל"אתה קדוש" יכול לומר קדושה עם ציבור המתפלל מוסף (ולדעתו גם השולחן ערוך שם, החולק וסובר שזהו הפסק, יודה במקרה זה  ועיין באגרות משה או"ח ח"ד סי' כ, שהעיר על השוואתו לעניין הקדושה). אך יתכן שגם הוא יודה שבמנחה וערבית הדבר לא שייך, מפני שזהו תרתי דסתרי, כאמור. (הרב עובדיה זצ"ל, בשו"ת יביא אומר ח"ו או"ח סי' כא, בסופו, התיר למי שכבר התפלל ערבית מוקדמת להשלים מניין לאלו שמתפללים מנחה אחר כך, וכן במשנה הלכות ח"י סי' כג. אבל נראה שגם לדבריהם אינם יכולים להתפלל יחד זה מנחה וזה ערבית כמניין, ובמשנה הלכות ח"ו סי' מח אף חשש בזה ל"לא תתגודדו", עיין שם) נמצא, אפוא, שתפילתך עם מניין שמתפלל תפילה אחרת נחשבת בדרגה נמוכה של "תפילה בזמן שהציבור מתפללים", אבל לא "תפילה בציבור" וממילא גם אינך משלים להם את המניין.
שאלה: ציור על קיר בבית ספר: יש בבית הספר שלי על הקיר שם של אתר שמישהו כתב על הקיר שאם אנשים יכנסו לשם הם יחטאו בחטאים מהתורה. מותר לי למחוק את זה, או שזה גזל?
תשובה: מצוה למחוק. ואם המחיקה גורמת משום מה לנזק משמעותי לקיר תבקש רשות מהמנהל. יישר כח על היוזמה. חזק ואמץ!
שאלה: ביזוי הרבנים הציונים בעיתונות החרדית: כבוד הרב מה נעשה עם כל ההסתה של העיתונות החרדית נגד רבנים חשובים מהציבור שלנו, הרב חיים דרוקמן, הרב אליעזר מלמד ועוד? ראיתי אפילו שאחד משם כינה את רבינינו כופרים רק בגלל שהם לא באו לעצרת התפילה, מה לעשות? אני בוכה כבר ימים רבים.
תשובה: זו באמת בעיה קשה מאוד. כמו כלב בן יפונה, בסיום השליחות כשהמרגלים חזרו כתוב שכל העם בכה באותו הלילה וגם כלב בכה - הוא בכה על ההתנהלות של הציבור כולו. ודאי שזה כואב ומצער, ואין לי פתרון לשלוף מהמותן, זוהי מלחמה נגד האמת שנמשכת עד היום כאילו הציבור שלנו עם הרבנים שלו הוא זה שאשם בכל הדברים האלה. החרדים עשו עצרת והם היו צריכים לשאול את עצמם, הרמב"ם כותב בהלכות תענית שעל כל צרה שבאה על הציבור צריכים לשאול למה באה הצרה הזאת. צריכים לזעוק ולהריע, לגזור תענית, להתפלל ולבדוק למה באה הצרה הזאת. האם מישהו בעצרת הזאת שאל למה הצרה הזאת באה? לי אין ספק שחלק גדול מהציבור הדתי גרם להתגברות השנאה והשניאו את הדת על חלק גדול מהציבור החילוני. לצערנו הרב ולבושתנו, גם חלק מעולם הרבנים התנהג בצורה כזאת שגרמה חילול ה' בהתנהגות שלהם, כמובן שאני לא רוצה לפרט או להזכיר שמות, אך שמענו דברים כאלה. אם כן, אנחנו גרמנו לכך בעקיפין וממילא החילונים שונאים את כל המגזר הדתי וכעת הציבור החרדי מאשים את הציבור שלנו כאילו אנחנו אשמים. זו בעיה וכל אחד צריך לעשות תשובה, אלו שגרמו לבעיה בעקיפין ואלו שיצרו את הבעיה, כולם. אין לי פתרון מיידי. אני מניח שלא כל הציבור החרדי חושב ככה, אני לא חושב שתלמידי החכמים האמיתיים חושבים ככה, אלו העסקנים הפשוטים שמעוררים מדנים ומכפישים ציבור שלם. שהקב"ה יפתח את העיניים ושלא יטעו בזה עוד.
שאלה: ירק עלים ללא פיקוח מחרקים: לרב השבוע פורסם ע"י הרב משה ביגל שכבוד הרב מתיר להשתמש בירק עלים רגיל מהשוק ולנקותו ע"י חומר הנקרא סטרילי. אודה לרב אם יוכל להרחיב ולהבהיר את הדברים.
תשובה: הידיעה לא מדויקת. אומנם הראו לי את פעילותו ויעילותו של החומר על חרקים מסוימים, אך עדיין יש חרקים כגון זבוב המנהרות שהחומר לא מגיע אליו ולא משפיע עליו ואולי עוד אחרים. אני ממליץ להעדיף את הירקות הגדלים בשיטות מבוקרות ובטוחות. תשובת הרב משה ביגל
שאלה: המגבות במטבח - הפרדה בין חלבי לבשרי: הרב. האם צריך להקפיד על שימוש בשתי סוגי מגבות במטבח לחלבי ובשרי בצורה נפרדת? אם כן, האם אפילו אחרי שטיפת ידיים או משהו כזה צריך להקפיד לנגב רק במגבת המתאימה?
תשובה: לשואל, שאלתך מזכירה לי אימרה ששמעתי מהרב גורן זצ"ל בשם הראי"ה קוק זצ"ל: "יש הלכות עם מזל, ויש הלכות בלי מזל. הלכות עם מזל - הן הלכות בשר בחלב  הלכות בלי מזל - הן הלכות טלטול ברשות הרבים בשבת." (מאז הרב גורן התחיל להחמיר בטלטול). לגופו של עניין, בספר 'הכשרות' (פרק א סעיף יט והערה לח) כתב שצריך להפריד בין המגבות, מפני שלפעמים הן באות במגע עם האוכל עצמו: כשמנגבים את השולחן מלכלוך, מרימים סיר מהכיריים, מוציאים תבנית מהתנור, מנגבים ידיים תוך כדי הכנת האוכל, וכדומה. באופנים אלו יתכן שאוכל ממשי יעבור מכאן לשם ולכן צריך להפריד. מכל מקום, אם ידוע שכעת המגבת נקיה ניתן ליטול ידים לארוחה בשרית או חלבית ולנגב במגבת מהסוג הנגדי.
שאלה: כף בשרית או חלבית בסיר פרווה: האם מותר לערבב תבשיל שמתבשל בסיר פרווה, או להוציא ממנו אוכל באמצעות כף חלבית, ובפעם אחרת לערבב תבשיל אחר באותו סיר עם כף בשרית? האם מותר לערבב את אותו תבשיל, פעם בכף חלבית ופעם בכף בשרית? אם אסור, מה הדין בדיעבד?
תשובה: הסיר טריפה, צריך להכשירו. וצריך לחזור בתשובה ולא להחזיק סירי פרווה.מציאות כזו מקרבת מכשול ואין צורך בסירי בישול פרווה.
שאלה: פעילות צבאית בשבת: בקו שאנו תופסים ישנה משימה בליל שבת -לאבטח את בית הכנסת ביישוב. 1.אם מטרת המשימה היא רק בעיקר להקנות ביטחון לתושבים האם יש כאן חילול שבת? 2. האם מותר להצטרף למשימה למרות שיש מספיק חיילים (בגלל הרצון להיות בבית הכנסת בקבלת שבת)?
תשובה: 1. מטרת הביטחון לא רק להקנות תחושת ביטחון,אלא גם לתת ביטחון. וסופי שבוע נדרש לתת הבטחה רבה יותר חלק ניכר מהחיילים והמפקדים בחופשה. והמחבלים זיהו את נקודת החולשה ופיגעו בנו בסופי שבוע. 2. תמיד חסר חיילים- מותר.
שאלה: איך עדיף לקפל את התפילין?: כבוד הרב כיצד עדיף לקשור תפילין של יד לאחר חליצת התפילין, שני הצדדים כנגד כנפי יונה או רק צד אחד שלא הרצועות יהיו על קשר היו ד (אם אפשר מקור של ההלכה )?
תשובה: לא משנה. יש נוהגים בתפילין של יד לגלגל בצד אחד כדי שלא יבוא להחליף בטעות את של ראש ביד.
שאלה: תרומות ומעשרות ובישול במחובר: לרב, כמה שאלות: רציתי לדעת האם יש חיוב הפרשת תרו"מ על שימוש או הנאה מדבר מחובר? אסביר, במידה ואני מעוניין להכין תה נענע בשבת ולא קטפתי את הנענע לפני השבת - 1) האם מותר לי (בכלי שלישי) להגיע לנענע המחוברת לקרקע ולהטבילה בעדינות לתוך הכוס וכך להנות מטעמה? (במציאות כלשהי שאין חשש לתולעים וכו ). 2) בדין בישול: האם במידה ואני מגיע עם כלי ראשון שהורד מהאש ועושה את הפעולה הנ"ל יש בישול במחובר? מה עם כלי שני? 3) האם יתכן שאני עובר על עוקר דבר מגידולו (בעקבות החום)? 4) שייך איסור השקייה באופן הנ"ל שהמים לא נשפכים על האדמה? מראש ו
תשובה: וברכת ד' אין הפרשת תרו"מ במחובר לקרקע, אלא מהתלוש או לכשיתלש. לגבי שבת בכל מקרה אסור להשתמש בצמח או בחלקים ממנו ולכן אין לשאלות מקום. פורים שמח הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: מותר לעבור מול ערבי שמתפלל?: האם מותר לעבור כנגד מתפלל ערבי, או שיש בעיה?
תשובה: אין בעיה
שאלה: כלי פרווה שנפל לרוטב עוף - המשך: כבוד הרב. אני מתנצלת על ריבוי הפרטים והשאלות. לפני שקיבלתי את התשובה, שטפתי את המעבד באופן רגיל עם סבון וקצצתי בו בצל. האם זה לא מפריע? החלק שנפל לרוטב עוף כולל בתוכו צינור כפול, ואינני יכולה לשפשף בפנים, אלא רק מבחוץ ועוד שאלה קטנה. אכלתי בטעות עם כף פרווה דג שנעשה בכלים בשריים בתנור בשרי. האם מספיק רק לשטוף אותו עם סבון? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "כלי פרווה שנפל לרוטב עוף"
תשובה: 1. ראוי שלא לאכול את הבצל עם חלב. את החלק יש להשרות למשך כמה דקות בסבון כלים ולשפשף עד היכן שאת יכולה. 2. כן. הרב עודד מילר
שאלה: כף בשרית חלבית בסיר פרווה, הסבר התשובה.: לא הבנתי את התשובה, שהרי השלחן ערוך (יו"ד צד ה), כותב "אם בשלו מים בקדרה חדשה ותחבו בה כף חולבת ואחר כך חזרו ובשלו בה מים פעם אחרת ותחבו בה כף של בשר ושתי הכפות היו בני יומן ובשום אחד מהפעמים לא היו במים ששים אסור להשתמש בקדירה לא בשר ולא חלב אבל שאר דברים מותר לבשל מאחר שהיתה חדשה שלא בשלו בה מעולם". הרי שלפי דברי השלחן ערוך תחיבת כפות בפעמים שונות לסיר שאינו בשרי או חלבי אינה מטריפה את הסיר, אלא רק אוסרת להשתמש בו בבשר או חלב, וניתן להמשיך להשתמש בו למאכלי פרווה? וכל שכן לדעת כמה אחרונים שם שהקלו יותר. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "כף בשרית או חלבית בסיר פרווה"
תשובה: למרות שדברי השולחן ערוך נראים כחומרא מסעיף זה לומדים שסירי פרווה הינם פתח למכשול ללא תועלת.