שאלה: פפסוק שהושמט מנוסח המסורה?: אני נבוך מול הטענה הבאה. ישנו פסוק שלכאורה נשמט מנוסח המסורה שבידנו. וקיים הן בחומש השומרוני והן בתרגום השבעים. להל"ן הקושיא :האם נשמט הפסוק אודות כיסוי הכיור וכנו? בפירוט עבודת בני קהת (במ ד) פורטו כלי המשכן אותם יש לכסות, ובסיכום אף נאמר שכיסו את "כל" הכלים. עם זאת כלי אחד חסר - הכיור! ד) זאת עבדת בני קהת באהל מועד קדש הקדשים: ארון העדות - ה) ובא אהרן ובניו בנסע המחנה והורדו את פרכת המסך וכסו בה את ארן העדת: ו) ונתנו עליו כסוי עור תחש ופרשו בגד כליל תכלת מלמעלה ושמו בדיו: שולחן הפנים - ז) ועל שלחן הפנים יפרשו בגד תכלת ונתנו עליו את הקערת ואת הכפת ואת המנקית ואת קשות הנסך ולחם התמיד עליו יהיה: ח) ופרשו עליהם בגד תולעת שני וכסו אתו במכסה עור תחש ושמו את בדיו: המנורה - ט) ולקחו בגד תכלת וכסו את מנרת המאור ואת נרתיה ואת מלקחיה ואת מחתתיה ואת כל כלי שמנה אשר ישרתו לה בהם: י) ונתנו אתה ואת כל כליה אל מכסה עור תחש ונתנו על המוט: מזבח הזהב - יא) ועל מזבח הזהב יפרשו בגד תכלת וכסו אתו במכסה עור תחש ושמו את בדיו: יב) ולקחו את כל כלי השרת אשר ישרתו בם בקדש ונתנו אל בגד תכלת וכסו אותם במכסה עור תחש ונתנו על המוט: מזבח הנחושת - יג) ודשנו את המזבח ופרשו עליו בגד ארגמן: יד) ונתנו עליו את כל כליו אשר ישרתו עליו בהם את המחתת את המזלגת ואת היעים ואת המזרקת כל כלי המזבח ופרשו עליו כסוי עור תחש ושמו בדיו: סיכום - טו) וכלה אהרן ובניו לכסת את הקדש ואת כל כלי הקדש בנסע המחנה ואחרי כן יבאו בני קהת לשאת ולא יגעו אל הקדש ומתו אלה משא בני קהת באהל מועד: מה עם הכיור? ואמנם בנוסח השומרוני ישנו פסוק נוסף לאחר ציווי כיסוי מזבח הנחושת (בין פסוקים יד-טו), המתייחס לכיסוי הכיור - "ולקחו בגד ארגמן וכסו את הכיור ואת כנו ונתנו אתם אל מכסה עור תחש ונתנו על המוט". נוסח זהה עולה גם ממקור לא תלוי - תרגום השבעים, שם נאמר (בתרגומו של ברנטון מיוונית לאנגלית): and they shall take a purple cloth, and cover the laver and its foot, and they shall put it into a blue cover of skin, and put it on bars הקישר לתרגום השבעים פסוק 14 האם מסתבר איפוא שמנוסח המסורה נשמט פסוק הציווי אודות כיסוי הכיור וכנו, פסוק הקיים בנוסח השומרוני ובתרגום השבעים.?
תשובה: תרגום השבעים איננו אמין במיוחד - משורבבים לתוכו קטעים של פרשנות והרחבה של אגדות ח. גם בספר השומרוני יש הרבה תוספות ושינויים. כאשר מבררים אמינות נוסח בין מקורות שונים, יש לתת אמון דווקא לניסוח הפחות מובן - מפני שיש חשד גדול שהנוסח המובן הוא תיקון של מעתיקים (הבאתי דוגמה בסוף התשובה). הנוסחים שאתה מזכיר בענין הכיור, באים  לתקן  את העדר התיאור של ה כיור  בתוך משא הלויים. אבל האמת היא שהכיור שונה מכל הכלים האחרים, הדבר הבולט ביותר - אין לו בדים! יש לו כן (כנו נחושת). מכאן שלא היו נושאים אותו. ההסבר לכך שהוא אינו כלי לעבודת ד  אלא כלי לרחצה, להכשרת הכהנים לעבודה. לכן גם צווי עשייתו לא נזכר עם כל הכלים האחרים (שמות ל  יז). אין הגדרה של הגודל שלו - ולא הצורה. תיאור עשייתו קצר מאוד ונזכר בסוף (שמות לח  ח). להלן דוגמה נוספת להעדפת נוסח המקרא: בראשית ד, ח. הנוסח השומרוני גורס: "ויאמר קין אל הבל אחיו נלכה השדה ויהי בהיותם בשדה", ואילו בנוסח המסורה חסרות המלים "נלכה השדה", והפסוק נראה מקוטע. זו דוגמה לבעיה אופיינית של חוקר הנוסח - מה משקף ביתר נאמנות את הכתוב המקורי: הנוסח הקשה או הנוסח הקל. במקרה שלנו, נוסח השומרונים הפשוט והמובן זהה לתרגום השבעים ולוולגתא ולעוד עדי נוסח מתורגמים: האם זו ראיה לכך שזה הנוסח המועדף, או שמא המלים "נלכה השדה" כל כך מתבקשות מן ההקשר, עד שסביר להניח שהן נוספו על ידי מעתיקים בכל הנוסחים האחרים, ולא נשמטו בטעות מנוסח המסורה? בתוך