שאלה: החמירו על עצמן בנות ישראל : הרב! בעקבות שיחה עם אימי, נודע לי על זוג דתיים שהחליטו לחזור ל דאורייתא בעניין נידה, זבה קטנה, וזבה גדולה ולהפסיק עם ההחמרה של בנות ישראל דאז (זה מכונה גם חומרא דרבי זירא ). בהחלט יכול להיות שיש עוד זוגות שנוהגים כמותם. אימי אמרה לי שזה זלזול באינטיליגנציה שלה שהיא לא יכולה להבדיל איזה דם מגיע מאיפה והיא בהחלט יכולה להבדיל וההלכה הזו שנהוגה כיום מאוד מגבילה את הזוגות הנשואים. אם אפשר, אני מעוניין לשאול: 1. מה בעצם התוקף של הקבלה הזו שקיבלו על עצמן בנות ישראל? 2. האם ניתן לבטל אותה? 3. האם הרבנות הראשית יכולה להחליט שמי שרוצה הם פותחים קורס חודשי ללמד את ההלכות האלה היטב היטב לנשים כדי שידעו בוודאות גם מבחינת הרבנות הראשית, אפילו עם מבחנים והכל. ולאשר להן לחזור להלכה המקורית לנשים שלא רוצות להחמיר. ללא זה, עלול להיות שקיים מצב שפשוט עוברים על הקבלה הזו יהא גדרה אשר יהא. 4. בהנחה שהרבנות הראשית יכולה לעשות דבר כזה אך היא מדי מקובעת ולא תעז, האם אשה יכולה ללכת לרב שילמד אותה בפרוטרוט ויבחן שהיא יודעת הכל לנהוג כהלכה המקורית מדאורייתא? 5. אנשים שלא נוהגים את הקבלה הזו של בנות ישראל כיום, בהנחה והם יודעים את הדינים, מה חומרת העבירה על הקבלה הזו? 6. שאלה קצת היפוטתטית, נניח ועושים סקר ובודקים האם רוב בנות ישראל או לפחות שיעור גדול מהן הדתיות לא שומרות על הקבלה הזו, האם היא עדיין תחייב אע"פ שבנות ישראל של היום לא מקבלות את הקבלה הזו? בהבנה שיחסי אישות זה דבר קדוש וטהור, החומרה הזו בעצם מצמצמת את הקדושה הזו ומכביד את הדת על אוהביה לחינם וחבל. ויישר כוחך!
תשובה: מכתבך מכאיב לי מאוד. גם בשל העובדה שזוגות המבקשים ללכת בדרכי ד  וההלכה ממציאים לעצמם דרכים שאינן הלכתיות, ועומדות בניגוד למושג "הלכה" ולדרכי התנהלותה, אך לא פחות מכך בשל העובדה שנוצרות תיאוריות מוטעות ביחס להלכה עצמה, ומגלים בה עצמה פנים שלא כהלכה. הדברים דומים לתיאוריה הקובעת כי בעבר היה קשה להדליק אש ועל כן נאסר בשבת להדליק אש, אולם היום קל ועל כן הדבר מותר. התיאוריה לעצמה הייתה יכולה להיות נכונה, לו טיעון היסוד שלה היה נכון, לאמור: היה ברור כי האיסור להדליק אש נובע מכך שההדלקה אסורה כי היא מלאכה קשה. אולם בשל העובדה כי כל ההנחה היא מפוקפקת ואין לה על מה שתסמוך   כל הבניין קורס. הדבר נכון גם ביחס לנושא שבעה נקיים. לו הייתה הלכה זו מבוססת על זלזול באינטליגנציה היה ניתן עקרונית לטעון כי הוכח שהאינטליגנציה של נשים אינה שונה במאומה מזו של גברים, ועל כן אין לה על מה שתסמוך. אולם לכל התיאוריה הזו אין בסיס, ולא זו בלבד, אלא שמשום בה כל הסוגיה הזו מצוירת כאילו הנושא העומד בה הוא נשים, ואילו למעשה ההטלה של איסור שבעה נקיים נוגעת לשני בני הזוג כאחד. נראה לי כי עצם העובדה שדנים בשאלה זו בהקשר של "הדרת נשים" וכדו  מעוות מאוד את פני המציאות, וגורם גם לך (אולי בלי לשים לב) לדבר בשאלה זו הרבה מאוד על "נשים", ולא להשתמש באופן עקבי ב"זוגות", דבר שהוא נכון יותר בשל העובדה שבסוגיה זו מדובר במחיר משותף וזהה לחלוטין של שני בני הזוג. יסוד שבעה נקיים נובע מרגישותם של ישראל לעניינים הנוגעים בכרת (כגון: פסח). ישנו רצון עז שלא להתקרב לאפשרות של כרת, בעיקר בנושאים שההבחנה בין מצב אחד למשנהו אינה פשוטה כלל ועיקר. אין אנו יודעים מה בדיוק היה התהליך ההיסטורי של "בנות ישראל", ולמעשה אין לכך משמעות של ממש. מה שאנו יודעים הוא שחכמים מתארים תהליך רב שלבי שהתחיל בגישתו ההלכתית של רבי זירא, ונתמך על ידי נשים רבות שקיבלו על עצמן, ובסופו של דבר התקבלה הלכה בישראל, המקובלת על ידי כולם וכולן, כי לא נכנסים לחישובים הדקים, אלא מתייחסים לכל טיפת דם כאל ראיה המחייבת שבעה נקיים. בשל כך קבלה מוחלטת זו, במשך מאות שנים, וקביעתה בגמרא גם כהלכה פסוקה, אני לא מכיר דרך לביטולה של הלכה תקפה מעין זו. לא כל כך הבנתי את השאלה לגבי הרבנות הראשית. הרבנות הראשית, כמו גם כל רבנות אחרת, לא תשתף פעולה עם דרך שהיא ביסודו של דבר מבקשת לקעקע את ההלכה הפסוקה הזו, ואת הרגישות ההלכתית להבדלים שבין נדה וזבה. אני מבקש להדגיש כי אין מדובר בהסתרת מידע   כל המלמד בכל מסגרת את דיני טהרת המשפחה, מתחיל בדין הדאורייתא, ומכאן לדין הדרבנן וכדו, ומלמד את אמיתתה של תורה, ללא זיוף וללא שימוש בדרך מעוקלת. אולם כאשר מדובר על השתתפות במהלך שרצונו לממש אך את הדאורייתא, ולא את מה שקיבלו על עצמם - איני רואה כל מקום לעשות כך. השימוש במילים "מקובעת ולא תעז" היא סוג של מניפולציה, שכן אפשר לכתוב על עמדה זו "מתנגדת ומעזה לקיים את ההלכה כפי שצריך לקיים אותה", ואז כמובן זה נשמע הרבה יותר מכוון לאמת. אני נזהר מלקבוע "חומרת עבירה", כיוון שלא נביא אנכי ולא בין נביא אנכי, ואני לא יודע חשבונות שמיים. בעולמם של ח אנו מוצאים דברים חמורים מאוד על "פורץ גדר ישכנו נחש", ועל הסטייה מהלכות שהתקבלו על ידי שומרי ההלכה כהלכה מחייבת. מה שכתבת בסוף הוא נכון מאוד. יחסי אישות קדושים וטהורים, ובבסיסם יש גם יסוד אנושי פשוט של קיום זוגי, וצריך שלא לאסור את המותר. בד בבד, חיבוב הדת על אוהביה צריך לעמוד בקריטריון הפשוט של "הדת", ואין טעם של ממש בחיבוב משהו שאינו "הדת" על אוהביה. ויישר כוח על הבירור