שאלה: שאלות על אבקת חלב נכרי, ג'לטין, בגדי לבן בשבת: לכב' הרב! הריני מפנה לכב' הרב כמה שאלות שנשאלתי ע"ימספר אנשים, ואודה לכב' הרב אם יואיל לענות עליהן בתמצית. א. האם מותר לקנות בחנות שידוע שהיא מחללת שבת? ב. מה דין חלב נוכרי ואבקת חלב נוכרי (המצוי בעיקר בשוקולד, ובהרבה ממוצרי "עלית") - מותר אסור או חומרה? ג. מה דין ג'לטין המצוי במוצרי מאכל שונים? כנ"ל. ד. מהו המקור ללבישת בגדי לבן בשבת? ב מראש, שמואל
תשובה: קניה בחנות שאינה שומרת שבת: אם המדובר הוא בחנות שפתוחה בשבת, ואינה מייצרת או מבשלת או אופה בשבת, האיסור הוא החזקת ידי עוברי עבירה,. יש גם נקודה של כבוד השבת. השבת היא בת זוג של כנסת ישראל. כשרואה אדם שמזלזלים בבת זוגו, סביר שלא ירכוש מוצרים בחנותם של הפוגעים. כך הדין גם כאן. אבקת חלב נכרי: חלב נכרי הוא חלב הנחלב על ידי נכרי ללא פיקוח של ישראל. ח אסרו חלב זה (עבודה זרה לח,ב, רמב"ם הל' מאכלות אסורות פ"ג הט"ו והל"א, שו"ע יורה דעה סי' קטו). הגר"מ פיינשטיין (שו"ת אגרות משה יור"ד ח"א סי' מז) התיר לשתות חלב נכרי בימינו, במקומות בהם יש פיקוח ממשלתי האחראי על החליבה ובודק את החלב, ומוודא שלא נכנס חומר אסור. כבר בחזון איש (יור"ד סי' מא) כתב כן. ועדי הכשרות למהדרין אינם מסתמכים על היתר זה, שאינו לכתחילה. אך מקומות בחו"ל בהם קשה להשיג חלב ישראל, יש שסומכים על ההיתר. אבקת חלב היא מרכיב מרכזי בייצור מזון היום, בגבינות, גלידות וממתקים. ייצורה נעשה על ידי ייבוש החלב, ישנן דרכים שונות לתהליך הייבוש, שיש בהן חילוקים להלכה. החזון איש (יורה דעה סי' מא אות ד) אסר על שימוש באבקת חלב מחו"ל, בשל העובדה שהייבוש הוא מחלב טמא. בשו"ת הר צבי להגרצ"פ פרנק (יורה דעה סי' קג) התיר מפני שאבקה לא היתה בכלל הגזירה, והיא מיוצרת במפעלים גדולים שיש חוק מדינה האוסר לערבב בהם דברים נוספים, ובזמנו לא היה ידוע ייצור אבקת חלב מחלב טמא. הבעיה היא שגם יש המוסיפים לאבקות החלב ויטמינים ושומנים רבים, הדורשים הקפדה והשגחה מה מקורם. ג'לטין: אבקת הג'לטין היא אבקה העשויה מחלבון הקולגן, חלבון המצוי בעצמותיהם ועורותיהם של בעלי חיים, שהופרד מהאיברים בהם הוא נוצר, זוכך ועבר תהליכי עיבוד שונים. תכונתו היא להפוך תמיסה נוזלית חמה, לגוש קפוא, תוך כדי התקררות התמיסה בטמפרטורת החדר. שימושיו רבים ומגוונים, בתעשיית החלב, הממתקים, הבשר, הפילם, הדבק, התרופות, ועוד. המקורות להפקת הג'לטין הם עצמות בקר, עורות בקר ועורות חזיר. בעיקרון ניתן ליצר ג'לטין מעורות ועצמות של בהמות כשרות. בפועל אין ייצור כזה, למעט מפעל באנגליה המייצר ג'לטין מדגים, שעמידותו חלשה יותר. אם מדובר בג'לטין מעצמות, השאלה ההלכתית הראשונה היא שאלת השימוש בעצמות בהמת נבלה. בשלב ההכנה יש בעיה, מפני שראשית שוטפים אותם במים קרים, במים חמים, ובממסים שונים, כדי להסיר מהם את שאריות השומן שדבקו בהם. השאלה היא הבלעה בחום את טעם האיסור המצוי בשאריות הבשר בעצמות. התהליכים הכימיים הבאים אחר כך יוצרים שאלה נוספת, שאף שפוסלים גם את השאריות שנותרו מאכילת כלב, אבל העצמות הן חומר מוצק שקל להפרידו מחומרים אלו, ויש שיטות האוסרות תערובת הניתנת להפרדה. הנידון ההלכתי הוא כשרות העצמות עצמן, אולי אסרה התורה את בשר הבהמה ולא את עצמותיה. שאלת הטעם הבלוע בעצמות, האם עדיין יש בהן טעם. היות הג'לטין המעמיד את התערובת מחשיבה אותו כדבר שאינו בטל ברוב. ועוד. מקורות הלכתיים. שו"ת אחיעזר יורה דעה סי' יא, שו"ת הר צבי יור"ד סי' פג, שו"ת מלמד להועיל לרד"צ הופמן ח"ב יור"ד סי' כד, שו"ת מנחת יצחק ח"ה, שו"ת אגרות משה יור"ד ח"ב סי' כג וסי' כז, שו"ת ציץ אליעזר תחילת ח"ב ובדברי הגר"י אברמסקי שם. בגדי שבת: ח דרשו מהפסוק "וכבדתו" (ישעיהו נח) שלא יהיה מלבושך של שבת כמלבושך של חול, מכאן למדו שילבש אדם את בגדיו הנאים לכבוד שבת (שו"ע או"ח סי' רסב ס"ג). כתב הביאור הלכה שבמקום שלבישת בגד לבן נחשבת יוהרה ראוי שלא יעשה זאת, וכבר הוכיח האליה רבה שהיו שלבשו בגדים בצבע אחר בשבת. בימינו אין ספק שלבישת בגדים לבנים היא מכבדת, ולכן ראויה לשבת.