LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: החזר נסיעות בשומרון: אני עובד כמורה ומקבל החזרי נסיעות על-פי כמה שעולה לי נסיעות באוטובוסים. אולם מכיוון שאני תושב השומרון, אני זכאי להנחה באחד מן האוטובוסים של 50. בפועל אינני נוסע באוטובוסים לעבודה, אולם החישוב הוא על פי תעריף הנסיעות שאני מדווח. האם עליי לדווח את מחיר העלות אילו הייתי נוסע בפועל או שמכיוון שמחיר הנסיעה הינו רק קריטריון לחישוב החזר הנסיעות, מתוך ידיעה שאינני משתמש בפועל בתחבורה הציבורית, אוכל לדווח את מחיר עלות הנסיעה הרגיל?
תשובה: היות ואגד וגם מס הכנסה יודעים שבמקום שהינך גר, עלות הנסיעה היא פחות מאשר עלות הנסיעה של אותו מרחק בגוש דן, אם תדווח שהוצאת יותר, זה מילתא דעבידא לאיגלויי שזה אינו נכון. הם נותנים לך זיכוי של הוצאות הנסיעה, אף שבפועל אינך נוסע באוטובוס, וזה ר. אך היות ובמקום מגוריך זהו ערך הנסיעה, אתה צריך לדווח לפי הערך של הנסיעה של איזור מגוריך בפועל.
שאלה: מקום עבודה עם גבר: ברצוני לשאול שאלה בקשר למקום עבודתי. אני כרגע עובדת במשרד לבד ובעקבות שינויים העוברים בחברה מעבירים אותי למשרד יחד עם גבר. האם ישנה בעיה לשבת יחד?
תשובה: אם יש אנשים הנכנסים לעיתים קרובות למשרד או שהדלת פתוחה למקום בו עוברים אנשים אין בעיה של יחוד. ויש, כמובן, להקפיד לשמור על הצניעות ולא להגיע למצבים של קלות ראש ולאווירה לא מתאימה.
שאלה: ת חוב ישן: נתבעתי ע"י בעלי הדירה לת שכ"ד של 10 שנים על 8 שנים הצגתי ראיות על שיפוצים והוסכם על קיזוז על השנתיים האחרונות אני יודע ששילמתי אבל לא שמרתי ראיות. האם אני יכול להסתמך על דינא דמלכותא שישנה התיישנות אחרי 7 שנים או לפחות על מנהג המדינא שלא לשמור ראיות?
תשובה: מן הראוי לעשות פשרה בינכם. היות ואתה מוחזק ורוצים לתבוע ממך, אתה יכול לטעון שהוצאת הוצאות על החזקת הדירה. רק מה שוודאי אצלך, תנקה מת יותר מזה לא.
שאלה: שני סדרי עיון: שמעתי שהרב צבי יהודה אמר שבישיבה צריך ללמוד שני סדרי "עיון". האם זה נכון? אם כן, עד כמה שידוע לי בחלק מהישיבות ההולכות לאורו של מרן הרב קוק זצ"ל (נדמה לי שבמרכז הרב וגם בבית אל) לא עושים כך אלא סדר עיון וסדר בקיאות. מדוע?
תשובה: הרב היה נוהג להדריך כל אחד לפי מה שמתאים לו. אנשים שונים קבלו ממנו הדרכות שנות. השמועה שהוא הדריך הדרכה כללית שאתה שמעת אינה נכונה.
שאלה: דרך הלימוד: מצאתי הרבה מאוד מקורות מגדולי ישראל בדורות שונים, שמתנגדים ותוקפים בחריפות את שיטת הלימוד בפלפול, ובפרט כאשר מאריכים בו, ולא רק פלפול של כל אחד, אלא אפילו פלפול כמו לימוד פשוט של תוס, הארחות צדיקים תוקף את אלו שלומדים אותו "קודם שידע צורת התלמוד ( הש"ס.ד)". המהר"ל (נתיב התורה פט"ו בסוף) אפילו תוקף את פסיקת ההלכה מתוך השו"ע, והוא מעדיף פסיקה מתוך המשנה שהיא המקור לגמרא ולהלכה. כל הספרים שמצאתי, וראיתי שיש עוד הרבה מקורות מלבד אלה שאציין לקמן, כולם מדברים בסגנון אחד, והעולה מכולם הוא שצריך ללמוד ראשית את כל התנ"ך, אחר כך את המשנה, ורק אחר כך את הגמרא, וכך להתקדם לאט לאט. וכולם מדגישים את חשיבות החזרה, שלא להתקדם לפני שעושים הרבה חזרות על החומר הראשון, וכן להמשיך לחזור עליו במשך כל זמן ההתקדמות וכל החיים. מה שכתבתי הוא רק קמצוץ מההתקפות החריפות שנכתבו ע"י גדולי ישראל, וביניהם גם המהר"ל והשל"ה שממש הכו על חטא בדבריהם, מה שאומר שייתכן שדרך הלימוד שהם מסרו לתלמידיהם ותלמידיהם לתלמידיהם - היתה משובשת.: המהר"ל: "כי גם אני החלתי כמוהם ויותר מהם" השל"ה: "חבל על דאבדין שהוצאתי רוב ימי בחילוקים גדולים ונפלאים חטאתי עויתי פשעתי על כן באתי להזהיר הדורות הבאים ובזה יתהפכו זדונותי לזכויות. יאמרו נא יראי ה ויפרסמו כל הנ"ל בקרב כל ישראל לזכות את הרבים" אציין את רוב המקורות שהיו לנגד עיני, להראות עד כמה שכל מה שאמרתי נתמך בהם: 1. מסכת סופרים פט"ו הלכות ו-ט. 2. ארחות צדיקים שער התורה. 3. אבן שלמה להגר"א פרק ח סעיפים א-ב, והערות א -ב. 4. הקדמת בני הגר"א לביאורו על השו"ע. 5. של"ה מסכת שבועות דף ל ע"ב. 6. הקדמת התוי"ט לביאורו על הרא"ש - במסכת ברכות ומסכת בבא קמא. 7. מהר"ל גור אריה ספר דברים על הפסוק ושיננתם 8. מהר"ל נתיב התורה פ"ה ופט"ו בסוף. 9. מהר"ל דרך חיים סוף פ"ו משנה ז ד"ה אמר יהודה בן בצלאל. 10. ספר ראש הגבעה לתלמיד הגר"א. רציתי לשאול, מה כל זה אומר לגבי הלימוד בישיבות היום, והאם צריך לשנות את שיטת הלימוד, עד כמה שאני מבין מדובר בשינוי משמעותי?
תשובה: אתה בודאי מניח שכל מקורות אלו שהזכרת ידועים היטב לגדולי התורה וראשי הישיבות בדורינו ובדור הקודם. ואם הם מלמדים ומדריכים ללמוד בדרך שלומדים היום יש להניח שהם בחנו מה הדרך הנכונה ללמד את בני דורינו ואפשר לסמוך עליהם. ולא צריך לחפש הדרכות אחרות כי אין לך אלא שופט שבימיך. רק גדולי הדור יודעים מה מתאים לקחת מהדרכת הדורות הקודמים ויש הרבה הדרכות, והדרכות שונות.
שאלה: האם יש כשרות לסוכריות altoids: קיבלתי מקרובת משפחה סוכריות של חברת altoids האנגלית של callard bowser לא רשום על האריזה שום הכשר. אלו הן סוכריות חמוצות קשות. ברכיבים מצויינים חומרי טעם טבעיים, צבעי מאכל אדום 40 וצהוב 5, soy lecithin, carnauba wax. האם יש למוצר הזה כשרות? אם לא, מה אפשר לעשות איתו, האם מותר להשליך לפח?
תשובה: אין לאכול שום מוצר ללא סימון כשרות. אם המוצר נקנה בארץ, ניתן לפנות לרבנות הראשית ולברר על כשרות המוצר. את המוצר מותר לתת לגוי או לזרוק לפח.
שאלה: וידאו קצר שהוקלט בשבת: יש לי חברה טובה לא דתיה שהקליטה בשבת וידאו קצר (כמובן שלעצמה, בכלל לא בשבילי, וזה ברור גם מבחינתה), האם מותר לי לראות אותו? האם יש הבדל אם היא שולחת לי אותו במייל יש לי אפשרות ללכת אליה ולראות אצלה על המחשב?
תשובה: מותר לך לראות, יש להניח שצילמה בשוגג, ולמישהו אחר, אחרי השבת, מותר להנות מזה. זה איסור דרבנן, אין איסור תורה להקליט בווידאו בשבת, זה לא כתיבה ממש. אינני אומר שזה הידור, אך מצד עיקר הדין אי אפשר לומר שיש בזה איסור.
שאלה: זמירות שבת לאורח: במצב בו אני מתארח אצל זוג ששרים יחד זמירות שבת - האם עדיף להצטרף כדי שקול האשה יישמע לי פחות או לשתוק (בלי לפגוע) כדי לא להשתתף בשירה מעורבת? לעתים הבעל מפסיק לשיר לזמן מסוים ורק האשה ממשיכה. מה לעשות אז?
תשובה: עדיף שתשיר, כדי להקליש את קול האישה.
שאלה: טבילת כוס דבש: הרב כתב לגבי צנצנת ריבה: "כיוון שהצנצנת הזאת מיוצרת לשימוש חד פעמי, האדם שמחליט להשתמש בה כמה פעמים בעצם "הופך" אותה לצנצנת רב פעמית והיא כאילו יוצרה על ידי יהודי ולא צריכה טבילה". שאלתי היא לגבי כוס-דבש או מלחיית-קיסמים, שברור שהיא מיוצרת לצורך שימוש נוסף של הקונה לאחר סיום תכולתה המקורית. האם צריך להטביל, והאם?
תשובה: מספק, תטביל את הכלי בלי ברכה.
שאלה: כיסוי ספרי קודש בחדר שינה: האם יש צורך לכסות ספרי קודש וסידורים בחדר שישנים בו? האם זה רק בחדר שינה זוגי או גם לבחורים? האם זה כולל גם ספרים שבארון ספרים פתוח? האם זה רק בחדר שינה או גם בסלון אם נרדמים שם לפעמים?
תשובה: בחדר בו ישנים איש ואשתו ומשמשים אסור שיהיו שם ספרי קודש. אולם אם הם מכוסים בשני כיסויים מותר, ובספרים מודפסים נהגו להקל שהכריכה נחשבת לכיסוי ראשון. אולם אם אינם משמשים, או רווק הישן שם - אין שום איסור. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: כשרות בבית מעורב: אחותי דתיה ובעלה חילוני. הם גרים בבית שהוא גר בו בטרם נישאו. ילדיו הגדולים אינם דתיים ומגיעם לפעמים לבית. אני סומך על אחותי שלא תכשיל אותי, אך אני יודע שהיא אינה בקיאה בכל ההלכות הדרושות. רציתי לשמוע את דעת הרב, האם ומה מותר לאכול שם, בחול ובשבת?
תשובה: השאלה היא עד כמה היא יכולה להקפיד על כשרות אם לבעל לא איכפת, יתכן שבעלה יכול להרתיח חלב באותו סיר שמבשלים בשר וכו'. קשה לומר באופן אבסולוטי האם זה ר או לא. צריך לדעת את המציאות, איך הם חיים. אתה יכול לאכול דברים יבשים קנויים, שהם כשרים, אבל דברים שמבשלים אצלם בבית, כשהבעל לא מקפיד על כשרות, זה בעיה.
שאלה: ברכה על מצה לאחר הפסח: אני ספרדיה שנשואה לאשכנזי, מה עלי לברך על המצות אחרי פסח?
תשובה: הספרדים נוהגים במשך השנה לברך על מצה "מזונות", אולם זאת בתנאי שאוכלים כמות קטנה שאין שבעים ממנה. בפסח שהמצה משמשת מזון עיקרי במקום לחם מברכים על המצה המוציא. אחרי פסח חוזר המצב לקדמותו, אולם יש נוהגים לברך על המצות שנשארו מפסח המוציא גם אחרי פסח. בכל מקרה אם אוכלים כמות ששבעים ממנה מברכים תמיד המוציא וברכת המזון. גם אם את נשואה לאשכנזי את יכולה להמשיך בנושא זה את מנהג אבותיך כל עוד אין הדבר מפריע ל הבית, אך את ילדיך עליך לחנך לפי מנהג האבא.
שאלה: מזוזה במקום העבודה: אני שוכרת חדר טיפולים ליומיים בשבוע. יש מזוזה בכניסה הראשית של המרפאה. האם יש צורך במזוזה גם בכניסה לחדר שבו אני מטפלת?
תשובה: אני מבין שזה חדר שאינו ראוי לדיור, אלא כמין מרפאה, ואם יש מזוזה בכניסה הראשית, אין צורך להחמיר עד כדי כך.
שאלה: חתונה נפרדת: בעז"ה אני עומד להכנס בברית הנישואין בעוד כחודש. ברצוננו (ארוסתי ואני) לקיים את החתונה ברמה כמה שיותר נפרדת. הגענו למסקנה שהמשפחה החילונית מצד אמי יפגעו אם נפריד ביניהם ולכן החלטנו שפרט ל-3 שולחנות מעורבים כל שאר המוזמנים ישבו בנפרד. מצד הכלה אין בעיה להחלטה זו אך מצד הורי קיים קושי שבני היישוב ירגישו לא בנח לשבת בנפרד. ב"ה הורי הם אנשי תורה ואם אומר להם שהרב פסק, סביר להניח שהם יקבלו את הפסיקה. א. האם יש צורך לעמוד על שלי מול ההורים ולהתעקש בעניין? (כאמור לעיל, דבר שיביא אותם להסכמה אך אולי לא בשלמות) ב. במידה ויסכימו, איפה כדאי לשים את שלושת השולחנות המעורבים, בצד הבנים או בצד הבנות?
תשובה: כדי לפייס את ההורים ההפרדה לא צריכה להיות כזאת שהופכת את השולחנות המעורבים למנודים המורחקים מחוץ למחנה צריך קצת חשיבה יצירתית. כגון, היא יכולה להיעשות בצורה אסטטית ע"י עציצים וכדו'. עדיף שיהיו בצד של הבנות, בעיקר בגלל הלבוש.
שאלה: הכשר של פיצה: ברצוני לשאול על פיצה אט בקניון רמת גן. אנחנו כיהודים חרדים אכלנו שם תמיד כי סמכנו על ההכשר של הרב. חבר של בעלי אמר לו שההכשר שניתן שם זה לא לחרדים ואי אפשר לסמוך עליו. לדעתי הוא טועה אבל כדי להרגיע את בעלי הייתי רוצה שהרב יגיד לנו האם באמת אפשר לאכול שם. אשמח לקבל תשובה מהרב משום שהענין חשוב לי באמת.
תשובה: אם יש שם תעודת כשרות בתוקף - הפיצה כשרה לכל עם ישראל. כמו כן, צריך לבדוק אם מצויין בתעדה שהמדובר בכשרות מהודרת או בכשרות רגילה. כמובן, שגם כשרות רגילה היא כשרה על פי ההלכה אלא שיש מהדרין לפנים משורת הדין.
שאלה: בשר בכלי חלבי: האם זה ר לאכול בשר בכלי חלבי לאחר שהוא נשטף במים חמים במדיח ונוקה ידנית לאחר מכן?
תשובה: אם הבשר חם פחות מחום של יד סולדת, בדיעבד מותר אבל לכתחילה יש להקפיד לאכול בשר רק בכלים בשריים.
שאלה: לגרוס את הברית החדשה: ראיתי אצל אחת העובדות (יהודיה) את הברית החדשה. הזדעזעתי ושאלתי אותה מה היא עושה עם זה. היא אמרה שהיא קוראת לפעמים. והסברתי לה את המשמעות והיא נתנה לי את הספר ובקשה שאזרוק אותו. לקחתי וגרסתי אותו. האם נהגתי ר?
תשובה: ר, צריך להאביד את זה. את התנ"ך עצמו, את הספרים שלפני הברית החדשה (התנ"ך עצמו), צריך לגנוז.
שאלה: האם אני ממזר?: אני בן 30 נשוי ואב לשלושה. אמי אמרה לי שאמה אמרה לה לפי מותה (לפני 25 שנה) שאביה (של אימי) הוא לא אביה, משמע שנולדה כתוצאה מביאה אסורה. מה זה אומר לגבי, לגבי ילדי ולגבי אשתי, והאם יש בזאת כדי להחריב את חיי או שמא אפשר להטיל ספק בדברים מטעמים כאלה ואחרים?
תשובה: לא כל אמירה, גם לא של אמא, יכולה לפסול בקלות את כשרותו של אדם. פנה נא לדיין מוסמך. בינתיים אתה בחזקת כשרות.
שאלה: שינוי מקום בסוכריה וגרעינים: האם צריך לברך שוב במעבר מבית לבית בעת מציצת סוכריה או פיצוח גרעינים?
תשובה: שאלתך נכונה. אם אדם אכל לבד, והלך לבית אחר, זה נקרא שינוי מקום, וצריך לברך עוד הפעם. אלא אם כן זה תחת קורת גג אחת, וגם חשב על זה, יש להקל בזה. הוא הדין, אם אדם שתה מים במקום אחד, ויצא החוצה, והמשיך לשתות במקום אחר, צריך לברך עוד הפעם.
שאלה: כיבוי נר בשבת בטעות: אם כיביתי בטעות בשבת נר ואני מרגיש צורך בתשובה מה עלי לעשות? אשמח לתשובה במהרה,
תשובה: על חילול שבת בשוגג יש חיוב קרבן כשיבנה בית המקדש. איני יודע אם המעשה שלך נחשב שוגג או אולי פחות מזה. מכל מקום תשובה בלב וקבלה להזהר יותר. וגם ללמוד הלכות שבת. ולתת צדקה זה תיקון נכון.
שאלה: היחס להורים ביולוגים באימוץ: אני מאומץ מגיל שלושה חודשים ממשפחה לא יהודית. גדלתי וחונכתי על פי המסורת וכעת אני לומד תורה ומתקרב ליהדות. אני בגיל 19. איך עלי להתיחס להורי הביולוגים שאינני מכיר, האם לחפשם? ידוע לי שהם עניים, האם לסייע בידם וכדומה? יש לי יחסים מעולים עם אימי המאמצת.
תשובה: אני יוצא מנקודת הנחה שגם גוירת כהלכה, אם כן, נותק הקשר בינך לבין הוריך הביולוגיים. עם זאת אין מניעה תכיר אותם ותסייע להם. אולם אינך חייב בכך. השאלה היא רק אם הדבר לא יפריע לך. הרי טוב לך במעמדך כיום, האם יצירת קשר עם משפחתך הטבעית לא תשבש את האוירה הטובה בה אתה מצוי כיום? ובפרט בקשר הטוב שיש לך עם מאמציך. שה' ינחה אותך בעצה טובה.
שאלה: חובה לשלם למסיע: יש לי ולשכן שלי הסכם עם שכן שלישי שלפיו הוא מסיע אותנו בכל יום לעבודתנו הסמוכה ומקבל סכום מסויים לכל יום. לפי מה שסיכמנו הוא אמנם מקבל סכום יומי אך מקבל גם על ימים בודדים של חופשות כמו פורים, אך לא על חוה"מ וכדו. סיכמנו שעליו להגיע בשעה מסויימת ולכל היותר ב-5 דקות איחור. כמו"כ סיכמנו שבמידה והוא אינו יכול להסיעני עליו למצוא מחליף. בימי השלג הראשונים מכיון שלא היתה יכולת לצאת מהיישוב שלנו הוא קיבל כסף למרות שבפועל לא היתה הסעה. בשלג שהיה שבוע לאחר מכן השכן הודיע ביום שלפני השלג שהוא לא יסיע אותי ביום המחרת בגלל השלג, והוא נוסע למקום חם יותר ו בורח מהשלג. הוא לא דאג לאדם שיחליפו במידה ולא יהיה שלג. לבסוף לא ירד שלג. השכן נסע לבסוף למקום סמוך והתקשר משם למחרת בבוקר, רבע שעה לאחר הזמן, להודיע שלבסוף תהיה הסעה, שכן אין שלג. לשכן השני שאותו הוא מסיע בשעה מאוחרת יותר הוא התקשר 5 דקות לפני הזמן. אולם, מכיון שביום האתמול הוא הודיע לנו שאין הסעה כי הוא נוסע, ואין מחליף ממילא לא קמתי בזמן ולא הייתי לבוש ומוכן. השכן השני כלל לא ענה לטלפון מכיון שישן. האם אני או שכני צריכים לשלם לשכן המסיע אותנו? וזאת מ-3 סיבות: א- מחובתו של המסיע להודיע לנו שיש הסעה זמן מספיק מראש בו נוכל להתארגן. ב- בנוסף לכך אצלי הוא איחר ביותר מ-5 דקות. ג- הסיכוי שלבסוף השלג לא ייתפס היה ידוע מראש. היה עליו לקחת זאת בחשבון ולמצוא מחליף או להודיע מראש שבמידה ולא יתפס השלג ההסעה תהיה בזמן הקבוע. אבקש לכתוב לי האם כל אחת מהטענות מספיקה בפני עצמה כדי לפוטרני מחיוב.
תשובה: כיוון שהנהג ביטל את ההסעה למחרת, ההתחייבות בין הצדדים ליום זה בטלה, וכדי ליצור חיוב חדש צריך את הסכמת שני הצדדים. לכן, מי שלא נסע עמו באותו היום ולא נהנה משירותו פטור מלשלם. הרב אברהם זרביב
שאלה: ברכת מוציא על עיסה עם ביצה: אם שמים ביצה בעיסת הבצק להכנת לחם ליום שישי ניתן לעשות איתו ברכת המוציא או שלחם מסוג זה ברכתו מזונות?
תשובה: ברכתו המוציא. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: ברכה על טוריטות וקרוטונים: כיום מצויות בחנויות טורטיות שהנן כעין לאפות דקות. רציתי לדעת איזו ברכה יש לברך עליהן, האם הן נטילת ידיים? בביתי נהוג שכאשר לחם פיתות מתייבשים -חותכים אותם ואופים עם שמן זית ותבלינים כך שיהיו קרוטונים. האם ברכתם המוציא?
תשובה: א. היות ובדרך כלל נעשה מקמח תירס יש לברך עליו "שהכל" (אלא אם כן מצויין ברכיבים אחרת). ב. על הקרוטונים הביתיים יש לברך המוציא. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: ביזוי ספרי קודש: לצערינו, במקומנו נוהגים תלמידי ישיבה תיכונית להשליך ממרחקים ספרי קודש אחד על השני. כגון תנ"כים חמשים גמרות ועוד. הדבר נעשה בידיעת המורים אך נראה כי אזלה ידם. המחזות קשים מאוד חוץ מהנזק הנגרם לספרים. מה חומרת האיסור של ביזוי ספרים כזה, וכיצד יש למונעם מהדבר?
תשובה: אתה צריך לשאול אותם איך הם היו מגיבים אילו שמעו שנכנסו גויים לבית הכנסת וזרקו את ספרי הקודש אחד על השני מתוך זלזול בעם ישראל ובקודשיו. הייתי רוצה לשמוע מה הם אומרים על מצב כזה.
שאלה: הזכרת שם ה  בשירים: האם מותר לשמוע או להשמיע שירים בהם מוזכר שם ה לא מתוך פסוק, וכן מה הדין מתוך פסוק? ובנוסף,יש שירים שבהם חוזרים מספר פעמים רק על חלק מהפסוק ומזכירים גם את שם ה,מה יהיה הדין כאן?
תשובה: אין להזכיר את שם ה' ללא צורך, גם לא בתוך פסוק, אלא אם כן נמצאים בתפילה, או בלימוד ולשם הבנת הפסוק יש הכרח להזכיר את שם ה'. שירה נועדה בעיקר לצד המוסיקאלי ולא לתוכנו של הפסוק ולכן אין להזכיר בה שם שמים בשום צורה שהיא.
שאלה: טעם יום כיפור: האם אתם יכולים להסביר לי מדוע חוגגים את יום כיפור? כי פעם אומרים לי שזה קשור לתנ"ך ופעם ממלחמת יום הכיפורים אז אין לי מושג. אשמח אם תענו לי ואפילו תפרטו לפרטים הקטנים.
תשובה: יום כיפור אינו חג ולא חוגגים אותו, יום כיפור הוא יום של חשבון נפש. ה' ציווה אותנו שב-י' תשרי נצום ונשוב בתשובה: "ובעשור לחדש השביעי הזה מקרא קדש יהיה לכם ועניתם את נפשתיכם כל מלאכה לא תעשו" (במדבר פרק כט פסוק ז). כל השנה אנחנו במרוץ החיים מנסים להשיג כמה שיותר דברים גשמיים שייכים לעולם הזה ולגוף שלנו אבל פעם בשנה אנחנו עוצרים את המרוץ והופכים להיות דומים למלאכים, אנו לא אוכלים ולא שותים וכל היום עומדים בתפילה (בזמן בית המקדש היה סדר עבודה מיוחד ליום כיפור). אנחנו עושים את חשבון הנפש שלנו ורואים מה התקדמנו ומה יש עוד לתקן ולהתקדם. במלחמת יום כיפור הערבים ניצלו דווקא את העובדה שרוב עם ישראל צם ונמצא בבית הכנסת ואין חדשות ותקפו אותנו במצב שקשה לגייס את כל הצבא אולם בחסדי ה' נהפכה המלחמה וניצחנו אותם ניצחון ברור. קישור לשיעורים על עניינו של יום כיפור:
שאלה: הלכות תספורת ובל תקיף: אני רוצה לדעת איזה אורך מותר להתספר, שמעתי ששתים במכונה זה האורך שצריך אבל הבנתי שלפי ההלכה זה ראשן לעיקרן, אני עשיתי חצי ואני מצליח לקפל למקום שזה צומח אבל זה צמוד לבשר, האם זה מותר ומה ההלכות?
תשובה: יש כמה דעות בהלכה, מהו האורך של השערות שצריך להשאיר, יש אומרים שאם נשאר רק גובה כזה שאפשר לתפוס את זה בשתי ציפורניים זה מספיק, יש אומרים שאפילו פחות מזה אם משהו יותר דק יכול לתפוס את זה, ויש אומרים שצריך להשאיר אורך שיערה שאפשר לכופך אותה. לפחות בפיאות (מהמצח ועד אחורי האוזן) אל תוריד יותר מגובה כזה, שאפשר לתפוס בציפורן. בראש למעלה, אתה יכול להוריד כמה שאתה רוצה.
שאלה: ידם של הרבנים זוהרות: מדוע ידם של רבנים חלקות וזוהרות?
תשובה: שלמה המלך אומר בספר קהלת: "חכמת אדם תאיר פניו". החכמה שאדם לומד גורמת לו לפניו להאיר. וכן מספרת הגמרא (נדרים מט ב) על רבי יהודה, שפניו צהלו כשתוי יין, שלא היה זה מיין אלא בגלל חכמתו ותורתו. וכן מסופר על רבי יוחנן שהיה יפה מאוד. רבי אבהו הלך לקיסריה וחזר ופניו זוהרים. ראוהו התלמידים ואמרו לר' יוחנן: רבי אבהו מצא מטמון. אמר להם: למה? אמרו לו: שפניו זוהרים. אמר להם: שמא דבר תורה חדש שמע? הלכו אליו ואמרו לו: ומה דבר תורה חדש שמע מר? אמר להם: תוספתא עתיקה. קראו עליו: "חכמת אדם תאיר פניו". (על פי מדרש רבה קהלת) הרב בנימין מברגר
שאלה: נגיעה בנבלה: יונה מתה במרפסת ביתנו, הרמנו אותה עם מגב שעטוף ניילון האם אנו טמאים, האם יש לזרוק את המגב? אם אנו טמאים איך ניתן להיטהר?
תשובה: היום דיני טומאה וטהרה אינם נוהגים ולכן אינכם צרכים לעשות שום דבר וכן לא לזרוק את המגב.
שאלה: קריאת תהילים וזוהר בלי להבין: בשבת האחרונה ישבנו כמנהגנו בבית הכנסת וקראנו תהילים של שבת לפני מנחה. נכנס בחור צעיר ואמר לנו שאנחנו מבזבזים את הזמן, ועדיף שנלמד הלכות של פורים ופסח ושל שבת. כאשר קראנו זוהר הוא אמר שאנחנו לא מבינים בזה וצריכים ללמוד דברים שאנחנו מבינים כמו רש"י על הפרשה ואפילו עדיף סיפורי צדיקים. אני לא מבין בזה ולכן רציתי לשאול את כבוד הרב מה עדיף ללמוד - זוהר ותהילים בלי להבין או לימוד שמובן לנו? אשמח אם הרב יציין מקורות על מנת שאוכל להראות לחבריי בבית הכנסת.
תשובה: ברור שמצות תלמוד תורה כדבעי הוא כשהאדם לומד ומבין מה שלומד, ובודאי שרוב שעות היום יש לעסוק בלימוד התורה בעיון ובהבנה, אך מעט מן היום יש לאדם לקרוא זוהר אע"פ שאינו מבין מה שקורא, ועל חשיבות קריאת הזוהר הקדוש, אע"פ שאינו מבין מה שאומר, כבר דיברו בזה גדולי רבותינו ואעתיק לך חלק מדבריהם הקדושים. מרן החיד"א בספרו מורה באצבע (סימן ב' ס"ק מ"ד) כתב ו, לימוד ספר הזוהר מרומם על כל לימוד, בשגם לא ידע מאי קאמר, ואף שיטעה בקריאתו, והוא תיקון גדול לנשמה וכו' עיין שם. וכ"כ רבינו האר"י ו, מי שלא זכה להבין, אפילו הכי יקרא הלשון, כי סגולתו לזכך הנשמה. וכ"כ הרמ"ז בהגהותיו לספר הכוונות ו, וגם כי סתומים וחתומים הדברים, אל ימנע מקריאתו כי ברית כרותה לשפתיים הנוטפות מור באימא וברעותא דלבא בהני כבשא דרחמנא דאינם חוזרות ריקם. וכ"כ רבי אליעזר פאפו בספרו פלא יועץ (ערך זהר), לימוד ספר הזוהר נשגב מאד לטהר ולקדש הנפש ואפילו לא ידע מאי קאמר ושוגה בה שגיאות הרבה הוא חשוב לפני הקב"ה. וכ"כ עוד רבים מגדולי האחרונים. וע"פ דברים אלו כתב מרן הרב עובדיה יוסף בחזון עובדיה על הגדה של פסח בענין סיום מסכת שעושים בתענית בכורות שלימוד גמרא בלי להבין אותה אינו נחשב לימוד כלל לענין לפטור מתענית בכורות, אבל לימוד ספר אחד מספר הזוהר הקדוש אע"פ שאינו מבין בעניני הסודות שבו נחשב לימוד והסיום שלו פוטר מתענית בכורות. ולכן אע"פ שודאי טוב הדבר שכשהאדם יגיע לזמן שהוא מסוגל ללמוד קבלה טוב שילמד ולא רק יקרא, אך כל עוד שאינו בר הכי טוב שמעט מן היום יעסוק בקריאת וגירסת ספר זוהר אע"פ שאינו מבין מה שקורא, כי רבים סגולותיו.
שאלה: השכבה לאמא על ידי בתה: אבקש לדעת, האם אני יכולה לקרוא השכבה עבור אמא?
תשובה: השכבה, טוב לעשות בבית הכנסת בשעה שעולים לתורה, לכן אם יש לך בן משפחה שיכול ללכת לבית הכנסת זה עדיף, ואם אין לך בן משפחה כזה, תוכלי לבקש ממשהו שיהיה שליח בעבורך.
שאלה: צחצוח שינייים בשבת : האם מותר לצחצח שיניים בשבת, והאם מותר עם משחה? השאלה יותר לגבי המשחה משום שמי הפה לא עוזרים להפגת הריח הרע, והשאלה אם מותר גם מפני כבוד הבריות (ואשתי)? יש לציין שלא יוצא דם במהלך הצחצוח.
תשובה: אני משתמש במי פה. שטיפה יסודית פעמיים ושלוש מסלקת כל ריח. המשחה בעייתית משום ממרח.
שאלה: לשון הרע על גרושתי: לכבוד הרב, ברצוני לתאר מקרה מסויים בו אני נמצא, ולשאול את הרב כיצד עליי לנהוג מבחינת לשון הרע. מתוך הלכות לשון הרע שאני מכיר, אני מתקשה לגזור ולהחליט כיצד עליי לנהוג. המקרה הנו עצוב למדי. הייתי נשוי במשך חמש שנים לאישה שבשלב מסויים גיליתי מעשה בגידה שלה בי. בכך כמובן תמו נישואינו. מיותר לצין שקצה ציפורני מעולם לא נגעה באישה אחרת. יצויין כי נהגתי עמה גם בזמן הנישואים, גם לאחר גילוי המעשה וגם במהלך הגירושין בשיא היושר, הרחמים והחסד על פי הבנתי. למשל, שילמתי לה (כמעט) את מלוא כתובתה כדי שחייה האישים לא יתרסקו לגמרי עם הגירושים. בסביבה הקרובה, בדגש על העבודה, העובדה שהתגרשתי עשויה להוציא לי שם רע. מקובל בציבור, גם החילוני, שגירושין מהווים סימן לבעייתיות כלשהי שיש באדם שהתגרש. כלומר, כל זמן שאינני מספר את הסיבה לגירושין, עצם קיום עובדת הגירושין עלול ליצור לי נזק אישי. מהלכות לשון הרע אני יודע שמותר לי להגיד על מקרה שקרה ביני לבין אדם אחר, שהוא קרה "לא בגללי", אך אסור להגיד כי "האדם האחר אשם ועשה כך וכך". אבל באמת, בענייני גירושין, מי לא יטען שהצד השני אשם? טענה כזאת בסביבת העבודה שלי רק עלולה להציג אותי באור מגוחך עוד יותר. האם גרושתי שבגדה בה יכולה להסב לי נזק גם בחיי האישיים לאחר הגירושין? האם אין פתרון הלכתי שיאפשר לי לספר את האמת? אציין כי אני כבר למעלה מארבע חודשים לאחר הגירושין בפועל, קרוב לשנה מאז הבגידה שהייתה, ועדיין מחזיק מעמד ולא מספר לאיש (אולי חוץ ממשפחה קרובה). אבל אני מודה שאני מרגיש שאני מתנהג כאן באיזשהי מידת חסידות שיתכן ואיננה נדרשת בכלל. לא יתכן שההלכה תאפשר לנפגע להיפגע עוד במצב כזה! מה דעתו של כבוד הרב בעניין?
תשובה: קודם כל יישר כוחך על האצילות שאתה מגלה בכל הסיפור העצוב הזה. ולעצם השאלה אין שום מניעה הלכתית לספר את הסיפור האמיתי לבחורה שאיתה את משתדך, כדי שהיא תדע שאינך אשם כלל והגירושין לא באשמתך. אך לאחרים אסור לספר את הסיפור שהרי אין להם ענין בידיעת האמת, אלא אם כן יכול להגרם לך נזק ממשי אם לא תספר את האמת, אבל רק כדי שלא תוצג באור מגוחך אסור, והשם יתברך ישלם שכרך על האיפוק.
שאלה: תערובת בשר ודגים: א. האם גם בבשר עוף ודגים שייך ביטול בשישים שהרי חמירה סכנתה מאיסורה? ב. תפו"א שנאפו ביחד עם דגים בתנור בתבניות נפרדות האם ניתן לאכול אותם ביחד עם עוף?
תשובה: א. לדעת החתם סופר אין להתיחס היום לבשר ודגים כאל סכנתא שהרי מדע הרפואה לא מאשר זאת. עם זאת מכיון שנהגו להימנע מאכילת בשר ודגים יש לדעתו להתיחס לכך כאל איסור רגיל והוא בטל ב-60. ב. אם לא הגיעו אדים מהדגים לתפוחי האדמה, כגון, שתפוחי האדמה היו למטה מותר לאוכלם עם בשר.
שאלה: "משה עבדי מת": כתוב בספר יהושע (בפרק א' פסוק ב ) משה עבדי מת. רש"י נותן את הפירוש הבא: "ואילו היה קיים, בו הייתי חפץ". אם ה אומר שאם הוא היה קיים אז היה חפץ בו אז למה המית אותו?
תשובה: משה רבינו נפטר משום כשהעם התלוננו שאין להם מים במדבר, לא דיבר אל הסלע, כאשר אמר לו ה', אלא הכה על הסלע עד שיצאו מים. ומוסיף הרלב"ג (על פסוק זה) הסבר למה משה לא הכניס את בני ישראל לארץ, שעם ישראל לא היה ראוי להיכנס לארץ על ידי משה ולכן התאחרו בכניסתן עד למותו. רש"י, שצטטת, מסביר שמבחינת האמת היה עדיף שמשה רבינו יכניס את בני ישראל לארץ אבל מאחר ונגזרה עליו המיתה יהושע הוא הראוי ביותר אחריו.
שאלה: "אם שמוע תשמעו" : כתוב בתורה: "אם שמוע תשמעו" - מה זאת אומרת שאם אני אשמע תורה בעולם הזה אני אזכה לשמוע תורה ששמעתי פה גם בעולם הבא ומה שלא שמעתי פה לא אשמע שם, אם כן, אז איך אני ישמע רק את התורה ששמעתי הרי כמה אפשר לשמוע אותו דבר הרי אין אדם טובל באותו באר פעמיים?
תשובה: רש"י מפרש את הפסוק (דברים יא יג): אם תשמע בישן תשמע בחדש - כלומר, אם תלמד את לימודך טוב תוכל להבין גם דברים חדשים. דברי תורה אפשר לשמוע הרבה פעמים. כשלומדים תורה צריך לחזור כמה פעמים על הדברים וזה מפני שתי מעלות עיקריות: האחת, כדי לזכור את התורה ושיהיו הדברים ברורים וחרוטים בזכרוננו. והשניה היא כדי להבין טוב יותר, כשאדם חוזר שוב ושוב על תלמודו הוא מבין פרטים שקודם לכן לא הבין או לא שם ליבו אליהם וכן הוא מקבל הסתכלות כללית על הדבר שיכול לתת עומק ומשמעות חדשה לכל העניין. ח מספרים על רבי אליעזר בן הורקנוס שלא היה אומר דברים שלא שמע מרבו, רבן יוחנן בן זכאי, אבל היה דורש בדברים שלא שמעתן אוזן מעולם. ושמעתי שניתן להסביר זאת שהוא היה שומע מרבו מה שאחרים לא הצליחו להבין. כך על ידי חזרה מרובה ניתן לתפוס עומק וכלליות של הדברים יותר משמיעה אחת. וכביטוי: חכם שומע פעמיים.
שאלה: קוממיות לארצנו או בארצנו?: האם אפשר לשנות מנוסח הברכה "ותוליכנו מהרה קוממיות לארצנו" ל"בארצנו", אם לא בברכת "אהבת עולם" לפחות ב"הרחמן"? מצד אחד מותר לשנות מנוסח "הרחמן" כי זה ברכות פרטיות, ונראה לי שאם נלך קוממיות בארצנו זה ישפיע גם על עליית יהודי הגולה (ושמעתי שאחד הפוסקים בדורות הקודמים כתב שכך נוהגים להתפלל יושבי ארץ ישראל), מצד שני אולי לא כדאי לשנות את הנוסח וצריך להתפלל מאוד על היהודים בגולה שיעלו ארצה (וכך כתב הרב עובדיה). מה דעת הרב בעניין?
תשובה: נכון, בארץ צריך לומר "בארצינו".
שאלה: כשרות שמן בחו"ל: א.מכונה לייצור שמן שמיצרים בה שמן לא כשר. באותה מכונה עושים גם שמן כשר ע"י שמנקים עם מים שמן (כשר) וסבון (רעל) כל זה בקיטור, רמה של הגעלה. האם זה ר? ב. מכונה לשמן כשר בלבד, הבעיה שמעבירים את השמן כשהוא חם (45 או יותר) למפעל הבקבוקים במיכלית שלא בודקים מה היה בו לפני כן, בידוע שפעמים מעבירים שמן שאינו כשר במיכלית. מה דין?
תשובה: אם יש רב האחראי על הכשרות יש להפנות את השאלה אליו.
שאלה: שיעור ציצית בדיעבד: א. הרב ענה לי בתשובה: שבדיעבד צריך שישאר בחוטי הציצית לפחות שיעור שיכול להקיף את כל החוטים יחד. לא הבנתי מה פירוש "שיעור שיכול להקיף את כל החוטים יחד". אפשר לקבל מספר (בסנטימטרים)? ב. מהיכן מודדים את האורך של הציצית, מהכל כולל הקשרים או רק מהחוטים? ג. האם מותר מלכתחילה לגזור קצה של חוט עד כדי שישאר בו גודל מינימלי זה (כגון - כאשר שזירת החוטים בקצוות התחילה להיפרם, וזה נראה לא יפה)?
תשובה: א. אין לזה שיעור בסנטימטרים, אבל השיעור הוא מעט מאוד בערך כס"מ אחד. ב. את החוטים מודדים לפני הקשירה. ג. כן, אלא שיש בזה פגם של זה אלי ואנוהו, לכן עצתי לך על מנת שלא יפרמו החוטים שתקשור את קצוות החוטים.