LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: גבר נשוי ואישה רווקה: גבר נשוי שהיה לו קשר עם אישה רווקה בזמן שהיה נשוי, האם מבחינת ההלכה יש מניעה במידה והגבר מתגרש לנישואין עם האישה הזו, ברור שהקשר מהתחלה היה לא נכון?
תשובה: הדבר מכוער, שאדם יצר קשר עם איש אחרת בעודו נשוי, אך פורמאלית אין מניעה שישא אותה לאישה.
שאלה: כתובה אשכנזית וספרדית: מהם ההבדלים בין נוסח כתובה ספרדי ונוסח כתובה אשכנזי, באילו תחומים משפיעה הכתובה על מהלך הנישואין בימינו?
תשובה: עיקר ההבדל הוא שאשכנזים לא נושאים אשה שנייה כאשר נשוי לאשתו הראשונה מכח חרם דרבינו גרשום, ואילו הספרדים נשבעים על כך שלא ישאו אשה שנייה. וכן עושים חיזוק לדברי הכתובה בתקיעת כף, אך האשכנזים לא עושים כן. ישנם עוד כמה הבדלים קטנים שלא בכל מקרה הדברים מובהקים שזה מחלוקת אשכנזים וספרדים, על כל פנים יש היום כתובות מוכנות לפי המנהגים השונים. ולגבי חיי הנישואין אסור להיות רגע אחד בלא כתובה. הרב אברהם פרל.
שאלה: חובת המחאה: מהו המקור ההלכתי לחובת המחאה? האם אמירה של "מוחה מוחה מוחה" אינה סתם צורה קלה להיפטר מהחובה? האם יש הגדרה הלכתית לחובה זו?
תשובה: זה כלול במצוות "הוכח תוכיח את עמיתך", כפי שמובא ב'ספר-החינוך' וברמב"ם, שאם יש בכוחנו, עלינו להוכיח את מי שבא לעבור עבירה, ומחאה זה חלק ממצוה זו. יש מצבים בהם אפשר למחות, ויש מצבים שאי-אפשר למחות. יש דרגות במצבים אלו ובחובתנו למחות.
שאלה: גירושין בעקבות אי פוריות: אנחנו נשואים למעלה מעשר שנים ללא ילדים הסיכוי להולדה לדברי הרופאים קלוש. רצינו לשאול האם האשה יכולה לתבוע גט במקרה כזה היות והבעיה היא מבעלה?
תשובה: כן, האישה רשאית להתגרש. אך אם הקשר בין בני הזוג טוב לא מומלץ להתגרש. יש דרכים אחרות להיבנות, כגון הפריה מגוי (יש לפנות למכון פועה) או אימוץ.
שאלה: מסיבת בת מצווה ב"שלושים": אני עובדת בשנה זאת בבי"ס. היום אני נמצאת באמצע ה"שלושים" על אבי, ובמהלך עבודתי אנחנו עורכים בעוד שבוע מסיבת בת-מצווה לבנות כיתה ו בבית הספר. ברצוני לשאול אם אוכל להשתתף במסיבה, במהלך המסיבה תהיה הצגה ע"י בנות הכיתה החוגגת ולאחר מכן ארוחה חגיגית, ובמהלך הערב אני עובדת, עוזרת האירגונים וכדומה?
תשובה: אם את מחנכת והעדרך עלול לפגוע במסר החינוכי, זה נחשב כצרכי רבים המותרים בימי ה"שלושים", שזה לא להנאתך אלא לצורך הציבור. בסעודה ובשמחה אל תשתתפי, אבל בשאר המסיבה את יכולה להיות נוכחת. והוא הדין אם יש לך תפקיד אחר הנצרך לאירוע.
שאלה: תפילה בבית כנסת רפורמי: יש לי בת דודה שגרה בארה"ב ומתפללת בבית כנסת רפורמי. בת הדודה הגיעה השנה במיוחד לבת מצוה שלי, ובשנה הבאה תהיה לה גם בת מצוה, אליה היא מצפה שאגיע. האם מותר להתפלל בבית כנסת זה שהוא מעורב, אם לא, האם אפשר לבוא לקידוש שיערך שם, בכלל, האם מותר להכנס לבית כנסת רפורמי?
תשובה: אל תלכי לשם ואל תשתתפי בדברים שהם עושים, משום שהם עושים עם המצוות מה שבא להם, ובהשתתפותך את נותנת להם לגיטימציה, שהם חושבים שלא מפריע לך הדרך שלהם.
שאלה: יחס למשפחת הגר: האם לגר ולמשפחתו היהודיה מותר לשמור על קשר עם משפחתו הנוצרית, לאחר הגיור?
תשובה: מותר, רק שיקפיד שלא לאכול אצלם וכדומה.
שאלה: לגיטימציה לרפורמים: אני מתנדב בבי"ס לאוטיסטים מטעם הישיבה שאני לומד בה. בכיתה שבה לומד ה חניך שלי כמעט כל הילדים הם עכשיו בגיל של בר מצוה. ביקשו שנבוא ונעזור להם להניח תפילין לכבוד הבר מצוה שלהם. המטרה של ההנחה ושל הטקס של הבר מצווה היא ללמד אותם גם על היהדות וזה חשוב. אלא שממש לפני שהתחלנו את תירגול ההנחה, נכנסה לכיתה פתאום רבה רפורמית, ומסתבר שעל כל הפרויקט הזה של לימוד יהדות אחראי בית כנסת רפורמי מסויים, ושל רבה הזאת יש גם שיעור שבועי קבוע ב יהדות בבית הספר. למורות והמנהלת אין שום קשר עם היהדות, ככה שהן לא כ"כ מבינות מה זה משנה, וככה הרפורמים למעשה הם האחראיים הבלעדיים לעינייני הדת בביה"ס. ברגע שראינו אותה התחמקנו, החוצה בטוענה שאנחנו הולכים לקחת את התפילין, ומיד רצנו לשאול את ראש הישיבה מה לעשות. נכון לעכשיו, לא הנחנו להם תפילין וניתקנו קשר. הרב שלנו הודיע למנהלת שכל עוד ה רבה הזאת נמצאת בשטח אנחנו לא באים, ולכן סוכם שנבוא לשם מחר ונתרגל. א.האם אנחנו יכולים להמשיך להתנדב במקום כזה? ב.האם מותר לנו להניח לאוטיסטים תפילין? ג. האם יש דרך שאפשר להשפיע ולמעשה להחזיר את שיעורי היהדות לרבנים אמיתיים שאמורים להעביר אותם ולקרב גם את הצוות ע"י זה? האם שווה לנסות?
תשובה: א. הרב שלכם צדק מאוד, וכל זמן שהיא נמצאת שם אל תלכו. ב. לגבי הנחת תפילין לאוטיסטים אין תשובה גורפת, אלא הכלל הוא שאם הם מבינים ומסוגלים להבין מה זה, מניחים להם תפילין. אם הם אינם מבינים מה זה עקב מוגבלותם, הם נחשבים כשוטים מבחינה הלכתית, ואין שום ענין להניח להם תפילין. ג. ודאי שצריך להחזיר את שיעורי היהדות לרבנים אמיתיים, אבל איני יודע אם זה בכוחכם.
שאלה: חג המים או חג מתן תורה?: בחג השבועות משפחתי ואני אי"ה מתכננים לנסוע לכפר נופש, ליד הכפר שוכן ים ובמקום הנופש ישנה בריכה. האם מותר לנו במהלך החג להכנס לים, בגלל שזהו חג המים או לבריכה?
תשובה: שבועות הוא לא חג המים הוא חג מתן תורה. בין יוצאי מרוקו רווח מנהג שבסוף לימוד האזהרות (פיוט ארוך שבו נמנות כל המצוות שבתורה) שפכו קצת מים על המסיים כי תורה נמשלה למים ומים הם מקור החיים בפרט במדבר והתורה היא חיינו.משום מה הפך מנהג שפיכת המים לפרחחות לשמה ויש לבטלו. מובן מאליו שאין מקום לרחצה בים בחג. עצם הכניסה עם בגד ים למים ואח"כ החשש לסחיטתו עם כל נגיעה בו, אסורים בחג כמו בשבת (רק הבדל אחד יש בין החג לשבת שבחג אין איסור לטלטל מים 4 אמות. אך כאמור שריה וסחיטה במקומם עומדים). וכל זה מתוך הנחה שהמדובר בחוף נפרד. אולם לפי תיאורך החוף הוא מעורב ולא ייתכן שבחג מתן תורה נזייף את תורתנו ברחצה מעורבת, וזאת נוסף לאמור לעיל. ובכלל איזו אוירת חג תהיה שם, האם יהיה שם למשל תיקון ליל שבועות ברוב עם כמו בבית כנסת רגיל, עצתי היא לחוג את החג במקום מתאים יותר לחג מתן תורה. חג שמח.
שאלה: קוביות בשיניים כחציצה: 1. האם יש עיכוב בטבילת מצווה לעלייה להר הבית בגלל "קוביות", גשר ליישור שיניים? המתקן איננו ניתן לניתוק מהשיניים והוא מחובר? 2. אם זה לא מונע, עד היכן יש להקפיד בניקיון השיניים? 3. בידיעה שעוד כחודשיים יורידו לי את הקוביות, האם עדיף להמתין עד אז או שאין זה משנה?
תשובה: 1. אין בזה בעיה, והוא לא חוצץ. 2. צריך לנקות את השיניים כרגיל, בצורה בה השיניים יהיו נקיות, ו"לא ניתנה תורה למלאכי השרת". 3. אין זה משנה, והנך יכול לטבול ולעלות כבר עכשיו.
שאלה: כניסה לבית כנסת קונסרבטיבי: אחת המורות בבית ספרנו אשר בגולת צפון אמריקה, נפטרה, וטקס ההלויה התקיים בבית כנסת קונסרבטיבי. המורה לימדה שנים רבות בבית הספר, והיתה אהובה מאד הן על התלמידים והתלמידות, והן על צוות המורים וההורים. נתעורר ויכוח האם להכנס לבית הכנסת לשמיעת ההספדים והתפילות, או רק ללוות את הנפטרת עם יציאת הארון מבית הכנסת. מה היא ההלכה בזה? ובכלל, מה הדין לגבי השתתפות בתפילות או טקסים בבתי כנסת קונסרבטיביים? מה לענין בית כנסת רפורמי, האם יש הבדל?
תשובה: אל תיכנסו ואל תשתתפו במה שנעשה בבית הכנסת הזה, אלא רק תלוו אותה בחוץ. כניסה שלכם לשם נותנת לגיטימציה להתנהגותם הפסולה. אותו הדבר בבתי כנסת רפורמיים.
שאלה: שימוש בכרטיסית נוער לאחר הזמן: השבוע לפי התאריך הלועזי נהייתי בן שמונה עשרה שנים ושאלתי היא האם מותר לי לנסוע בכרטיסיה של נוער עד גיל שמונה עשרה באוטובוס (הכרטיסיה נרכשה על ידי עוד לפני גיל שמונה עשרה), האם זהו גזל?
תשובה: באופן פשוט הכרטיסיה היא לשימוש לאדם עד הגיל המצויין בה בלבד. בכל אופן כדאי לברר מה מדיניות חברת הנסיעות שממנה רכשת את הכרטיסיה. ניתן לשאול דרך האתר של החברה, אם קיים כזה (למשל אגד - בכבוד רב, הרב יהודה אודסר.
שאלה: שבת שבע ברכות אצל מי?: בע"ה אני מתחתן בקיץ הקרוב. אולם כבר סגרנו וכן את כל שאר הדברים הגדולים. הבעיה מתעוררת בשבת שבע ברכות, מכיוון שלאחר מאמצים רבים לא מצאנו מקום במלון בית הארחה כשר שיוכל לארח את שתי המשפחות לשבת, ובתי שתי המשפחות קטנים מלהכיל את כולם לשבת, התעוררה בלבי השאלה - אם נאלץ לבחור היכן להיות באותה שבת, בבית הורי או בבית הוריה, מה עלי לבחור, (כמובן שאתייעץ גם עם כלתי לעתיד). אני יודע שרגל ראשון עושים אצל הורי הכלה, אך בנוגע לשבת שבע ברכות, לא בררתי מעולם מכייון שהנחתי שבשבת זו יהיו שתי המשפחות יחד?
תשובה: אשכנזים נוהגים לעשות את השבת אצל הורי הכלה והספרדים אצל הורי החתן. אך עדיף שההורים יסכמו ביניהם. והעיקר לנהוג בצניעות ולא להכביד על ההורים ולא להכנס להוצאות מכבידות.
שאלה: כבל מדפסת שקיבלתי: קניתי מדפסת ללא כבל חיבור למחשב, וקרוב משפחה לא דתי אמר לי שיוכל להשיג לי "יש לו המון כאלו", ואכן כך היה. לאחר בירור עמו מאין קיבל את הכבל, הסביר לי שבמקום עבודתו קונים מאות מדפסות ובכבל זה לא משתמשים כיוון ויש להם צורת חיבור משלהם למחשב ועל כן הכבלים האלו יושבים על המדף ומעלים אבק. האם מותר לי להשתמש בכבל זה?
תשובה: באופן פשוט כל דבר בעל שווי ממוני, שאדם משאיר בביתו ואינו זורק אותו למקום האבד, אינו נחשב הפקר על פי ההלכה, ואסור לקחתו ולהשתמש בו ללא רשות הבעלים. לכן נראה שצריך להחזיר את הכבל לחברה או לברר אם הם מרשים לקחת ולהשתמש בכבלים האלו. בכבוד רב, הרב יהודה אודסר.
שאלה: האשה חפץ שעובר בעלות?: אני אדם דתי והותקלתי בשאלה על פשר הקנין שהאיש עושה בנישואין. למה צריך קנין, ובעיקר למה דוקא האיש קונה את האישה, לכאורה נראה שהאשה היא חפץ שעובר בעלות, ובמבט ראשוני ניתן לכנות זאת כשובניזם. האם התשובה נעוצה בתכונות המאפיינות את האיש והאישה?
תשובה: מה שנזכר שהאיש קונה את אשתו אין זה קנין כמו קניית חפץ, כי אין לו רשות למכור אותה ואין לו רשות לשעבד אותה. אפילו מה שמעשי ידיה של האשה לבעלה אין זה מדין תורה, אלא תקנת חכמים תמורת התחייבות הבעל לדאוג למזונה ולכל צרכיה. ואם האשה חושבת שזה לא לטובתה שהיא יכולה בעבודתה להשיג את כל צרכיה מותר לה להגיד לבעלה שהיא מוותרת על מזונותיה וצרכים אחרים ממנו ואז אין היא חייבת לעשות שום עבודה למענו לא בבית ולא בחוץ. נראה לי שהמלה קנין שנאמרה בהקשר זה איננה קנין ממוני או רכושני אלא קנין אמוני, כדברי התוספות במסכת קידושין שעל ידי הקנין אין לאשה רשות להראות סימני אהבה לגבר זר, ובעצם הוא קונה את אהבתה ולא את גופה. וכמובן אשה שאוהבת איש והיא מוכנה להינשא לו איננה רואה בזה הפסד אלא זכות שמעידה על אהבת האיש והערכתו אליה שהוא מוכן לקנות ולשלם בעבור זה, ולא לחיות איתה חיים שאין בהם שום מחוייבות שהיום הוא חי איתה, ומחר בגלל סיבה פעוטה הוא מנתק את קשריו איתה.
שאלה: בתי כנסת משותפים לכל העדות: אני סטודנטית לאדריכלות. ואני מתכננת כרגע בית כנסת שרציתי שיהיה בית כנסת מאוחד- אשכני וספרדי יחדיו. רציתי לדעת מהם ההבדלים בין בתי הכנסת האשכנזי לספרדי, מבחינת הבנייה סדר הישיבה אומנות וכו?
תשובה: אמנה כמה הבדלים. א) בבית כנסת ספרדי המושבים מסודרים סביב התיבה בכיוון מערב (אם ארון הקודש במערב) דרום וצפון. ב) בבית כנסת אשכנזי נוהגים להכין ארון קודש או פרוכות עם דמות אריות, ובית כנסת ספרדי נמנעים בזה בכל תוקף. ג) בתי כנסת ספרדים נוטים לצורות עגולות כמו כיפה וקשתות באופן יחסי יותר מבתי כנסת אשכנזים. אם כי הבדל זה איננו מוחלט. כנראה בהשפעת המזרח על הספרדים ותרבות אירופה ומנהגי הבניה שם על האשכנזים. ד) אצל האשכנזים מקפידים ביותר על מקום התורה (הבימה) שתהיה ממש במרכז ואצל הספרדים לא. ה) אצל הספרדים נהוג להכין מושבים מכובדים לחתן וקרוביו עם עיטורים כמין חופה עם כתובות שייכות לנושא. ו) נהוג אצל הספרדים (בפרט בעדות המזרח) ספסלים מרופדים לכמה יושבים ולאו דוקא כסאות אישיים. כמו כן לא נהגו בסיגנון של סטנדר או מדף מתקפל לכל מושב אלא שולחנות ארוכים ליד ספסלים. אמנם יתכן שבבתי כנסת ספרדים מודרניים אימצו צורת ישיבה זאת ואין סדר זה מחייב.
שאלה: תוסף מזון רנין: שמעתי על קיומו של שני תוסף מזון שמוספים לעיתים למוצרי חלב שנקרא rennin. אני יודע שיש לו מקורות צמחיים ומקורות בשריים. האם יש דין מיוחד לגבי תוסף זה, האם משגיחי הכשרות נותנים את דעתם על מקורו של מוצר זה?
תשובה: לא ידוע לי אך אני מניח שהרנין לא מיוצר מבשר, ובכל אופן אין ספק שמשגיחי הכשרות מבררים תוספות אלו, ואם הכשרות מצויינת כמהדרין אין שום חשש לאיזה תערובת איסור.
שאלה: גורל הגר"א, מה ששנוא עליך, כיבוד הורים: א. מהו גורל הגר"א? ב. אם אני יודע שמה שאני אעשה לחבר שלי מקובל עליו, אבל שנוא עלי, יהיה מותר לי לעשותו, אם כן, איך זה מתיישב עם "מה ששנוא עליך אל תעשה לחברך"? ג. אם אבא שלי אומר לי לעשות משהו, ואמא שלי אומרת לי לעשות משהו הפוך - למי להקשיב, למי שאמר קודם?
תשובה: א. עיין בספר איש צדיק היה, על ר' אריה לוין שחברו שמחה רז, שם מוסבר בפרטות גורל הגר"א ואיך נעשה לקבירת גופות שיירת הל"ה. ב. בספר חסידים (סימן שמט) עומד על קושי זה ומשיב: "יכול יאמר אדם איני מקפיד על מי שמבזה אותי, כך אני אבזה אדם אחר שהתורה לא ציותה לאהוב אותו יותר ממני לכך נאמר ואהבת לרעך כמוך מי שדעתו כדעתך", כלומר התורה מצוה לאהוב אדם, והקריטריון הוא שתאהב אותו כמו שאתה אוהב אדם שהוא בדיוק כמוך. ג. מפורש בגמרא קידושין דף לא: "שאל בן אלמנה אחת את ר' אליעזר: אבא אומר השקיני מים ואימא אומרת השקיני מים, איזה מהם קודם? אמר ליה: הנח כבוד אמך ועשה כבוד אביך, שאתה ואמך חייבים בכבוד אביך", ואם ההורים פרודים, עושים מה שרוצים, ועדיף אם אפשר לעשות ביחד. הרב אברהם פרל.
שאלה: תפילין כשיש מפרצים בשער: אם יש לי מפרצים בשיער וכשאני מניח תפילין הפינות הם לא ממקום צמיחת השערות אבל אמצע התפילין כן, מה הדין?
תשובה: תפילין צריכים להיות היכן שבדך כלל מתחיל לצמוח השיער, או היכן שהתחיל לצמוח לפני שהיו המפרצים, שהרי גם מי שיש לו קרחת צריך ללבוש תפילין. הרב יאיר פרייליך
שאלה: מסירת פאה חדשה לגמ"ח וקיזוז מעשרות: אני ובעלי מגדירים עצמנו כדתיים לאומיים ועד היום הקפדתי בכיסוי הראש ע"י כובע או מטפחת. בהשפעה של חברה חבדניק"ית שלי קניתי פאה לשם כיסוי ראש, כיוון שלדבריה ע"פ הרבי עדיף כיסוי ראש מלא בפאה ולא מטפחת שמציצים אפילו מעט שערות ממנה. לצערי, אני לא מצליחה להתרגל למראה שלי בפאה. בנוסף, משו"תים באתר למדתי שעפ"י מרבית הרבנים בכל מקרה עדיפה חבישת מטפחת. יוצא שאני לא משתמשת בפאה, וזה מפריע לי מאוד כיוון שקניית הפאה היתה כרוכה בהוצאה כספית גדולה, ושבדיעבד התבררה כטעות בשל הסיבות שמניתי. האם אני יכולה לתרום את הפאה לגמ"ח ולקזז את עלות הפאה מהפרשי המעשרות החודשיים?
תשובה: אפשר.
שאלה: בעיות עם החמות: אני נשואה בפעם השנייה ויש לי שתי בנות. אני מרגישה שכאשר חמותי אצלי, והיא אצלי הרבה משום שהיא גרה לידי, אין לי ברכה בבית. כל דבר שאני קונה היא ישר רוצה ומחפשת, כל תיקון שאני עושה בבית היא גם רוצה שיעשה אצלה אותו הדבר, אני לא יכולה לצאת לקניות של אוכל לבית כי היא מסתכלת על הכל ואומרת למה זה ולמה זה, באמת הגיעו מים עד נפש. פשוט נמאס לי, אני מרגישה שהבית שלי מקולל בגללה, האם זה נכון להרגיש כך?
תשובה: כנראה שהחמות מרגישה שאת אשה צעירה שבונה חיים יחד עם בעלה שהוא הבן שהוא בעל יכולת והוא מלא חיים והיא נאחזת בכם כדי להרגיש שגם היא יכולה להיות כמוכם. נראה לי שאם תעודדו אותה בזה שלה יש נסיון חיים ויש מה ללמוד ממנה ולהעריך את עצותיה, היא תבין שאיננה צריכה להתחרות איתכם ברהיט חדש ויש לה את התחום שלה. בכל אופן אני מייעץ להצטייד בהמון סבלנות והבנה למצבה ולא להיכנס למתח ועצבנות. אין שום ספק שהבית שלכם לא מקולל ואין לכם לפחוד מעין רעה, חשוב שבינך ובין בעלך תשרור אהבה והערכה, וכדאי שבעלך ירמוז לאמא בעדינות שאולי תעצור קצת את עצמה כי זה קצת מפריע. במידה וכל זה לא יעזור ותרגישו קשה מאוד אפשר לשקול מעבר דירה זמני לפחות לשנים הקרובות.
שאלה: לימוד בחברותא בישיבה תיכונית: האם היום בישיבות התיכוניות יש עניין לשלב את הלימוד בחברותא רים, או שמא עדיף לחנך את התלמיד ללימוד עצמי? ובכלל, האם יש עניין ללמוד בחברותא או שמא בגלל ריבוי ספרי הקודש אפשר גם ללמוד לבד, במיוחד עם כל ספרי העזר בגמרא.
תשובה: ח אמרו: "או חברותא או מיתותא". הלימוד בחברותא גם כיום הוא חשוב מאוד, ויש להרגיל את התלמידים ללמוד בחברותא. הסיבה לכך היא שהחברותא מהווה ביקורת על הנלמד, שכאשר אדם לומד לעצמו הוא חושב שהוא מבין מה שקרא, למרות שהאמת היא שהוא לא הבין כלל. הלימוד עם חברותא מסייעת לחידוד ההבנה, וגם בתקופות קדומות היו עזרים ללימוד, ואף-על-פי כן הקפידו ללמוד בחברותא.
שאלה: הנחת תפילין שאינם שלו: לעיתים נדירות קורה שאדם צריך להניח תפילין שאינם שלו. כיצד עליו לנהוג, במידה והתפילין לא ע"פ מנהגו, לדוגמא, אני, כבחור שמאלי (איטר יד) שמתפלל נוסח אשכנז, נאלץ להניח תפלין של אדם ימני בנוסח ספרד (כריכות החוצה) או אשכנז (כריכות פנימה). האם יש בזה כלל קבוע, כמו כן, האם בכלל הנוסחים והמנהגים השונים מעכבים מדאורייתא, או שהעיקר הוא עצם ההנחה?
תשובה: אכן, כאשר שמאלי צריך לשאול תפילין מימני או להפך, נוצרת בעיה, מפני שקשר התפילין צריך להיות לצד הלב, והמעברתא שבה עוברת הרצועה צריכה להיות לצד הכתף (שו"ע כז, ב-ג), ואם שמאלי לוקח תפילין של ימני אי אפשר שהמעברתא תהיה למעלה והקשר לצד הלב. וכתב בבאו"ה ד"ה 'המנהג', עפ"י שבות יעקב וארצות החיים, שהדין החשוב יותר שהקשר יהיה לצד הלב, כי הוא דין הגמרא, ולכן יהפוך את המעברתא שתהיה כלפי מטה, וכך הקשר יהיה כלפי הלב. ויילפף את הרצועה גם על הצד העליון של התפילין כדי לקשרם היטב ליד. (ואמנם הח"א הציע להוציא את הרצועה ולהופכה, אבל בבאו"ה מפקפק בזה. ויש להוסיף כי הפיכת הרצועה עלולה לגרום נזק מסוים לרצועות ולמצב הידוק הקשר לתפילין, וגם מסיבה זו נכון לנהוג כדברי הבאו"ה). ואם ימני ספרדי לוקח תפילין של ימני אשכנזי או להיפך, יניחם כדרך שרגילים להניח את אותם התפילין, ולא יהפוך את הקשר, שאין צורת הקשירה מעכבת, אלא העיקר שיהיו קשורים יפה.
שאלה: תיקון ספר תורה עם טיפקס: האם ניתן לתקן אותיות ספר תורה עם טיפקס, ואם לא איך מתקנים?
תשובה: ספר תורה לא מתקנים עם טיפקס, ואם יש מה לתקן צריך ללכת לסופר סת"ם מומחה כדי לתקנו. הרב יאיר פרייליך.
שאלה: לבישת חצאית: השאלה שאשאל נשאלה כבר אך הייתי רוצה מענה נרחב יותר. האם לבישת מכנסיים (צנועים) אסורה, הרב כתב שעל פי ההלכה לא. האם לבישת חצאיות כתובה היכן שהוא או הלבוש הוא מנהג, והאם יש חילוקי דעות בעניין, אני מתחזקת ובתוכי מאמינה שלא הלבוש הוא הקובע את טיב האמונה ואת האדם שאתה.
תשובה: מכנסיים המיוחדות לנשים אינם אסורות על פי ההלכה. אך שמירת המנהגים כמוה כהלכה. על כן עדיף ללבוש חצאית או שמלה. בעיקר נכון הדבר למי שמקום מגוריה הוא בסביבה שבה נוהגים ללכת דווקא עם חצאיות. לגבי מי שגרה במקום שהנשים רובן ככולן הלכות עם מכנסיים כבר כתבתי על כך בתשובה קודמת.
שאלה: עמידה לצידם של רבני חו"ל: אני ושני אחי, בני משפחה שלמדה ב"ישיבה יוניברסיטי" בניו יורק כבר שלוש דורות (מאז סבא מצד אמא). אני רואה חשבון במקצועי, עליתי ארצה לפני 12 שנה. שני אחי הקטנים ממני גם עלו ארצה בשנים האחרונות עם משפחותיהם, והם גרים ביישובים ביו"ש (אני בגוש דן). שני האחים מוסמכים לרבנות, אחד מחנך והשני עובד במקצוע אחר. למותר לציין שתלמידי חכמים כמו שני אחי, וגם מספר חברים שלי שהיום מכהנים בתור רבני קהילות בחוץ לארץ, הם התומכים החשובים ביותר בציונות הדתית בכל העולם כולו. הם עומדים לצידם של ישראל בכלל, וחובשי כיפה-סרוגה בפרט, וגם תומכים תמיכה גדולה בהתיישבות. אז למה רבני הציונות הדתית מתעלמים מהם? שני אחי, לדוגמה, היו רוצים להתנדב לערוך חתונות במבצעים של "צוהר", אבל בצוהר לא עושים כלום למצוא דרך לשלב אותם, ולמצוא להם דרך לעבוד עם הרבנות. זה כבר סיפור של כמה שנים. אבל עכשיו הסיפור עוד יותר חריף: ברבנות הראשית לישראל החליטו לאחרונה להפסיק להכיר בגיטין ובגיורים שנעשים על ידי רבני קהילות באמריקה, בוגרי ישיבה יוניברסיטי (בארגון של RCA, הגוף הרבני הגדול בעולם ויותר גדול אפילו מהרבנות הראשית עצמה). היו הרבה צעקות על זה - מטעם רבני חו"ל כמובן - אבל לא שמענו ולו תגובה אחת מרבני הציונות הדתית (הכוונה לצברים ולא לכאלה שעלו ארצה כמו שני אחי). למה השקט, למה ההתעלמות לכבודם של תלמידי חכמים בחו"ל ולכאלה שעלו לכאן מחו"ל, למה לא לתמוך תמיכה חזקה וברורה בבעלי ברית הכי-טבעיים בעולם של הציונות הדתית?
תשובה: זו פעם ראשונה שאני נתקל בבעיה ולכן אין לומר שרבני הציוה"ד אינם מקרבים את רבני חו"ל חלילה. אשמח לפגוש את אחיך. נושא ערכית חופות אינו תלוי כלל בצוהר אלא ברבנות הראשית המגבילה גם את רבני צוהר בעריכת חופות וכל רב שאינו מכהן כרב קהילה מוכר. אך יש ועדת חריגים, המזכיר שלה הוא יעקב ליסנר ברבנות קרית אונו אני מציע לפנות אליו.
שאלה: כיוון כריכת הציצית: האם משנה לאיזה כיון כורכים את הפתיל בעת הכנת הציצית?
תשובה: לא משנה הכיוון, יש הידור מצוה שיהיה לאותו כיוון הכריכות, שזה יותר נאה. הרב אברהם פרל.
שאלה: קשיים בתפילה.: א. למה יש לתפילה נוסח ואין תפילה מהלב? ב. אם התפילה לזכר הקורבנות ואת הקורבנות הקריבו הכוהנים וכיוונו להוציא ידי חובה את העם, למה לא גדולי הדור מתפללים תפילה ומוצאים ידי חובה את העם בתפילה? ג. אם אני מתפלל מה שכתוב בסידור ובלב אני רוצה משהו אחר, זה לא שקר? ד. אם אני לא מסכים עם מה שכתוב בסידור, למה אני חייב ללכת לפי אדם שחי לפני 2000 שנה, ומה שלא יהיה אסור לי לשנות? ה. האם אדם שמתפלל תפילה מהלב, מקיים את מצוות התפילה?
תשובה: א. שאלתך נשאלה כבר בידי הרמב"ם בהלכות תפלה:"כיון שגלו ישראל בימי נבוכדנצר הרשע נתערבו בפרס ויון ושאר האומות ונולדו להם בנים בארצות הגוים ואותן הבנים נתבלבלו שפתם והיתה שפת כל אחד ואחד מעורבת מלשונות הרבה וכיון שהיה מדבר אינו יכול לדבר כל צורכו בלשון אחת אלא בשיבוש שנאמר ובניהם חצי מדבר אשדודית וגו' ואינם מכירים לדבר יהודית וכלשון עם ועם ומפני זה כשהיה אחד מהן מתפלל תקצר לשונו לשאול חפציו או להגיד שבח הקדוש ברוך הוא בלשון הקדש עד שיערבו עמה לשונות אחרות, וכיון שראה עזרא ובית דינו כך עמדו ותקנו להם שמנה עשרה ברכות על הסדר, שלש ראשונות שבח לה' ושלש אחרונות הודיה, ואמצעיות יש בהן שאלת כל הדברים שהן כמו אבות לכל חפצי איש ואיש ולצרכי הציבור כולן, כדי שיהיו ערוכות בפי הכל וילמדו אותן ותהיה תפלת אלו העלגים תפלה שלימה כתפלת בעלי הלשון הצחה, ומפני ענין זה תקנו כל הברכות והתפלות מסודרות בפי כל ישראל כדי שיהא ענין כל ברכה ערוך בפי העלג". ב. התפילה אינה רק זכר לקורבנות, אם כי יש גם את זה, כבר כשבונה שלמה את בית המקדש, הוא מזכיר שבית המקדש הוא גם מקום תפילה ואפילו לגויים, ולא רק מקום הקרבת קרבנות. ג. מן הסתם אתה רוצה בנוסף לתפילה עוד דברים, ואין בזה פסול. ד. הדברים נכונים גם להיום, ולכן אין צורך לשנות. אם יש נקודה שמפריע לך, שאתה מרגיש שהיא בעיתית, אשמח לשמוע ולנסות להתייחס, אתה יכול לבקש שהדברים לא יפורסמו באתר, אלא אך ורק התייחסות אישית אליך אם לא נעים לך. ה. מצות תפילה מדרבנן ודאי לא קיים. כי יתכן שמצות תפילה היא רק מדרבנן לדעת רוב הפוסקים. הפתרון הוא להוסיף על גבי התפילה עוד תפילה מעומק הלב. הרב אברהם פרל.
שאלה: לבישת דיסקית לא נשכח ולא נסלח: האם מותר וראוי ללבוש את הדיסקית של לא נשכח ולא נסלח על חורבן גוש קטיף?
תשובה: מותר.
שאלה: לתפור קריעה על חורבן גוש קטיף: האם מותר לי לתפור קצת (לא עד הסוף) קריעה שקרעתי לאחר חורבן גוש קטיף וצפון השומרון, כדי שהחולצה תהיה ראויה ללבישה?
תשובה: מותר.
שאלה: גיל הפוריות לעומת גיל האישיות: פונה אני אל כבודו בשאלה כבדת משקל אישית המעסיקה את מחשבתי בזמן האחרון. אני בן 28 סובל מחרדה כפייתית-OCD מאובחן וזוכה לטיפול יעיל ועקבי המנפק תוצאות יציבות מבחינה תיפקודית. הטיפול הנוכחי נתפס על-ידי כטיפול שורש מהסיבות הבאות: הוא גרם לעליה כמותית ואיכותית בנפח התיפקוד לאחר קריסה אדירה בחודשים האחרונים ושומר על יציבות, הוא מסייע בידי למנף את ייסורי הקריסה לטובת חישול האישיות, ובניית כוחות נפש יותר עמוקים ואיכותיים ביחס לאתגרי החיים בכל המישורים, לאחר השיפור התיפקודי המשמעותי הגעתי למסקנה כי בנקודת הזמן הנוכחית העיסוק בעינייני השידוכין עשוי להפוך ממעמסה נפשית למתקפה חיובית בתחום זה. הגיעה לידי אופצית שידוך בת 32. באופן ראשוני, תיאור האישיות משביעה רצון ונראה רלוונטי ביותר. החשש שלי ויש לציין כי מדובר בחשש כבד, ואולי אף לא פרופורציונלי מחוסר ידע בתחום, כי הגיל מגביל מאוד את יכול הפיריון אם במספר הילדים ואם בקשיי הבאתם לעולם. דווקא בגלל ייסורים והתחשלותי הנפשית והאישיותית אני מרגיש עד כמה שאפשר תוספת בגרות אובייקטיבית המתאימה ואף דורשת בחורה בגילאים מבוגרים מ-30 אך שאלת גיל הפיריון חוסמת אותי מלהתייחס לנטיית ליבי הטבעית והיא כן להתחיל בקשר זה. אודה לרב מקרב לב על חוות דעתו המפורטת בנושא עקרוני זה מתוקף נסיונו וידיעותיו האישיות והציבוריות כאחד.
תשובה: לפי מצבך כפי שאתה מתאר אותו יש מקום להענות להצעה זו ולא להתחשב בגיל. מכל מקום כיון שאתה מטופל כדאי שתתיעץ עם המטפל. יברכך ד' ב
שאלה: כבוד אב, בכל מקרה?: מתי פגה חובת כיבוד אב, אם בכלל קיים דבר כזה "פגה חובת.", אדם שלא מכיר בילדיו שלמעשה המתין, (בקוצר רוח תוך מילוי צרכים בסיסיים בלבד), עד שיתבגרו ויעזבו את הבית ורק אז פירק את המשפחה וגירש את אשתו אם ילדיו. מדובר בהזנחה מכוונת של הילדים (בד בבד עם רכישת דירה נוספת ונכסי זהב לעצמו) ותכנון הגירושין עם עזיבתם את הבית (תום החובה החוקית של האב כלפיהם, אולי). המצב היום הוא שלא ניתן לאתר את האב, אין קשר בין האב לאם למעט תביעות כספיות שנמשכות כבר שנים, הקשר של הילדים הוא עם האם למעט הבן הבכור שמקיים עם האב קשר רצוף. השאלה היא האם על הילדים שהקשר שלהם עם האב נותק עם עזיבתם את הבית (ואפשר לומר גם בעת שהותם בבית) יש חובה ליזום קשר ולפעול לכבד אותו לפי ההלכה?
תשובה: על פי ההלכה מכוון שהאב ניתק את הקשר עם בניו זאת אומרת שהוא אינו מעונין בקשר. אם כן לא מוטל עליהם ליזום קשר איתו מצד דיני כבוד אב. אלא אם כן הם מעונינים בקשר זה.