שאלה: שירות לאומי אצל נערות במצוקה: ישר כח על האתר. אני התחלתי שנת שרות ראשונה השנה,אני נמצאת בתיכון של נערות במצוקה,ולצערי אני לא ככ נהננת,אני לא מרגישה שאני תורמת ועושה דברים (וניסיתי להרים דברים ולעשות,זה לא עוזר).רציתי לשאול האם אני צריכה לחפש מקום אחר אוו לא להתייאש ככ מהר,ולנסות להמשיך למרות שאני לר נהננת?,ולמה מלכתחילה הקב"ה רצה שאני יהיה פה אם אני לא תורמת ולא נהננת?
תשובה: יקרה, דבר ראשון אני חייבת להגיד לך שאת נמצאת במקום מאוד נכון בחיים מכמה סיבות: כמו שאת יודעת יש כל מיני סוגים של שירות. את בחרת בשירות של נתינה ואיך את עושה טוב לאחרים, לא חיפשת מקום שאת ומילוי הרצונות הפרטיים שלך הוא המטרה שלו. את נמצאת במקום של נתינה מתוך מודעות ורצון לעשות את זה הכי טוב שאת יכולה. ואם אני מבינה נכון, חלק מהסיבה שאת לא נהנית היא גם כי את מרגישה שאת לא מספיק נותנת. בשירות, את עוברת תקופה מורכבת ואת עוצרת וחושבת מה לעשות, איך נכון לך להפיק מהתקופה הזו את הטוב ומחליטה לא לוותר ולהכנע למצב. שזה מהלך מאוד בוגר ובונה בעיניי. לדעתי חשוב מאוד לקבל את ההחלטה הזו מתוך מקום שמח ושלם בנפש ולא לתהות על הראשונות. כדי להגיע לזה נראה לי שכדאי שתפני למישהו שאת מעריכה ושמכיר את כוחותיך. זה יכול להיות רב, מחנכת לשעבר או כל אחד אחר שעונה על ההגדרה הזו. ואולי הכי נכון זה לדבר עם מישהו מתוך המערכת של בית הספר שמכיר אותך ואת העבודה שעשית עד עכשיו, יכול לסמן קשיים, נפילות ואתגרים ולכוון אותך להתמודד ולקבל החלטה נכונה. בגלל שאנחנו בני אדם הראיה שלנו מוגבלת. ובמיוחד כשקשה לנו לא קל לעשות סדר במה שקורה לנו בנפש. בזמן של התמודדות הרבה פעמים אין לנו יכולת לחשוב נכון, להעיף את מה שגורם לנו להסיח את הדעת מהעיקר, לבנות סדר עדיפויות, ויותר מזה, אין לנו מספיק נסיון חיים לדעת לאן תוביל ההחלטה שלנו ואם אנחנו מקבלים אותה נכון. בשביל כל זה צריך מישהו שפוגש אותנו איפה שאנחנו עכשיו, כמו שאנחנו, בלי פוזות. שמבין את הקושי והכאב ויכול לדבר איתנו מהמקום הזה ולקדם אותנו לקראת הייעוד הרוחני שלנו. חשוב להתייעץ בחיים. דווקא מתוך ההכרות יכולים להאיר לך כיוונים שלא חשבת עליהם, להציע פתרונות שלא עלו בדעתך. ותוך כדי ההתמודדות או הבחירה החדשה שלך תוכלי לקבל חיזוק, תמיכה ומילים טובות שיעזרו לך להמשיך. אסור לך לוותר על זה. זה המפתח שלך להתקדם עכשיו וגם בכלל בחיים. אנשים שמחוברים לה, שיש להם ידע בתורה, רוחב דעת, לב אוהב ומרגיש שיש להם מבט אובייקטיבי ונסיון חיים יכולים לחסוך לנו הרבה כאב, בלבול, יאוש והחמצה ולתת לנו כלים לעבודה נכונה ומדוייקת. לדעתי, לפני המפגש הזה חשוב שתעשי שני דברים: (1)תחשבי טוב מי עונה על ההגדרה הזו. מי מתאים שתלכי לדבר איתו. שתוכלי לפרוש בפניו את כל התמונה עם כל הפרטים, בלי להחסיר כלום. שתרצי לקבל ממנו הדרכה והכוונה ושהמילים שלו יהיו חשובות לך, מישהו שאת סומכת עליו ואם יהיה לך קושי בעתיד תוכלי לחזור אליו בכיף. כדאי לקיים את השיחה הזו פנים אל פנים ולא בחפזון. (2)תכיני את עצמך מראש לפגישה שלך עם הדמות הזו. חשבתי שכדי לעזור לך קצת בהכנה הזו אציע לך כמה כיווני חשיבה. תבדקי אם הם מתאימים ותבחרי מה שהכי נכון לך. אפשרות ראשונה שאת יכולה להעלות בפגישה היא לחשוב איך להשאר ולנסות לשפר את המצב. את יודעת שלפי היעדים והמטרות שאת מציבה לעצמך בחיים וגם מנסיון העבר שאולי הפעם לא נכון לך לברוח מהתמודדות ומלמצות את כל האפשרויות. ואת חושבת שנכון להמשיך לנסות ולחפש בתוך בית הספר איך לקדם דברים ומי במקום יכול לעזור לך לעשות את זה. אפשרות שניה שאת יכולה להעלות בפגישה היא להחליט שאת עוזבת כבר עכשיו בלי לנסות לשקם או לשנות. את מודעת לעצמך ומכירה את כוחותיך ולפי הערכת המצב הנוכחית ושיקול הדעת שלך הגעת לקצה. זהו. לא נכון לך יותר לנסות להמשיך וחבל על הזמן שיעבור. במקרה וזה הכיוון שנראה לך נכון, לכי קדימה ותנסי להפיק לקחים מהעבר שעל הבסיס הזה את הולכת לבחור לך מקום חדש. תכיני לך רשימה ממוקדת וברורה מה הפריע לך? את מה אפשר לכאורה למנוע מראש? למה הקב"ה רצה שתגיעי למקום הזה אם את לא נהנית? אולי חלק מהתשובות שכתבתי לעיל קצת עזרו לך להתחיל לענות על השאלה הזאת. מה שבטוח שמקשיים אנחנו גדלים. ועוד איך. זאת הדרך שלנו לבנות את מי שאנחנו הולכים להיות. לפעמים דווקא כשקשה לנו, אנחנו בונים בנפש מודעות להכיר ולזהות בעתיד, בהמשך החיים שלנו אנשים שקשה להם וכואב ועוברים עליהם הרבה הסתרות של טוב מבחוץ או מתוכם. אם לא יהיו לנו נסיונות וקשיים אז היו קורים שני דברים: דבר ראשון היינו מגיעים להישגים קטנים מאוד, אם בכלל. והדבר השני, שהוא הרבה יותר חשוב, לא היינו מתרגלים להתאמץ, לא היינו בונים את עצמנו, לא היינו גדלים להיות בני אדם, לא היינו מבינים כאב של אחרים. יותר מזה: דווקא כשיש ניסיון זה אומר שאת גדולה. אלוקים בוחר לכל אחד מאיתנו בדיוק הכי מושלם שיש ובהתחשבות ברקע, בתנאים, בכוחות הנפש, בכלים, במשפחה, בתקופה ובכל מה שתרצי את הנסיון הכי מתאים. אנחנו ממש לא מחפשים את זה, מתפללים שזה לא יבוא עלינו. אלוקים נותן לנו נסיון כשהוא יודע בחוכמתו ובטובו שזאת הדרך שלנו להרחיב את הכלים, לגדול, להוסיף טוב בעולם ובעצמנו. נועה, thekingwithacrown gmail.com