LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: אכילה בתחילת הצום: קמתי בשעה 4.20 ואכלתי משהו כי הייתי משוכנע שהצום מתחיל ב-4.30, כעת אני רואה שעלות השחר בשעה 4.15, מה דיני? האם יש שיטה שעלות השחר יוצא מאוחר יותר?
תשובה: ראשית, האמת היא שעלות השחר היה בין 3.50 ל-4.16, לא מצאתי לוח אחד שבו הזמן מאוחר יותר. שנית, מהמשנה ברורה (סי' פט ס"ק כ"ז) משמע שהצום מתחיל קודם עלות השחר, והמשנה ברורה (שם ס"ק כח) ממליץ לנהוג כדעת המקובלים שאין לאכול לאחר השינה מחצות הלילה ואילך. אציין עוד, שבטור (סי' תקנ) למדנו שבכל תעניות הציבור דיני התענית מתחילים מהערב, אלא שנהגו היתר באכילה ושתיה, מפני שהציבור אינם יכולים לעמוד בצום ארוך. (ראה שער הציון שם ס"ק ט) שהביא מהשל"ה שכן ראוי לנהוג. הזכרתי את כל אלו כדי שנדע לשים לב לזמן תחילת הצום, שמשמעו שרגע אחריו כבר חלה התענית לכל עניין. בכל מקרה השאלה היא בדיעבד. מכיוון שההלכה היא שאפילו מי שאכל באמצע הצום משלים תעניתו (שו"ע סי' תקסח). הסיק שם המשנה ברורה (ס"ק ח) שאם השלים את התענית אינו צריך לשלם יום אחר במקומו. מי ייתן ולא נזדקק עוד לשאלות תענית אלא לשאלות שמחה.
שאלה: גילוח מי"ז בתמוז עד ר"ח אב: האם כאשכנזי יש על מי לסמוך ולהתגלח מי"ז בתמוז עד ר"ח אב?
תשובה: מנהג האשכנזים הוא לא להתגלח ולהסתפר בשלושת השבועות, וכיום אין להקל בזה. במקרים מיוחדים יש לשאול שאלת חכם, אך יש לזכור כי כל המתאבל על ירושלים זוכה ורואה בשמחתה, ועל כן ראוי לקבל עולה של אבלות זו באהבה.
שאלה: צום חתן בי''ז בתמוז: האם חתן, בתוך השבע ברכות, חייב לצום בי"ז בתמוז
תשובה: המשנה ברורה (סי' תקנ ס"ק יא) כתב שמותר לו לאכול ביום זה, אך חייב לצום יום אחר במקומו. בדין בעל ברית ביום תענית כתב המשנה ברורה בספרו שער הציון (סי' תרפו ס"ק טז) בשם הריטב"א שחתן ביום חופתו נדחית התענית. אך בשבעת ימי המשתה מחוייב להשלים תעניתו ביום אחר
שאלה: רפורמים וקונסרבטיזם: האם מותר להכנס לבית תיפלותם של אלה המוזכרים ב"נושא השאלה" במהלך ביקור טיול וכדו' ובכלל האם מותר האם יש בזה חילוק בין ספרדים לאשכנזים בהאם מותר להכנס שמה שאלה שניה האם מותר לשלוח ילדים לגן שלהם או לקייטנה שלהם ב אלי
תשובה: לשאלה זו התייחסתי באתר זה בעבר, ראה: לגבי שאלת הקיטנות, התשובה יותר מורכבת. אני חושב שזו תהיה טעות לעשות כך, כיוון שמדובר בהפגשת הילד עם רעיונות הסותרים באופן משמעותי את החינוך התורני והאמוני שהוא מקבל בבית. הדבר אינו דומה לקיטנה חילונית, שכן שם ברור ההבדל, והילד יכול להבחין בין אור לחושך. ברם, בקיטנה מסוג זה הצבעים הם אפורים, והדברים אינם ביכולת ההשגה של ילד. על כן, אני הייתי נמנע מלעשות זאת.
שאלה: שאלות שונות: א. האם מותר לסגור לפתוח חיבור כמו בסנדלים (סקוץ') בשבת? ב. האם מותר ללכת לשחות בבריכה בים בשלושת השבועות?
תשובה: 1. מותר לפתוח ולסגור סקוץ' בשבת, אין זה חיבור ואין זו תפירה. מה עוד שמלכתחילה הסגירה היא לזמן מוגבל. 2. מותר ללכת לים בריכה עד ראש חודש אב.
שאלה: כמה שאלות: על התשובות. יש לי עוד שאלות: 1.איך מעשרים ירקות בצורה קלה ומובנת???. 2.מתי מומלץ לקרוא תהילים.? 3.האם מותר להשתמש בדאורדואנט בלי ריח בשבת? 4.האם תפילת ערבית היא לפני הבדלה בשבת כאשר יוצאים 3 כוכבים? 5.האם מותר לעסוק בדברי קבלה בשבת? 6. האם מותר ללמוד לימודים אקדמאים או לא בשבת?
תשובה: בשל ריבוי השאלות אענה בקיצור. אגב, נוח יותר לשלוח כל שאלה בנפרד, אלא אם כן מדובר בענייניים קצרים באמת. על ראשון ראשון ועל אחרון אחרון: 1. איני מבין את השאלה. הנוסח בסידור (חזו"א) הוא נוסח קצר ומובן. אם אתה מבקש הסבר עליו אנא שלח את השאלה חזרה ואסביר אותו באופן קצר ומובן. 2. מעשה ונפגשו שני חסידים. הראשון השתבח בכך שבחסידותו עושים 'משמר' כל יום חמישי בלילה, נותנים צדקה גדולה ביום ששי, וגומרים את ספר תהילים בכל שבוע. השני, חסיד קאצק, נענה: אצלנו לומדים כל יום עד שנגמר הכוח, נותנים צדקה כשיש כסף, ואומרים תהילים כשמרגישים כשצריך. אני אישית קרוב מאוד לתפישה השניה, כדי שלא תיעשה התפילה קבע אלא תחנונים. די לנו בתפילת הקבע בסידור ואין לנו אלא לחפש אחר רגשות הלב המתפרצים באמירת תהילים כשחשים לעשות כך. 3. אם מדובר בתרסיס או בנוזל - כן. בדיאודורנט מוצק - לא. 4. אין לכך קשר ישיר. תפילת ערבית במוצאי שבת היא ככל יום - כלומר, צאת הכוכבים. ברם, אנו מאריכים מעט את יום השבת כדי לקיים את מצוות 'תוספת שבת' ועל כן נמנעים מלהתפלל ישר עם צאת הכוכבים אלא להמתין מעט. בשל כך נקבע הזמן בלוח מאוחר יותר לצאת הכוכבים. 5. המקובלים עצמם חלוקים בכך. יש שסברו כי דווקא ביום השבת ראוי לעסוק בדברים אלה, כיוון שזה היום המתאים ביותר, ואנו אף נוהגים להוסיף את 'כגוונא' שהוא דברי קבלה על יום השבת. יש שאסרו מסיבות פנימיות. ניתן לומר כי התקבלה העמדה הראשונה. 6. אין ספק כי לימודים אלה הם עובדין דחול, למעט אם מדובר במבט אקדמי בתחום מדעי הרוח, שאף שם יש לבחון האם מותר או אסור. כמו כן, גזרו חכמים גזירות שונות שמא יגיע לכדי כתיבה (או הסימון והדגשה). על כן ראוי להימנע מכך.
שאלה: תספורת חלקית בשלושת השבועות: 'לא הספקתי' להסתפר לפני שלושת השבועות, והשפם מציק! האם ניתן לקצצו?
תשובה: שפם המפריע לאכילה מותר לקצצו.
שאלה: כשרות: רציתי לדעת בבקשה מהם המסעדות הכשרים למהדרין שבהם אפשר לאכול באזור הצפון?
תשובה: ישנם כל מיני אתרים העוסקים בכך, לדוגמה: בדרך כלל, כדאי להתעניין במועצה הדתית שם כמו כן, 'צמת' מוציאה קטלוג בשם 'דפי שופר'. שם יש מידע רב.
שאלה: כשרות לפתוחים בשבת: מה היסוד ההלכתי עליו נשענת הרבנות, כשנותנת הכשרים למסעדות שפתוחות בשבת? (כגון מסעדת הדגים ב'עין גב')
תשובה: א. איני יודע כיצד ניתן לתת תעודת הכשר למקום הפתוח בשבת. הבעיות נעות משאלת נאמנות המבשל - שהרי הוא מחלל שבת, דרך בעיית הכלים - שהרי הם נאסרים ועד לשאלת הפיקוח. ב. ישנה אפשרות לעשות זאת אבל היא מסובכת מאוד. בזמנו, הרב יחזקאל דאום זצ"ל העניק הכשר לחוף גולן. התנאים שלו היו מחמירים מאוד. ראשית - לא דובר על אוכל חם על על כריכים וכדו'. שנית - הכל היה בכלים חד-פעמיים. שלישית - היתה משגיחה שהתארחה ב'כינר' והלכה כמה פעמים במשך השבת כדי לבדוק שאכן כשר. אין ספק כי עלינו לחפש דרך להציל את עם ישראל מאכילת טרפות, וטוב באמת שימצא פתרון זה על דעת הרבנות הראשית לישראל ומחלקת הכשרות. בעבר נידונה הצעה לרמות שונות של כשרות - פתוח בשבת, רגילה ומהדרין - אך היא לא התקבלה עדיין על דעת הרבנים. כל עוד לא תוקן עניין זה אני חושב שאין לאכול במקום בו יש תעודת כשרות אך הוא פתוח בשבת.
שאלה: מנהגים בשלושת השבועות: האם מותר לחדש לילדים בשלושת השבועות בגדים שניקנו לפני שלושת השבועות?
תשובה: הדין הוא שאסור לחדש בגדים בשלושת השבועות. כתב המשנה ברורה (סי' תקנא ס"ק מה) שבגדים שאינם חשובים כל כך, שלא צריכים לברך עליהם שהחינו, כגון נעליים חדשות, בודאי מותר לקנות וללבוש מי"ז בתמוז עד ראש חודש אב. בימינו שרבים אינם מברכים על בגדים חדשים את ברכת שהחינו, אפשר להקל לקנות ולחדש בגדים עד ראש חדש אב. אך דווקא בגדים רגילים, כבגדי ילדים, או כותנות וכדומה. אבל בגדים שיש שמחה בקנייתם ובלבישתם, כחליפות וכדומה אין לחדשם בימים אלו.
שאלה: נטילת ידים אחרי רחצה: בתשובתך לשאלה בנוגע לנטילת ידים לאחר רחצה ( הבאת את הציטוט הבא: "אלו דברים צריכים נטילה במים.וביוצא מבית הכסא ומבית המרחץ.". האם "בית המרחץ" המדובר לא מתיחס למקווה (ולא לאמבטיה)?
תשובה: אין ספק כי כוונתו הראשונית של המקור היא כדבריך, ובית המרחץ הוא המקווה. ברם, רבים מהאחרונים שדנו במעמד השרותים של היום, אף שהתבססו על ההבדל ביניהם לבין בית הכסא של אז (לאור דברי תוס' שדברו על 'צואה מתכגלגלת') עדיין טענו כי מקום זה מחייב נטילת ידיים. אמנם, במצבי דיעבד התירו ליטול שם ידיים בשל סברת תוס', אך מלכתחילה חייבו נקיות ונטילת ידיים. דומה כי זה גם מעמד המקלחת, בעיקר בשל העובדה כי גם שם לא נמנעים מלהטיל מים. הקולא הקיימת היא כאשר אין ברירה, אך ליטול ידיים צריך.
שאלה: אוכל על פלטה שבת: כבודו, מדוע אין המושג "אין בישול לאחר בישול" לא תקף במקרה של חימום דבר מאכל (שכבר בושל) ע"י העמדתו על הפלטה בשבת? הרי זהו כמעט אותו מצב כמו השמת שעון שבת על הפלטה, שכן האוכל שעליה מתחיל להתחמם בשבת לאחר שהשעון החל לפעול. ב אייל.
תשובה: אתה צודק בשאלתך, אך דבר אחד לא לקחת בחשבון: מעבר לשאלת הבישול ממש ישנה גזירת חכמים של "מחזי כמבשל", כלומר: נראה כבישול. על כן אסרו לחמם ממש. אלה שמתירים לשים ישר על גבי פלטה סוברים כי כיום אין איש המבשל על פלטה, ועל כן אין כאן מחזי כמבשל ולכן מותר.
שאלה: חלום: חלמתי חלום שאני לא יודעת אם הוא טוב או רע? החלום היה קרוב לבוקר חלמתי שיצאה ממני הנשמה שלי והרגשתי שהיא באמת יצאה ואז הגעתי למקום שהיה שם אור מסנוור שלא יכולתי להסתכל מהפחד שלי בקשתי להתעורר אבל היה לי מאוד קשה אבל בסוף הצלחתי. מה פשר החלום? האם זה חלום טוב?
תשובה: קודם לתשובה ישירה על שאלתך, אשמח אם תקרא את הגישה העקרונית לחלומות, בדף: לעצם החלום עצמו: אמת הדבר כי רבים שמתו מוות קליני והוחיאו תיארו תיאורים דומים לדברים שכתבת עליהם. דבר זה לעצמו מלמד כי יש משהו בחלום זה, ומדובר בו במפגש כלשהו עם עניינים עליוניים וגבוהים, שהם מסננורים ומפחידים. המוות לעצמו יש בו שני פנים: ראשון בהם, העצוב והמייסר, הוא הפסקת החיים, ואיבוד הזכות להיות עלי אדמות. שני בהם - המאושר - הוא הגעת הנשמה למרומי עליונותה, ושיבתה אל אוצר הנשמות שתחת כסא הכבוד. לפיכך, גם חלום זה שלך תלוי בפירוש שתעניק לו. אם תראה בו את השחור והאבל אזי הוא אכן יהיה כזה. אם תעניק לו את השאיפה למקור החיים ולאור הגדול, חלום זה מבשר ברכה בקרבו. על כן, ההלכה קובעת כי במצב זה יש לעשות הטבת חלום, כדרך המתוארת בשולחן ערוך. הטבת חלום זו היא גם התושבה לשאלתך - לא החלום יקבע אם הוא טוב או רע כי אם הפירוש שיעניקו לו חביריך, בהבטחתם כי חלום זה יהיה טוב.
שאלה: כסוי ראש בבית: מהו החיוב של אישה שקיבלה על עצמה לשים כסוי ראש מבחינת מקום וזמן כלומר בביתה מותר לה להוריד את הכובע?,בשעת תשמיש? כשהיא ישנה?
תשובה: יש להבחין בין שני חלקים לשאלה: אם השאלה נגעה ליסוד הדין, אין אשה חייבת בכיסוי ראש בביתה. הדבר נלמד הן מבירור יסודות כסוי ראש באשה והן מהעובדה כי אמן של כהנים גדולים התבחה בכך שלא ראו קורות בתיה ששערות ראשה, דבר המלמד כי זו מידת חסידות אך לא דין לכתחילה. מובן כי כשאשה נמצאת בימי נידותה הדינים שונים אם מדובר בקבלת מנהג חסידות הדבר אינו קשור לשאלות בענייני הלכות צניעות אלא בהלכות נדרים, וכאן הולכים בדרך כלל אחר לשונו של אדם. כיוון שלא סביר שאדם מקבל על עצמו לישון עם כיסוי ראש או בשעת הייחוד, ואף רוב הגברים אינם נוהגים כך, אין צורך בכיסוי ראש בשעה שאדם הולך לישון.
שאלה: קריאה בשירותים!!!: האם מותר לקרוא מאמרים וכו בעברית? אם לא האם ניתן בשפה אחרת ומדוע? ב מראש ויישר כח על פועלכם החשוב ביותר!!!!
תשובה: נושא זה הוא חלק מתוך נושא רחב הרבה יותר והוא היחס לשפה ולאות העברית. כידוע, ישנם אלה הנוהגים שלא לדבר כלל וכלל דברי חולין בשפה העברית. נוהגם מבוסס על שתי הנחות: הראשונה היא העובדה שהשפה העברית אינה רק כלי תקשורת אלא לשון קדש (רמב"ן בתחילת פרשת כי תשא על הבטוי 'בשקל הקדש'). שניה היא כי אין ראוי לקדש לשמש לענייני חול. החולקים עליהם אינם חולקים על ההנחה הראשונה כי אם דווקא על השנייה. ההבחנה החדה בין קדש וחול אינה בדרך המחינה בין השפות אלא בדרך של 'בכל דרכיך דעהו' - ודווקא השימוש בלשון הקדש בענייני חול מאדיר את החול למקומו. למחלוקת זו משמעויות רבות החורגות מהשפה המדוברת. חלק ממנה נוגע גם לאותיות השפה העברית. יש הנוהגים לא להכניס לשירותים אותיות עבריות כלל וכלל. כשבקשתי לבר המצווה שלי שעון עם אותיות עבריות במקום ספרות לא הסכימו לקנות לי כדי לא להכניס אותיות עבריות לשרותים. ברם, אחרים טוענים כי ניצול הזמן הטוב ביותר של השירותים הוא דווקא קריאת חומר שאין פנאי לקוראו מחוצה להם. הלכה למעשה: הדברים תלויים במנהג. נראה כי הדבר הטוב ביותר הוא לקרוא בשירותים חומר בלועזית, ואז מנצלים או הטוב בכל השיטות. אני מכיר גדול ישראל אחד שכך למד שפה זרה שניה, ואחר שלמד כך מתמטיקה. ברם, המעוניין לקרוא בעברית לא ניתן לאסור עליו, שכן אסור לו לרב לאסור את אשר לא נאסר בהלכה. מובן כי מידת חסידות שלא לעשות כך, אך אין ההלכה אוסרת.
שאלה: חלומות: חלמתי על איש זקן הוא היה צדיק שבא לברך אותי אז רציתי לנשק לו את היד והוא לא הסכים הוא משך את היד שלו הוא רצה שני ינשק אותו בפנים אני נשקתי אותו לא נהוג שאישה תנשק הוא תגע באדם מה המסר החלום?
תשובה: קודם להתיחסות העניינית לחלום כדאי לחפש במנוע החיפוש של אתר זה את כל ההתיחסויות הקודמות לחלומות, כיוון שמוזכרים שם עניינים עקרוניים על החלום. כידוע, חלומות אינם מצייתים למה שנהוג, ואין הם ניתנים לפירוש ממשי, כאילו באמת יש לנשק אדם צדיק על הפנים. החלומות מהווים עיקרון מסוים, המודגם במשל - כמו במקרה הזה, שהעיקרון הוא קשר עמוק עם צדיק, והמשל הוא נשיקה על פניו. על כן, כדאי להתנער לחלוטין מסיפור הכיסוי, ולעסוק באופן ישיר במסר הטמון בו. נראה שיהיה זה נכון לקיים את מצוות 'עשה לך רב', ולמצוא מישהו שיוכל להדריך אותך רוחנית, איך להתנער מכל החלומות ולעסוק בבחירה החופשית הטובה שעל האדם לבחור - ובחרת בחיים. אולי זה המסר של החלום, שדווקא קשר עם צדיק ועם מורה דרך רוחני הוא הדבר הנדרש בעת הזו.
שאלה: "חלקה" - תספורת לקטנים: מה גדר מנהג החלקה? אומרים או עושים משהו חוץ מעצם התספורת? אם בקבר צדיק - אז דווקא בציון הרשב"י? או שמעלה דומה תהיה, למשל, גם למי שמרגיש רצון לעשות זאת בקבר ר' מאיר בעל הנס?
תשובה: ראשית, מזל טוב לרגל הגיע הבן לגיל שלוש. לעצם העניין: מנהג החלקה נוצר כהמשכת דיני ערלה לגידול הילדים. לאחר שלוש שנים אנו גוזזים את השער, כביטוי לכך שמעתה הוא יוצא מחסות איסור השימוש והופך להיות שלנו. כיוון שמדובר במנהג קבלי לא נוצרו לו דפוסים הלכתיים מחייבים - לא בנוגע לאופי הטקס ולא בנוגע למקומו. נוהגים להתפלל על חינוכו של הילד, ויש לומדים מעט מדברי הזהר על "ויגדל הילד ויגמל". מובן כי מי שחש קרוב יותר לעשות חלקה במקום אחר - עליו לעשות כן. רבים, לדוגמה, עושים זאת במערת המכפלה ובמקומות נוספים.
שאלה: בשר בחלב: לרב. על הכיריים עמדו שני סירים עם מים רותחים (בלבד) - אחד חלבי ואחד בשרי. בטעות, הכנסתי נקניקיות קפואות לתוך הסיר החלבי. מיד (לאחר 2 שניות), גיליתי את הטעות, והעברתי אותן לסיר הבשרי. לפי מה שראינו בספר המאוייר של "בשר בחלב", הבנתי, שהנקניקיות אינן אסורות. שאלתי היא, האם הסיר החלבי נאסר (שכן, הנקניקיות לא הספיקו להתבשל)? ב מראש, איריס.
תשובה: אם אכן לא הספיקו הנקנקיות להפשיר מקפיאתן, כלומר הן לא נתנו טעם בכלי ובמאכל שבו, ולכן האוכל והכלי אינם נאסרים.
שאלה: צום ט' באב להרה: לרב. בעז"ה, אהיה בחודש התשיעי להריוני בתשעה באב. כיצד עלי לנהוג? (כולל צום, שאר איסורים, וכד'). ב מראש, איריס.
תשובה: שאלה זו קשה לענות עליה בדרך זו. מעיקר הדין מעוברת מתענה ומשלימה. כולל כל הדינים. יש מקילים בג' הצומות, י"ז בתמוז צום גדליה וצום עשרה בטבת. אך לא בתשעה באב. שדינו כיום הכיפורים. תכיני את עצמך עד אז באכילה שתיה ומנוחה, ובעזרת השם הכל יעבור ב שיהיה בשעה טובה.
שאלה: הנחת סידור בכיס האחורי של המכנסיים: האם מותר להניח סידור או ברכון בכיס האחורי של המכנסיים
תשובה: לא ראוי להכניס סידור לכיס זה, שהרי אתה עשוי לשבת על הסידור. בברכות (יח,א) למדנו שהמוליך עצמות ממקום למקום לא יתנם בדקסיא ויתנם על גבי החמור וירכב עליהם מפני שנוהג בהם מנהג בזיון. מוסיפה הגמרא שכדרך שאמרו בעצמות, כך אמרו בספר תורה. יתרה מזו, הרי"ף מביא את ההלכה הזאת, וכותב בשם רבינו יונה שאפילו בשעת סכנה לא ראוי לרכב עליהם שיותר טוב שיאבד אותם, משינהג בהם מנהג בזיון.
שאלה: גיל בר מצוה: ילד שימלאו לו שלוש עשרה שנה הערב, האם יכול לעבור לפני התיבה בתפילת ערבית
תשובה: מהרגע הראשון שלאחר צאת הכוכבים נחשב הילד כגדול, ויכול לעבור לפני התיבה. השולחן ערוך (או"ח סי' נה ס"ט) כתב שילד נחשב קטן עד שיביא שתי שערות ושיהיה בן שלוש עשרה שנים ויום אחד. כתב המשנה ברורה (ס"ק מב), לאו דוקא יום, אלא כיוון שנכנס תחילת היום משנת הארבע עשרה ואפילו שעה אחת ואפילו רגע אחד סגי, ואפילו נולד בסוף יום ראש השנה, כיוון שהיה ודאי יום נעשה בן שלוש עשרה ליל ראש השנה של השנה הי"ד, שמקצת היום ככולו. יש לציין, שסומכים על "חזקה דרבא" שהילד הביא שתי שערות, ולכן מרגע צאת הכוכבים נחשב הילד גדול. מזל טוב ורוב נחת.
שאלה: נטילת ידים: ב"ה האם מותר לי לברך על האוכל לפני שנטלתי ידיים אחר השירותים?
תשובה: כיוון שנטילת ידיים היא חלק מדיני נקיות, ואין לברך במצב של חוסר נקיות, לכן אין לברך לפני נטילת ידיים.
שאלה: רחצה בים בריכה בשלושת השבועות: מה דין הליכה לבריכה ולים בימים אלו?
תשובה: השולחן ערוך (או"ח סי' תקנא סעיף טז) פסק שנוהגים לא לרחוץ מראש חודש ואילך. למדו מכאן הפוסקים שקודם לכן אין איסור לרחוץ בים או בבריכה, ומה שרגילים לומר שמי שלא הלך לים קודם שלושת השבועות, אסור לו ללכת בימים אלו, לא מצאתי שום מקור לדבר זה. היו גדולים שאמרו לבני ביתם שיש להימנע בימים אלו משום סכנה (מקור חיים להרב מליסא, סי' תקנא, ארחות רבינו להסטייפלר ח"ב עמ' קכט), אבל מעיקר הדין מותר עד ראש חדש אב.
שאלה: שלושת השבועות - בין המצרים: מה דין הליכה לבריכה ולים בימים אלו?(בשבוע זה : עד ר"ח אב ולאחריו אם יש הבדל.)
תשובה: עד לראש חודש אב - מותר. בתשעת הימים - אסור. ראה גם את תשובתו של הרב לאו:
שאלה: תרומת אברים: יישר כח על המפעל החשוב של עניית תשובות באינטרנט. רציתי לשאול בנוגע לתרומת אברים, האם מותר להיות רשום באד"י, שזה ארגון לתרומת אברים.
תשובה: עניין תרומת אברים נתון במחלוקת, ואביא כאן את עמדתי שלי: לענ"ד, תרומת אברים אינה מותרת, אלא היא חובה. ההלכה כולה מלמדת כי לעולם קודמים החיים למתים. על אף החשיבות המרובה לבוא לקבר ישראל, מדובר במעלת הגוף, ואין מעלה גדולה יותר לנשמה מאשר לבוא לפני ריבונו של עולם עם הצלת חיים, הדומה לקיום עולם מלא. עניין שני הוא העניין המוסרי. אינני מבין כיצד אדם מצפה שיתרמו לו אם הוא יפול למציאות זו, אם הוא עצמו אינו מסכים יתרמו מאבריו. על כן, ברמה העקרונית איני מבין כיצד ישנם אנשים שלא חתמו על כרטיס 'אדי'. ברם, מבחינה מעשית קשה מאוד לסמוך על הרופאים בשאלת קביעת רגע המוות. ישנו הבדל בין הקביעה הרפואית לקביעה ההלכתית, ולעתים הרופאים לוקחים אברים עוד לפני קביעת המוות ההלכתית, ואז מדובר ברציחה על פי ההלכה. לו זכינו היו מקימים ועדה משותפת מוסכמת, ואז רבים היו מסכימים לתרום את אבריהם. כיוון שלא זכינו, מתנגשת ההלכה המחייבת תרומת אברים עם זו האוסרת לקחתם קודם המוות. על כן, אני הוספתי לכרטיס ה'אדי' שברשותי סייג, שתרומת אברים ח"ו תיעשה רק על פי הוראתו של רב מוסמך, כדי שהיא תהיה הן על פי המוסר והן על פי ההלכה. על ידי כך חשש הרציחה נופל. יזכנו ד' שלא נצטרך לה.
שאלה: טיולים בארץ ישראל בתשעת הימים (לא בשבוע שחל בו): ראיתי את תשובתך לגבי טיולים בשלשת השבועות, וציינת שאתה מניח שהכוונה לא לתשעת הימים. האם יש דין אחר לגבי תשעת הימים?
תשובה: "משנכנס אב ממעטין בשמחה". השמחה שממעטין בה אינה רק שמחה הלכתית בבשר וביין, כי אם בכל סוגי השמחה. כיוון שטיול הוא אחד מביטויי השמחה והעונג ראוי שלא לטייל בתשעת הימים, גם אם אין מדובר בשבוע שחל בו. מובן מאליו כי הלכה זו צריכה להישקל גם לאור נתונים נוספים, כגון אם מדובר בבני זוג שאין להם הזדמנות אחרת לבנות את זוגיותם כי אם בתאריך זה וכדו'. כל זה צריך התייעצות מקומית, אך ברמה העקרונית ראוי שלא לטייל בתקופה זו.
שאלה: טיולים ומוזיקה בבין המצרים: (תרתי משמע.) 1)האם מותר לי לצאת בשלושת השבועות(לפני ר"ח אב) לטיול שכוללות בו פעליות שונות כגון: שייט קיאקים, החלקה על הקרח וכיוצא באלה.? 2) בלי קשר: האם מותר לי לנגן שלא לצורכי לימוד? וכן לצורכי לימוד? יישר כוחכם על מפעל חשוב זה!!!
תשובה: . ימי בין המצרים נועדו ביסודם לזכרון חורבן הבית ולחשבון פנימי מה אנו צריכים לעשות כדי להתקרב אליו. מבחינה הלתכית, מדובר בימים המסודרים במעגלים סביב תשעה באב. הדמיון להלכות אבילות ברור - תשעה באב הוא יום הפטירה, שבוע שחל בו דומה לימי השבעה, מראש חודש אב דומה לשלושים ושלושת השבועות דומה לשנה האבל. אמנם אין מדובר בזהות אך הדמיון הגדול. אין הלכות מפורשות על שלושת השבועות מלבד איסור נישואין ותספורת. אף על פי כן, נהגו (בעיקר תפוצות אשכנז) במנהגי אבילות מסוימים. אין מנהגי אבילות על טיולים, בעיקר בשל העובדה שיהודים לא טיילו, ובוודאי שלא להנאתם. גדולי ישראל היו נוסעים לנופש בזמנים האלה, אך זה היה ממש צורך חיוני. על כן לא ניתן לאסור דבר שלא נאסר. יחד עם זאת, אם ניתן כדאי לדחות טיולים שכל עניינים עונג ושעשוע, אלא אם כן מדובר בצורך חיוני, או צורך חינוכי. הדברים דומים גם בסוגיית הנגינה. לא הנגינה אסורה כי אם העונג. על כן, אם מדובר בניגון לצרכי לימוד - הדבר מותר. אם לצורך הנגינה עצמה, נראה לי כי הדבר תלוי בסוג הנגינה. מוזיקה המשרה כובד ראש המתאים לתקופה מותרת. מוזיקה שמחה ועולצת - אסורה. התפילה ששאלה זו לא תהיה עוד רלוונטית צריכה להיות בראש מעיננו.
שאלה: קניה בחנות שפתוחה בשבת: לכבוד הרב. האם מותר לי לקנות מחנות שפתוחה בשבת?
תשובה: לא אכנס לפן ההלכתי של החזקת עוברי עבירה. גם נראה שאינך שואל על מאכלים שיכול להיות ספק בכשרותם, אלא על מאכלים כשרים סגורים, אותם יכול אתה לרכוש בחנויות שונות. אתייחס רק לפן האישי מוסרי שלך. שבת היתה ועודנה סימן ההיכר של העם היהודי. דמיין לעצמך בעל חנות שהיה פוגע באימך, מעליב אותה לעין כל ומרוצה ממעשהו, האם היית נכנס אליו לחנות ורוכש מוצר כלשהו? האם לא היית רוצה להביע, ולו בדרך זו, את מחאתך על התנהגותו הבוטה כלפי אימך? אם שבת יקרה לך, האם לא מן הראוי שתתיחס אליה באותו כובד ראש, ולא תרצה להתעלם מהפגיעה בה? שבת היא בת זוגו של עם ישראל (לשון ח ). "אות היא ביני וביניכם". בכל שבת מזכירים אנו בגאוה כי לנו בלבד הונחלה בשבת, "כי לישראל עמך נתתו באהבה, לזרע יעקב אשר בם בחרת", האם לא מן הראוי לכבד מתנה זו? ציטוטים בלי ספור יכולים להזכיר את קדושתה וחשיבותה של השבת (גם בעיני מי שאינם שומרי מצוות כראש העיריה הראשון של תל אביב, מר מאיר דיזנגוף (שעל שמו הרחוב), התבטא ואמר :"זכרו, כי השבת היא אות הסולידריות שלנו הנפלאה ביותר מדור דור"). כדאי שנכבד את השבת, גם במחיר אי נוחות מסוים.
שאלה: "צוהר": האם ידוע מהיא "צוהר" (כנראה אגודה כלשהיא), האם חברים בה אנשים אורטודוקסים?
תשובה: יש כמה ארגונים בשם 'צהר'. אחד מהם, כנראה שאליו השאלה מכוונת, הוא עמותת רבנים שעוסקים בנושאים שונים, ובעיקר בהשאת זוגות חילוניים כדת משה וישראל, ללא תמורה. נישואין אלה נעשים ללא סטייה כלשהי מההלכה ומהוראות הרבנות הראשית לישראל. המיוחד בהם הוא העובדה שהם נעשים בשיתוף עם בני הזוג שנפגשו עם הרב בביתו לפני החתונה, ובאופן מושך. מובן כי רבנים אלה הינם אורתודוכסיים במלוא המובן המלא של המילה.
שאלה: כתבי הרב קוק: לכבוד הרב שמעתי לאחרונה כי כתבי הרב קוק עברו עריכה ע"י הרב ה"נזיר" וע"י בנו הרצי"ה זצ"ל ובתוך כך צונזרו חלקית. שאלתי היא האם יש אמת בדברים, ואם כן, מדוע הדבר נעשה והכתבים לא פורסמו כי שהם?
תשובה: ישנם כמה סוגים של כתבים של הרב קוק. חלק גדול מיצירתו של הרב קוק נכתבה על ידי בשמונה פנקסים במשך השנים. מדובר בקובצים של פיסקאות שנכתבו על ידי הרב קוק מתוך השראה רוחנית עמוקה ביותר, בפרץ של יצירה, ללא תכנון וללא מבנה. במשך שנים רבות לא פורסמו הקבצים כפי שהם. מקבצים אלה לוקטו פיסקאות, על ידי הרב הנזיר ועל ידי הרב צבי יהודה, ונערכו לפי נושאים בספרים יעודיים, כמו אורות התשובה, אורות התורה, אורות הקודש וכו'. מובן מאליו כי ברגע שמודבר בלקט אין זו המשנה כולה, ואף חלק מהפיסקאות שונה במקצת, אך לפעמים השינוי מאוד משמעותי. יש לציין כי הליקוט והשינויים נעשו בידיעת הרב קוק ולרוב גם בהסכמתו. שיקול הדעת העיקרי התייחס ליכולת הבנת הציבור את עומק רעיונותיו, והזהירות שלא ינוצלו באופן מחפיר. לפני כשנתיים הוצאו לאור הקבצים כפי שהם, כמעט ללא עריכה. עד כמה שידוע לי הודפסו 1000 עותקים, ולאחר מכן נעצרה ההדפסה. הקבצים כפי שהם בהחלט נותנים תמונה שונה של הרב קוק ממה שהיה מקובל קודם לכן. פולמוס גדול על סוגיה זו נעשה מעל גבי ביטאון 'נקודה' לפני למעלה מעשר שנים. אני מקווה שבכך קבלת את האינפורמציה שבקשת. אם יש דבר מה שאינו מובן דיו אשמח לענות.
שאלה: מגורים: כבוד הרב אני נשואה לגבר שהיה גרוש לפני נשואינו. לבעלי שלושה ילדים מנשואין ראשונים. אנו נשואים עשר שנים. במשך כל השנים גרושתו של בעלי עשתה לנו הרבה צרות והמרידה את הילדים ולקחה אותנו לבית משפט. לפני כמה שנים היא נשאה בשנית. לאחר כשנתיים התגרשה גם מבעלה השני. אחרי גרושיה השניים עברה לגור מולנו. ז"א שאנו גרים מרפסת מול מרפסת וכל פעם שאנו יוצאים מן הבית ואפילו אנו בתוך הבית היא יכולה לראות אותנו. הדבר גורם אי נעימות רבה מאוד לכל המשפחה וגם לילדים (שגדלו ביינתיים). האם יש איזו הלכה בענין זה? האם מותר לאשה לעשות כזה דבר לעבור לגור מולנו שרק כביש מפריד ביננו? אודה לכבוד הרב באם אקבל את תשובתו. בכבוד רב זיוה.
תשובה: ישנה הלכה שזוג שהתגרש לא ידורו באותה מקום. אבל במקרה שציינת האשה נישאה לאחר והיא אמורה לגור בריחוק ממנו. ישנה הלכה בנושא מגורים, וההקפדה אודות מרחק בין דירה לקירה, ברוח מילותיו של בלעם שראה שבני ישראל גרים כשפתחו של כל אחד אינו מכוון כנגד הפתח של השני, "מה טובו אהליך יעקב, משכנותיך ישראל". לצערי לא מקפידים על הלכה זו, וסומכים על הכלל ההלכתי שהשכנים מוחלים זה לזה, אך כלל זה אינו תופס במקרה שלכם, שאינכם מוחלים כי המבטים שלה מזיקים ומפריעים לכם. ייתכן שכדאי ליזום שיחה ישירה איתה. כדאי גם להבין אותה. בעלך שיקם את חייו והיא לא. קשה לה לראות את זה. אולי תנסי לפנות אליה בדרך כבוד, לומר לה שהיא אם הילדים, ומה אפשר לעשות יחד! לטובתם, גישה כזאת עשויה לשבור את החומר שהיא בנתה, ובסבלנות תסייעי לה, וממילא גם למשפחתך. בהצלחה, ובינתיים מעט חריקת שיניים, למרות הקושי.
שאלה: טבילת כלים: הורי אינם טובלים כלים חדשים שנעשו ע"י גוי. אני מתגורר עמם בבית. מעולם לא שאלתי אותם אם אני יכול לטבול אותם בעצמי, אך אני משער שהם יתנגדו לכך. מה עלי לעשות? אני ספרדי אם יש לזה חשיבות.
תשובה: מדוע ברור לך כי הוריך יתנגדו לך? הכלי אינו מאבד מאומה מחוזקו, יופיו ושימושו בעת הטבילה. החובה להטביל כלים היא על הגברא, על האיש המשתמש. גם אם גר אתה בבית ואינך בעל הבית אינך יכול להשתמש בכלים ללא טבילה.אם אינך מוצא דרך לבקש מהוריך דבר זה, אפשר לנסות לבקש מהם דרך מכר או רב שמכובד עליהם. והאמת וה אהבו.
שאלה: שינה: לכבוד הרב! רציתי לדעת האם מותר לי לישון בחדר שבו אבי ישן כאשר אני ישנה על מזרון על הריצפה
תשובה: במכתב נלווה לשאלה זו הובהר כי מדובר במנוחת צהריים בחדר ממוזג, יחד עם ההורים. לפיכך: א. אם שני ההורים בחדר - אין בכלל מקום לשאלה. ב. אם רק האב - מותר, שכן האב מתייחד עם בתו. עם הדלת לא נעולה ושאר האחים יוכלים אף הם להיכנס, אין ספק כלל שמותר. ג. צריך להיזהר שלא תהיה בכך פגיעה בכיבוד אב ואם.
שאלה: חברות בין בנים ובנות: לכב' הרב שליט"א. אנוכי בן 17, ויש לי חברה היקרה לליבי. אני מאוד משתדל ללכת בדרכי התורה, לא לסור ממנה ימין ושמאל, לא לעקוף את ההלכה, וכו', ורציתי לדעת- מהו הגדר ההלכתי לגבי חברות בין בנים ובנות בגיל הזה, והאם עצם העובדה שאנו מאמינים באמת ובתמים שבעז"ה נעמוד יחד תחת החופה, משנה את פני הדברים. קראתי את דברי הרב אבינר בנושא, וחלקים בספרה של הרבנית נרי'ה, ואף עיינתי במאמרים שונים בספר והייתם קדושים, ועדיין איני מצליח להבין מהו הגדר המדויק. אודה לרב אם יבהר למעני ולמען רבים כמותי את העניין. שנזכה לראות בשמחת בנין ביהמ"ק השלישי, ושייהפך לכולנו יום תשעה באב ליום שמחה גדול!
תשובה: מלכתחילה, עדיף שלא להיכנס למציאות של חבירותבגיל כה צעיר. זהו הדבר הנכון לעשות לאור ההלכה. כיוון שאתה כבר נמצא בתוך מציאות זו, עליך להפוך מציאות זו לאתגר גדול. במקום להילחם בעצמך על עצם העניין, ולחוש שאתה חוטא ופושע, עליך לעשות את ההפך - להאמין שכיוון שיש סיכוי שיתפתח מחברות זו דבר מה רציני, אתה מתייחס לכך ברצינות. האתגר הוא לשמור בקפדנות את ההלכה, להפיק מחברות זו את התועלת שיש בה, כגון: עדינות, העמקה בהבנת הכוחות הטבעיים, העושר הנפשי וכדו', תוך שמירה קפדנית שלא ליפול ברשתה של קלות הראש ורדידות. למעלה מכך, ייתכן ובכך אתם בונים יסודות עתידיים, ובשל כך אתם צריכים לעשות כל דבר מתוך שיקול דעת ורצינות. מי שמאמין בכוחותיו ובטוהר כוונותיו הוא זה שיוכל להתמודד עם סכנות החברות, ולקדם אותה לקראת הקמת משפחה בישראל. אם אתה מאמין שאתה יכול - תצליח, ובלבד שלא תחרוג מגבולות הראוי והרצוי.