LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: הזכרת בית המקדש בברכת המזון: אדם שאכל פת ושבע חייב לברך את ברכת המזון. למדו חכמים שברכת המזון צריכה לכלול שלושה עניינים, ממה שנאמר: "וברכת את ה אלוהיך", למדו שצריך לברך את ברכת הזן, בה אנו מברכים לה על המזון. ומזה שנאמר: "על הארץ", למדו שצריך לברך ולהודות על הארץ. ומכך שהוסיפה התורה לומר: "על הארץ הטבה אשר נתן לך", למדו שצריך לברך על הטוב והמובחר שבארץ, היינו על ירושלים (ברכות מח, ב). כלומר: החיוב מהתורה להזכיר: מזון, ארץ, ירושלים. בברכת בנין ירושלים, אנו מזכירים את בית המקדש. האם מהתורה יש חיוב להזכיר את בית המקדש? (הגמרא לומדת שצריך לברך על ירושלים והיא לא מזכירה את בית המקדש).
תשובה: אני חושב שכן. כשתקנו את הברכה ידעו שיש חיוב לבנות את בית המקדש. ובזמן שהיה קיים הנוסח היה שונה, במקום לבנות המקדש אמרו שימשיך את קיומו.
שאלה: אנשי כנסת הגדולה: אנשי הכנסת הגדולה תיקנו לנו את הברכות ואת התפילות והם שימשו כסנהדרין של עם ישראל. יש לי קושי!!! בזמן אנשי הכנסת הגדולה היה את בית המקדש השני. א. במוסף של שבת אנו אומרים : "יהי רצון שתעלנו בשמחה לארצנו ותטענו בגבולנו, ושם נעשה לפניך את קורבנות חובותינו תמידים כסדרן ומוספים כהלכתם". מדוע הם תיקנו את הנוסח הזה, הרי בתקופתם היה את בית המקדש והיו קורבנות תמיד? ב.במוסף של שלש רגלים אנו אומרים: "אלקינו ואלקי אבתינו מפני חטאינו גלינו מארצנו. ואין אנו יכולים לעלות ולראות ולהשתחות לפניך בבית בחירתך". "אלקינו ואלקי אבתינו מלך רחמן. בנה ביתך כבתחילה כונן בית מקדשך על מכונו הראנו בבנינו". בתקופה שלהם היה את בית המקדש!!! מדוע הם תיקנו נוסח כזה? ג.ברכת בונה ירושלים: מדוע כתוב "רחם ה אלקינו עלינו ועל ישראל עמך ועל ירושלים עירך". הרי בית המקדש היה קיים בתקופתם?
תשובה: אנשי כנסת הגדולה תיקנו את מספר התפילות ואת המבנה הבסיסי של התפלה. בדורות מאוחרים שינו את הנוסח לנוסח שמתאים.
שאלה: הגדרת תבשיל בסעודה מפסקת: האם חומוס טחינה שמורחים על הלחם נחשב כתבשיל אחד בסעודה מפסקת של ט באב? מה לגבי גבינה מיונז (מפוסטרים)?
תשובה: מריחה על לחם אינה תבשיל בפני עצמה
שאלה: לשים מעשרות בקומפוסט: האם מותר להכניס מעשרות לקומפוסט (ערימה שזורקים לתוכה כל מה שצומח וזה מרקיב ומקבלים בסוף דשן)? כי מצד אחד אסור לתת לאף חיה לאכול את המעשרות, אז זה אומר שזה צריך לחזור לאדמה בצורה כל שהיא, אז מותר להכניס לקומפוסט. אבל מצד שני, נראה לי שזה אסור בהנאה אז אם מקבלים מזה קומפוסט ומדשנים איתו צמחים מקבלים יותר פירות, נראה לי, שיש בזה קצת הנאה כי מרויחים מזה ומעשרות אסור בהנאה.
תשובה: וברכת ד' אסור להפסיד תרומה, ועל כן אין להניח את התרומות בפח, אולם אם התרומה כבר הרקיבה מעט ואי אפשר לאכלה, אפשר להניח אותה בתור קומפוסט ואז זה יאבד. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: הפגנות וכובע וחליפה: לכבוד הר"י הרב מלמד שליט"א, יש לי ב שאלות שמפריעות לי הרבה זמן שאלה א. בעניין ההפגנות שיש בא"י לגבי נושאים שונים אז מאוד מפריע לי שציבור אחד לא עוזר כ"כ לציבור השני ולא רואים על זה שום פירסום מצד הרבנים והאנשים, ולדוגמא: ההפגנות של גוש קטיף לא ראינו שום הפגנות והשתתפות בדיוק של הציבור החרדי ולא משנה אם הם מסכימים בהשקפתם בלבנות ישובים אך למעשה יש לך יהודים בצרה ואם ישנו בגעייה בענייני צניעות שזה הסיבה שהם לא רצו להפגין עם אנשים מסויימים אז מדוע לא עשו שום תפילה בכיכר השבת וכדומה(אני לא מתכוון לומר ח"ו שזה לא הפריע הפינוי לציבור החרידי). וכן ההפך בהפגנה שעשו לדוגמא חניון קרתא שגם רבנים ליטאים היו נגד הפתיחה בשבת (ואין אני מדבר על אילה שמשתמשים עם אלימות והשחתה) אז מדוע הציבור הדתי לאומי לא עושה מחאה בירושלים ואם לא בשבת משום שלא גרים באיזור אז לפחות ביום חול, וכן ישנם עוד דוגמאות אז אפילו אם ישנם סיבות השקפתיות אך עדיין שווה שכל ציבור ילך להפגנות של השני ויעזרו אחד לשני ויתאחדו? שאלה ב. בעניין הכובע וחליפה. ראיתי כאן תשובה אחת וכן בספר פניני הלכה. אך מה שלא הבנתי הוא שגם מצד הסברא שאנו כשר שנכנס למלך אז אין הוא בבגדים הכי מכובדים אז זה לגבי מלך בשר ודם אבל למלך מלכי המלכים צריך יותר מזה וגם למלך בשר ודם לא היינו נכנסים עם טישרט וחולצה בחוץ ובצורה יותר מכובדת, והגם שיש את העניין שהראש יהיה מכוסה בברוך שאמר, שמע,שמונה עשרה קדושה ועלינו אז חבל שעד החתונה לא נעשה זאת עד שיהיה טלית ובמנחה וערבית שאין טלית אז לא נוכל להיות מכוסים. אז האם למעשה בחור שהיה הולך לאדם חשוב עם צ קט ולבוש יותר מכובד לא צריך להתלבש כך בתפילה ועוד שהרבנים כן לובשים לבוש מכובד ואין זה רק משום התפקיד הרבני אלא שבאמת זה לבוש מכובד? ואם לא צריך אז מה ההסבר בחרידים חוץ מהעניין ההשקפתי שאומרים שצריך ליראות כמו בן תורה בלבוש יותר מכובד הרי יש להם את העניין ההלכתי בתפילה ואין זה מסתבר שזה יהיה ב דעות כאלה קיצוניות? אני לא אוהב להשתמש עם שמות של חוגים אך לצורך השאלה אשתמש. אני מצטער על ההטרדת הזמן של שאלתי, וממש מודה לכבוד ר"י שליט"א.
תשובה: לשאלה א. אכן צריך לשאוף לפעול במשותף בכל הדברים שאינם שנויים במחלוקת בין הציבור הדתי ובין הציבור החרדי ויש הרבה משותף. לשאלה ב. הלבוש הוא דבר חיצוני ומשתנה כל הזמן לכן ההדרכה היא ללכת בתפילה בצורה ראויה. לזכור שעומדים לפני המקום ברוך הוא. וכל אחד ישתדל להיות לבוש בצורה מתאימה לפי דעתו. הלבוש צריך להיות צנוע והראש מכוסה ולא במשהו סימלי בלבד.
שאלה: תביעת ריבית באופן כשר: עובד פוטר. במשך השנים לא הופקדו עבורו כספי קרן הפיטורים כנדרש. עם פיטוריו מוכן בעל הבית לשלם לו את מלוא הסכום שלא הופרש. ברם הוא כמובן אינו מתכוון לשלם לו את הריבית שיכול היה להשיג אילו הופקדו עבורו הכספים בקרן פיצויים המשקיעה את כספה ומניבה פירות כלכליים. לקרנות בחלקן יש היתר עיסקא. לבעל הבית שלו אין היתר עיסקא. האם ישנה דרך לתבוע את המעביד באופן כשר, מבלי לעבור על איסור ריבית, גם אודות מה שהפסיד מכך שלא הפקידו את הכספים עבורו בקרן?
תשובה: אם העובד תובע מדין מזיק הוא פטור. אם מצד שחוקי המדינה מחייבים והוא עבר על חוקי המדינה, המדינה יכולה לחייב אותו על זה, מדינא דמלכותא. צריך לבדוק כיצד בדיוק כתוב ההסכם.
שאלה: לאכול בשר ביום שישי לאחר צום תשעה באב: או שיש להמתין לארוחת ליל שבת (שישי בערב)?
תשובה: מחצות היום (12:45) מותר לאכול בשר.
שאלה: שתית מים באמצע המסטיק: אם אני מברך "שהכל" ומתחיל ללעוס מסטיק, לאחר זמן אני רוצה לשתות, אני מברך שהכל ושותה מים. לאחר שתיה זו אני רוצה להמשיך וללעוס את המסטיק. אם לאחר שסיימתי לשתות אברך "בורא נפשות", אצטרך לברך שוב "שהכל" על המסטיק ויצרתי ברכה שאינה צריכה. אם לא אברך בורא נפשות, עד שאסיים את המסטיק יעבור זמן מהשתיה, כך שלא אוכל לברך עליה, ועל המסטיק לא אוכל לברך כיוון שלא מברכים עליו בורא נפשות. מה לעשות?
תשובה: על מסטיק לענ"ד לא צריך לברך כלל, שאינו כסוכריה שנועדה כדי לאכול את הסוכר, אלא הוא נועד כדי ללעוס, וכדי שאנשים ילעסו גומי הוסיפו מעט מתיקות כדי שיתחיל ללעוס וימשיך אח"כ מכוח האינרציה, אבל הכוונה אינה לאכילה, וכמו שכתב השו"ע שהטועם את התבשיל לראות אם מתוקן או צריך להוסיף בו תבילים ומלח וכדומה אינו צריך לברך, שאין העיקר שם בשביל הבליעה אלא רק לטעום. אומנם המג"א והט"ז חולקים. כ"ש במסטיק שאינו עשוי כלל לטעם, והמתיקות הרגעית היא רק כדי שיתחיל ללעוס. ואפילו אם נניח שהיה צריך לברך על מסטיק אז צריך לכוון על השתיה. אבל אם כוונת רק עליו, זה כמו אדם שבא לשתות כוס אחת של מים והתכוון רק עליה, ותוך כדי שתיה נמלך לשתות עוד כוס, שצריך לברך שוב. ולכן לכתחילה שלא יגביל את עצמו רק לכוס, אלא יכוון לברך על כל מה שישתה. ולסיכום בנידון דידן לא יברך על המסטיק אלא יברך על השתיה בלבד.
שאלה: הדלקת הנרות לאיש נשוי: אני נשוי ובינתיים אשתי בחוץ לארץ. האם אני צריך להדליק נרות שבת או לסמוך על ברכתה שם?
תשובה: אתה צריך להדליק היכן שאתה נמצא.
שאלה: מספר שאלות הלכתיות: 1. האם כל הדינים החלים בבית הכיסא (כגון שאסור לדבר שם ושאסור להכניס לשם אוכל) חלים גם בחדר שיש בו רק משתנות? 2. האם מותר לאדם להטיל את מימיו כאשר התפילין מונחות עליו שלא בבית הכיסא אלא בשדה? (אני חייל ואנחנו נמצאים הרבה בשטח, אז הסיטואציה הזאת עולה לפעמים). 3. אם אדם מרוויח כל חודש 500 שקל לדוג, האם מותר לו בחודש הראשון לתת 300 שקל למעשר ושזה יהיה על חשבון השישה חודשים הבאים? ואם לא אז האם אפשר לחלק את ה-300 שקל ל-6 ולתת כל חודש 50, אע"פ שזה לא מופרש מהכסף שקיבלת כל חודש אלא מהכסף מהחודש הראשון?
תשובה: 1. כן. 2. יש להוריד את התפילין. (הכרעת ערוך השולחן בסוף סימן מג באורח חיים). 3. אפשרי. עדיפה האפשרות השניה.
שאלה: בשרי וחלבי בדבר חריף: כלי חלבי שנגע באוכל בשרי חריף, מה דין האוכל ומה דין הכלי?
תשובה: צריך לדעת את פרטי המקרה בשביל לענות. באופן עקרוני, נגיעה סתם אינה אוסרת אלא רק חיתוך או בישול. אוכל חריף מבושל כבר אין לו דיני חריף בדרך כלל.
שאלה: לימוד דף היומי: האם מותר ללמוד בתשעה באב אחרי חצות "דף יומי"? יש עוד ימים שאסור ללמוד בהם "דף יומי"?
תשובה: אסור ללמוד גמרא בתשעה באב כל היום למעט הסוגיות העוסקות בחורבן וכד'. בשאר השנה מותר ללמוד תורה כרגיל. חזק ואמץ, הרב בנימין במברגר
שאלה: למדוד נעליים ולא לקנות: ישנו סוכן של חברה מסוימת שדרכו אני קונה נעל מסוימת בזול. האם מותר לי ללכת לאחת מחנויות הרשת ולמדוד נעליים ולהטריח את המוכר כדי לדעת איזה סוג ומידה אני צריך? למרות שברור לי שאני לא אקנה ממנו.
תשובה: אסור לעשות את זה. זו הונאת דברים - להטעות את המוכר. אם אתה אומר מראש זה ר.
שאלה: גיל חינוך בבריכת שחייה מעורבת: מאיזה גיל מקפידים על שחייה מעורבת? האם יש הבדל לגבי לימוד שחייה ע"י מדריכה?
תשובה: מגיל חינוך 5-6 שנים. עד גיל 5 אין הבדל.
שאלה: טכשיטים בעלי סמלים: לאחרונה רכשתי טבעת יפה מחנות של יהודי טוב ועליה מוטבע משהו בערבית (אולי אפילו מהקוראן). מבחינתי הטבעת יפה, ולא איכפת לי מה כתוב בה. אני מאמין בה בלבד ולא בקמעות. האם יש בעיה ללבוש את הטבעת?
תשובה: לא נראה לי שיש בעיה עם זה.
שאלה: השפעת עין הרע: עד כה חשבתי כי אני אדם טוב, אשר עושה מעשים טובים, שנותן אור לאנשים אחרים. תמיד הייתי כזו. עקב אירועים שחוויתי עם בחור מסויים, שם היתה קשורה בחורה נוספת אך אין מדובר בבגידה או משהו מהסוג הזה - רגשות רעים עלו בי ובמשך זמן רב התרכזתי ברגשות שליליים אלו ואיחלתי והתפללתי שלאותם שניים יקרו דברים רעים, ומה שנקרא "שמתי להם עין רעה". הייתי מאוד ממוקדת בעניין. איני יודעת אם זה בגללי או לא, אבל קיבלתי לאחרונה כמה ידיעות לגבי אירועים שליליים שקרו בחיי אותה בחורה (למרות שגם לפני כל האירועים, חייה היו רווים בדברים שליליים). בכל אופן, אני מצטערת מכל ליבי ומתחרטת על כל דבר רע שאירע לה וגם לאותו בחור. איני יודעת כיצד מכפרים (גם במידה ואין דבר כזה "עין הרע")- עדיין בהרגשתי, עשיתי מעשים וחשבתי מחשבות שלא יעלו על הדעת. היום אני מבינה כי אין לאחל דברים רעים לאף אדם, לא משנה כמה הוא פגע בך או מה הוא חולל בך. היום אני רוצה לחזור למי שהייתי- זו שמקרינה מאורה ועוזרת, ואוהבת. לא שונאת! כיצד מכפרים על דבר כזה, מה עליי לעשות? האם לדעתך האירועים שקרו לה קשורים אליי, האם השפעתי, האם יש לנו כוח כזה?
תשובה: יש לאדם כוח גדול בדיבורו וגם במחשבתו. ככל שמדובר על אדם צדיק יותר וגדול יותר יש לו יותר כוח להשפיע. ככל שמדובר על מחשבות טובות ודיבורים טובים יש להם יותר כוח להשפיע. כך שנראה שמכיון שכשחשבת בצורה שלילית זה לא נבע מהכוחות הגדולים שבך. באותה עת כוח הפעולה שלך היה מאד קטן. ומה עוד שחשבת בכיוונים שלילים ולא בכיוונים חיובים אז ודאי שאין לנו כוח להרע בדבר שהקב"ה לא ציווה. כך למדנו מדוד המלך כששמעי קילל אותו אמר לסובבים אותו להניח לו לקלל ותלה את כל מה שקורה לו רק ברצון ה' ולא בקללות שנתקלל על ידי בני אדם. עיקר מה שמנעת מהם זה את הכוח החיובי שלך. אולם לא משום המחשבות השליליות קרא להם משהו. התיקון שלך הוא לעשות חסד ולחזור להאיר ולהקרין טוב.
שאלה: ריבית בהחזר ת על נסיעה: 1. אם חבר שלי הלווה לי ניקוב בכרטיסיה שלו לאוטובוס, כי לי לא היה כסף באותו זמן, ולמחרת אנחנו עולים שוב לאוטובוס ואני מחזיר לו את החוב בקניית כרטיס לנסיעה ולא ניקוב בכרטיסיה (שכמובן עולה יותר מאשר ניקוב בכרטיסיה). האם יש פה ריבית או שאפשר לומר שהחזרתי לו רק את העלייה לאוטובוס בלי שום קשר לעובדה שזה עלה לי יותר מהחוב? 2. אם חבר שלי הלווה לי חפץ והחפץ התייקר לפני שהספקתי להחזיר את החוב. וקניתי לו את החפץ בחזרה ביוקר - האם יש פה ריבית או שפשוט החזרתי לו את אותו החפץ בדיוק בלי קשר להתייקרות? אפשר מקורות?
תשובה: 1. מסתבר שאין ריבית. 2. בתלמוד זה נקרא 'ללוות סאה בסאה' בגמרא ב"מ דף סב ושו"ע יו"ד סימן קסב. היום יכול להיות שלא מקפידים כיוון שרמת החיים עלתה.
שאלה: מכירת עליות בשבת: מה הנימוק ההלכתי למכירת עליות לתורה בשבת? הרי אסור לדבר בענייני חולין בשבת!
תשובה: ההיתר קצת חלוש, אבל מתירים משום נדרי מצווה.
שאלה: הופעה של חבר עם אשתו: יש לי חבר שעזרתי לו ב"ה לחזור אל דרך קיום המצוות. הוא התחתן עם אישה חילונית וב"ה הם בתהליך של חזרה בתשובה משותפת. הם יצרו ערב מיוחד על תהליך החזרה בתשובה שלהם עם שירים וניגון של הבעל. חברי שאל אותי האם יש בעיה שאשתו תשיר איתו ועם עוד נגן,ואמרתי לו בגלל שזו הופעה חיה יש בעיה. הא שאל אותי אם יש רק 2 שורות שהם שרים ביחד אישתו הוא והנגן,האם גם אז זו בעיה. לחברי חשוב מאד שאגיע לערב זה לחזק אותו. האם מותר לי להיות בערב זה?
תשובה: אתה יכול להשתתף ולשירה המשותפת אל תקשיב. הערב בודאי יהיה ארוך ויש חשיבות להופעתך בו.
שאלה: י"ג מידות בנוסח אשכנז: האם בנוסח אשכנז בארץ ישראל צריך להגיד י"ג מידות לפני תחנון בתפילת שחרית של שני וחמישי?
תשובה: בשני וחמישי אומרים י"ג מידות לפי כל המנהגים.
שאלה: אופן חלוקת חלה מברכת "המוציא": האם יש עניין מסוים איך להגיש את החלה שהמברך בירך "המוציא" - האם ניתן למסור ביד או להניח על השולחן?
תשובה: לכתחילה אין למסור ביד אלא להניח והשני ייקח.
שאלה: עובדת אחת במוצרי הבשר והחלב: את קניותי אני עורך בתת רשת כשרה למהדרין. להפתעתי, מצאתי שלעיתים תכופות עובדת אחת משרתת את הלקוחות במעדניה הן למוצרי חלב והן למוצרי בשר. לשאלתי, נעניתי כי העובדת עוטה כפפה חד פעמית במעבר בין המוצרים. לעניות דעתי, הדבר אינו כשר משום החשש מלחץ או שיכחה לשים כפפה ואז כל המוצר אינו כשר. האם אפשר לראות נגיעה כזו כבטל בשישים?
תשובה: מן הסתם, את האוכל עצמו היא לוקחת בכלי ולא ביד ובכלים היא לא מתבלבלת, לכן יש רק חשש רחוק שעובר איזה אוכל על ידי הכפפה מהבשרי לחלבי ולהיפך. כמו כן, אם לא מדובר בבישול הרי שלא כל האוכל נאסר אלא יש לבדוק רק את מקום המגע. הטוב ביותר הוא לפנות למשגיח ולברר איתו האם מקפידים על הנהלים ואין בעיות בנושא.
שאלה: מייבש חסה בשבת: האם השימוש במייבש חסה מותר בשבת? מדובר בקערה שבתוכה מסננת ששמים את החסה השטופה בתוך המסננת ומסובבים את המסננת במהירות על ידי קפיץ. המים בכוח הצנטריפוגה עפים החוצה דרך המסננת והחסה נשארת בפנים רעננה ושטופה.
תשובה: לפי שיטת חכמי ספרד אין בזה גדר של ברירה בכלל. לפי שיטת חכמי אשכנז זו בעיה.
שאלה: קריאת כתבה כשרה בעיתון: האם מותר לי לקרוא כתבה כשרה באחד העיתונים החילונים? אני רק רוצה לקרוא את הכתבה משום שזה נושא שמעניין אותי ואח"כ אני עוזבת את העיתון.
תשובה: אם בכתבה אין כל בעיה מותר. אם את חוששת להיגרר לקרוא את כל העיתון, את יכולה לקרוע את הדפים הרלוונטים ורק אותם לקרוא.
שאלה: גילוח הלחיים העליונות על-ידי מכונת גילוח: בעקבות תשובות הרב באתר הסכימה אשתי כי לא אגלח את זקני לאחר בין המצרים, אך בקשה כי אגלח את איזור הלחיים העליונות. האם מותר לגלח שם? האם באיזור זה יש הבדל בין מכונת גילוח למכונת תספורת? האם ניתן לאמר שבגילוח במכונה באיזור זה יש ספיק-ספיקא (ספק פאת זקן, ספק השחתת זקן)?
תשובה: במקום כזה, שספק אם הוא זקן, אפשר לסמוך על השיטות שמכונת גילוח אינה תער.
שאלה: בית כנסת שייך לכולם: בבית הכנסת בישוב שבו אני מתפללת הוחלט לפני כמה חודשים, אחרי 15 שנים, כי יש להרחיב ולשפץ כך שיהיה יותר מקום לקהילה שהתפתחה. היו בחירות והייתה הצבעה כי יש לקדם את השיפוץ. הוחלט כי על כל משפחה לשלם 180 ש"ח בחודש למשך 3 שנים. הגבאים וראשי הקהילה הפעילו לחץ בחודשים האחרונים כדי לקדם את הנושא, הרימו טלפונים למשפחות, דיברו איתם בבית הכנסת, תלו שלטים בבית הכנסת עם ההתקדמות של הבי"כ בשיפוץ וטבלה של הכסף שעוד צריך להשיג וכן הלאה. אך באחת השבתות האחרונות קרה דבר נורא לדעתי,בעלון שבת של הבי"כ שהגבאים מוציאים כל שבוע התפרסמה רשימה של כל המשפחות בקהילה שכבר שילמו את הסכום הזה לבי"כ או שהצהירו על כוונותיהם לעשות כן. אני הבנתי שיש תקנה כזו שמתירה להפעיל לחץ של גבאים למקרה של צדקה ושבניית בי"כ נכנס להגדרה הזאת של צדקה. אך השאלה שלי היא כזאת: האם זה נכון גם אם זה בגבול ההלכה להוציא כזאת רשימה מבישה? הרי ישנם משפחות בקהילה שאין להם כסף לנעליים לילדים שלהם, אז 6,000 ש"ח לבניית ב"יכ שכבר קיים ורק רוצים להרחיבו ולרהט אותו מחדש, לזה יהיה להם? האם זה נכון שיגיעו למצב כזה שמדברים עליהם בבתים אחרים? ששואלים את הילדים שלהם למה ההורים שלהם לא שילמו? שבעקבות ידיעה כזאת בעלון הם וילדיהם לא יגיעו יותר לבי"כ מפני שהם יודעים שההורים שלהם פשוט לא יכולים לשלם את הסכום, אז כנראה שמעכשיו לא יוכלו להגיע להתפלל. (היו משפחות שניגשו וביקשו לשלם פחות וניתנה להם אפשרות אך משפחות אחרות נמצאות במצב כזה שהם מתביישות לעשות זאת.) ישנם אנשים שלא מוכנים לשלם בגלל שהם מסרבים מפני פרנציפים כאלה ואחרים, אך האם זה הוגן שילדיהם יספגו את הלחץ הזה כאשר הם רוצים להגיע להתפלל,הרי מה זה אשמתם שההורים שלהם לא שילמו? אני מזכירה שאנו מדברים על מקדש מועט, בדגש על המועט! ושמטרת בית הכנסת הוא להתפלל! עבודת ה! "כי ביתי בית תפילה היא". האם הם לא מפספסים את המטרה? מעכשיו יגיעו לבית כנסת להתפלל רק האנשים המשלמים? זה לא תיאטרון או מועדון כל שהוא זה בית תפילה! אני מרגישה שבגלל כאלו דברים בדיוק נחרב בית שני ושזה "נבל ברשות התורה". אשמח אם הרב יוכל להגיד לי מה הדין בנושא? והאם יש חשיבות גם לרוח הדברים ולא רק למסגרת ההלכתית הכתובה?
תשובה: לא הבנתי על מה התלונה. כוונת הגבאים שליחי הצבור היא לטובה. הם פרסמו את מי שנתן והשתתף במצווה. וזה על מנת לזרז את מי שיש לו ועדיין התמהמה ולא נתן את חלקו. ומי שאין לו יכולת לשלם גם הוא צריך לשמוח שמזרזים את מי שיש לו. הפרסום לא היה מכוון אליו. כי הוא עצמו כיוון שאין לו על זה נאמר ההכרח לא יגונה מה הוא יכול לעשות. היה שמח להשתתף אך אין ביכולתו אף אחד לא יכעס עליו או יבקר אותו על כך. ומי שיש לו עקרונות ואינו מקבל את דעת הציבור ונציגיו ואינו רוצה להשתתף במצוה. מה לו להתלונן שיבינו מתוך הפרסום שהוא לא נתן את חלקו הרי הוא בעיקרון לא נתן מה איכפת לו שיבינו. ואמנם לילדיו נגרמת אי נעימות בגללו אך אין להפנות את האשמה לגבאים אלא אל האבא שגורם לילדיו צער. למיטב הבנתי הגבאים נהגו נכון, הם המתחשבים במי שקשה לו לעמוד בגובה הסכום וגם במי שאין לו כלל יכולת להשתתף ואף אחד לא היה צריך להפגע מהפרסום.
שאלה: זוטו של בריכה: בהיותי מדריך בקייטנה, נמצאנו בבריכה. בעל המקום מצא שעון על הריצפה והביא לי להכריז בקיטנה שלי. השעון בלי סימן ממשי מובהק, (רק שהוא טיפה שחוק) הסימן יכול להיות הפירמה והעיצוב של השעון- שהוא, יחסית, לא נפוץ, לפי עניות ידיעתי.(לא ראיתיו עד הנה) בכל מקרה, זה לא היה שייך לאף ילד. כמו כן, עם הקייטנה שהיתה עימנו באותו יום יצרתי קשר, הם הכריזו, וזה לא היה שייך לאיש מהם. כלומר, זה אבד לילד שרחץ שם בימים הקודמים. (היינו היחידים בבריכה, ואני יצאתי אחרון.) האם עליי להכריז על השעון, אם כן כיצד? האם השעון שייך לבעלים של הבריכה?
תשובה: השעון לפי תיאורך נחשב אבידה שיש בה סימן ויש להכריז עליה. אם מדובר בבריכה שרוב המבקרים בה נוהגים להחזיר אבידה צריך להכריז מן הדין, ואם הרוב אינם מחזירים אבידה (כגון שרוב הבאים להתרחץ הינם חילונים) צריך להכריז לפנים משורת הדין. לכן, הטוב ביותר הוא לתלות מודעה בלוח המודעות של הבריכה עם פרטיך, וכן ליידע את משרד הבריכה שהשעון נמצא אצלך ולהשאיר שם את מס' הטלפון שלך, וסביר להניח שהמאבד ברגע שיחשוב שהשעון אולי אבד בבריכה יתקשר למשרד הבריכה וישאל אם נמצא שעונו. מה קורה אם עובר זמן רב ולא נמצאו הבעלים: אם מדובר בבריכה שרוב המבקרים בה מחזירים אבידה שחייב מן הדין להכריז, יהא השעון מונח אצלך עד שיבוא המאבד. ואם מדובר בבריכה שהרוב בה אינם נוהגים להחזיר אבידה וסביר שהבעלים התייאש, הרי שמותר למוצא לקחת השעון. מכיון שהמוצא הוא בעל הבריכה השעון במקרה זה שייך לו, אלא אם כן כשנתן לך את השעון להכריז עליו הבנת ממנו שנותן לך אותו לגמרי ולא אכפת לו שתיקח אותו לעצמך במקרה ולא ימצאו הבעלים. הרב ניר אביב
שאלה: הריון מוקדם מדי: אני נשואה טריה - גם אני וגם בעלי בני 23. לאחר החתונה רציתי למנוע הריון לתקופה קצרה של 3-6 חודשים על מנת לעבוד על הזוגיות שלנו, דבר שהבנתי שמאוד חשוב בשנה הראשונה. שום רב שפנינו אליו לא הסכים לנו למנוע, ואכן נכנסתי להריון כבר בחודש הראשון לנישואין. אני מרגישה כי אני לא מוכנה כלל ושזה מוקדם מידי גם מצד החברה - איך שיסתכלו על זה - וגם מצידי. אני מרגישה כי היה עלינו קודם לעבוד על הזוגיות ורק אז אחרי כמה חודשים לנסות. יש בי כעס כלפי הרבנים שלא מוכנים להקשיב. ניסיתי לשתף את בעלי אך הוא כל כך שמח בהריון שדברי הכעיסו אותו - ונאלצתי לשנות את גישתי, אך הדבר חוזר ומטריד אותי. אני לא יודעת מה לעשות - אני נורא מבולבלת - אני לא הכי רוצה את ההריון אך אני גם לא רוצה שחס וחלילה יקרה משהו. יש בי כעס - אילו רק היו מאשרים לנו אפילו חודש אחד!
תשובה: ראשית, אני מבין את הצורך שלך אולם מניסיון שלנו אנו יודעים שעבודה על זוגיות זה לא ענין של חודש וגם לא עניין של חצי שנה. עבודה על הזוגיות זה עניין של עשרות שנים. לנו מאד קשה לדעת מה בדיוק טוב לנו. לפעמים דווקא העיסוק בהריון והסחת הדעת בהתחלה מהעיסוק רק בעצמנו עוזר לבנין הבית. לפעמים באמת זה כמו שאת אומרת. אולם מכיון שהנושא הזה כל כך לא מוחלט וברור אנו משאירים זאת להשגחה פרטית. לזגות שמתאים שעניין הלידה יתעכב הקב"ה כבר ידאג בהשגחה פרטית לעיכוב. אם הקב"ה השגיח עליכם שהריון הגיע מיד ראי זאת כאות שכנראה כך דרך בנין ביתכם. הצמאון שלך לזוגיות ולתקופות שבהם תהיו פנויים לעצמכם בלי עוד עיסוקים זהו צימאון טוב. תשמרי אותו בתוכך. אני מאמין שתצליחו בהמשך החיים להביא לידי ביטוי גם צורך זה. תארי לך שאת היית רוצה את התקופה של הזוגיות והנה דווקא בעלך עדיין לא היה בשל לכך. התקופה שכל כך ציפית לה היתה נהפכת לך לתקופה מאד מאכזבת. אני מאד מקווה שהרבנים שדיברת איתם היו קשובים לצרכייך. הם למעשה הכריעו שלא היה סיבה ברורה לעיכוב. הם אמרו לך זאת גם מתוך ניסיון של מקרים אחרים שהתקיים בהרבה אנשים "רבות מחשבות בלב איש ועצת ה' היא תקום". האמת שאת ממש סובלת משני הכיוונים. גם שמעת בקול הרבנים וגם מתחרטת על כך. אם היית מוצאת בתוכך את הכוח עלייך לומר שאחרי שבעלך ואת שמעתם בקול הרבנים לפחות תהנו מכך. הנשמה שתוולד בעזרת ה' לא תפריע לכם, להפך, במקרים רבים היא תיצור דבק טוב סביב דבר גדול ומופלא כהבאת נשמה חדשה לעולם. בכל אופן בנוגע להמשך החיים והמשך ההריונות תתקשרי אלי בטלפון כשזה יהיה רלוונטי ונראה כיצד לעזור לך. בעזרת ה' עוד תספרי לי כמה שטוב לך עם האימהות שאת הולכת לזכות בה.
שאלה: תהילים תחת הכרית: הילדים ואני רוצים לשאול אם מותר הספר תהילים לשים מתחת לכרית המיטה בלילה שהם הולכים לישון כדי למנוע את חלומות רעים או.וכו?
תשובה: חיפשתי ולא מצאתי סגולה זו. הוזכר בספרים שני דברים: ראשית, לומר ברכת המפיל בכוונה. ושנית, לומר שלא אכפת לנו ממה שנחלום ולא נשים לב לחלומות שיהיו. וחלומות נעימים.
שאלה: כשרות כלים בצימרים: אני אמורה להתארח בצימר שבעליו טוענים שהם שומרי כשרות. שניהם הגיעו מבית דתי ולכן בקיאים בהלכות כשרות. יש להם מערכת כלים נפרדת לבשר וחלב, שני כיורים ושני מדיחים. האם ניתן לסמוך עליהם ולאכול אצלם ארוחת בוקר? ואם בכלים שלהם בושל בשבת, האם הם אסורים?
תשובה: לצימר צריכה להיות תעודת כשרות. ואם אין תעודת כשרות אך ישנם סימנים שבעלי הצימר הינם שומרי מצוות אפשר לסמוך עליהם, שעד אחד נאמן באיסורים.
שאלה: למי שכר יותר גבוה בעולם הבא: דברי הרמח"ל בתחילת ספרו מסילת ישרים, שכל העולם הזה הוא אמצעי כדי להגיע לתכלית שהוא העולם הבא. ובהמשך כותב שאל יאמר אדם שמספיק לו להינות משתי העולמות, ז"א, לעשות הכנה מסויימת לעולם הבא ועם זאת לא לאבד הנאות העולם הזה, כיוון שכשיגיע לעולם הבא יראה את חבירו שהתחיל כמוהו ועכשיו הוא ברמה הרבה יותר גבוהה ממנו בעולם הבא והנשמה תתחיל לקנא ולהצטער (כמו שקורא גם בעולם הזה). אז אם אנו צריכים לשאוף לעשות כמה שיותר מצוות לעולם הבא, אז עדיף לאדם להסתגר בתוך כולל ישיבה, ללמוד בלי הפסקה ולצבור כמה שיותר מצוות לעולם הבא שהרי תלמוד תורה כנגד כולם וכך יגיע אל תכליתו ערוך ומוכן. אז למה לצאת לעבוד כשאין העולם הזה תכלית? זה מתסכל לחשוב שאין לאדם סיכוי להגיע למדרגתו של תלמיד חכם בעולם הבא כדברי הגמרא שאומרת ששניים שקבעו עיתים לתורה (למדו תורה במשך שעה נניח) ואחד היה צריך לטפל במת מצוה, מי "שויתר"מזמן עיתו בתורה והלך לטפל במת מצוה (ב-5 דקות האחרונות מתוך ה-60), קיבל פחות שכר מאדם שלמד 60 דקות מלאות, כיוון שזה מחיה את כל העולם וזה מחיה מת מצוה. (אני מכיר את פסיקת ההלכה שאין להתפרנס על חשבון כספי ציבור אם אין אדם הולך בכיוון הוראה לעם, ולכן מוכרח לצאת לעבוד או שיכול אדם לעשות הסכם יששכר וזבולון אך איני מונח מהתשובות הללו. בבקשה אם יש תשובות אחרות, אשמח לשמוע). מדוע איני יכול להגיע לשכר העולם הבא כמו תלמיד חכם שרוצה להורות הוראה? אני אשמח לקבל תשובה שתתן מרגוע לנפשי מדוע בכל זאת לשלב תורה ועבודה.
תשובה: חכמים אמרו שאין אתה יודע שכרן של מצות. ועוד אמרו אחד המרבה ואחד הממעיט ובלבד שיכוון לבו לשמים. על כן, כל החישובים שאתה הזכרת אין להם מקום כלל. והעיקר, קיום המצות בצורה הנכונה אינו לשם שכר בעולם הזה או הבא אלא לשמו יתברך. וכל ההזכרות של גודל השכר הוא רק להבין את גודל המצוה. ועל כן, אם אדם ירא שמים ומתפרנס מיגיע כפיו ומשתדל להרבות בלימוד תורה ומצוות ומעשים טובים כפי יכולתו. הרי הוא עושה את רצון ד' ואשריו ואשרי חלקו בזה ובבא. וכבר אמרו חכמים גדול הנהנה מיגיע כפיו יותר מירא שמים. ואם יש בו שניהם על אחת כמה וכמה שהוא גדול.
שאלה: ייחוד בטרמפים: שאלתי - נסעתי בכבישי יש"ע בסביבות השעה 8 שמונה וחצי בערב! עברתי ליד היישוב סוסיא ובכניסה עמדה בחורה לתפוס טרמפ. היססתי האם זה נכון לעצור אך (נראה לי, לצערי) לבסוף לא עצרתי - חששתי מייחוד. מצפוני נוקף אותי מאוד אם נהגתי נכון (ליבי אומר לי למפרע שלא!). האם בכל מקום מותר לעצור לבת? בכל שעה?
תשובה: אני לא יודע אם הבחורה עשתה בחכמה שעמדה שם לבד. צריכים לנקוט באמצעי זהירות. היות והכביש ראשי ויש תנועה בכביש - אין לחשוש. כל רגע יכול להגיח איזה רכב.
שאלה: שם ההורים של ילד מאומץ: שאלתי את הרב לפני שבועות מספר בנושא כיבוד הורים במצב של מאומץ שגדל, איזה שם של הורה צריך הוא לומר בעלייה לתורה ו או בכתובת נישואין וכדו. ניסוח התשובה הוא כך:"לפי מה שידוע בציבור.אם לדוגמא הוא חזר להורים הביולוגיים והוחזק כבר 30 יום כבנם יאמרו את שם ההורים הביולוגים, אבל אם רק הוא יודע מי הוריו המאמצים יאמרו את שם המאמצים." תשובה זו העלת בי שאלות נוספות-מה אם האדם ידוע בשני הציבורים כבן הוריו-גם אצל הביולוגים וגם אצל המאמצים.אם למשל הביולוגים סיפרו לשכניהם ומכריהם-הדבר ידוע בציבור.ולא הצלחתי להבים משמעות "אבל אם רק הוא יודע את שם המאמצים יאמרו את שם המאמצים" שכן אם רק הוא יודע וודאי שאין הם ידועים בציבור, אלא אם כוונת הרב הייתה שאם יודע רק את שמות הוריו המאמצים ואינו יודע שמות הוריו הביולוגים אז ידבק במאמציו?
תשובה: אם ידוע בשני הציבורים ישתמש בשם הביולוגי.
שאלה: איסור תליית פת על וו: מהו המקור של איסור תליית פת על וו? האם האיסור יחודי לפת דווקא?
תשובה: המקור לכך הוא בפסחים קיא ע"ב. נאמר שם שהדבר קשה לעניות, ומבואר שם שמדובר דוקא בפת, שאין דרכו בכך. הרב יאיר וסרטיל
שאלה: חיוב מחסן במזוזה: האם מחסן חייב במזוזה? מדובר במחסן שלא משמש כלל למגורים אך יש בו חפצים שימושיים (הוא נפתח לפחות פעם בשבוע).
תשובה: המקום צריך להיות ראוי לדירת מגורים כדי שיתחייב במזוזה, ולכן קשה לפסוק בזה. לדוגמא, אם בנו בניין ונשאר מקום והפכוהו למחסן ואין שם אור ואוורור וכדומה, ולכן אדם לא יגור שם, הוא פטור ממזוזה. אך אם יש חדר שראוי להכניס בו ספה ולישון רק שהפכוהו למחסן, חייב.