שאלה: התכלית שלי ושל העולם: אני מרגישה שכל העולם הזה ואני חסרי תכלית ומטרה וזה גורם לי להתנהל בצורה לא הכי אדיאלית וטובה.בשכל אני אולי מבינה שעל פי ההיגיון אמורה ליהיות תכלית כלשהיא לעולם אבל אני בכלל לא מרגישה את זה וזה גורם לי להיות מתוסכלת ולהיכנס לדיכאונות ומצבי רוח מעצבנים שקשה לצאת מהם. ולבינתים לאף אחד מהאנשים ששאלתי לא היה תשובות. למה אומרים שלכל שאלה יש תשובה?
תשובה: יקרה, סליחה על העיכוב הגדול בתשובה. את נערה עמוקה וחושבת עם נפש גדולה באמת שלא מסתפקת בתשובות חלקיות ומזדמנות. איזה כיף לך. כיף לך שאת חושבת על דברים כאלה, שזה מה שמעניין אותך. את כותבת שלהבין בשכל שיש לעולם שלנו מטרה, זה דבר שאת יכולה להבין. אז בואי ננסה להתחיל מההתחלה. מה אנחנו רואות סביבנו? שאלת את עצמך פעם איך עפות הציפורים? אילו בתי גידול מאפיינים את הים התיכון? מדוע חיים בעלי חיים מתחת לאבן? המוח הוא אוטוסטרדת מידע. איך הוא פועל? כמו שאת מבינה בשכל, מהסתכלות פשוטה על העולם אפשר להבין שכל זה הוא לא סתם. אלוקים בורא עולם כזה למטרה. לא יכול להיות שיהיו פלאות כאלה, רבדים של אור וחום ושמים ותהומות וחושך ואהבה וחלומות ויערות ושבולים וגעגועים ומוסיקה וטהרה וענווה ועומק וקדושה וילדים ומרחבים, סתם בלי שום סיבה. רק בשביל שהם יהיו כאן בעולם. לא יכול להיות שיש בני אדם שהם יצורים מורכבים מגוף ונשמה ושכל ולב ועיניים וגוף סתם. מסכימה איתי? השאלה היא, מה המטרה? בשביל מה? למה אנחנו חיים? למה הגענו לעולם הזה בכלל? ח מלמדים אותנו שבאנו לעולם הזה כדי להנות. השאלה מה זה להנות? לפרק מגש פיצה? לראות סרט? להרוויח המון כסף? בעיני, הדברים האלה לא מגדירים אושר, הנאה או משמעות. ההנאה היא רגעית, זמנית, חולפת ואז היא נגמרת. הרבה פעמים אחר כך מרגישים יותר גרוע. ההנאה לא תהיה אמתית אם היא לא תהיה רוחנית. ח מלמדים אותנו שבאנו לעולם הזה כדי לגלות את כבוד ה  בעולם. באנו לעולם הזה כדי לעשות נחת רוח לה  יתברך. איך? דבר ראשון, בלתקן את המידות שלנו. נולדנו עם הרבה טוב, אבל המפגש שלנו עם העולם חושף בנו צדדים פחות טובים בנפש. התיקון הזה הוא עמל גדול. אנחנו מנסים ומצליחים ולפעמים נופלים וצריכים לאסוף את עצמנו ולהתחיל שוב. מה עושים כשכועסים נורא ובא לנו להתפרץ על מי שסביבנו? איך נדע להאמין מתי שקשה וכואב? לעודד כשהכל נראה חסר סיכוי? לחנך ולתת דרך של אמת אם היא מעולם לא עברנו בה ונפלנו ומחינו דמעות וחשקנו שפתיים וקמנו מחדש? איך נדע לאהוב בלי תנאים, בלי שיפוטיות? להתמודד עם חברה לא טובה? עם השפעות זרות? עם תרבות מערבית? להיות אמתיים עם עצמנו? להסתכל ישר על החיים כמו שהם, בלי לפחד? איך זה יקרה בלי התמודדות? בלי נכונות ועמל? יודעת איך נראה מי שלא עובד על עצמו? מי שלא עובד על עצמו, אחר כך דפוסי החיים שלו יכולים להיות קשים ומקובעים, הוא לא מודע לעצמו ולא יודע מי הוא רוצה להיות. אם תסתכלי מסביב על אנשים שאת מכירה מבפנים ויש לך הערכה כלפיהם תגלי שהתוצר הסופי שעומד מולך בתור אישיות, הוא תוצאה של עמל רב, של התבוננות פנימית ובחירה מודעת. אין אנשים שנהיו טובים או גדולים או שאכפת להם מאחרים, מעצמם. שאת רואה, אם הוא קבוע בנפש ולא זמני וחולף, לא היה שם קודם. מישהו עבד קשה בשביל שהטוב הזה יופיע בתוכו. החיבור הזה לצד הרוחני שבנו, לנפש שלנו. אם הוא נעשה עם הרבה קבלה עצמית ובניין כוחות הנפש בצורה מדוייקת מביא אותנו לשמחה. שמחה שאנחנו מקיימים את העולם. בלבחור בטוב ולהעיף את מה שרע ושפל מתוכינו. ובתוך הנושא הזה של להיות אנשים שעובדים על עצמם אני רוצה שנדבר על נתינה. מה היא עושה לנו? רוצה לספר לך על מחקר שהתקיים בארצות הברית, שהנושא שלו היה: איך כסף יכול לגרום לך להיות מאושר? יש דרך אחת לפי המחקר הזה, שאפשר להצליח לקנות אושר בכסף. איך עושים את זה? במחקר השתתפו שתי קבוצות. כל אחד מהקבוצה הראשונה קבל מעטפה ובתוכה 5 או 10 דולר, והיה כתוב עליה: היום בשעה 17:00 תקנה בכסף הזה משהו לעצמך. אנשים קנו דברים כמו: עגילים, מייקאפ, קפה, בובה. הקבוצה השניה קבלה את אותו סכום, רק שהיה כתוב על המעטפה: היום בשעה 17:00 תקנה בכסף הזה משהו למישהו אחר. אשה אחת קנתה מתנה לאמא שלה, מישהו נתן תרומה לילד חולה, גלידה לילד ממשפחה חסרת אמצעים. בערב, החוקרים התקשרו לכל אחד מהמשתתפים ושאלו אותם: במה השקעת את הכסף? האם אתה מרגיש שמח יותר ממה שהרגשת לפני? התשובות היו זהות: קבוצה הראשונה לא הרגישה שינוי לפני הקניה או אחריה. הקבוצה השניה הרגישה שינוי גדול. היו אנשים שדיווחו על כך שהם היו מוצפים באושר כי שהם השקיעו את הכסף הזה באחרים ועשו להם טוב. יש לי חברה שהבן שלה הכיר בבית הספר ילד בן עשר ממשפחת מצוקה. הם החליטו לקחת אותו תחת חסותם. לפתוח את הבית שלהם ולתת בו אמון, חום אהבה ותמיכה רגשית. ולעזור לו להתחיל לקרוא ולהתקדם בלימודים. אני יכולה להגיד שהיא יותר שמחה ונמרצת ויש לה אור בעיניים. המשימה המשפחתית הזאת ממלאת אותה באושר. כשאנחנו עושים טוב בעולם, כשאנחנו נותנים לאחרים זה נותן לנו שמחה וכוח. אנחנו מרגישים שיש לנו משמעות. יש לנו בשביל מה לקום בבוקר, וגם, יש לנו תחושה שאנחנו מתחילים להגשים ייעוד שבשבילו באנו לעולם. אני מאמינה שאם תתחילי לתת לאנשים סביבך ולחפש איפה את יכולה לעשות טוב, זו התחלה טובה לחיים של משמעות. לכל אחד מאיתנו יש גם תפקיד מיוחד, אבל יש דברים משותפים לכולם: באנו לעולם הזה לתת, ללמוד לוותר ולסלוח. באנו לעולם הזה כדי לכלות את הרע בתוכנו, להאמין בטוב שבנו ולהגדיל אותו. באנו לעולם הזה כדי לאהוב. וגם כדי להכיר את אלוקים. אלוקים הוא מקור הטוב שבעולם, והוא מעביר כל אחד מאיתנו מסע פרטי. מסע שאמור להוציא ממנו את הטוב. מסע שבונה אמונה וקשר אליו. מסע שמלמד אותנו לפנות אליו. לפתוח אליו את הלב ולרצות להיות שייכים למלכות שמים. אם מדברים עם ה  מתוך הלב, עם הרבה הקשבה פנימית אפשר להרגיש שיש לנו מטרה בעולם, להתחבר אליו, לעמוד לפניו ולחפש אותו כאן בעולם. בהסתרות שהוא הכניס אותנו אליהן. הדיבורים האלה נותנים לנו להבין שאנחנו לא לבד במסע הזה של החיים. אם קשה לנו, אפשר לבקש הכוונה ועצה, אפשר לבקש עזרה. ויש לנו הדרכה מפורטת, איך לעשות טוב? מהן אמות המידה המוסריות? מהי אמת? איך בונים חברות? ממה כדאי להתרחק? אלוקים נתן לנו תורה שיש בה ובכל הספרים שח חברו בעקבותיה את הדרך ואת התוכנית איך לדייק עם עצמנו בכל התהליך הזה שהוא יהיה נכון וטוב, ושנשמח בו. יקרה מאוד, מקווה שקצת עזרתי. שוב סליחה על ההמתנה הממושכת. אם גם תשובה זו לא סיפקה אותך, אשמח שתחזרי אלינו. ב"הצלחה ענקית במסע הפרטי שלך. מעריכה המון,