שאלה: מד"שית עוינת ולא משתפת: היי חברים (: על הכל קודם כל! אני לא יכולה לספור על כף ניד כמה פעמים עזרתם לי. תותחים! אז בעייתי היא- אני מדריכה שנה שנייה באחד הסניפים בארץ. את המדש"ית שלי ביקשתי והיא גם ביקשה אותי, לא הכרנו מי יודע מה אחת את השנייה. זה היה נראה שיכל להיות מתאים. ומתחילת ההדרכה אני פשוט סובלת! ולא מעט מוותרת. יש לה אופי תוקפני. מה שאני לא עושה לא טוב. אני עושה הרבה למען ההדרכה- אז אני שתלטנית, אם אני מרפה- אז גם לא ר. כמה פעמים ניסיתי שנדבר על זה שנעבוד ביחד כצוות! אבל זה פשוט לא הולך. היא אטומה אליי. רע לי להגיד אתזה אבל היא שונאת אותי! ואני פשוט לא מבינה למה, כי מצליחה לראות בה הרבה טוב. זה מתבטא בסינונים, אי הרשמות לטיולים וכו. גם פעולות עצמן- אני מאוד בגישה של להעביר תוכן. והיא מאוד בגישה של להנעים את הזמן. בזה ממש התפשרתי ונתתי את הסכמתי. היא מחליטה דברים בשבט ללא ידיעתי- חוקים וכללים. הראש שלי כואב, יש עליי יותר מידי לחצים והעניין איתה מוציא ממני המון כעסים. ובסופו של דבר שמי שנפגע זה החניכות שאני כל כך מחוברת אליהן. אני לא רוצה לעזוב תהדרכה אבל גם אני רוצה שקט נפשי עצות איך לעבור את השנה בצורה טובה ורגועה כמו שדימיינתי לפני ההדרכה. ופה זה המקום שלכם- אם אפשר! סליחה שיצא ארוך מידי. מראש! רבה!!
תשובה: מדריכה יקרה, תקשורת ושיתוף פעולה בין מד"שים הוא בהחלט נושא כאוב, סבוך ומאתגר. את מתארת מצב של נתק ברמה האישית ולאו דווקא על רקע אי הסכמות בנושאים ספציפיים, וכדאי לזכור שגם בין מדריכים וגם בין חניכים   לפעמים אין "סיבה" אמיתית לריב או לחוסר חיבה הדדית. ועדיין   קשה מאוד להדריך כך. אני מציע לך שתי נקודות למחשבה, שנראות לי רלוונטיות, מרכזיות, ובתקווה שגם מועילות. 1. כינון תקשורת נאותה בין המד"שים יש מקרים שבהם מד"שים מסתדרים מצוין זה עם זה, והתקשורת ביניהם זורמת בקלות ובטבעיות. אבל יש גם מקרים אחרים, שבהם פערים בין המדריכים יכולים לגרום לתחושה של ויכוח תמידי. למרבה האירוניה, דווקא ההכרה בפערים עלולים לצמצם את התקשורת ביניהם ולא להגביר אותה. למה? כיוון שפיתוח "מלאכותי" של תקשורת בעצם מעיד שיש בעיה, ורבים מאיתנו חוששים מאוד ממצב שבו הם מודים ומכירים בקיומה של בעיה, בנוכחותו המאיימת של קושי או מכשול. ואז מה שנותר לעשות זה לנסות ו"לסחוב". כל זה יכול אולי להסביר במידת מה את ההתעקשות של המד"שית שלך לא לברר את חילוקי הדעות או את הבדלי הסגנון ביניכן ופשוט לדחוק ולדחוף הלאה. כיוון שאת מודעת לעניין ומגלה אכפתיות ורצון לעבוד בהרמוניה, את בהחלט יכולה להיות זו שיוזמת דיבור ותקשורת יותר יסודית. העדיפות הראשונה היא כמובן להרים טלפון או לשבת כמה דקות עם המד"שית שלך, להסביר לה בצורה שקטה ונעימה שנראה לך שכדאי שתנהלו ביניכן שיחה משמעותית כדי לברר כמה דברים לטובת הקבוצה, ותציעי לנסות ולתאם איתה זמן ומקום שיהיו נוחים לשתיכן לצורך השיחה הזאת. חשוב מאוד שתקבעו מספיק זמן (למשל שעתיים) כדי שהשיחה לא תתנהל בלחץ של זמן. כנ"ל לגבי המיקום: המסדרון של הסניף הוא לא מקום מתאים בדרך כלל. אתן צריכות סביבה שקטה, נוחה, ובעיקר פרטית. אפשר להכין מראש כלי כתיבה וניירות כדי לרשום הערות או רעיונות שעולים לשתיכן בראש במהלך השיחה. על מה מדברים? אפשר לנסות בתור התחלה לנסות ולהבין את ה"ראש" של המדריכה השנייה. המטרה היא לאו דווקא להגיע להסכמות ולגשר על כל חילוקי הדעות, אלא לפחות להבין לעומק איזה מין חילוקי דעות או הבדלי הגדרות יש ביניכן. בקיצור   לדבר על כל מה שאפשר. 2. ניסיונות גישור והתערבות של הקומונרית אם המצב כזה חמור עד שהיא לא ממש מוכנה לשבת איתך לשיחה רצינית, זה הזמן לפנות לגישור. לחפש גורם (למשל הקומונרית) שיוכל לשמש כמגשר: לשמוע את שתיכן, ולסייע לכן להגיע להסכמות שיאפשרו המשך עבודה משותפת. יש הרבה צורות להדרכה, אבל בלי תקשורת ודיבור   קשה מאוד להגיע לתוצאות. חשוב שתציגי לקומונרית את המצב ותבהירי שבלי מידה מינימלית של רצון טוב ושיתוף פעולה אי אפשר להדריך קבוצה. אין שום סיבה שאת, שפתוחה לתקשורת ולהגעה להבנות, תסבלי בגלל שהמד"שית מתבצרת בעמדתה ומקבלת החלטות באופן חד צדדי. אז חשוב להציג לקומונרית את הדברים באופן ענייני, אבל גם שתהיי קצת אסרטיבית והחלטית ותבהירי שהמצב הזה לא יכול להימשך. אל תחששי להציג באופן ברור את עמדתך ואת הזכות שלך להדריך בסביבה נעימה ורצינית. לסיכום: אנחנו רגילים לחשוב לפעמים שהמדריכים עובדים יחד "מול" החניכים. זה נכון, אבל לא לגמרי מדויק, כיוון שהעבודה הקשה של המדריכים מתחילה ביצירת יחסים ותקשורת בינם לבין עצמם, עוד לפני שהחניכים בכלל נכנסים לתמונה. ככל שמשלימים עם העובדה הזאת מהר יותר, אפשר להגשים יותר פוטנציאל ולהגיע להישגים משמעותיים יותר בהדרכה. לא תמיד זה קל, לא תמיד זה זורם, אבל זה בהחלט חשוב. לך כמדריכה יש אחריות כפולה: כלפי החניכים את אחראית לוודא שיש בקבוצה מנהיגות משותפת ברורה ורצינית, ולא מצב של יחסים עכורים בין המד"שיות. יש לך גם אחריות כלפי. עצמך. את משקיעה זמן ומאמץ בהדרכה, וחשוב לא לאפשר למשאבים הללו להתבזבז לחינם. חשוב שלא תסבלי מהמצב ושתנסי לרתום את כל מי שיכול לסייע במטרה לייצב את המצב. לכן כדאי לדבר עם הקומונרית ולהסתייע בה בנושא הזה. הרבה הצלחה! אוהד ohadspt2 gmail.com תשובות נוספות בנושא: "תפקידים" של מד"שים   איך יוצאים מזה? יחסים עכורים וחוסר התחשבות בין מד"שיות לא מסתדרת עם המד"שית מד"שים מחפפים