LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: כוסות שמחלקת חברת "קוקה קולה": חברת קוקה קולה מחלקת כוסות שעליהם יש הבלטה של איש (כל גופו העליון) עם מדליה, וזה משני הצדדים. האם יש בעיה של "לא תעשה לך פסל וכל תמונה"? בנוסף, בתמונה של גביע העולם על בקבוקי הקולה יש דמות של אישה שאני חושב שזה אלת הניצחון של יוון. האם מותר להכניס את זה הביתה?
תשובה: אין איסור "לא תעשה לך פסל וכל תמונה" אם חסר משהו מהדמות: אף, אוזן או משהו אחר. ובקשר לתמונת האלה היוונית אין בעיה, משום שאף-אחד לא עובד כיום את אלילי היוונים.
שאלה: טעיתי בברכת הפיצה: אם ברכתי על פיצה מזונות, בידיעה שאני עומדת לאכול כמות שדורשת המוציא, ואחרי שהתחלתי לאוכל נזכרתי שאני צריכה לברך המוציא, האם מותר לי ליטול ידיים ולברך על הפיצה, ואם לא מה לעשות?
תשובה: אם נטלת ידים ורק טעית ובמקום לברך המוציא ברכת מזונות, יצאת ידי חובה ואת לא צריכה לעשות כלום. אבל אם גם לא נטלת ידים אז עליך ליטול ידים ולברך על נטילת ידים, אבל לא לברך ברכת המוציא, אלא להסתמך על ברכת מזונות שכבר ברכת.
שאלה: מחבת שבושל בו בשר לא מוכשר: בטעות טוגן סטייק שלא הוכשר במחבת. מה דין המחבת, האם הוא צריך הכשרה ואיזה, המחבת מטפלון?
תשובה: המחבת טרף. לגבי הכשרת מחבת טפלון, מחבת טפלון הוא מחבת שלא משתמשים בו בשמן וצריך ליבון חמור להכשרתו, על פי ספר הכשרות, בדרך כלל ממילא עצה זאת (של ליבון חמור)לא פרקטית שכן המחבת יתקלקל אם יעשו ליבון חמור, ולכן כדאי לקנות מחבת חדש. הרב אברהם פרל.
שאלה: האם אשתי צריכה גיור?: לפני כחודשיים במהלך שיחה אקראית בין אחינית של אשתי ובעלה, אמרה אחינית של אשתי לבעלה שסבתה היא גיורת מהודו. מיד הוא קם והתלהם על כך שהיא ספק גיורת ושאל את רבו האם הם ובני משפחתה כולל אשתי צריכים לעבור גיור והרב פסק שכן, מכיוון שהגיור בהודו לא היה תקין. סבתא של אשתי נפטרה לפני כעשרים שנה וגם הסבא נפטר. כשעלו לארץ לפני כשישים שנה הם הוכרו כיהודים לכל דבר, מה גם שהיא היתה אישה דתייה ושמרה על מסגרת דתית בביתה כגון שמירת שבת, חגים וצומות. האם אשתי וילדי צריכים לעבור גיור?
תשובה: אם סבתך שמרה בין היתר גם טהרת המשפחה וטבלה כל חודש. יש פוסקים הרואים בכך גיור. אך לחומרא מומלץ לטבול ע"י בי"ד לשם גיור.
שאלה: מצוות צדקה כשהעני פוגע: לפני כמה חודשים נתתי צדקה של 10 אגורות לקבצנית, היא אמרה לי: "מה אין לך כסף?" זה היה נשמע לי מאוד פוגע, סיפרתי זאת לאימי, היא כעסה על הקבצנית שגם כשנותנים לה לא מעריכה ואמרה לי לא לתת לה יותר. לא ידעתי מה קודם למה, כבוד הורים או מצוות צדקה והאמת שגם נפגעתי מאותה קבצנית, השתדלתי לא לעבור במקום ההוא יותר. היום שוב עברתי על ידה, נתתי לה אולי 60 אגורות, היא אמרה "יש לך שקלים?" הייתי בהלם, אך הבאתי לה שקל. האם אני תמימה, האם זכותי הייתה פשוט לומר לה לא, האם זכותי פשוט לא להביא לה יותר, האם זה סוג של קבצנים שפשוט לא מביאים להם, האם עשיתי טוב, זה נורא כשאני חושבת על עצמי שאני כ"כ תמימה ונשלטת בידי אחרים, אני לא מבינה למה כ"כ חשוב לי שלא ישנאו אותי. האם ביטלתי מצווה כשלא שמעתי לאמא, מה לעשות להבא?
תשובה: עני הגון מקבל בשמחה נדבה שנותנים לו, ואם עני אינו מקבל בשמחה מה שנותנים לו כנראה שאינו זקוק כל כך לכסף, אני הייתי נותן צדקה לעני אחר. הרב אברהם פרל.
שאלה: הסנטימטרים עושים את כל ההבדל?: מה זה משנה אם בנות לובשות שרוול כמה סנטימטרים מעל המרפק או חצאית כמה סנטימטרים מעל הברך, הסנטימטרים האלו עושים את כל ההבדל?
תשובה: ודאי שלא הסנטימטרים עושים את ההבדל. הצניעות היא מידה פנימית ובעיקר תלויה בצורת ההתנהגות של האדם. אולם כל מידה פנימית יש לה מעשים שתומכים בה ומוציאים אותה אל הפועל. לפעמים כשאין את המידה הפנימית דווקא בעזרת המעשים ניתן לעורר את המידה הפנימית. ובמקום שיש את המידה הפנימית יש מעשים רבים שהם מנעימים לאדם את ההתאמה בין מעשיו החיצוניים לתחושותיו הפנימיות. אם אתה מבין את העיקרון שאין מתאים לנפש האדם ללכת ערום, יתכן שאם מידת הצניעות היתה מתגברת אצלך הייתה נוטה אפילו להחמיר בדיני צניעות יותר מאשר ההלכה. ההלכה נועדה לעזור למי שאין בו את מידת הצניעות מעצמו לעזור לנו לעשות מעשים שיעוררו את מידת הצניעות הראויה. המייחד את התורה שהיא לא רק מערכת של עקרונות אלא היכולת לתרגם זאת למעשים החיצוניים.
שאלה: איך חל נדרו של יפתח: איך הואיל נדרו של יפתח, הרי אין אדם יכול לנדור משהו אסור, ולכן בין היה נודר להרוג אדם או לכלוא אותו וכו, הרי זה איסורי תורה, והוא חייב להיענש על מעשיו ונדרו לא חל?
תשובה: נראה שצדקת ונדרו של יפתח בכל מקרה לא חל. שכן אם נדר לדוגמא להקריב בהמה טמאה אין חובת הקרבה, אם חל זה רק לעניין שצריך לשלם כסף, ולא חלילה לעשות את מעשי יפתח, כמבואר בתנחומא פרשת חוקת. ורק לדעת יפתח נדר זה חל וצריך התרה, אבל באמת אפילו התרה לא היה צריך לעשות יפתח לנדרו. הרב אברהם פרל.
שאלה: מי אחראי על הכדור?: ילדים שיחקו בכדור, באמצע המשחק בעל הכדור הלך, וביקש מחברו שהמשיך לשחק שיקח את הכדור ויביאו למחרת לביה"ס. ילד שלישי שהגיע אח"כ, הציע שהוא יחזיר את הכדור שכן הוא עובר ליד חצרו של בעל הכדור. למחרת בעל הכדור שמע שהכדור נמסר ל"שלישי", ה"שלישי" טוען, שמתי את הכדור בחצר, והלה טוען להד"ם ותובע את ה"שלישי" לשלם, שכן אין כדור, ואין עדים להחזרה. מה הדין?
תשובה: שאלה זו קשורה לדיני טוען ונטען שצריכים הטענות להתברר יותר מפי התובע והנתבע, וצריך לשמוע את טענות שני הצדדים, ויכול להיות כאן חיוב שבועה או ממון, על כן צריך לפנות לבית דין בעניין זה או לבורר מוסכם (כדאי לפני רב הבקי בדיני חושן המשפט). כל זה בהנחה שמדובר בילדים שמעל גיל בר מצוה, שאם לא כן הרי בכל אופן קטן שהזיק פטור מצד הדין. בכבוד רב, הרב עשהאל שמלצר.
שאלה: היחס לרשעה בחינוך ילדים: לפי תשובת הרב בנושא היחס לרשעה, יוצא שחינוך ילדינו חייב להיות שנאה לאנשים עושי הרשעה, מכיוון שילדינו לא מסוגלים להבין את המורכבות של לשנוא את הרשעה ולא את האנשים בעלי הרשעה, כי אם נחנך את ילדינו לשנוא רק את הרשעה ולא את האנשים עושי הרשעה אז ילדינו יצאו מעוותים בכך שלא ישנאו את הרשעה, האם אני צודק?
תשובה: צריך לחנך לאהוב כל אחד מישראל, ולשנוא את המעשים הרעים. אכן זה מורכב, אולם כך החיים, וכך ההלכה מחייבת, מצד אחד להוכיח את הרשע, ואף לשנוא את מעשיו, ומצד שני לעזור לו ולעשות עמו חסד, כדי להראות ששנאתנו הינה רק כלפי מעשיו הרעים, אבל אותו עצמו אוהבים. ועיין תוס' פסחים קיג, ב.
שאלה: יציאה מהארץ ונתינת צדקה: האם מותר לצאת לטיול לחו"ל ולקחת מספר שקלים ולתת אותם לצדקה ועל-ידי כך לקבל התר לצאת מהארץ שהרי כאילו יצא לדבר מצווה?
תשובה: הצדקה אינה מצדיקה יציאה לחו"ל.
שאלה: להחזיר עגלת קניות?: זה זמן רב שרשתות השיווק זועקות על כך שעגלות הקניות נלקחות בלי רשות לבתים ואינן מוחזרות למקומם דבר הגורם נזק להם נזק רב וכן איבוד זמן של הקונים המחפשים עגלות ואין. האם אדם ההולך ברחוב ורואה עגלה כזו המונחת בפתח אחד הבתים מחוייב מדין השבת אבידה לחפש את בעל העגלה ולהחזיר אותה, או יכול לסמוך על בעלי החנויות שיודעים שהעגלות "מסתובבות" ברחוב שיחזירו לעצמם. בהנחה שיש כאן מצוות השבת אבידה האם המוצא צריך להוליך פיסית את העגלה למקום החנות או אולי מספיק שיודיע טלפונית שהעגלה נמצאת במקום פלוני ופלוני. במציאות אני רואה הרבה אנשים העוברים על יד עגלות כאלה ומתעלמים ויתכן שזה מדין "זקן ואינה לפי כבודו". או אולי רוצים לזכות את לוקח העגלה במצוות "והשיב את הגזלה אשר לקח"?
תשובה: המשנה בבבא מציעא ל. אומרת: "אי זו היא אבידה מצא חמור או פרה רועין בדרך אין זו אבידה, חמור וכליו הפוכים, פרה בין הכרמים הרי זו אבידה". ובגמרא מוסיפים על מקרים אלו גם פרה שרועה בדרך שלשה ימים רצופים, וטלית וקרדום בדרך הרבים. והגדר הוא שאין הבעלים יודעים שהיא שם. במקרה הזה, אף על פי שודאי בעל הסופר מרקט יודע, שהעגלות נמצאות בשכונה הסמוכה בטווח הליכה עם עגלה מהסופר מרקט, נראה שאין להחשיב זאת כפרה שרועה מידיעתו, שהרי ודאי שהעגלות נלקחות בעל כורחו ונגד רצונו, ובזה זה דומה לאבידה. וכן העגלות נחשבות כאבידה משום שאין הבעלים יודעים בדיוק היכן נמצאת כל עגלה וזה יכול להיות טורח גדול מאוד לבעל הסופר מרקט לחפש בכל רחוב ורחוב ובכל בית ובית, ועל כן אינו יכול לטרוח בכך ואין להחשיבו כאבידה מדעת. ופשוט שמי שמצא עגלה במקום שקשה למצוא כגון בשדה או בכל מיני חצרות אחוריות וכדומה שהוי אבידה. אמנם לגבי ההשבה די בהודעה היכן נמצאת העגלה על מנת שיקח אותה בעל הסופר מרקט בעצמו. וכן נראה שאף אין צורך שיכניס לביתו אלא די בהודעה היכן היא נמצאת, שכן אמרנו לעיל שבדרך כלל אותם עגלות אינם ניזוקות. אמנם אם מדובר במקום, שעלולות להינזק, צריך להוציאם מאותו מקום, ואז גם חייב בשמירתם ויכניסם לביתו או ישיבם לסופר מרקט. עוד נראה שאם מדובר במקום שאנשים מחזירים את העגלות בסופו של דבר, שיכול לסמוך על זה ולא לטרוח בעצמו בהשבה. הרב עשהאל שמלצר.
שאלה: תפילה במניין או טיול: לקראת החופש אני וחברים שלי מתכננים טיול בצפון, במהלך ההכנות עלתה שאלה בנוגע לתפילות. א. האם מותר לנסוע לטיול כשידוע בוודאות שלא יהיה מניין ושנצטרך להתפלל ביחידות? ב. אם אפשר, האם יש שינוי בנוגע לטיול ארוך שבו לא נוכל לשמוע קריאת התורה, שמעתי שבשביל טיול בארץ ישראל מותר לפספס מניין האם זה נכון?
תשובה: מותר לצאת לטיול אף אם בגלל זה לא תתפללו במנין. אבל אף שהדבר מותר כדאי לעשות מאמץ אם אפשר כדי להתפלל במנין. וכן הדבר לגבי קריאת התורה.
שאלה: ברכת קשיו: האם ברכתו של הקשיו היא עץ או אדמה?
תשובה: ברכת הקשיו בורא פרי העץ. מובא בספר וזאת הברכה, ומסביר שם שעיקר הפרי הוא הקשיו. ולכן ברכתו בורא פרי העץ. הרב אברהם פרל.
שאלה: רכילות בקשר לשירות לאומי?: אני מכיר בחורה קרובת משפחה שלי שסיימה אולפנא בציוני בגרות גבוהים מאד, שירתה שנתיים בשירות לאומי ומיד לאחר השירות התחתנה כשבעלה גם כן צעיר ללא מקצוע. בזמן התיכון היו לה כוונות ללמוד לימודים גבוהים, אך בגלל החתונה כל התיכנונים בוטלו. כעת הזוג הזה עם שלשה ילדים, חיים מאד קשה, בקושי משלמים את שכר הדירה, רודפים אחרי הפרנסה מפני שהמשכורת של שניהם נמוכה, והם נפלו למעמסה גם על ההורים שלהם. אין ספק שלו קרובת המשפחה שלי היתה לומדת לימודים גבוהים מיד לאחר התיכון, מצבם היום היה שונה בתכלית. אני ואשתי רוצים לשכנע את הבת שלנו שלא לעשות שירות לאומי מהסיבות הנ"ל ומעוד סיבות. אנו רוצים להראות לבתנו את המקרה הנ"ל כדי שיהיה לה ממש מוחשי על מה שיכול לקרות. האם מותר לנו להזכיר ולהראות לבתנו על המקרה הנ"ל ולספר לה על החיים הקשים שנגרמו כתוצאה מהשירות הלאומי שקרובת המשפחה שלנו עשתה כדי לשכנע אותה שלא לשרת?
תשובה: אם ממילא בתכם מכירה את הזוג, ומודעת לקשייהם, אין איסור לתת אותם כדוגמה, ובתנאי שלא תבזו אותם, אלא רק תאמרו שמתוך תמימות קיבלו החלטה מוטעית ועתה הם משלמים את המחיר. אבל אם הבת אינה מכירה את מצבם, תוכלו לתת לה דוגמה כללית, מזוג שאתם מכירים היטב, תשנו פרט או שניים כדי שלא תדע על מי אתם מדברים, ותתנו את הזוג "ההוא" כדוגמה, וכמדומה שהדברים יפעלו במידה שווה.
שאלה: ציצית לאונן: האם אונן צריך להסיר את ציציותיו, כשם שאינו מניח תפילין ואינו מברך ומתפלל?
תשובה: לא יסירה, אבל גם לא יברך על לבישתה.
שאלה: מודים דרבנן: מדוע בזמן מודים בחזרת הש"ץ הציבור אומר מודים דרבנן ובאותה עת הש"ץ אומר מודים רגיל בקול?
תשובה: בזמן חזרת הש"ץ החזן אומר מודים רגיל, כיון שלגבי השליח ציבור החזרה היא תפילתו העיקרית. ובאותו זמן הציבור חייב לומר מודים דרבנן, כדי שלא יראה ח"ו שהציבור לא רוצה להודות לה' יתברך.
שאלה: צפיה בסרטים: האם יש בעיה הלכתית גדולה בצפיה בסרטים שיש בהם נשיקות ובגדים לא צנועים?
תשובה: פשוט הדבר שכל דבר שהוא פורץ את גדרי הצניעות, הוא אסור באיסור חמור ביותר, שכן הצניעות בעם היהודי מאז ומתמיד הייתה הנכס הגדול ביותר שלנו. ולכן פשוט הדבר שאסור להתסכל בסרטים שיש בהם חוסר צניעות, כדי שח"ו לא יהפכו הדברים אצלנו כהרגל וכהיתר.
שאלה: הלכות גדול הדור: ידוע שנפסק להלכה שגדול הדור כולם חייבים בכבודו כמו רב מובהק וגם מי שלא למד ממנו רוב חכמתו. כך למדו התוספות בברכות משמואל הנביא וכך נפסק להלכה בתרומת הדשן סי' קלח וכן פסק השו"ע באו"ח סימן תעב סעיף ה וביו"ד סימן רמד סעיף י. עיין גם יחווה דעת ח"ג סימן עג. 1.האם דין זה שייך לגבי מה שאמרו שכל המורה הלכה בפני רבו חייב מיתה ושאסור לתלמיד להורות ללא רשות מרבו (סנהדרין ה), היינו האם על מנת לקבל רשות להורות הלכה צריך אדם לקבל רשות מכל גדולי הדור (או מהגדול ביותר) כמו שיש לקבל רשות מכל רבותיו המובהקים? 2.האם מותר לתלמיד שהגיע להוראה לחלוק על פסק הלכה של גדולי הדור?
תשובה: 1) אין צורך לקבל רשות מכל גדולי הדור, כי לא יעלה על הדעת שיצטרכו אלפים להגיע לגדול הדור. וגדול הדור סומך ידיו על רשות שכל אחד מקבל מרבו אם רב ידוע ומפורסם. וכשקיבל רשות מותר לפסוק הלכות אבל לא בפני רבו ממש. ואולי הוא הדין בפני גדול הדור, כנאמר בפרקי אבות כי חכם אינו מדבר בפני מי שגדול ממנו. אבל שלא בפניו בודאי מותר אם קיבל רשות, לולי זה מה יעשה ישראל וכי הרב המובהק גדול הדור יכול ללמד בכל העולם, ובודאי שדעתו נוחה שבשאלות שאינן קשות במיוחד יפסקו ת"ח שהגיעו להוראה. 2) מותר לת"ח שהגיע להוראה לפרסם פסק הלכה הנוגד את דעת רבותיו אם יכתוב מקורות וראיות לדבריו ובלבד שלא יאמר את דבריו דרך מחלוקת עם רבו אלא כשואל ומברר ענין ואומר את הנראה לו.
שאלה: איסור עשיית מלאכה לאבל: א. האם בעל מפעלים וחברות גדולות צריך לסגור את כל המפעלים והחנויות שלו כאשר הוא יושב שבעה? ב. האם לעוזרת בית שיושבת שבעה מותר להמשיך בעבודתה, מפני שהיא עושה דברים שאינם מלאכה (שטיפת צלחות, סידור הבית וכד )?
תשובה: א. עקרונית הוא צריך לסגור את כל מפעליו וחנויותיו, אבל מכיוון שכיום החברות הן חברות בע"מ, ולרוב יש בסגירתם למשך שבוע הפסד מרובה ודבר האבד, וכן לרוב אלו דברים שהציבור צריך להם, הרי שבצירוף כל הדברים האלו יהיה מותר לו להשאירם פתוחים בימי אבלו. ב. אחרי שלושה ימים הראשונים מותר לה להמשיך בעבודתה.
שאלה: למה צריך ייסורים?: שמעתי בדרשה של אחד הרבנים שאדם שלא קיבל ייסורים במשך 30 יום לא יזכה לעולם הבא. מדוע, למה האדם צריך לסבול כ"כ בעולם הזה, ודבר שני, מהי לפי הגדרת הגמרא ייסורים, כאבי בטן או מיתה של אדם ח"ו?
תשובה: הרב אמר לך זאת ע"פ דברי ח בתלמוד בבלי ערכין דף טז. לאדם יש גוף ונשמה. היסורין הם יסורין לגוף ולא לנשמה. ודאי שהקב"ה לא שמח כשבניו סובלים. "בכל צרתם לו צר". אולם כמו שאבא שרוצה לחנך את בנו לא יוכל להצליח בחינוך אם ירעיף עליו מתנות ללא גבולות. בדרך זו הוא יזיק לבנו. כך גם הקב"ה איתנו. הקב"ה מייסר אותנו כאב המייסר את בנו. הקב"ה רוצה שהנשמה בנו תבנה. זאת יש לעשות בדרך כלל על ידי המעטת העוצמות והכוחות של הגוף. זאת עושה הקב"ה על ידי היסורין.  ע"פ הסבר המהר"ל בנתיב היסורין  אנו ודאי מתפללים שנוכל להתקרב לה' ללא יסורין. אולם משום שאנו קרוצי חומר אנו יודעים שלא נוכל להתקרב אל הקב"ה מתוך טוב ושפע ללא גבולות. מידת היסורין נתונה בהשגחתו של הקב"ה. יסורין אומרת הגמ' כוללים כל עשייה שגורמת לאדם קושי ואי הצלחה אפילו אם זה דבר פעוט. הגמ' מביאה כדוגמא לכך אדם שרוצה להוציא מכיסו מטבע של עשר ועולה בידו במטבע של חמש.
שאלה: חברותות ברשת האינטרנט: הוקם אתר המקשר חברותות ללימוד תורה ברשת. האם היוזמה הזאת ברוכה, או יש דברים שצריך להיזהר מהם?
תשובה: זו יוזמה ברוכה וטובה, וטוב להשתמש באינטרנט לדברים חיוביים מעין אלה.
שאלה: לחיות בבית בלי לחיות?: שנה הבאה בעז"ה אתחיל ללמוד מקצוע. התקבלתי לאוניברסיטה וגם למכללה חרדית. אני מאוד רוצה ללמוד במכללה החרדית גם בגלל שזה דתי וכו ובעיקר בגלל שיתאפשר לי שלא לגור בבית. ובאוניברסיטה, גם אסתובב בחברה חילונית ומעורבת, וגם אאלץ לגור בבית (כי היא יחסית קרובה לבית) ואיני יכולה לגור בבית. אני נחנקת, יש אווירה של פחד, דיכאון ייאוש ועצבות כזו כל הזמן. אימי מטילה אימה על הבית ממש. וזה ממש לא טוב לי. איני נושמת שם. אז בכלל לא יהיה לי פתח לנשימה, גם אלמד במקום בו אצטרך להתאמץ לשרוד דתית ורוחנית וגם בבית תהיה לי כל יום מלחמה על הרוח, אבל במכללה החרדית הכל מושלם בשבילי, גם האנשים והאווירה, וגם זה שפשוט לא אגור בבית, אלא עם בנות בערך בגילי ודתיות, ומלאות חיים יותר מאשר האנשים שבביתי לפחות). אך אימי לא מסכימה. כי באוניברסיטה אוכל ללמוד בחינם לגמרי והמכללה תעלה המון (יחד עם מגורים, אוכל, נסיעות ועוד). מה אעשה, לדבר עם אימי ניסיתי אבל זה קשה. איך אפשר להסביר לאמא שאיני רוצה לגור בבית ועוד שהיא הסיבה העיקרית לזה, היא לא מוכנה, אבל אם אשאר בבית זה יהיה פשוט כמו להתאבד רוחנית, מה לעשות?
תשובה: הסיבה שאת לא רוצה ללמוד באוניבסיטה בגלל האוירה והקושי בהתמודדות עם חברה חילונית מספיקה. עליך להתאמץ לשכנע את אמך שתסכים על אף הקושי הכספי. מאידך תשתדלי למצוא איזה עבודה חלקית שתוכלי להקל על ההורים את העול הכספי.
שאלה: בדיקת גרעינים שונים: האם יש צורך לבדוק פיסטוקים, האם אסור לאכול גרעינים שחורים בכלל, (כי הם נוטים להתליע בתוך השקית), והאם יש צורך לבדוק תותי בר (אלה שגדלים על עץ), או שמספיק לשטופם במים וסבון?
תשובה: א. פיסטוק נגוע ביחוד בחדשי הקיץ מכיוון שהוא מאוחסן זמן רב. יש בפיסטוק נגיעות די גבוהה, וצריך לבדוק שאין בהם נקבי חרקים ובייחוד בצד החיצוני, וכמו כן יש לבדוק בתוך הפיסטוק. ב. גרעינים שחורים צריך לבדוק את השקית שאין בה קורים, וכמו כן לראות שאין חורים בגרעין עצמו. ג. תותי בר לדעתי א"א לאכול כלל, כיוון שהגדל בר מלא חרקים וקשה מאד לבודקם, ובייחוד שהחרקים חודרים לתוך הפרי. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: חו"ל בימי בין המיצרים: מבלי להיכנס לשאלת היציאה מהארץ, האם מותר לצאת לחו"ל בימי בין המצרים (עד ר"ח אב כמובן), כאשר אין הכרח לצאת דווקא בתאריך זה, לפי מנהגי הספרדים?
תשובה: אם אין בעיה של יציאה מהארץ, אזי אין הבדל בין נסיעה לפני 'בין-המצרים' לנסיעה בתוך 'בין-המיצרים'.
שאלה: דמי כניסה לבית הכנסת: בבית הכנסת המרכזי בשכונה בה אני גר, יצאה החלטת ועד האומרת שכל מתפלל שמשתמש בשירותי בית הכנסת ושלא שילם דמי חבר, ישלם סכום של 300 ש"ח לשנה, או שקל ליום חול, ואם לא "יחשב כמשתמש ללא רשות", מפני נימוקי הוצאות חשמל נקיון וכדומה, כלומר: יש לשם דמי כניסה ע"מ להתפלל. האם הדבר מותר לפי ההלכה?
תשובה: לא ראוי לקבוע תקנה זאת, אבל אחרי שכבר נקבעה על-ידי הועד, יש לתקנה זו תוקף מחייב.
שאלה: אכילת בשר בזמן הריון: האם אשה בהריון בימים אלו האסורים באכילת בשר, יכולה לאכול, אני ספרדיה?
תשובה: מי שצריך לאכול בשר מסיבות בריאותיות, יכול לאכול בשר גם בשבוע שחל בו ת"ב חוץ מהסעודה המפסקת.
שאלה: המאבק על הגבעות : רציתי לדעת בעקבות הפרסומים האחרונים לגבי הגבעות סקאלי, רונן, יצהר וחוות מעון, כיצד לנהוג במקרה שיהיה פינוי? מה מותר לעשות?
תשובה: אנחנו מצידנו לא ניזום שום התקפה על כוחות הביטחון, אלא נתגונן הגנה פסיבית, ולפחות כלפי שמיא יהיה גלוי שאנחנו מתנגדים למהלך הזה. בוודאי שאין להתחבק עם הכוחות המפנים. ונראה לי שלאור מה שאמרו ח, שמי שמגיעים עליו ייסורים צריך לפשפש במעשיו, הרי שהתגברות הטרור זהו עונש על המשך חטא המרגלים של מאיסה בארץ חמדה, שאנשים חושבים שבמסירת חבלי ארצנו לאויבים יהיה לנו שקט, וה' מראה לנו שזה לא כך. לכן צריך להביע את התנגדותנו למהלך הזה, אולי בזה נמעיט את מנת הייסורים מעל עם ישראל.
שאלה: פלאפון בכוננות בשבת: אני לעיתים כונן בחמ"ל בשבת לכוננות בת 12 שעות. בזמן החופשי בשבת אני מעוניין לצאת מהבסיס שנמצא בעיר, אבל אני חייב להיות זמין אם יקפיצו אותי לבסיס. האם אני אוכל לשאת איתי את הפלאפון שהוא דלוק למטרה זאת?
תשובה: אם יש עירוב במקום, מותר לך לטלטל את הפלאפון כאשר את נושא אותו בכיסך או על חגורתך.
שאלה: להעביר טבעת נישואין יד?: התחתנתי שבוע שעבר ובעלי קידש אותי עם טבעת ביד ימין, הטבעת לוחצת לי ביד זו האם מותר לי להעבירה ליד שמאל, האם זה חשוב באיזו אצבע?
תשובה: בחתונה שמים ביד ימין לכתחילה, אבל אחרי הקידושין את יכולה לשים את הטבעת ביד ובאצבע שנוח לך. הרב אברהם פרל.
שאלה: קדיש לנפטר אחרי שנים רבות: אבי נפטר לפני 15 שנה, האם נזקפת לזכותו אמירת קדיש בכל הזדמנות בתפילות, או שיש לומר קדיש רק ביום השנה?
תשובה: עיקר החיוב הוא ביום השנה, אמנם האחרונים הביאו את דברי האר"י הקדוש שכל פעם שאומרים קדיש על ישראל אחרי אמירת דברי תורה יש בזה תועלת לנשמת הנפטר.
שאלה: ברכות בלבוש לא צנוע: אם אני ואשתי נמצאים בים, האם מותר לנו לברך על אכילה גם כשאנו לבושים בגדי ים או שעדיף לא לברך?
תשובה: אסור לברך כנגד מקומות שבדרך כלל רגילים להיות מכוסים, לכן כשאתם רוצים לאכול ולברך תכסו עצמכם באיזה סדין או מגבת וכדומה, או בזמן הברכה יעצום המברך את עיניו ויברך. (וברור שגם בים חייב אדם לברך על כל אכילה ושתיה).
שאלה: החזרת גרושה לאחר שנישאה והתגרשה: אני גרוש גרושתי נישאה בשנית והתגרשה. אני לא נישאתי. האם נוכל להתחתן?
תשובה: לצערי התשובה שלילית.
שאלה: הנחת תפילין בחו"ל: אני אמור לנסוע עם משפחתי לחו"ל, אני מניח כל יום תפילין אבל אני מפחד לקחת אותם איתי מחשש שיגנבו וינזקו, האם לקחת אותם ולהניח בכל זאת?
תשובה: חובה על האדם להניח תפילין בכל יום מימות החול וגם הנמצא מחוץ לארץ ישראל חייב להניח תפילין. לפיכך עליך לקחת אותם ולשמור עליהם שלא יגנבו לפחות כמו שתשמור על הארנק או המצלמה שלך.
שאלה: ת על הגירוש: האם חייל שהשתתף בפועל בגירוש, חייב לשלם למשפחה שגרש על רכושה שאבד ועל נזקים שנגרמו לה?
תשובה: נראה לי שלכאורה הוא אינו חייב לשלם לה אלא זו חובתה של המדינה, אבל איני רוצה לקבוע זאת בצורה חד משמעית.
שאלה: מכונות גילוח וקוצץ פאות: בתשובה באתר כתב הרב שיש בעיה במכונות הגילוח החדשות, ו"לכן עד שיבררו המומחים ניתן ללכת לקולא, אבל להקפיד שלא להצמיד את המכונה לעור, אלא עד כמה שניתן בעדינות". האם כיום התבררה המציאות? ומה ההלכה בנידון?
תשובה: לא בדקתי את המציאות מאז, ולכן בינתיים צריך להקפיד כמו שכתבתי.
שאלה: מיץ ענבים פוטר יין: האם מיץ ענבים פוטר שאר משקים, כלומר: כשמקדשים על מיץ ענבים ובתוך הסעודה שותים יין, האם צריך לברך (בפה"ג הטוב ומטיב)?
תשובה: למיץ ענבים יש דין יין לנושאים אלו, הן בזה שבברכתו הוא פוטר מברכה שאר משקים, והן מצד זה שבהבאת יין אחר יותר טוב, יברכו על היין השני "הטוב והמטיב".
שאלה: אוכף מקרטון: האם לדעת רש"י שצריך אוכף קשה כדי לרכב על חמור מדין חימום, קרטון זה נקרא אוכף קשה?
תשובה: קרטון נחשב לדבר קשה לענין זה.
שאלה: אונאת דברים בטלפון?: שמעתי פעם שלשקר על אנשים בטלפון וכדומה זה אסור, וזו אונאת דברים, האם זה נכון, מה המקורות לכך?
תשובה: כשם שיש אונאה בממון כך יש הונאה בדברים, ובכלל האיסור שלא להכאיב את הבריות ולא לביישם ובוודאי שאסור לקללם. כמו כן, גם לשקר בטלפון אסור. (בבא מציעא פרק ד משנה י. ספר המצוות לרמב"ם, לא תעשה רנא. ספר החינוך מצווה שלח ואינציקלופדיה תלמודית כרך א ערך "אונאת דברים")
שאלה: פתיחה וסגירה של גגון בשבת: התקנו במרפסת הבית גגון מתקפל, שנפתח על ידי משיכת חוט, ונסגר על ידי שחרורו. רצינו לדעת אם יש בעיה בשבת לפתוח או לסגור את הגגון לצרכים שונים, ומדוע?
תשובה: ח אסרו לבנות אוהל עראי בשבת, וגגון זה מכיוון שהוא מציל הרי הוא נחשב לאוהל עראי, שכן דרכו להפתח ולהסגר תדיר. אבל אם הגגון פתוח טפח מערב שבת, מותר להמשיך ולפתוח אותו בשבת עצמה, משום שהתוספת הנעשית בשבת נחשבת לתוספת עראי על אוהל עראי שהיה קיים כבר מערב שבת, ובזה לא אסרו ח. וצריך שהטפח הפתוח יהיה פתוח ממש, ולא טפח בחלק שמתגלגל כשהוא סגור, אלא טפח פתוח חוץ מהגלגול.
שאלה: כיבוי נר הבדלה בנשיפה: קראתי באחד מעלוני השבת כי אין לכבות נר הבדלה בנשיפה (וכן כל נר אחר, כמו נרות שעל עוגת יום הולדת וכדומה) מפני הסכנה. מה הסיבה לכך שדבר זה נחשב למסוכן, האם יש עניין להקפיד על כך גם היום או שזהו אחד מהדברים שפעם נחשבו למסוכנים והיום ידוע שלא ולכן אין להקפיד עליהם?
תשובה: מקור הדברים מובא בשם האר"י הקדוש וכיון שדבריו עוסקים במה שנוגע לרוחניות האדם אין בזה סכנה מוחשית אלא במה שנוגע לנפש, ועל זה נאמר בח שמי שלא יודע על הסכנה, שומר פתאים ד'.
שאלה: סעודת הודיה או צדקה: אנו זוג בתחלת דרכנו, בקרוב עתידה להיוולד לנו בת. שאלתנו היא, האם לעשות סעודת הודייה צנועה או לתרום את אותו סכום כסף לצדקה?
תשובה: עדיף לתרום את הכסף לצדקה, ותסתפקו בברכת "הגומל" ליולדת ו"שהחיינו" לאבא.
שאלה: אחריות לטיפול בלשלשת יונים: בבניין של 9 דיירים, יש 2 שסובלים מלשלשת של ציפורים שנעמדות על גג הבניין ועושות צרכיהן על המרפסות שלהם. השאלה שלי היא אם ועד הבית צריך לממן אמצעים שירחיקו את היונים מהגג? (שהם די יקרים-כמו העמדת קוצים וכו וגם לא בטוח שהבעייה תיפתר כי ייתכן שהיונים יחליטו לנחות ישירות במרפסות שלהן) אם כן, האם צריך לבקש רשות משאר הדיירים שההוצאה לא נוגעת אליהם?
תשובה: ראשית יש לדעת שהגג הוא נכס שמשותף לכל דיירי הבנין ולכן כל הדיירים נחשבים הבעלים של הגג ולכן, אם נגרמים נזקים מהגג, הרי כל הדיירים חייבים להשתתף בתיקון. אבל הרמ"א בחושן משפט סימן קנ'ה סע' ד' כותב שכל מה שבעל הגג חייב לשלם זה רק נזקים שנגרמים מהגג ממש אבל על נזקים שבאים מעלמא כגון גשם וכד' בעל הגג פטור ועל הניזק לתקן. לכן פה שהציפורים מזיקות ולא הגג, בעלי הגג (ועד הבית) פטורים והניזקים צריכים לתקן על חשבונם. אמנם כדאי לברר באגודה לתרבות הדיור האם הרחקת ציפורים היא חלק מהחובות של בעל הבית ואז החוק מחייב אותם ועליהם לשלם את התיקון, כיון שעל דעת כן באו לגור במשותף. אם הדיירים הנזוקים עושים את התיקון על חשבונם, הם צריכים לבקש רשות מכל הדיירים אבל כיון שזה לא שינוי משמעותי בגג וזה לא מזיק לשום דייר, אפשר לכפות את הדיירים להסכים. הרב אריאל איגרא.
שאלה: איך להימנע ממריבות בין חברים: לעיתים אני רב עם חברי מריבות שיכלו להמנע. ברצוני לשאול האם ישנה הדרכת תורה כיצד עלי להמנע ממריבות עם חברי?
תשובה: יש סיבות רבות למריבות. הדרך הטובה ביותר היא שכשרואים שמתחילה מריבה כדאי להתרחק ממקום המריבה להירגע. רוב המריבות קשורות למידת הכעס. הכעס בא כשאדם מגיב ללא מחשבה "תגובה מהבטן". הדרך העיקרית היא להתקרר. לקחת פסק זמן מההתרגשות. זאת נעשה על ידי שנלך הצידה ונירגע.
שאלה: כפיה בלימוד תורה לילד: בני בן ה-10 איננו מוכן ללמוד עם בעלי בשבת. הוא הולך איתו ל"אבות ובנים" שזאת מסגרת שיש "שכר" ללימוד (פרסים וממתקים). אבל, כאשר אנחנו לא בבית בשבת, או כאשר המסגרת לא מתקימת- הוא לא מוכן לשבת איתו אפילו 5 דקות. גם כאשר מבטיחים לו את אותם הפרסים שהוא רגיל לקבל. הילד לומד בת"ת, מצליח בלימודים, אוהב את ביה"ס, וגם הקשר לאביו טוב. האם להכריח אותו ללמוד איתו, העניין מצער אותי מאד?
תשובה: אם הוא לומד טוב בתלמוד תורה. והוא אוהב את בית הספר אתם יכולים להיות מרוצים ואין כל סיבה להכריח אותו ללמוד בשבת אם אינו רוצה. ובכלל עדיף לא להכריח ללמוד אלא למצוא דרך איך למשוך אותו לרצות ללמוד. על ידי שהלימוד יהיה מעניין ומושך ולא לזמן מרובה שמכביד.
שאלה: סיכון ילדים רכים מקאסם: האם יש לשלוח ילדים בגילאי א -ג, וכן בגילאי ד -ו, לבית ספר הנמצא תחת איום מתמיד של רקטות קסאם? חשוב לציין כי חלק מהילדים לא נמצאים באזור סכנה בביתם - הוא מחוץ לטווח. לגבי הילדים שעולים לכיתה א שליחתם לבית הספר בתחילת שנת הלימודים הקרובה, תהווה חשיפה ראשונה לנושא הקסאמים. חלק מאנשי המועצה סבורים שאי שליחת הילדים לבית הספר הזה היא מעין בגידה, אף על פי, כפי שנאמר, הילדים העולים לכיתה א לא נחשפו עדיין - יישובם לא נמצא בטווח הקסאמים - לאיום. כמו כן, יש פתרון לאותם תלמידים בבית ספר קרוב ומתאים שנמצא מחוץ לטווח?
תשובה: קשה לאדם מבחוץ לקחת על עצמו אחריות בנושא כה חמור. הסברה הפשוטה אומרת שאין לסכן את הילדים ויש לשולחם לבי"ס אחר. איני מבין מה "הבגידה". לא הילדים הקטנים צריכים ליטול את האחריות על כתפיהם הדקות. האחריות נופלת על מי שהפקיר את רצועת עזה לאמל"ח ולשלטון הכנופיות הרצחניות, ומי שתמך במדיניות זו למרות שכל בר דעת ידע שאלו יהיו התוצאות ואף הזהיר מפניהן. אך אם ביה"ס הנמצא באזור הסיכון הוא ברמה חינוכית טובה הרבה יותר יש מקום לשקול אולי בכ"ז יש להעדיף את הרמה החינוכית הגבוהה על פני סיכון מחושב. ראה בספרי באהלה של תורה ח"א סי ו-ז.
שאלה: צביעת בית הכנסת בתכלת: בית הכנסת שבו אני מתפלל עובר שיפוץ, ועלה בדעתי שנוכל לצבוע את קירותיו הפנימיים ואת התקרה בגוונים של תכלת, כמו בית כנסת שראיתי פעם בביקור בצפת. שאלתי היא האם מותר הדבר?
תשובה: מותר.