LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: עצות ייעול לחם ע"י החתן: האם שייך שחתן צעיר יעיר (בעדינות, כמובן) לחמיו על תכנון לקוי (לדעתו) של הלו"ז של הסעודות והתפילות בשבת, וכן על התייחסותם ה"רכה" לילדם שמפריע ועושה הרבה "בלאגן" בשולחן השבת?
תשובה: כל אמירת ביקורת היא דבר מסובך. עוד יותר הדברים נכונים בנוגע ליחסים עם ההורים או עם החם, שיש שם גם גדרים של מצוות יראה, שבה נאמר: לא סותר את דבריו. לכן בדרך של הערה זה לא שייך אולם אם הדברים מתגלגלים בשיחה סתמית או אם אתה מדבר על עצמך, שלך יהיה יותר טוב כשאתה מתפלל וכד', וזה לא בדרך של הערה, ניתן לדבר על כך.
שאלה: לעזוב את הבית עד יעבור זעם: אנו גרים בישובי גדרות (ליד גן יבנה וגדרה) בתוך איזור החשיפה לירי טילים. לבית אין מיגון אפילו מינימלי, בניין משנות ה-40 בשכירות. אין לידינו מיקום מוגן. זמן ההגעה למיקום הקרוב הוא מעבר לתחום הזמן המוגדר ע"י הצבא. האם מותר לי לעזוב את ביתי עד עבור זעם? יש לי שני ילדים בני 10 חד.
תשובה: מותר לך לעשות כהבנתך. אינך חייב להכניס את ילדיך לחרדה, אם אתה חושש מכך.
שאלה: אמן על ברכת אוטיסט: האם צריך לענות אמן על ברכתו של אדם אוטיסט?
תשובה: מותר לענות אמן.
שאלה: ניקוי ידיים אחר נגיעת המרפק במקומות מכוסים: האם צריכים ליטול ידיים לאחר שהמרפק נגע בכפות הרגליים, או שדווקא על נגיעת האצבעות ברגליים יש לנקות את הידיים?
תשובה: רק באצבעות.
שאלה: הסבר הגמ  "כל השרוי בלא אשה.": ידועה הגמרא שכל שאין לו אשה שרוי בלא ברכה, חכמה וכו. א) האם בחור צעיר לפני חתונתו לא מסוגל לסיים את הש"ס ולהגיע למידת החסידות והקדושה כפי שמתואר במסילת ישרים?! אם כן, כיצד הוא שרוי בלא חכמה וכו? ב) כיצד ניתן להסביר את הגמ הזו, הרי בפועל מוטל עול על כתפי החתן (עזרה בבית, לנסוע גם להורי הצד השני ולאירועים משפחתיים, שיחה עם האשה), ודווקא יש לו פחות פנאי להשקיע בלימוד ובעבודת המידות!, אז כיצד הגמ הזו מתקיימת?
תשובה: ענין החכמה אינו רק כמות הידיעות. כתוב במשלי (פרק ב', ב): "להקשיב לחכמה אזנך תטה לבך לתבונה" - ומבאר שם הגר"א שגם בלימוד החכמה יש מדרגות. יש מי שיודע את הידיעה אולם לא מבין אותה בדיוק לעומקה. ח הדריכו אותנו בדבריהם ואמרו שהיכולת שלנו להבין את החכמה עד תומה קשור לכך שיש לנו אישה. והענין קשור גם לכך שאדם שיש לו אישה טהור יותר ויש לו פחות הרהורי עבירה. אחד מן הדברים שגורמים לנו שאין אנו כלי להבין תורה זה הרהורים שיש לנו בשעות שבהם אנו לא לומדים. אולם מעבר לכך הפגישה עם אישה מחייב אותנו לתרגם את התורה משפה של בית מדרש גם לשפה נשית. המפגש עם האישה גורם לנו לראות את המציאות בצורה שלמה יותר. החכמה שהיתה בצורה של בכוח לאחר נשיאת האישה נהפכת להיות תורה שקשורה יותר לחיים. כל המבט שלנו נהיה שלם יותר. אנו מכירים ומפנימים גם את המבט הנשי שכולל עולמות נוספים. המבטים החדשים הם התנאי לשלמות החכמה. כל מה שלמדנו לפני החתונה מקבל פנים חדשות לאחר החתונה.
שאלה: סדר שתיית היין בקידוש : ברצוני לדעת מדוע כאשר אני מקדש לא נהוג ששאר הנוכחים ידברו עד שהם לוגמים מן היין? אצל סבי זה נהוג כך שנים שאסור לדבר עד אשר לגמת מהיין. אצלנו נהוג שהגברים שותים ראשונים לפי סדר גילם ולאחר מכן הנשים, מהי ההלכה שעוסקת בכך?
תשובה: אם המקדש לא דיבר ושתה מיד שיעור "מלוא לוגמיו" אזי יצאו כל המסובים ידי חובת הקידוש אף שהם דיברו בין ברכת המקדש לשתיית יינו, ובלבד שיישבו לאכול שם את סעודתם. אבל אם המסובים דיברו או הסיחו דעתם הם אינם יכולים לשתות מהגביע ללא ברכת הגפן שוב וצאחר ויש עניין שכל המסובים ישתו מהגביע, לכן יש להקפיש שלא לדבר בשעת הקידוש. (שמירת שבת כלכתה כרך ב, פרק מח) אין סדר מיוחד לשתיית היין ולכן כל משפחה יכולה לעשות כפי שנח לה או על פי המנהג שבידיהם.
שאלה: כיצד לענות לאשה הרוצה לחוש בטחון ושואלת שאלות: שמתי לב שאשה רוצה תחושת בטחון ותמיכה נפשית מהבעל בדברים אותם היא עושה ומתכננת. כיצד הבעל צריך לענות כשאשתו שואלת שאלות בסגנון של: "נכון שיהיה לנו כזה בית גדול ויפה?", "נכון שיהיה לנו ילד צדיק?", "נכון שתמיד תהיה איתי בבדיקות חשובות" וכו -שאלות שאין לבעל יכולת לענות עליהן כיוון שהוא לא יודע מה יקרה בעתיד. האם מותר לשקר ולענות "כן", כדי להרגיע את האשה ולתת לה תחושת בטחון?
תשובה: השאלות הללו, יותר משהן מבטאות צורך של ביטחון, הן מבטאות צורך בתשומת לב. הרי גם אישתך יודעת שאינך יודע את העתידות, והיא לא מתכוונת שבאמת תנבא מה יהיה, אלא רוצה לשתף אותך בתקוותיה ובדברים שהיא שואפת אליהם. ולכן התשובה אינה צריכה לדבר על העתיד אלא על ההווה. לדוגמה: נכון שהילד שלנו יהיה צדיק? תשובה: גם אני מתפלל ומייחל לכך. האם תבוא איתי לכל הבדיקות החשובות? תשובה: תמיד אהיה לצידך, גם כשאני רחוק ממך, אני בעצם לידך במחשבתי ובמחשבתך. וכן הלאה. נצל את השאלות כדי להדגיש את אהבתך ואת תקותכם המשותפת. בהצלחה.
שאלה: מדוע ההריון מלווה בייסורים?: מדוע ברא ה את אפשרות הלידה והוספת החיים בעולם דווקא ע"י ייסורי ההריון? האם יש עניין עצמי בכאבים, בעייפות ובבחילות שחשה האשה בתקופה זו?
תשובה: הקשיים והייסורים וההשקעה הנדרשת מן ההורים (ובעיקר מן האם) בתקופת ההריון יוצרים את הקשר הראשוני שבן האם לבנה. קשר שילך ויגדל עם השנים, אהבה שתלך ותמלא את הלב ככל שישקיעו בה יותר וככל שידרשו יותר להתאמץ בשבילה. מרן הרב קוק (עין איה על מסכת שבת) מסביר כי ייסורי הריון והלידה באים כדי לתקן את מה שנפגם בחטא אדם וחוה: הבחירה בחטא ובדרך התענוגות שהביאה את האדם ואת חוה אל החטא. דרך זו מטפחת באדם אגואיזם וצרות עין, רצון לקבל ולא לתת, ובעיקר להסתכל רק על עצמי ועל הנאותי ולא על מה שטוב ונכון מצד עצמו. יחסים אלו, שבין בני אדם, שביסודם עומד הרצון להנות ולהתענג ותו לא, הורס את החוש המוסרי ואת האהבה הטבעית שבין בני האדם ויכול להתפשט עד כדי אכזריות ההורים על בניהם מתוך מחשבה שהבנים מקשים את חייהם של ההורים. ייסורי ההריון והמאמצים הרבים שהוא דורש מן האם (וגם מן האב) קושרים את הבנים אל ההורים, שנקשרים באופן טבעי לבן שהשקיעו כל כך הרבה עד לידתו. צער הלידה וצער גידול הבנים בונים את הקשר שבין ההורים לילדים, ודווקא על ידי כך מתגברת האהבה של האם לבניה. וכך כותב הרב: "המכאובים והסכנה הכרוכה בעקב הלידה, הם מוציאים את האהבה הגנוזה בעומק הצדק מן הכוח אל הפועל, עד שמתפשטת כראוי לכל הפחות על החלק היותר קרוב ממן האנושי, שהם הבנים". כמובן שבימים עברו, בעוד החברה האנושית הייתה לא מפותחת, וגם בעלת רגשות כהים, היה צורך רב באותם יסורים, כדי לקשור את ההורים אל בניהם. אולם ככל שהעולם הולך ומתפתח, הוא הולך ומתעדן, ואהבת ההורים לידיהם הולכת וניטעת בלבבות גם בלא אותם ייסורים, נותן הקב"ה ביד האדם חוכמה להפחית את ייסורי ההריון והלידה, כפי שבדורינו הרפואה מצליחה להפחית מאוד את קשיי הריון והלידה.
שאלה: סוף זמן אמירת הלל: אם שכחתי להגיד הלל בראש חודש, עד מתי אפשר להגיד?
תשובה: עד השקיעה.
שאלה: אופי הקשר בין הארוסין לחתונה: אני נפגש עם בחורה חרדית כבר חודשיים והחלטנו שב"ה אנו מוכנים ורוצים להתחתן, הבעיה היא שנוכל להתחתן רק לאחר ספירת העומר מסיבות אישיות. איך אמור להיות הקשר בינתיים מבחינת פתיחות אחד כלפי השני במובן של: כמה פגישות בשבוע, האם מותר לומר מילות חיבה או מחמאה, האם כדאי אולי ללמוד יחד נושאים שקשורים ביהדות (השקפה,הלכות.). אשמח לקבל תשובה בעניין אופי הפגישות בתקופה הנ"ל.
תשובה: כיון שכבר החלטתם להנשא זה לזו, אין טעם להרבות בפגישות שיכולות לפגוע בקדושת הקשר שלכם. רצוי למעט בפגישות, וגם להגביל את הזמן שלהן. עם זה לא לנתק את הקשר לגמרי. שימרו על קשר גם טלפוני וגם במפגשים מפעם לפעם. רצוי למלא את הקשר בתכנים חיוביים, כמו לימוד משותף או פעילות אחרת, ולא בילוי סתם, שיכול לגרור אתכם למקומות שלא רציתם להגיע אליהם. כשיתקרב תאריך החתונה תוכלו להדק את הקשר שוב.
שאלה: מהי סעודת מצווה?: אם אני אומר דברי תורה ושר תשבחות לה בסעודה, הופכת את הסעודה לסעודת מצווה? (ביום חול), אם אפשר אשמח לקבל מקור.
תשובה: סעודת מצוה היא רק אם יש עילה של מצוה, כגון: סיום מסכת, בר מצוה כשנאמרים דברי תורה, חנוכת בית בא"י כשהתוכן הוא לימוד תורה וכדו'.
שאלה: הלל בדילוג: מה הסיבה שמדלגים דווקא על הקטעים "לא לנו" ו-"אהבתי" בהלל?
תשובה: משום שלא אומרים הלל שלם. אחד המפרשים אומר, שבשני הקטעים האלה יש מעין חזרה על נושאים שמוזכרים בפרקים הקודמים, ולכן כשרוצים להבליט שלא אומרים הלל שלם מדלגים עליהם.
שאלה: ברירה בפתיחת קופסאות בשבת: כשאני פותח קופסת שימורים בשבת, אחת הדרכים המוצעות בהלכה, לפי השיטות שסוברים שגם אם זורקים את הקופסה זה לא מועיל, היא לפתוח פתח למטה. אלא שנניח שיש לי קופסה של אפונה, שמוגדרת כתערובת עם המים שיש בקופסה ברגע שאני עושה חור מתחת לקופסה, המים יוצאים מתוכה, ונשארת לי בקופסה רק האפונה. מעתה, אמנם הרווחתי את פתיחת הקופסאות, אבל מדוע אין בזה ברירה, שהרי בררתי פסולת מאוכל?
תשובה: קודם כל אתה לא מעוניין בבררה. לא בשביל זה פתחת את הקופסה. יש מחכמי ספרד שמתירים פסיק רישא דלא ניחא ליה וגם לפי חכמי אשכנז פה זה דרך קלקול. לגבי ברירה, לא נראה לי שזו מלאכה. אפשר גם לפתוח מלמעלה בצורה גסה כך שהקופסה לא תישאר בצורה מסודרת ולרוקן את המאכל לקערה.
שאלה: איסור אכילת שרצים: גלוי וידוע העובדה כי שרצים אלו חיות טמאות, אך מה היא הסיבה לכך? ומדוע דגים שמותרים באכילה הם טהורים?
תשובה: יש להדגיש כי אין אנו יודעים את טעמי המצוות. וגם במקרים בהם אנו חושבים שהבנו חלק מטעם המצוה, עדיין אין אנו יודעים את הסיבה לכל פרטי המצוה. רצון ה' קובע איזו חיה תהיה טמאה, ואיזו חיה תהיה טהורה. למרות זאת, ניסו הפרשנים למצוא סיבה לאיסור אכילת החיות הטמאות, והרמב"ן לדוגמה, הבין שהחיות הטהורות בריאות יותר מהחיות הטמאות. האברבנאל הבין שהחיות הטמאות מזיקות לנפש דוקא, ולא לגוף, והספורנו מסביר שהמאכלים הטמאים מטמאים מקלקלים את המידות והשכל. פירושים אלו הם טעם חלקי בלבד לטעם העיקרי אותו הזכרנו מקודם: כך ה' רצה. (מקורות: פרשני התורה לויקרא יא) הרב אלחנן לוין
שאלה: שם לפי פסוק: נהוג בתפילת י"ח לקרוא פסוק סמוך לעושה רצית לדעת בבקשה פסוקים לשמות של ילדיי. חי(זכר) עדי(בת) רוני(בת) בת חן(בת) ב מראש ושתזכו לכל הישועות!
תשובה: אני כותב לכם כמה אפשרויות שאתם יכולים לבחור פסוק המתאים לכם. חי   (תהלים פרק יח, מז) "חי ה' וברוך צורי וירום אלוהי ישעי" (תהלים פרק פט, ב) "חסדי ה' עולם אשירה לדר ודר אודיע אמונתך בפי". עדי - (בראשית פרק כו, ה) "עקב אשר שמע אברהם בקלי וישמר משמרתי מצותי חקותי ותורתי" (תהלים פרק כה, טו) "עיני תמיד אל ה' כי הוא יוציא מרשת רגלי" (תהלים פרק פו, יז) "עשה עמי אות לטובה ויראו שנאי ויבשו כי אתה ה' עזרתני ונחמתני". רוני - (שמואל ב, פרק כג, ב) "רוח ה' דבר בי ומלתו על לשוני" (תהלים פרק קיט, קנו) "רחמיך רבים ה' כמשפטיך חיני" (תהלים פרק קיט, קנט) "ראה כי פקודיך אהבתי ה' כחסדך חיני". בת חן - (דברים פרק לג, יא) "ברך ה' חילו ופעל ידיו תרצה מחץ מתנים קמיו ומשנאיו מן יקומון" (תהלים פרק פט, נג) "ברוך ה' לעולם אמן ואמן". בברכת התורה, WWW.Yeshiva.org.il
שאלה: בריאת העולם: 1. מאיפה הביטחון שיש ביהדות בנכונות של בריאת העולם, כלומר מדוע היהדות בטוחה שדווקא ש"הקוסמיות" שמניעה את העולם היא בהכרח אלוקים? הרי יש דעות ודתות שונות בעולם אולי אחת מהם צודקת או שאף אחת לא צודקת. 2. מדוע הבורא מעוניין במעשי?
תשובה: סיפור הבריאה נמסר לנו איש מפי איש עד משה רבנו ששמע אותו מריבונו של עולם. ישנם אומנם הרבה השערות שמשערים בני אדם כיצד נוצר היקום וכיצד הוא פועל, (ולא בהכרח שהן סותרות את מה שמסופר בתורה), אבל הידיעה שהיתה בריאה היא איננה השערה אלא ידיעה ברורה שנמסרה לנו על ידי הבורא עצמו, ומאז היא עוברת מאב לבניו בעם שלם. ובעצם לא רק בעם אחד, אלא רוב רובו של העולם חושב כך. אומנם הדתות חלוקות בניהם בשאלה: כיצד עובדים את האל, אבל ביסוד האמונה שהאל ברא את העולם, כולם מודים. ואל תשבני שיש שלא מאמינים שהאל התגלה לבני האדם וסיפר להם זאת, שאם כן מניין צץ הסיפור על התגלות האל לבני האדם? איך כל כך הרבה בני אדם מאמינים לדבר שלא היה? האם רק אנחנו חכמים ומבינים שאין להאמין לזה? גם הדורות שלפנינו לא היו טיפשים, ואם הם מסרו לנו ידיעה סימן שידעו שהיא אמת. אגב, ניתן להוכיח בדרכים שונות את עצם קיומה של הבריאה, ואם הייתה בריאה ודאי שהיה גם מי שיזם אותה - כלומר כוח כל שהוא, שאנו מכנים אותו בשם אלוקים. למרות זאת אנו מאמינים לא מכוח ההוכחה השכלית, אלא מכוח התגלות ה' אלינו, התגלות שהתחילה במעמד הר סיני, ובדרכים שונות לא נפסקה עד היום. הקשר המיוחד של הקב"ה עם עמו והקיום הניסי והפלאי של עם ישראל הוא הוכחה שאין עליה תשובה, לאמיתותה של התורה. הקב"ה מעוניין במעשיהם הטובים של בני האדם מפני שהוא אוהב אותם ורוצה בהצלחתם, ולכן הוא מכוון אותם ללכת בדרך טובה של מוסר וצדק ועשיית הטוב והישר בעיני ה', מה שגורם בסופו של דבר טובה גדולה לאדם עצמו.
שאלה: אסטרונומיה: שאלה ששאלו אותי ולא היתה לי תשובה. האם יש סוף ליקום, האם יש מספר לכוכבים, האם ישנם חיים חוץ לכדור הארץ?
תשובה: האמת היא שגם לי אין תשובה על השאלות הללו. ולא רק לי אלא האדם בכלל לא הגיע להבנת היקום במלואו, גדולו ותכולתו, ודומני שעדיין לא נמצאה תשובה לשאלות אלה. מכל מקום גם דברים הרבה יותר קרובים לנו אין אנו מבינים, כנראה שנותר לנו עוד מה ללמוד.
שאלה: תורה ולימודה: מדוע הגמ עושה לפעמים צריכותא חד כיוונית? לדוגמא (שבת סד:): הגמרא מסבירה למה צריך לכתוב גם בהמה, אבל לא למה בהמה לבד לא מספיק, והשאר היה נלמד בק"ו.
תשובה: כשעושים צריכותא על משנה מצאנו במקומות רבים שעשו בדרך לא זו אף זו. כלומר המשנה כותבת חידוש קטן ולאחר מכן מוסיפה עוד על החידוש. למרות שרבי יכול לכתוב רק את החידוש הגדול בכל אופן דרך ההסברה היא מהקל אל הכבד. אולם בנוגע לצריכותא בלמודים מהתורה שם צריך לעשות צריכותא לשני הכיוונים ובדרך כלל כך מוצאים בש"ס. במקום שאין צריכותא לשני הצדדים זה משום שצד אחד פשוט מדוע הוא חייב להכתב.
שאלה: הפסק בברכת התורה: הציבור נוהג לומר "חזק חזק ונתחזק" בקריאת התורה. האם העולה רשאי לומר אף הוא "חזק חזק ונתחזק" או שהיות ובירך יש כאן חשש להפסק?
תשובה: העולה אכן לא יאמר, שלא תהיה הפסקה בין הקריאה בתורה לברכה האחרונה.
שאלה: שיעור קטן של רביעית: לאחרונה קראתי הספר "מידות ושיעורי התורה" של הרב בייניש, וגם קונטרסים של הרב הדר מרגולין. נטען שרביעית אינה 86 סמ"ק, אלא 75 סמ"ק. האם זה להלכה?
תשובה: את השיעור של 86 סמ"ק קבע הרב חיים נאה, והוא מסתמך גם על חכמי ספרד שכך השיעור. בדרך כלל כך מקובל לחשוב, ששמונים ושש סמ"ק הוא השיעור. הספר של הרב בייניש הוא ספר חשוב והוא עצמו תלמיד חכם חשוב, בכל אופן בדרך כלל מקובל לפסוק שהשיעור הוא 86 סמ"ק.
שאלה: מה בין מטר וגשם?: אשמח אם תוכל להסביר לי את ההבדל שבין השימוש במילה "מטר" ובמילה "גשם" בתורה, בגמרא ובדרשה. האם אחת המילים משמשת לברכה והשנייה לקללה? אם לא, מה ההבדל ביניהן ומה הצורך בשתיהן? ושנזכה להרבה גשמי ברכה.
תשובה: מטר וגשם הן מילים נרדפות, אולם מקובל להשתמש במילה מטר לציין גשם היורד בעוצמה ובכוח וכן בכמות גדולה יותר, ממה שרגילים לכנות "גשם". יתקבלו תפילותיך ברצון.
שאלה: תיקון חצות דווקא בחצות: האם לכתחילה יש לומר את התיקון חצות מיד בחצות או לא? האם יש בזה הידור או שאין שום הבדל?
תשובה: אם אתה לומד, אפשר לאחר את תיקון חצות.
שאלה: תפילה בנץ ביחידות: האם אפשר באופן של חסידות, להתחיל לנהוג במנהג ותיקין, כאשר כמעט באופן קבוע מדובר על תפילה ביחיד ואולי גם אח"כ הצטרפות למנין רגיל?
תשובה: כן, אבל קדושה, ברכת כהנים וקריאת התורה תשלים אחר כך עם מניין.
שאלה: נסיעה לשדרות במצב מלחמה: במצב המלחמה היום, בו נסיעה לשדרות כרוכה בפיקוח נפש אמיתי, האם מותר לבני נוער לסכן את עצמם על מנת לעודד את אנשי העיר? בהנחה ששדרות היא בקונצנזוס בעם ואין חשש כרגע שמא ירצו לתת אותה.
תשובה: כל דרום הארץ באותו מצב. כל עוד סוחרים מביאים סחורה ואנשים נוסעים לעבודתם, מותר ואף רצוי לנסוע כדי לחזק את רוחם של תושבי הדרום.
שאלה: להתענות עם הציבור: אני חולה במחלה שרב קבע לי שאסור לי לצום. רציתי לדעת האם יש דרך אחרת להיות בצער של צום, והאם יש בכלל ענין לזה? (לדוגמא - תענית דיבור)
תשובה: א. לאכול רק אוכל פשוט ונחוץ, לא מעדנים. ב. לאכול לשיעורים. אומנם מותר לך לאכול רגיל אך אם אתה רוצה להשתתף עם הציבור אתה יכול לאכול לשיעורים וכך להחשב כמתענה.
שאלה: אמירת יה אלי: בתחילת שירת מקאמים שרים פעמים רבות "יה אלי, יה אלי" האם זה מותר?
תשובה: אין בזה שום איסור.
שאלה: שמן זית קדוש בקדושת שביעית: קנינו דרך אוצר בית דין שמן זית קדוש בקדושת שביעית. היינו רוצים לדעת כיצד לנהוג בו: 1. האם מותר לטגן בו דברים, כאשר ייתכן שהשמן נשרף מעט? 2. איך צריך להתייחס לטיפות שנשארות במחבת או בכלים אחרים שבהם היו מאכלים שבהם שמן? 3. כיצד צריך לנהוג ב"מיץ" שנשאר בקערת הסלט שתיבלנו בשמן זה? 4. האם מותר להשתמש בשמן להדלקת נרות שבת או במקום קרם ידים או שהוא מותר רק למאכל?
תשובה: א. אפשר לטגן ולבשל בשמן של שביעית. ב. ככל קדושת שביעית, אם הכמות היא קטנה מאד שאין משתמשים בהם ואין להם חשיבות אפשר לשים בכיור וכדו'. ג. כפי המבואר בסעי' ב. ד. אפשר להשתמש בו להדלקת נרות שבת, כמו כן אפשר לסוך בו. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: בריתה בשנת אבל: אני בשנת אבל על מות אבי ובחודש החמישי להריוני. האם, בעזרת השם בבוא הזמן, אוכל לערוך בריתה באולם ללא מוסיקה?
תשובה: סעודה זו אינה סעודת מצווה ולכן יש להימנע מלערוך אותה בשנת האבל על מות אביך. הרב חיים כץ
שאלה: הלויות ואזכרות בשנת אבל: אני בשנת אבל על מות אבי ובחודש החמישי להריוני. האם אני יכולה ללכת בשנה זו לאזכרות ו או הלויות? הכוונה של אנשים אחרים כי לקבר אבי הבנתי שלא ניתן ללכת עד לאזכרה השנתית.
תשובה: המנהג הוא שנשים מעוברות לא הולכות לבית הקברות. הרב חיים כץ
שאלה: אגדות בתלמוד: האם האגדות בתלמוד הם אמת, וגם איך חז ל ידעו מה שהיה בבריאה בנוסף לכתוב בתורה, כמו לדוגמא שלקין והבל היה אחות?
תשובה: האגדות בתלמוד הן ודאי אמת, אבל לא אמת היסטורית אלא אמת רוחנית, כלומר ח לא באו לספר לנו מה היה בעבר אלא ללמד אותנו לקח מוסרי ורוחני. וכדי ללמד אותנו הם השתמשו בכל מיני סיפורים או אמירות, שגם אם הם מבוססים על עובדות היסטוריות, לא ההיסטוריה הייתה חשובה בעיני ח אלא הלקח המוסרי והרוחני העולה ממנה. וגם אם יש בסיפורי ח עובדות נכונות מבחינה היסטורית לא את זה באו חכמים לספר לנו. ולכן קשה מאוד להשתמש באגדות ח כמקור היסטורי, לא מפני שאין בהם סיפורים אמתיים מבחינה היסטורית, אלא מפני שהכותב אותן לא התכוון לספר לנו את ההיסטוריה, אלא השתמש בסיפור ההיסטורי לצורך הלקח המוסרי. ולכן הוא סיפר בצורה כזו שמדגישה את הלקח הרוחני - מוסרי, ומטשטשת את העובדות ההיסטוריות, שלא היו חשובות בעיניו. לכן השאלה אינה האם האגדות בתלמוד הם אמת היסטורית, אלא: מה רצו חכמים ללמד אותנו באגדות הללו (וזה לא את ההיסטוריה). וכבר ביארו גדולי ישראל שחכמים טמנו בתוך כל אותם אגדות יסודות של אמונה ויראת שמים. ובכלל מטרתם של ח אינה העבר אלא הווה והעתיד. וגדולתם של סיפורי האגדה שבתלמוד היא ביכולתם לגעת באדם ובמצוקותיו והווייתו בכל דור. ומכוח זה האגדות לא רק שאינן היסטוריה אלא שאין אקטואלי מהן. גם האגדות על סיפור הבריאה הקדום.
שאלה: ישיבה מעורבת: ראיתי שכת"ר מתיר ללכת לחתונה שהישיבה מעורבת אולם הריקודים מעורבים מה בדיוק ההיתר של כת"ר? אמנם לא למדתי הרבה אבל שו"ע סימן כא "צריך אדם להתרחק מהנשים מאד מאד" מרן מדגיש "מאוד מאוד" והאם כת"ר מוכן לקחת על כתפיו הירהור של עריות אם אדם יהרהר עליה?
תשובה: אכן, צריך אדם להתרחק מנשים מאד מאד, אלא שלמרות זאת לא נאסר על האדם ללכת למקומות שיש בהם נשים או לדבר עם נשים שיחות ענייניות לצורכי פרנסה או צורך אחר. וכבר התירו הפוסקים לאדם ללכת למקומות בהן נמצאות נשים, ואפילו בלבוש שאינו צנוע, כמו ברחוב או בבנק או לנסוע באוטובוס, ואע"פ שאם אין שום צורך בכך אין לאדם ללכת למקומות בהם יש מנשים לא צנועות, לצורך התירו, אם אין כוונתו להתבונן, אלא ללכת לצורך עסקיו. ומנהג פשוט הוא, וכמעט שלא ראינו מי שנמנע מללכת למקום עבודתו או לצורך חשוב אחר. וטעם הדבר מפני שסמכו חכמים על האדם שהוא עסוק בעניניו ויוכל לשמור את עצמו. ובתשובה ההיא כתבנו שמותר ללכת לחתונה שיושבים במעורב והריקודים בנפרד, מפני גודל חשיבותה של המצווה לשמח חתן וכלה, שהיא נחשבת כצורך, לא פחות מדברים אחרים שבגינם מתירים ליסוע באוטובוס מעורב. וגם ביחס לחתונה שנערכים בה ריקודים מעורבים יש מה לדון, ואיני נכנס לזה כעת. עם זאת צריך לא לפחד כל כך מהירהור עברה, ולא לחשוש כל הזמן שמא יפול אדם להירהורי עבירה. ודבר זה הוא עצת היצר הרע, שכן הפחד עצמו ממפגש עם נשים גורם לאדם לחשוב הרבה על נשים ועל היצר הרע, וזה עצמו מפיל את האדם בחטא. צריך להתאזר בגבורה נגד היצר הרע, ולדחות כל מחשבה עליו או על תחבולותיו, ובמקומום למלאות את המחשבה בדברים חיוביים ובדברי תורה. וכמה שפוחדים פחות, כך האיום של היצר הרע הולך ונחלש עד שהאדם יכול לעמוד כנגדו ולנצחו.
שאלה: עוגה עם תמונה מנייר: בזמן האחרון מייצרים בקונדיטוריות תמונות העשויות מנייר מיוחד עשוי מסוכר, והתמונה מודפסת בצבעי מאכל ונראית כתמונה רגילה לכל דבר. את התמונות מניחים על עוגות. האם מותר בשבת לחתוך את העוגה התמונה? מה עושים כשהמנעות מהחיתוך תגרום לעוגמת נפש ועלבון לאורחים שמביאים את העוגה?
תשובה: אין לחתוך את העוגה בשבת. לאורחים המביאים את העוגה אפשר לומר שהציור כל כך יפה שחבל לחתוך אותו עכשיו אלא כדאי לשמור אותו להזדמנות מתאימה.
שאלה: ירקות עם תולעים- מסעדה למהדרין: הרב שמואל אליהו, פרסם את החברות של הירקות שמוחזקות כנקיות מחשש תולעים: חסלט, גלאט-עלים, עלי הבשור, יקם. אכלתי במסעדה עם הכשר מהדרין ירושלים, אך כשבדקתי במטבח באיזה ירק משתמשים, ראיתי שהם משתמשים בחברה שאינה מהחברות האלו. אז אמנם אני לא אכלתי מהחסה ומהתבשילים שבהם יש פטרוזיליה. אבל רציתי לשאול האם כאשר יש הכשר מהדרין זה לא מעיד שניתן לאכול את מה שמוגש במסעדה זו?
תשובה: הרבנות הראשית לא פרסמה שרק החברות הנ"ל טובות. גם בכשרות רגילה צריכים להשתמש בירקות עלים ללא חשש חרקים.
שאלה: מספר שאלות: 1) מה חשוב יותר - קדיש או קדושה (והכי חשוב מה הסיבה)? 2) מה קדוש יותר - שבת או יום כיפור (שמעתי גם רבנים שסותרים אחד את השני בנושא). 3) פוסקים שסוברים שמכנסיים אסורים לנשים משום "לא ילבש", איך יתכן שהם מתירים להן להסתובב בבית עם מכנסיים? שהרי אם זה לבוש גברי הרי הוא אסור בכל מקום גם בבית. הבית לא הופך את המכנסיים ללבוש נשי וגם שינה מתחת לשמיכה לא הוופכת את המכנסיים לכאלו (ואני לא מדבר על פוסקים שאסרו מכנסיים בשל צניעות שזהו עניין אחר).
תשובה: א. קדושה קודמת שהרי לכל הדעות היא בעמידה ובקדיש יש מחלוקת. כמו"כ בקדושה יש פסוקים מהתנ"ך ושמות. ב. שבת קדושה יותר, עונשה סקילה, ויוהכ"פ רק כרת. ג.יש במכנסיים שתי בעיות: א. לא ילבש וזה אסור גם בבית ב. מכנסיים הדוקת הן לא צנועת והם אסורים בעיקר בפרהסיה. כלומ:ר בפרהסיה יש שני איסורים, בבית רק אחד.
שאלה: רכב שניתקע לפני שבת: 1) מה יעשה מי שרכבו נתקע סמוך לכניסת שבת והוא נמצא הרחק ממקום היעד שלו (לדוגמא מי שנוסע למלון). האם מותר לו להזמין גרר וליסוע במונית ליעדו תוך חילול שבת או שעליו לבלות את השבת בשטח (האם אין בזה פיקוח נפש, איך בדיוק אפשר ללון בשום מקום)? 2) בזמן שירותי הצבאי, באחת השבתות, הגיעה לבסיס אמו של חבר שלי (גם הוא חייל) ואמרה שהיא אינה יודעת היכן הוא נמצא. למעשה, הוא נסע למרפאה ומשראה שהתור שלו גולש לשבת החליט ללון שם ולא הודיע על כך להוריו מה שהכניס אותם ללחץ אטומי. אמו ביקשה ממני לדבר בשבת עם אחיו בטלפון על מנת לנסות לאתרו. האם הייתי צריך להסכים לכך ולדבר בטלפון בשבת? האם מדובר כאן בפיקוח נפש של החבר או לחלופין בטירוף דעתה של האם מה שמתיר לחלל שבת?
תשובה: 1. אם אין סכנת נפשות בהישארות שם, אין לנסוע בשבת, ואם נמצא ליד כפר של מחבלים מותר לנסוע. אבל רק בשביל ממון, עדיף שישאר שם וישן בתוך הרכב (ויזכור לנתק את החשמל ברכב) וישאר עד מוצאי שבת ויזמין גרר, הצלת ממון לא מתירה לחלל שבת. לנסוע על ידי נהג גוי לעיר קרובה ולהשאיר את הרכב מותר אבל נהג יהודי לא, שהוא מכשיל אותו באיסורי שבת. 2. לדאגה של האם יש גדר של חולה שאין בו סכנה, ולוודא בטלפון היכן הבן זה איסור דרבנן. אני חושב שיהיה מותר. אבל רק לומר שהוא חי ולצמצם את השיחה.
שאלה: אבלות על דודה: כיצד ינהג בן שאביו אינו יושב שבעה על אחותו (של האב) ואין קרוב אחר לנפטרת שיושב עליה שבעה או יגיד עליה קדיש? הבן מעוניין לפעול למען דודתו ע"ה אך אינו בקי בפרטים. הלוויה תהיה ביום א הקרוב.
תשובה: האחיין אינו חייב באבלות אך הוא יכול לומר קדיש.
שאלה: דין תרנגול שברח מסכין השוחט: תרנגול עוף שברח מסכין השוחט, מה דינו, האם מותר לתפוס אותו שוב ולשחוט אותו או שהוא משוחרר לכל החיים?
תשובה: ודאי שמותר לשחוט אותו.
שאלה: הסתפרות בספירת העומר ובשלושת השבועות: אני שייך למגזר החסידי בו נהוג שלא לנגוע בזקן, כלומר, לא להסתפר ולא לקצץ. לי מפריע זקן ארוך ולכן אני מקצץ בצורה שלא יבחינו. הבעיה היא בספירת העומר יותר ובשלושת השבועות פחות, שנוהגים שלא להסתפר, הזקן גדל וישימו לב שאני מקצץ. האם במקרה כזה, של כבוד הבריות, האם מותר להסתפר (בספירת העומר שלושת השבועות) או אסור? כדי להסביר את השאלה עלי לציין שאחד שרוצה להצטייר כאברך מן השורה אל לו לגעת בזקן.
תשובה: אני חושב שאל תסתפר. זהו מנהג ישראל, להראות אבלות ולא להסתפר. וכתוב במפורש שבימים אלו אין להסתפר ולא נראה שמשיקולים צדדיים יש להתיר. בשביל כבוד הבריות לא נראה להקל.
שאלה: הנהגה ואמונה בעת צרה: ברצוני לשאול שאלה הנובעת מעומק הלב שאין בה חלילה רצון לבקרות או קינטור אלא רק רצון לברר. אנו נמצאים היום במצב מאד קשה של לחימה בדרום. לחימה שהתחילה בחנוכה, חג שמסמל גבורה אמונה והנהגה יהודית, המבצע עצמו מכונה "עופרת יצוקה", שם הלקוח מחנוכה, רק חסר לי דבר אחד. אין אף רב ואף מנהיג שקם וזועק "מי לה אלי". כואב לי מאד שבזמן קשה כזה אין רבנים שיוצאים לציבור הכללי ומחזקים אותו באמונה ובהתחזקות בעבודת ה. לא רואים רבנים שיוצאים בקול רם לציבור, להנהגה, ולכלל העם באמירה של התחזקות של אמונה. העם שלנו צמא לאמונה, צמא למשהו להישען עליו. צמא להנהגה. הייתי רוצה לשמוע רבנים שיוצאים לתקשורת הכללית ומבקשים מכולם להאמין בה רבנים שפונים לפוליטיקאים ומבקשים מהם לסמוך על ה ולא על אמריקה. אולי ישנם רבנים שעושים זאת ואני לא יודעת? אשמח לשמוע את דעתו של הרב. וסליחה על אריכות הדברים. בהוקרה רבה על הפעילות הענפה והחשובה של אתר "ישיבה".
תשובה: את יכולה לצפות בשיעורים באתר ותמצאי שם הרבה שיעורים של התחזקות.
שאלה: פרויקט במדעים: יש לנו פרויקט במדעים בביה"ס בו אנו הולכים למוסד מסוים שם מלמדות אותנו מדריכות אשר לבושות מכנסיים (ומי יודע מה הן ילבשו בימות החום) בנוסף בשיעור הנ"ל הן למדו כמה שיטות כיצד נוצר כדוה"א (כמה מהן לא ע"פ התורה) ופעם אחת המדריכה דברה על נושא מוצנע מעט ובסרט הסופי שראינו היו אפילו צילומים של חוף ים (לא במטרה להראותו אלא כחלק מהסרט אבל בודאי שזה אסור) מותר להשתתף בפרויקט, ואם אסור מה אני כבר יכול לעשות? (בבקשה אם יוכל הרב להשיב את התשובה עד מוצ"ש כי ביום ראשון יש לי עוד יום מהפרויקט)
תשובה: מותר ללכת למקום בו נשים לובשות מכנסיים, ואע"פ שאין זו דרכה של תורה שנשים ילבשו מכנסים, מכל מקום לא נאסר בגלל זה ללכת לאותו מקום. ובעניין תכני הקורס, אם מדובר בהצגת דעות המקובלות העולם המדע מבלי שהיה שום רצון להשפיע על הדעות של השומעים, אלא רק ללמד מדעים וכד' מותר. ואין לחשוש יותר מדאי מלשמוע דעות של אחרים. ותמיד גם ניתן לאחר מעשה לשאול ולברר אצל הורים ומורים וכד' מה דעתם על מה שנאמר, ולאזן את מה שנאמר. ואולי זו דווקא הזדמנות להתמודדות אמונית בונה. מכל מקום אם מטרת הפרוייקט היא למידה, ולא השפעה בעניני דעות, וגם לא מנסים בפועל להשפיע - מותר. לגבי סרטים וכד' כמובן שצריך להמנע מכך, ויש מקום להסביר למדריכים שאתם באים ממקום דתי ועליהם לכבד את רגשותיכם ואמונתכם.