LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: האם זה בגדר נדר?: אספר את מה שקרה ואח"כ אפנה לשאלתי. יום ראשון אחד חיכיתי בתחנה בירושלים (בנייני האומה) לאוטובוס לקריית משה. ברוך ה תחנות האוטובוס לירושלים תמיד מלאות באנשים נשים וטף. בעת שחיכיתי ראיתי אישה, היא הייתה אישה דתייה עם כיסוי ראש ונראתה די מבוגרת. ראיתי אותה יורדת מאחד האוטובוסים בתקווה לרוץ ולהספיק לאוטובוס אחר - אך היא פספסה אותו! יכול להיות שעוד אנשים צפו ב"סיטואציה", אבל אני מי שום מה המשכתי לעקוב אחרי התנהלותה מתוך תחושת צער בשבילה שלא הספיקה לאוטובוס. אחרי שהאוטובוס "ברח לה". היא באה לתחנה בה אני חיכיתי ונעמדה ממש לידי. התחנה בה עמדתי וכמו כן גם שאר התחנות הממוקמות ממש בצמוד לתחנה, היו הומות אדם ברוך ה, כמו שכבר הזכרתי קודם! ופתאום פנתה אליי האישה בבקשה אם אוכל לעזור לה. הסתכלתי עליה במבט של.אני שומעת, במה אוכל לעזור. ואז היא ביקשה אם אוכל לקרוא למענה מזמורים נ - נ ח בתהילים (כולל נ ונ ח) אמרתי לה שאין שום בעיה ושבעז"ה אקרא. ואז היא שאלה אם אוכל לעשות זאת בעוד ימים. וכיוון שפחדתי מאוד ל"התחייב לה" שמא לא אעמוד בכך. אמרתי לה שאני לא בטוחה שאצליח להתמיד, אבל אני אשתדל לקרוא, כיוון שאני בת שרות ובוודאי שלא תמיד יהיה לי פנאי לכך (לצערי!) היא אמרה לי, כשאת קוראת תגידי שזה למען השמות הכתובים בספר התהילים של יפה (או משהו בסגנון). אמרתי לה שאין בעיה ושאלתי עד איזה שעה אפשר לקרוא, והיא אמרה לי שרצוי לפני השקיעה. הגיע האוטובוס שלי, היא אמרה לי ועליתי עליו, אח"כ שמתי לב שגם היא עלתה על אותו הקו, היא עברה לידי ואמרה לי שוב מאז לא ראיתי אותה שוב והאמת שאני גם לא זוכרת איך נראתה כך שגם אם אראה אותה וודאי לא אזכור שזו היא. קראתי באותו היום וגם ביום למחרת ואח"כ. בעזרת ה ביום ראשון הקרוב יהיה בדיוק חודש לקריאת המזמורים. ראיתי את המעשה כמעין - שליחות. אני בחורה מתחזקת ברוך ה! (תמיד הייתי דתייה) וכל הדברים שלקחתי על עצמי מתחילת תהליך ההתחזקות - לא היו באופן של "אני לוקחת על עצמי!" אלא: "בעזרת ה בלי נדר אשתדל." עד שבאיזה שלב הדברים הפכו להיות חלק בלתי נפרד. כך לגבי חצאיות, אי צפייה בטלוויזיה, נגיעה וכו. אולי הפחד שלי מ-לקחת על עצמי דברים נובע מפחד שלא אעמוד בכך! שמא הדבר יתחיל להיות עליי "לנטל". אני אוהבת לעשות דברים מתוך רצון אמיתי, וצורך עז. ולא מתוך - מחשבה של: אני עושה את זה בלית ברירה רק כי התחייבתי! למען האמת אמירת 9 המזמורים הללו קיבלה אופי של "התחייבות" שלא כמו בשבוע הראשון בו אמירת המזמורים הייתה בשמחה ולשם המצווה. אני חוששת להפסיק לומר את המזמורים. אני אפילו לא יודעת למה. אני מרגישה כאילו אני ממש חייבת לעשות זאת, וההרגשה הזאת מלחיצה אותי. אין טעם אם אני אומרת את זה רק מתוך חיוב ולא מתוך רצון אמיתי. ובכלל הבנתי מאחת התשובות שנכתבו פה באתר שאם עושים דבר מצווה יותר משלוש פעמים זה נחשב כנדר שיש להתירו! מעולם לא התעסקתי בנדרים והדבר קצת מרתיע, ומלחיץ אותי. מה אפשר לעשות?
תשובה: מכיון שמלכתחילה אמרת את פרקי התהילים לצורך מסויים הרי אינך צריכה להמשיך ולאמרם מדין הנהגה טובה שנהג בה אדם. שהרי מצד הנהגה טובה, אם אדם אמר שאינו מקבל עליו באופן קבוע אינו חייב להמשיך בהנהגה זו. הרב חיים כץ
שאלה: נדירת נדר: במהלך ויכוח נדר בעלי נדר "כי הילדים החל מהיום לא ישארו אצל הוריו בימי חופשה" ואמר עם נדר. הנדר נאמר בכעס רב, ובנוסף היינו בדרך חזרה מהוריו כאשר הילדים כבר שהו שם. הוא טוען שהוא לא התכוין למצב שהם כבר היו שם אלא מהיום והלאה. ברור שהוא לא מעוניין בנדר שנאמר מתוך כעס ולא מתוך רצון לקיימו.
תשובה: שיעשה התרת נדרים בפני שלושה. שיגיד שהוא היה אז לחוץ או שהרגיזו אותו ולכן אמר מה שאמר, ואם היה יודע שתהיה לזה השלכה כה קשה על ההורים או הילדים שלו   הוא לא היה אומר את זה. זה מספיק שיתירו לו.
שאלה: זוגיות: אני בת 25. יצאתי עם בחור במשך שבעה חודשים. החודשיים הראשונים היו מהממים לאחר מכן באחת השיחות שלנו הוא העלה נושא שיש לו ספקות לגבי הקשר שלנו ולגבי עתידו. וזה אחרי שנושא החתונה עלה כבר אינספור פעמים גם מצידו!!! הוא לא כ"כ ידע להסביר למה הספקות והוא ציין כמה וכמה פעמים שזה לא בגלל שהוא לא אוהב אותי ולהפך! והמשכנו בקשר. ואז היה תקופה שהוא היה ממש בדיכאון והוא דרש פסק זמן לבירור המצב שלו. נתתי לו אחרי התלבטות קשה ובמשך הזמן הזה עשיתי עבודת בירור קשה אצל כל מי שרק יכול היה לעזור לנו, שזה חברים טובים, רב בישיבה שלו, אחיו, גיסו ועוד. והם סיפרו לי שאמא שלו מאוד קשה בקטע של חתונה והיא לא מקבלת את זה שהבנים שלה בוחרים משהי ולא היא זו שבוחרת להם, בסופו של דבר היו מס פרדות וחזרות וזה היה לי סיוט. ובסוף נפרדנו. (ביוזמה שלו ובגלל התחושה שהגענו למבוי סתום). כשאני מאז מתגעגעת אליו בטירוף. שבועיים אחרי שנפרדנו- דיברתי איתו והוא אמר שהוא שלם עם הפרידה ביקשתי ממנו שיגיד לי שזה בגלל שהוא הפסיק לאהוב אותי והוא אמר שזה לא נכון הוא אוהב אותי מאוד והוא פשוט מחפש וודאות גדולה יותר בקשר זוגי והוא לא מרגיש שלם עם הקשר שלנו. שאלתי אותו אם זה בגלל אמא שלו והוא הכחיש. הקשר שלנו היה הדבר הכי טוב שהיה לי בחיים החיבור היה מדהים והאהבה עצומה. אני לא מבינה את הפרדוקס בין הרצון שלך למשהו מסוים לבין תחושת הוודאות. מה ניתן לעשות עכשיו? איך מחזירים אותו? ואיך מחזקים לו את הוודאות בקשר? אני מתגעגעת אליו מאוד. וסליחה על האורך זה חשוב לי מאוד.
תשובה: כדי להתחתן יש צורך בשני צדדים. אני מבין שמאד קשה לך לקבל את הפרידה אולם אם הוא החליט בודאות, מה את יכולה לעשות? זה לא שהוא אומר שהוא עדיין רוצה את הקשר, הוא מבחינתו המית את הקשר. את בודאי לא אשמה אולם את צריכה להתרצות ולהיפרד. זה לטובתך. את צריכה לחשוב כאילו מבחינתך הוא מת. את יכולה אפילו לשבת שבעה על הקשר שהיה לכם. מאד קשה להיפרד אולם לפעמים הקב"ה מביא אותנו למקומות שהם מעבר לתחום השליטה שלנו. הקב"ה סובב שהקשר מת. את צריכה לאט לאט לומר לעצמך גם זו לטובה. חבל שתתאמצי על דבר שהוא יגיעה לריק. קשה לי לומר לך זאת אולם לטובתך אנו אומרים לך מה שנראה לנו. לסיכום: קחי פסק זמן, תתאבלי על הקשר, תלמדי להיפרד ולאחר מכן, בעז"ה, יזדמנו לך קשרים טובים יותר. כל החיים עדיין פתוחים לפנייך.
שאלה: חמץ רק לאלרגנים: בצ יפס של פסח כתוב שיש חשש גלוטן או משהו כזה וכתוב על האריזה שזה רק בנוגע לאלרגנים וזה לא משנה מבחינת החמץ, האם זה ר?
תשובה: לכאורה יש כאן תקלה חמורה. גלוטן הוא חלק של דגן. צריך לברר אצל הרבנות שנתנה את ההכשר כיצד נוצרה תערובת זו?
שאלה: גילוח לקראת דייט בספירת העומר: האם מותר לעשות לגלח חלק מהזקן (מינימלי) בספירת העומר לצורך שיפור המראה לקראת דייט?
תשובה: אני אספר סיפור שהיה. פעם הציעו לבחור ישיבה לפגוש בחורה מהמכללה בירושלים, זה היה בימי הספירה. הוא חשב בליבו: איך הוא ילך לפגוש אותה כשהוא לא מגולח, איך הוא יראה, אולי היא תגיד שהיא לא רוצה חתן כזה. הם נפגשו, התחילו לדבר פה ושם והבחורה אומרת לו שהיא למדה שבחורים בימי הספירה לא מתגלחים ואם אתה מתגלח סימן שאתה לא בחור רציני. אני אומר שזו לא עילה שאדם יתגלח, בגלל שכל בחורה דתית יודעת שבחורים בתקופה הזאת לא מסתפרים. אם היא רוצה בן תורה אמיתי ומי שמקפיד על ההלכות, זו ההנהגה. הרי האבלות הזאת היא לא סתם, היא על מותם של תלמידי רבי עקיבא באותו הזמן, ואנחנו מצטערים על הרמה הדתית הנמוכה שיש היום. אני לא חושב שזאת עילה להתיר לאדם להתגלח בימי הספירה.
שאלה: ספק חמץ שעבר עליו הפסח: רכשתי לאחר פסח בסופר השכונתי לחם ארוז שיוצר לפני פסח ונשמר בהקפאה. על האריזה רשום "נמכר לגוי כדין", אולם אינני יודע האם ההקפאה נעשתה במאפייה או בחנות (לגבי החנות יש לי חשש סביר שלא נעשתה מכירה כדין על כל המוצרים). האם ניתן לאכול מהלחם במקרה כזה, או שדינו כחמץ שעבר עליו הפסח.
תשובה: חנות שמכרה חמץ קיבלה אישור על כך. אם אין אישור, כנראה שהיא לא מכרה את החמץ ואין לקנות בה במשך כחודש עד שהמלאי יתחלף.
שאלה: בן שרוצה להיות אמא: אני ממש חייבת עזרה אני כול היום מתפללת ובוכה בני הבכור בן 4 וחצי בתקופה האחרונה מעמיד פנים שהוא אמא בכול המשחקים שלו הוא רוצה להיות רק אמא.הוא מדבר בטון של בת.אני כול הזמן שואלת אותו למה הוא לא מעמיד פנים שהוא אבא אז הוא אומר לי שאבא כול הזמן בעבודה.יש לציין שבעלי מפרנס יחיד והוא עובד המון.אני לא יודעת איך לדבר עם בני אני מנסה להסביר לו אבל ללא הצלחה בבקשהתיעצו לי מה לעשות.הוא ילד חכם ומאוד עדין נפש. מראש אני חייבת עזרה.
תשובה: : אין לך מה לדאוג. מאד טבעי שהבן יהי יותר מחובר לאימא מאשר לאבא. אין לך מה לדאוג במה שהוא לפעמים רוצה להיות אימא. העיקר שהוא ידע שיש בעולם בנים ויש בעולם בנות. שידע שזה החלטה של הקב"ה מי בן ומי בת ולפי זה אנו נבנים. הניחי לבנך לשחק ולדמיין מה שעולה בראשו. תיצרי לו אקלים ידיותי שנותן בו אמון למחשבות שלו. לאט לאט תלמדי אותו להבחי בין מציאות לדמיון. זו לא העת להאבק בכך. בהצלחה ובשמחה בבנך המתוק
שאלה: חרק באבקת קפה: בקופסת אבקת קפה נמס חדשה נמצא חרק מעופף שאינו חי (כעין יבחוש). החרק נראה שלם (כנפיים וגוף) אולם רגליו לא נמצאו. 1.האם מותר להשתמש בקפה? 2. האם ראוי לזרוק או נחשב איבוד ממון?
תשובה: 1. אני חושב שכן. אם לא רואים את הרגליים   או שהם התייבשו או שהם נטחנו וכו'. 2. נחשב איבוד ממון. אפשר להחזיר ליצרן.
שאלה: עבודה זרה ששונתה: האם משום מראית העין הרמ"א אסר גם דברים שכיום הם לא נעבדים ונעשה שינוי במהותם כגון: צלב עם פרצוף של כלב בחלק העליון שלו כאילו זה משהו מצרי או כל מיני אלילים שגופם עיקר והחליפו את ראשם דרך שחוק? (כיום נראה לי שאין אדם שיחשוד בדברים הללו)
תשובה: אני חושב שהיום בדרך כלל כל הצורות הללו הם לא צורות שאנשים עובדים אותם בתור אלילים. אפילו שתי וערב, מה שהנוצרים עונדים על צווארם, אם אדם ימצא דבר כזה עשוי מזהב, הוא לא דבר שאסור בהנאה, ויהיה מותר לו לתת אותו לצורף שיתיך אותו ויעשה ממנו טבעות. זאת משום שזה לא אליל שנעבד בעצמו, שעבודה זרה אסורה בהנאה. כמובן שלכתחילה אדם לא יעשה דברים כאלה, אבל זה לא אסור בהנאה. דברים שנעשו לצחוק אינם עבודה זרה בזמננו.
שאלה: ברכת המזון או לאחר לשיעור: מה עדיף לומר את ברכת המזון במהירות רבה או לומר בנחת במקום אחר, כלומר: אני מאחר לשיעור ואם אומר בנחת בחדר אוכל אאחר, או שכדאי להגיע לשיעור ולומר בנחת שם, אע"פ שזה מקום אחר מהמקום בו אכלתי?
תשובה: אני חושב שעדיף להגיד בנחת וכוונה מאשר שלא בכוונה, למרות שלכתחילה צריך לומר את ברכת המזון במקום שאדם אכל.
שאלה: מתנות בשנת אבל על או"א: אני בשנת אבל על אבי מורי הכ"מ, ובכמה הזדמנויות מאז פטירתו נזדמן לי שליחת מתנות לחברים לאחר חתונה, ימי הולדת וכד. מצאתי שלהלכה אסור לאבל בתוך יב"ח לקבל מתנות, מפני שהן כשאילת - ואין שואלים את האבל. אולם האבל כן מותר לשאול ב חבריו - ולא מצאתי אם בהתאם מותר לו לשלוח מתנות לאחרים - אם לאו. אודה מראש לתשובתך.
תשובה: בהלכות פורים כתוב שלא ישלחו לאבל, ואבל ישלח את המינימום   משלוח מנות פעם אחת כדי לקיים מצווה. גם אתה אל תשלח מתנות, כי בסופו של דבר יש בזה שמחת מריעות. אפשר להקל אם שולחים על ידי בני משפחה אחרים.
שאלה: ספירת העומר ברוב עם: שמעתי את הרב בשו"ת וכבוד הרב אמר שעדיף שאת ברכת החמה יברך החזן וכולם יתכוונו לצאת ידי חובה משום "ברוב עם הדרת מלך", אם כן, מה זה שונה מספירת העומר ששם אומרים שכל אחד יברך את הברכה?
תשובה: אצל התימנים באמת אחד מברך וכולם סופרים. כך בכל הברכות. לפי דינא דגמרא, עדיף שאחד יברך ויוציא את כולם. יהודי אשכנז בדרך כלל לא נוהגים כך   חוששים שאולי הוא לא יתכוון, חוץ מקידוש או קריאת המגילה או תקיעת שופר, שאחד מברך ומוציא את כולם. אצל יהודי תימן גם בסעודה ביום חול, לדוגמה: ברית מילה, הזקן שבחבורה מברך ומוציא את כולם גם את ברכת המוציא וגם את ברכת המזון. אני אומר כך: בקידוש היות והוא אירוע לכתחילה המוני, אחד מברך ומוציא את כולם משום "ברוב עם הדרת מלך". בסתם ימות החול, תיאורטית זה נכון שהיה ראוי שאחד יברך ויוציא את כולם, אלא שאולי לא יתכוונו. בברכת החמה שהיא פעם בעשרים ושמונה שנה, ובייחוד אם מכריזים מראש שהוא מתכוון והם יתכוונו   עדיף שאחד יברך ויוציא את כולם.
שאלה: הכנת גלידה בשבת: ישנו מכשיר פטנט בצורת כדור שמצד אחד ממלאים אותו בקרח ומלח ומצד שני בשמנת וחלב ואז אפשר לשחק איתו מסירות וכו והחומרים הופכים לגלידה. אין שימוש בחשמל כלל. האם זה מותר בשבת?
תשובה: אם הזריקה גורמת לכך אסור. אם רק מכניסים את הכדור למקרר, אני לא רואה בזה בעיה. אבל כיוון שמדובר שזריקת האדם יוצרת את הגלידה הדבר אסור.
שאלה: תולעים בדג סלמון אילתית: שמעתי שיש בעיית תולעים בדג סלמון אילתית שמיובא מסין האם זה נכון? ואם כן אז באיזה סלמון אילתית אפשר להשתמש?
תשובה: יש בעיה בסלמון הנזכר, אולם אפשר להוריד את העור ולשפשף היטב את הבשר של הדג עם מברשת כביסה וכדו', ואז רוב הסיכויים שהתולעת הזאת לא תמצא. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: טפח באשה ערווה: ראיתי בהלכה שטפח באשה ערווה, משמע מפה שחצי טפח מותר להסתכל? ולגבי ברך באשה, האם כשיושבת ורואים את הברך יש איסור אם זה פחות מטפח?
תשובה: להסתכל בזדון כדי להנות ודאי אסור. מה שכתוב טפח באישה ערווה הכוונה לגבי כך שהאישה צריכה לכסותו. ברך בוודאי אסור לגלות, כי זה מקום סתר הגורם לגבר הרהור.
שאלה: פסוק שלם חרוט על טבעת: יש לי טבעת בצבע כסף (לא אמיתית) שחרוט עלי ה הפסוק "שמע ישראל ה אלוקינו ה אחד" (בדיוק כך חרוט עלי ה, בלי שם ה המפורש) האם אפשר בכלל לענוד אותה? ואם כן, מתי צריך להוריד אותה?
תשובה: היות ולא כתוב שם השם ממש, וזה רק סימון לשם השם, יהיה מותר ללכת עם הטבעת כרגיל. אפשר להיכנס עם הטבעת לשירותים   אני לא אומר שזה הידור, אבל אי אפשר להגיד שזה ממש אסור. אם אפשר עדיף להוריד אותה לפני.
שאלה: ציפורה אשת משה ומשחקי הימורים: 1. חותן משה התגייר לאחר ששמע על יציאת מצרים, אז משה התחתן עם ציפורה כשהיא ומשפחתה עוד היו גויים? 2.האם מותר ע"פ ההלכה לשחק (שש בש, לדוג ) ולהתערב על שוקולד בכמה שקלים? (אני ספרדית)
תשובה: 1. כיוון שזה היה לפני מתן תורה לא היתה בעייה. כנראה שציפורה התגיירה אחרי מתן תורה. 2. אסור להתערב. זה נקרא "אסמכתא"   שאדם מקנה דבר לא בלב שלם ויש בזה משום גזל מדרבנן.
שאלה: ריבית ממס הכנסה: מס הכנסה גובה ריבית וכן משלם ריבית בגין ההתחשבנות איתו. הריבית מחושבת מתום שנת המס ועד היום שבו הכסף נגבה מוחזר בפועל. מה דינה של ריבית כזו, ואיך צריך לנהוג לכתחילה עפ"י ההלכה בנושא זה?
תשובה: היות וזה ממשלה, הרב פרנק כותב בתשובות שלו, שלו יצויר שבנק ישראל היה מלווה כסף לאנשים פרטיים, הוא לא היה זקוק להיתר עיסקא. זאת מפני שהתורה אסרה ריבית שבאה מיד לווה ליד מלווה. ממשלה זה לא מלווה, זה גם לווה  זה לא גוף, זה לא שותפים, זה ציבור, ציבור הוא מהות אחרת לגמרי. לכן אם ממשלה מחזירה   אין בעיה.
שאלה: שאילה ב משודכת: מדוע לא אסור הדבר שנוהגים להפגש עם "המיועדת-משודכת" ולהכיר ולהתידד והתחבב אחד על השני והרי אסור לשאול ב אשה ובוודאי זה גרע טפי מכך. האם מותר לבחור לשאול את הבחורה שנפגש עמה מה שלומה? אשמח מאוד מאוד למקורות לעיון עצמי.
תשובה: המקור להיכרות מוקדמת בין בחור ובחורה לקראת נישואיהן מצוי בדברי רב בגמרא (קידושין דף מא עמ' א): "אמר רב: אסור לאדם שיקדש אישה עד שיראנה". וכן נפסק ברמב"ם (הלכות איסורי ביאה פרק כא הל' ג): "ומותר להסתכל בפני הפנויה ולבדקה בין בתולה בין בעולה, כדי שיראה אם היא נאה בעיניו ישאנה ואין בזה צד איסור ולא עוד אלא שראוי לעשות כן, אבל לא יסתכל דרך זנות הרי הוא אומר ברית כרתי לעיני ומה אתבונן על בתולה". (ועיין הגהת הראב"ד שם). וכן נפסק בשו"ע (אבה"ע סי' כא סע' ג). וודאי שלא הותר איסורים אבל הותר ואף נצרך לבני הזוג להכיר את זה שאיתו הם בונים את ביתם. ולשאול בשלומה מותר כל שהוא בדרך העולם משום נימוס, שלא נאסרה אלא שאלה המביאה ליד חיבה אבל שאילת המקובלת בדורנו כשאלה של נימוס הותרה. (ועיין ערוך השולחן אבה"ע סימן כא סע' ח).
שאלה: יזכור וא-ל מלא רחמים: יש הזדמנויות שונות של הזכרת נפטרים: ג רגלים ויו"כ, אזכרה בבית קברות, אזכרה בביכנ"ס ועוד. מתי אומר היחיד יזכור ומתי אומר היחיד א-ל מלא רחמים, הרי בשניהם מציינים את שם הנפטר נפטרת? אם זה חשוב, מנהג התפילה הוא של אשכנזים בנוסח ספרד.
תשובה: "יזכור" אומרים בשלושת הרגלים וביום הכיפורים, זה המנהג. "אל מלא רחמים" אומרים בדרך כלל כשעולים לבית העלמין ביום השנה. את יזכור ואל מלא רחמים אפשר לומר גם בלי מניין.
שאלה: בין תאווה לתחביב: מה ההבדל בין תאווה לתחביב?
תשובה: התאווה הוא מזון לדבר שלא מעשיר את הנפש והרוח אלא הוא לקיים את הצורך הבהמי הרגעי, ובהוצאתו לפועל הצד הנמוך והבהמי של האדם כובש את האדם ומתפשט בו. כל תאווה גורמת לחולשה רוחנית והשתעבדות לעולם שאינו עולם פנימי אישי. לעומת זאת, התחביב נועד להרחיב את הנפש ואת הרוח. התחביב היא מציאת המיוחד לנפש שלי והוצאתו אל הפועל. כאן אני בוחר להיות נאמן לעצמי ונטיות נפשי.
שאלה: שירת נשים יחד: האם מותר לגבר לשמוע שירה של מספר נשים שנוכחות בחדר? (בגלל הטענה ששתי קולות יחד אינם נשמעים?)
תשובה: לכתחילה ודאי שלא. נכון שזה יותר קל מאשר לשמוע סולו אבל ברור שזה לא נכון שישמע גם מקהלת נשים.
שאלה: שלמה המלך והחטא: קראתי תשובה לשאלה שנשאלה, האם שלמה המלך חטא (מתאריך טז שבט תשסט). בתשובתך אתה כותב כי שלמה המלך אומנם חטא אבל חטא בריבוי נשים לא בגלל תאווה אלה להגדיל את שם ישראל בעמים עפי הנוהג שהיה קיים בתקופתו. וגם אתה כותב עוד, כי שלמה המלך לא חטא בחטא של עבודה זרה. א. ע"פ הכתוב במלכים א פרק יא, פסוק א, שלמה לקח נשים נוכריות מסיבה אחת "אהבה": "והמלך שלמה אהב נשים נוכריות רבות.", ובפסוק ב: "בהם דבק שלמה לאהבה". לא כתוב שהיה נוהג לישא נשים למטרות הגדלת שם ישראל בעמים, נהפוכו, כתוב בפרקים קודמים ששם ישראל ושלמה במלך היה מפורסם בכל העמים בגלל חוכמת שלמה. ב. אתה כותב, כי שלמה לא עבד עבודה זרה. אומנם לא כתוב בפירוש כי שלמה עבד עבודה זרה אבל כתוב בפסוק ה, פרק יא: "וילך שלמה אחרי עשתרת אלהי הצידונים ואחרי מלכם שקץ עמונים", ובפסוק י, בהמשך לכתוב בפסוקים קודמים כתוב: ".וציוה אליו על הדבר הזה לבלתי לכת אחרי אלוהים אחרים ולא שמר את אשר ציוה ה' ". משמע ששלמה הלך אחרי אלוהים אחרים. לכן לא ברור לי מדוע חכמים אמרו ששלמה לא חטא?
תשובה: אי אפשר לשפוט דמות על פי פסוק בודד ולהתעלם מספרים שלמים שכתב ומסיפורים שלמים המסופרים עליו. אומנם הכתוב מייחס לשלמה הליכה אחר אלילי העמים אשר סביבותיו אך אין זה מתאים לדמותו העולה משאר הסיפורים והספרים שחיבר. ולכן פירושו ח, שהכתוב "וילך שלמה אחרי עשתרת" וכו' מייחס לשלמה עבודה למרות שלא עבד עבודה זרה בפועל אבל כיון שלא מנע מנשותיו מלעבוד עבודה זרה בירושלים נחשב הדבר כאילו עבד בעצמו. וכבר מצאנו שמייחס הכתוב מעשה לאדם למרות שלא עשה אותו, כיון שתוצאותיו, לחיוב או לשלילה נזקפות לחובתו או לזכותו. ולכן בבניין בית המקדש מייחס הכתוב את הבניין לשלמה המלך, למרות שלא הוא עסק בניה, אבל כיון שהוא היה הדוחף והמניע - נזקף הדבר לזכותו, וכן להפך, במקום שיכול היה לבער עבודה זרה ולא עשה כן, נזקף הדבר לחובתו כאילו הוא עבד בעצמו.
שאלה: אזכרה ביום השנה הראשונה: אבי נפטר בכ ז באייר תשס"ח ואנחנו מעדות אשכנז. איך אנחנו אמורים להתנהג, האם צריך לעשות סעודה בבית האבל או במקום אחר, את מי מזמינים, מה מביאים והאם עולים קודם לבית הקברות? בקיצור אני צריכה הסבר מפורט על כל מנהגי האבלות היכן ניתן להשיג.
תשובה: כדאי לרכוש את ספרו של הרב גולדמן על דיני אבלות. הספר ערוך בלשון קלה ונעימה ויוכל להיות לכם לעזר רב בכל הנדרש. ונקודתית - ביום השלושים לפטירה נהגו לעלות לקבר עם מניין ולהגיד את הנוסח שכתוב בסידורים. יפה יהיה  לא חובה!  אם קודם תתכנסו בבית ללימוד משותף ואמרית דברי הספד על הנפטר, כמובן שם ניתן להגיש כיבוד שהברכות עליו יהיו לזכותו של הנפטר. מן השמים תנוחמו!
שאלה: לסיים "למדני חוקיך": אם אני מתחיל ברכה בטעות ואומר "ברוך אתה ה ", אזי אני יודע שאני צריך להמשיך "למדני חוקיך". השאלה היא מה אני עושה אם אמרתי בטעות "ברוך אתה ה אלוהינו מלך העולם"? גם אז אפשר לסיים ב"למדני חוקיך"?
תשובה: כן, לכאורה כך נראה לי.
שאלה: ישב"צים בתנועות נוער: אני מדריכה בסניף פיתוח ויש אצלנו ישב"צים ופעילויות מעורבות, מדריכים ומדריכות, ויש שם צחוקים ושיחה בין הבנים לבנות. האם אני יכולה להשתתף בפעילויות אלו ולהיות רק עם הבנות ולא להשתתף בצחוקים ושיחה עם בנים (חוץ מדברים טכניים)? אני אוסיף ואגיד, שלשבתות אני כבר לא באה בגלל שהם מעורבות ולא כ"כ נעים לי להעדר גם מהישב"צים (אם אני בכלל יכולה להעדר)
תשובה: את יכולה לנהוג כפי מה שאת הצעת. נכון שאין לשבת במושב לצים אולם כאן את יושבת לא בכדי להתלוצץ אלא עיקר הישיבה היא לשם תועלת. מה שאת נמנעת לדבר עם הבנים סתם בשביל הכיף זו ההנהגה הנכונה והמותרת.
שאלה: מעשר כספים או תוכנית חיסכון: אני משתכר בחודש 7000 ש"ח. ההוצאות החודשיות שלי מסתכמות ב6300 ש"ח. אם אתן מעשר כספים (700 ש"ח) לא יוותר לי מה להניח בחסכון, מה עלי לעשות? אני אברך עם שני ילדים.
תשובה: תפריש לחסכון עבור לימוד תורה מוגבר לילדיך לכשיגדלו ויהיה צורך בשכ"ל גבוה.
שאלה: תספורת בראש חודש אייר: האם ניתן לגבר להסתפר בא' באייר שיוצא יום שישי?
תשובה: יהודי אשכנז מחמירים בזה. אמנם יש דעה אחת שמקילה, אבל אנחנו לא סוברים כך. כמובן שאלה שמתחילים את אבלות ימי הספירה מראש חודש אייר יכולים להסתפר.
שאלה: אזכרה בבית הקברות: האם אפשר לפי ההלכה והמנהגים השונים לעשות אזכרה בבית הקברות לשני נפטרים באותו יום, אחד אחרי השני?
תשובה: אפשר ללא כל חשש. בשורות טובות
שאלה: חרקים בתות שדה -כיצד לזהות: שמעתי את אזהרתם של הרבנים בעניין חקרים בתות שדה השנה. יחד עם זאת בדקתי תותים רבים, גרדתי עם סכין, השריתי במים ולא עלה דבר חשוד בעיני, ויש לי מעט ניסיון בתחום החרקים. אינני בא לפקפק, אבל הבהרה נוספת מצדכם, של זיהוי מדוייק של החרקים הפוקדים את התות יעזור לי להסביר לרבים בשכונתי שסומכים עלי בתחום ויזכה את הרבים שטרם שוכנעו.
תשובה: אפשר לפנות לרב משה ברנס הי"ו שהוא ראש מעבדת מכון התורה והארץ ולבקש ממנו לקבל הסבר על זהוי החרקים. טל. 086611606. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: חגיגת יום הולדת לפני התאריך: בעלי ומשפחתו מתכננים לחוג את יום הולדתי לפני התאריך בו נולדתי. אני אשכנזיה, אצלנו לא נהגו כך. בעלי ספרדי, אין לו כל בעיה עם זה. איני רוצה לפגוע באף אדם ובטח כשהוא רוצה רק טוב. האם ישנה מניעה כלשהי מבחינתי לקיים חגיגה מוקדמת?
תשובה: אין חובה לחגוג יום הולדת אלא יש המציינים יום זה כיום של שמחה על החיים שה' נתן לך וכיום חשבון נפש על מעשייך בשנה החולפת. אם נח לכם להקדים או לאחר אין שום בעיה בזה.
שאלה: פקיחת עינים בכריעה בתפילת עמידה: אני מתפלל עמידה בעצימת עינים. לפעמים בית הכנסת עמוס ובכריעה אני פוקח את עיני כדי לראות שאני לא פוגע במתפלל שלפני. קראתי באיזה מקום שהזוהר כותב שאסור לעשות כך -לפקוח את העינים לפני כריעה ואומר על מעשה כזה דברים חמורים. האם לסמוך על הזוהר ולקחת את הסיכון של פגיעה בחבר?
תשובה: לעניות דעתי, יותר חשוב לא להזיק מישהו אחר.
שאלה: הנאה ממשקה חריף-לא כשר: קיבלתי כמתנה בקבוק של ברנדי תפוזים בשם "גרנד מרייניה", מברור שערכתי, משקה זה הוא לא כשר משום שיש בו מרכיב (אמנם קטן ביותר) של יין אשר הוא כנראה יין נסך, (ידוע לי שישנם בקבוקים של משקה זה אשר יש להם הכשר, אך לא הבקבוק שבידי). האם מותר לי להנות מבקבוק זה, כלומר: למכור אותו או לתת אותו מתנה לגוי, במידה וכן, האם מותר לי למכור אותו לחנות משקאות אשר יש בה גם משקאות כשרים וגם משקאות לא כשרים, בארץ, אשר מוכרת גם ליהודים וגם לשאינם יהודים?
תשובה: מותר למכור לגוי, כי אפילו אם נאמר שזה יין נסך, זה לא יין שנתנסך ממש לעבודה זרה, זה כמו "סתם יינם". "סתם יינם", אנחנו אוסרים בשתייה, אבל לא אוסרים בהנאה. למכור לחנות שלא יודעים מי קונה שם   זה מכשיל את המוכר, שיש חשש שימכור את הבקבוק ליהודי.
שאלה: זמן תיקון אלמנה: האם תיקון אלמנה נעשה רק לאחר שהאלמנה מצאה בן זוג מיועד חדש לפני הנישואין או שניתן לעשות את התיקון מראש לאלמנה ללא בן-זוג מיועד, כך שתמצא זיווג?
תשובה: אפשר לעשות תיקון האלמנה תמיד, גם קודם שמצאה בן זוג חדש.
שאלה: גזירת קצוות מהשער בספירת העומר: האם מותר לגזור חלק קטן מהשער בספירת העומר?
תשובה: לא. גם בת שלא תסתפר.
שאלה: קווים להעמקת הזיכרון ביום השואה: ביום השואה ובכלל אנו לומדים על השואה, מתחברים לניצולים, אודים עשנים, מנסים קצת לחוש את העניין וחושבים על הנושא. אבל אצלי לפחות במקום מסויים הנושא מתפזר כי קשה לי לחבר אותו לצדדים האקטואליים רלוונטיים של החיים הפשוטים. אשמח אם הרב יוכל להציע קווים שבהם זכרון השואה יעמיק יותר את תודעת החיים הפשוטה שלנו.
תשובה: צריך להפעיל קצת את הדמיון כיצד היינו נראים אלמלא השואה, איזו כמות של יהודים היינו היום בארץ ובעולם! איזו איכות! איזו עוצמה רוחנית! עם ישראל היה עם שונה מכל הבחינות.
שאלה: נוסח תפילה: עליתי ארצה בגיל 10 ממרכז אירופה. בילדותי התפללנו בנוסח אשכנז. לאחר עלייתי ארצה עברנו להתפלל (גם אבי וגם אני) בנוסח אשכנז-ספרד (כנראה בגלל שזה היה נוסח התפילה בכל בתי הכנסת בישובנו). האם מותר לי לחזור ולהתפלל עכשיו בנוסח אשכנז?
תשובה: אם לא קשה לך   מותר לך לחזור. אתה לא חייב לחזור אם כבר הורגלת בנוסח אחר, אבל מותר לך.
שאלה: מלחיה עם אורז - בפסח ובשבת: 1. אנחנו אשכנזים ולא אוכלים קטניות בפסח. בביתנו נוהגים, שבמלחיות שמיועדות לפסח לא מכניסים את גרגרי האורז שנועדים למנוע לחות וגושים במלחיות הרגילות, בגלל שאורז הוא קטניות, כמובן. האם יש מקום להחמרה זו? הרי גרגרי האורז כלל לא יוצאים מהמלחיה! 2. שאלה נוספת היא לגבי שבת בשאר ימות השנה - האם יש במלחיה כזו בעיה משום בורר? לכאורה יש את תנאי ה"לאלתר" ו"אוכל מתוך פסולת", אבל הברירה נעשית באמצעות כלי.
תשובה: 1. נראה לי שזו חומרה יתרה. יהיה מותר להשתמש בזה, כי לא אוכלים את גוף הקטניות, הם רק משמשות לספיגת הלחות של המלח. הרי מותר ליהודי אשכנז להנות מקטניות בפסח, ואפילו פליטתם אינה אוסרת, הרמ"א מביא שאם בישלו תבשיל כלשהו ומצאו בתבשיל גרגרי קטניות   ישאירו אותם בצד אבל לא צריך לזרוק את התבשיל. כל שכן פה שלא פליטת האורז נכנסה לתוך המלח, האורז סופג את הלחות. לדעתי אין צורך להחמיר בזה. 2. אדם לא עושה שום פעולה, זו דרך שימושו של הכלי. לא נראה לי שיש בזה בעיה של בורר.
שאלה: פתיחת מקרר שרפ בשבת: יש לי מקרר שרפ, וכאשר אני פותח אותו, המאוורר מפסיק לפעול, וכאשר אני סוגר את הדלת, המאוורר מתחיל לפעול. האם יש עם זה בעיה בשבת? האם ידוע שבמקררי שרפ במיוחד יש בעיה הלכתית לפתוח אותם בשבת?
תשובה: יש בעיה, הרי לכתחילה אין להפעיל מכשיר חשמלי בשבת. לפני שבת צריך לנטרל את המאוורר שלא יפעל.
שאלה: אזעקה ביתית בשבת: יש לי מערכת אזעקה בבית. בשבת אינני מפעיל אותה, למרות שיש לי שעון שבת בתוך המערכת, מחשש שמישהו ירד בלילה ויפעיל את האזעקה. הבעיה היא, שגם כאשר המערכת לא מופעלת, כאשר אנשים מסתובבים בבית, ניתן לראות ב key bord באיזה אזור מסתובבים אנשים. ברור שלא נוח לנו ולפחות לא אכפת לנו מכך, השאלה היא האם יש בעיה בכך, מה לעשות?
תשובה: מכיוון שהמצלמה מצלמת כל הזמן, בין אם יש שם אנשים שעוברים ובין אם לא, יוצא שהאדם לא מפעיל כלום ולכן מותר.
שאלה: שימוש במים שהוחמו בשבת בדוד שמש : ראיתי שאלות רבות ותשובות בנושא זה המתירות במקרים מסויימים, אך לא ראיתי את הסיבה להתרת השימוש בדוד השמש (באותם מקרים) בידיעה ששימוש במים החמים גורם בהכרח לכניסת מים קרים לדוד או לצנרת ולבישולם עם המים החמים שכבר נמצאים שם, האם הסיבה היא גרמא?
תשובה: אין איסור לחמם בשבת על ידי השמש. מדרבנן אסרו תולדות חמה. ועוד שיש פה גרמא, לפי שהדוד רחוק כמה מטרים ממקום הברז, וגרמא לא אסור בשבת. אמנם ודאי שדוד שמחומם ע"י חשמל   אסור להשתמש בו בשבת.
שאלה: ירקות ללא תולעים: אילו חברות שיווק ל"ירקות ללא תולעים" נחשבות לטובות מבחינת הידור בכשרות?
תשובה: א. חסלט עלי קטיף. ב. עלי הבשור. ג. גלאט עלים. ד. לאחרונה נראה שגם י.ק. מ. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: קידוש על ליקר לא כשר: אבא שלי נוהג לקדש בשבת על ליקרים שונים שלרבים מהם אין כשרות, האם אני יכול לצאת ידי חובה בקידוש כזה? (אני לא שותה) אין באפשרותי להעיר לו או אפילו לקדש לעצמי בלי לעורר כעס
תשובה: אין אפשרות לצאת ידי חובה בקידוש על ליקר לא כשר. אם אין לך ברירה תקדש על הלחם. גם קידוש על ליקר כשר שנוי במחלוקת ועדיף לקדש על יין.