LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: אמונה וביטחון מידיעה לחיי מעשה: בע"ה בשנים האחרונות למרות חיפוש ממושך את בת זוגי עדיין לא מצאתי, העניין הוא שאני בטוח בידיעה שהכל לטובה מאיתו יתברך אני מאמין שלכל דבר יש ייעוד ושום צער לא בא לחינם, אבל לצערי עקב השנים האחרונות אני מתחיל להרגיש מין מועקות כאלו, שמפריעות לי להבין ולהרגיש שהקב"ה מעוניין בטובתי. נהייתי אדם יחסית יותר סקפטי לגבי האפשרות שאתחתן עם בת זוגי מתוך רצון אמיתי ולב שמח. אני שומע הרצאות ועצות של כל מיני רבנים מכל הסוגים וכולם כמעט בלי יוצא מן הכלל מאשימים אותנו הרווקים בבעיה. אני לא יודע מה לעשות ולאן לפנות, אני מתפלל לקב"ה כל יום שיעזרני ומודה לו שאני יכול לשבת וללמוד תורה, אבל בינתיים אני מרגיש כאילו יש איזו חומה לגבי הבת זוג. מה שמכניס אותי לעצבות תכופה וללב נשבר. בנוסף, יש לי קושי רב לשבת וללמוד תורה בגלל העצבות ורק לאחר הכרחה או מתוך מחוייבות עקב בחינות אני מצליח לשבת וללמוד. האם זה אומר שח"ו אני לא בן תורה ואני צריך לצאת לעבוד? אבקש את ברכת הרב ועזרתו כיצד לחזור לחיות בשמחת חיים ומתוך הרגשה אמיתית שהכל לטובה ושהקב"ה אוהב אותי, ולא רק מתוך ידיעה.
תשובה: : התקופה שאתה נמצא בה היא תקופה קשה מאד. אין לך להאשים את עצמך. אתה יכול להרגיש שאתה עושה כמיטב יכולתך. אם אתה יכול ללמוד ואתה ממשיך להתפתח בלימוד כדאי להמשיך ללמוד. כל זאת אם אתה קם בבוקר ושמח בלימוד ועושה זאת בהתלהבות.
שאלה: 24 חטאים שבגללם הולכים לכף הקלע.: לכבוד הרב שמעתי שיש 24 חטאים שאם יהודי עושה אותם הוא לא הולך לגיהינום אלא למקום שנקרא כף הקלע והוא נשאר שם לנצח ולעולם לא נטהר. השאלה שלי היא מהם ה 24 חטאים האלה?
תשובה: עיין ברמב"ם הלכות תשובה פרק ג' מהלכה ו' ואילך.
שאלה: המשך חפיפת שיער בשבת: מחילה לא בדיוק הבנתי את התשובה הלכה למעשה, האם מותר (לספרדים) לחפוף שיער בשמפו בשבת? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "חפיפת שיער בשבת"
תשובה: יש בעיה לחפוף שיער מדרבנן. לא בגלל השמפו אלה בגלל סחיטת השיער. ומה שהספרדים מתירים, זה קצף על היד על ידי סבון וזה לא נחשב נולד.
שאלה: האם להמשיך להתפלל: הרב אני מתפלל על משהו גשמי כבר כשנה, באמת מתפלל מכל הלב, וכרגע לא ממש רואה ישועה בעניין (הכל לטובה ומה כמובן) שאלתי היא האם להמשיך להתפלל על כך? זוהי דילמה כי מצד אחד אומרים לא להתייאש ולהמשיך להתפלל ושמשה רבינו התפלל 500 תפילות ואם היה מתפלל עוד אחת היה נכנס לארץ מצד שני צריך לדעת מתי להפסיק,וגם קראתי בספר המידות שאסור להתפלל על משהו מסוים יותר מדי. אציין שזהו משהו מאוד מאוד חשוב בשבילי. מה לעשות?
תשובה: כיון שהשאלה כללית התשיבה גם כללית. תתפלל שד' ישלח ברכה וטובה לכלל ולפרט.
שאלה: ראיית סרט עם חוסר צניעות: לכבוד הרב וייצן שליט"א! ראיתי את תשובת הרב באשר לראיית סרט שיש בו מראות לא צנועים והרב כתב ואני מצטט "מותר אם לא שמים לב לשרוולים הקצרים ולמכנסיים ולא מסתכלים על הנשים כדי להנות מהיופי שלהם. אם אדם רואה שהוא שם לב לכך יש בכך בעיה." וכיוון שתורה היא וללמוד אני צריך אשאל ע"מ להבין יותר את כוונת הרב.אחר בקשת המחילה מכת"ר,איך יכול אדם לבטוח בעצמו שבמשך סרט שלם ליבו לא ימשכנו אפילו פעם אחת לראיה אסורה וע"י כך הוא עלול חלילה לעבור על איסורי תורה חמורים של. ואכמ"ל. והרי אין אפוטרופוס לעריות וכבר הביא המסילת ישרים שנפשו של אדם מחמדת עניין זה. כמו כן במקרה זה בשונה ממקרה של הליכה ברחוב וכו היה אפשר להימנע מכל זה ע"י הימנעות מראיית הסרט וקיי"ל הרחק מהכיעור והדומה לו ולכאורה כאן איכא דרכא אחרינא (עפ"י הגמ במסכת בבא בתרא) ואין מדובר כאן בצורך כמו פרנסה וכו. אשמח להבין את דברי הרב. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "האם מותר לראות סרט?"
תשובה: : במקום שאפשר לאסור הכל אתה צודק. במקום שאי אפשר לאסור הכל, צריך להיכנס גם לשאלות שמדרגות את הראוי ואת האסור. בתשובתי אני עונה למי שכלפיו נחשב הבילוי כדבר שא"א להימנע ממנו.
שאלה: קריאת שמות במקומות קדושים: לרב יהודי מסר לי רשימת שמות, הוא ביקש ממני שכאשר אני נמצא במקומות קדושים כגון הכותל המערבי, מערת המכפלה, קבר רחל, קבר רשב"י, לקרוא את השמות. הוא אמר לי שעצם הקריאה של השמות במקומות אלו היא פועלת להצלחה. הוא מסר לי רשימה די ארוכה ולא נעים לי לאכזב אותו. אני שואל האם יש טעם בדבר זה או עדיף שאני יקרא פרק תהלים ויכוון להצלחת כל מי שרשום ברשימה?
תשובה: עדיף להזכיר את השמות כמו שביקש ממך.
שאלה: הספר הנמצא בבית המקדש: בבית המקדש הראשון יאשיהו מוצא ספר עתיק, יש כאלה שמשייכים את הספר הזה לספר דברים, במידה וזה נכון שזה ספר דברים,כיצד יתכן שמשה כתב אותו? אם ישאיהו מוצא את זה מדובר בהמון שנים אחרי מות משה,בנוסף האם יתכן שהספר נכתב בתקופת יאשיהו בתקופת שלמה שהחל לבנות את בית המקדש(כי שם נמצא הספר)? או שאולי זה ספר שנכתב לפני המון זמן ובאמת נגנז? ואם הוא נגנז הרי שעדיין יש כאלה שהספיקו לקרוא אותו לפני שנגנז ויכלו להעביר את תוכן הספר מדור לדור והיו אמורים להסביר לעם שהם נוגדים את חוקי ספר דברים,למה רק ביאשיהו העם קיבל שוק ונבהל מכך שהם לא שומרים על החוקים?זה נשמע שאולי אנשי הדת העבירו את חוקי האלוהים אבל לא כמו שנכתב בצורה כ"כ מוחלטת בספר דברים,האם הוא באמת נגנז? ניסיתי לקרוא תשובה לכך באתר אבל היא ממש מסובכת וקשה לי להבין את השפה.עיקר הבעיה אצלי היא הזמנים שמתנגשים לי. אשמח לדעת כי שאלה זאת מלווה אותי כבר כמה חודשים ואני מחפשת מענה.
תשובה: לפני יאשיהו היו מלכים שלא קיימו תורה ומצוות ולימוד התורה נשכח אצל חלק גדול מהעם. יאשיהו החזיר עטרה ליושנה וטיהר את המקדש. תוך כדי שיפוץ המקדש מצאו אחד מספרי התורה העתיקים שנעלמו ברוב השנים (לא שלא היו במקומות אחרים ספרים כשרים). הספר נפתח בדיוק בפרשה המדוברת וזה היווה לעם סימן ולכן יצר התעוררות אמונית גדולה.
שאלה: שני שמות לילד- האם יכול להשפיע?: בברית של הבן שלי לפני 4 שנים קראנו לו דניאל אברהם. התכוונו שאת השם אברהם הילד יקבל רק בת.ז. לאחר שבועיים הילד היה בבית חולים ואיזה רב אמר לנו להוריד את המילה אברהם,ונתן לנו קמע. לכן בת.ז יש רק את השם דניאל. האם השם אברהם נחשב? מה צריך לעשות על מנת לבטל את השם השני? אם בכלל
תשובה: אין צורך לבטל את השם. ואם אינך קוראת לו בשם אברהם השפעתו איננה קיימת למעלה.
שאלה: התמהמהות יעקב בדרך לארץ ישראל: כאשר חזר מחרן - למה יעקב לא הלך ישר לאביו והתמהמה עוד שנתיים?
תשובה: הנצי"ב בפירושו העמק דבר מבאר שהבין שהמקנה צריך לנוח. עם זאת, בהרחב דבר מעיר שאכן נענש על כך כמבואר במגילה דף יז.
שאלה: נדרים והבטחות שמשפיעים על אדם אחר: אם אדם מבטיח לעשות משהו והוא אומר שאם הוא לא יצליח מישהו מסויים ימות. מישהו שהוא לא האדם הנודר המבטיח. האם זה נחשב נדר ואותו אדם ייפגע? כלומר, האם ניתן לנדור נדר שתוצאתו תפגע באדם אחר?
תשובה: יש להימנע כמה שיותר לנדור נדרים. ח אמרו שיותר טוב לא לנדור כלל מאשר לנדור ולבסוף אולי לא לקיים את הנדר. לכן, גם כשמבטיחים הבטחות או מתחייבים יש להתרגל להוסיף את המילים 'בלי נדר' וכד' כדי שלא ייחשב הדבר לנדר. אי אפשר "לגזור" על האחר עונש אם הנודר לא יקיים את נדרו. אם בכל זאת עשית זאת ואת חוששת מההשלכות אפשר לתת צדקה לזכות אותו אדם ולהתפלל להצלחתו ויותר מזה אין ממה לחשוש. והעיקר, לא להתרגל לדיבורים כאלו והדומים להם. חיים טובים
שאלה: קבורה בארון אבן ולאחר זמן העברת העצמות: אם אין מניעה הלכתית לקבור בארון אבן ולאחר זמן להעביר את העצמות לכד חרס ולטמון את הכד, מדוע לא נוהגים כך כיום? בע"ה נמשיך לחיות בארצנו עוד דורות רבים וחלקות הקבורה יתפסו מקום שמיועד לחיים (חקלאות, בנין וכו ). אם וכאשר בתי עלמין ותיקים יכוסו בעפר לאפשר "קומה נוספת" מן הסתם יהיו נקברים שישכחו גם מלב צאצאיהם. את הכדים עם עצמות הנפטר ניתן לרכז בחלקה קטנה במאות מונים מסכום כל החלקות שיתפסו כל הנפטרים של משפחה. ראה קבורתו של רבי יהודה נשיאה ותלמידיו ליד ציפורי. יש, לעניות דעתי, יתרונות נוספים בקבורה משפחתית כזו מלבד ניצול המקום אך אין זה המקום לפרטם.
תשובה: כבר דורות רבים לא נהגו לקבור כך. עקב המחסור בקרקעות יש רעיונות חדשים שכבר מבוצעים למעשה. הפנה את הצעתך לחברה קדישא של גוש דן ולרבנות הראשית לישראל.
שאלה: יחוד: ב"ה אם אני נמצא בבית נעול למשך מספר דקות, שרותים וכדומה, ובקומה למטה יש אישה שאני לא אפגוש או שיש ספק אם היא נמצאת שם, האם ישנה בעיה של יחוד?
תשובה: כיון שיש רק ספק אם יש יחוד, ומכיון שמדובר שתי קומות נפרדות ואתה נמצא בחדר נעול אין בעיה של יחוד. אם אתה יוצא מחדרך ומתברר שיש בעיה של יחוד בדירה צריך לפותרה על פי הכללים הרגילים כמו פתח פתוח, חלון הפונה לרחוב וכד'.
שאלה: שרוול ארוך: מה המקור המדוייק לכך שראוי שגבר ילבש שרוול ארוך? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "שרוול קצר בחולצה"
תשובה: אלו הגדרות של צניעות. מה שמקובל בעולם כדבר צנוע ומכובד, כך ראוי שיהיה. אם זה לא נהוג, אין זה חובה. צניעות יתריה תמיד עדיפה.
שאלה: נוסח ברכת שופר: מדוע משתמשים בשורש תקע בברכת שופר ובכלל מדוע השמעת קול השופר נקראת תקיעה?
תשובה: השמעת קול בכלי נשיפה קרויה תקיעה - ראה במדבר פרק י לגבי תקיעה בשופרות ובחצוצרות. המשמעות הרגילה של תקיעה היא נעיצה ותחיבה של דבר בתוך דבר אחר, ומסתבר שתקיעה בכלי נשיפה קרויה כך משום שנושפים ותוחבים רוח לתוך כלי הנגינה. אגב, בברכת השופר נפסק להלכה לברך "לשמוע קול שופר", ולא מזכירים "תקיעה".
שאלה: פיטום הקטורת על קלף לאשה: אחותי חלתה במחלה קשה ואני מעוניין לתת לה פיטום הקטורת על קלף לקרוא בבוקר ובערב לשמירה ולמיתוק הדינים. האם זה אפשרי או שיש מניעה בשל היותה אישה? כמו כן ובאם הדבר אפשרי, האם יכולה לקרוא מזה גם בהיותה נידה?
תשובה: אין מניעה שאישה תקרא בקלף אבל לא בזמן שהיא נידה.
שאלה: הצופן הפנימי: לרב! על התשובה הקודמת. במשך 3 חודשים התחלתי לעבוד על הדברים האלה וגיליתי שזה בהחלט מה שהיה חסר לי. חברות אמת, שלוות נפש, לחוות דברים יותר לעומק. ממש שאלתי הבאה גם עוסקת ביסודות האמונה, אבל שאלה יותר אינטלקטואלית- הרב זצ"ל באורות ישראל פרק ב וג מזכיר בלי הרף את זה שכל יחיד בכנסת ישראל מקבל את כוחו וחיות הקודש שלו דרך כנסת ישראל. בפרק א פסקה ג הרב כותב שאדם צריך להדבק לנשמות ישראל שבכל הדורות. השאלה היא מה זה אומר למעשה. אם אדם מרגיש שכשהוא לומד תורה ומקיים מצוות זה אמיתי ונכון, והוא מרגיש שה צופה עליו ושומר עליו, אבל לא דרך כנסת ישראל, אז זה דמיונות? אפשר לבסס על כזה דבר את האמונה? ואם לא, אז מה זה אומר דרך כנסת ישראל?אדם צריך להתמלא מזה שהוא נצר לאומה אדירה ששינתה את פני ההיסטוריה ורוצה להצטרף למגמה הזו וזה מה שממלא אותו- על זה כן אפשר לבסס את האמונה? שאלה שניה- הרב זצ"ל באגרות כותב (כך אמר לי מישהו, לא מצאתי את זה) שלא אכפת לו אם יציאת מצרים הייתה באמת או לא, העיקר שככה האומה קיבלה. איך אפשר להבין את זה? אם יציאת מצרים ומעמד הר סיני לא היו אז מי אמר שאנחנו צודקים? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "הצופן הפנימי"
תשובה: : המשמעות של עבודת ה' שבאה מתוך חיבור לכנסת ישראל טומנת בתוכה תובנה עמוקה לא רק בנוגע לאומה אלא גם בנוגע לאור האלוקי. זה ממש דמיון לחשוב שהאור האלוקי מתגלה בצורה אישית. האור האלוקי הינו כל כך אחדותי וכל כך כללי שמרוב גדולתו של האור האלוקי אינו יכול להופיע רק דרך היחיד. היחיד הינו כל כך מוגבל כל כך מגלה רק זוית אחת של האור שהצימצום הזה אינו יכול להיות המקור לאור האלוקי. האור האלוקי במהותו מתגלה בנשמה הכללית שלנו בנשמה של כנסת ישראל. כל אחד מאיתנו הוא קודם כל שייך לאור כללי. ההרגשות האישיות שלנו הם נטף מהאור הכללי.אין לנו להגשים ולצמצם את האור האלוקי. מבחינה זו הדרך היחידה שלא ליפול בצמצום זה התובנה שהאור האלוקי הופיעה בנשמה הכללית של כנסת ישראל. בנוגע לשאלתך השניה לא ידוע לי היכן כתב הרב באגרותיו על כך. אולם חברי הרב עמית קולא  רב הקיבוץ עלומים  כתב ספר שזהו הנושא העיקרי שלו. עד כמה שידוע לי שם הספר "היה או לא היה".
שאלה: הנחת סטודנט גדולה מהמגיע לי: בשנה האחרונה החליט משרד התחבורה לתת הנחות לסטודנטים בתחבורה הציבורית. ההנחה הניתנת לסטודנטים רגילים הינה 33 בקניית כרטיסיות. סטודנטים אשר קונים כרטיס חופשי תקופתי באיזור מסוים מקבלים הנחה של 50 בשאר הנסיעות ברחבי הארץ, גם בנסיעה חד פעמית. אני סטודנט שלא קנה חופשי תקופתי ועל כן לפי הכללים אני אמור לקבל הנחה של 33 בקניית כרטיסיות. כאשר הלכתי לחברת סיטיפס דרכה הוצאתי את כרטיס הרב-קו וביקשתי לשנות אותו לכרטיס של סטודנט, שאלה אותי הפקידה האם אני מתכנן לקנות חופשי תקופתי ועניתי לה שלא ושאני מעונין בהנחת 33. בפועל מאז שהכרטיס שלי מוגדר ככרטיס של סטודנט לא ניתן לטעון בו כרטיסיות בהנחת סטודנט של 33 אלא רק בהנחת סטודנט של 50 הן אצל נהגי אגד והן בתחנות של הרכבת הקלה. לא מזמן הגיע נציג של חברת סיטיפס לישיבה בה אני לומד בנוסף ללימודי האקדמיים וכשפניתי אליו ותיארתי לו את המצב הוא אמר לי "תשתוק ותגיד " וכשאמרתי לו שאינני מעוניין לגזול את אגד וסיטיפס הסביר לי שהם לא מפסידים בכלל כיוון שהמדינה מס ת את ההנחות. הוא היה עסוק להוציא כרטיסים חדשים למעונינים ולא רצה לטפל בבעיה של הכרטיס שלי. לאחר מכן פניתי באינטרנט לחברת סיטיפס דרך האתר שלהם עם תיאור קצר של העניין ושאלה מה עלי לעשות, מאז שפניתי אליהם עברו שלושה שבועות ולא קיבלתי מענה. מבירור קצר שערכתי בין חברי הסטודנטים מסתבר שיש עוד כאלו שמקבלים כמוני הנחת 50 למרות שלא רכשו חופשי תקופתי וסטודנטים אחרים כן מקבלים הנחת 33 כפי שמגיע באמת. שאלתי היא האם עלי לעשות מאמצים נוספים כדי לתקן את הענין כיוון שהמדנה מפסידה מכך, או שמכיוון שהמדינה הפקידה את הטיפול בעניין על החברות של התחבורה הציבורית, ומכיוון שפניתי אליהם בשתי דרכים מקובלות ובשתיהם לא נעניתי בצורה ענינית הרי שזה בעיה של המדינה ולא מוטל עלי לעשות מאמצים נוספים.
תשובה: לפי דבריך מובן שקרתה טעות בהטענת הכרטיס שלך, ולכן הדבר הנכון הוא לגשת ולהוציא מחדש כרטיס עם נתונים נכונים, ומה שהמדינה מס ת אין זה מתיר לא לשלם כסף שמגיע לחברות התחבורה כדין. (שהרי בכרטיס עם פרופיל מורחב, אתה נוסע בחינם באיזור שקנית אותו כאשר מצד האמת החברה היתה אמורה לקבל ת של 67. וכן בשאר איזורי הארץ חברות התחבורה היו אמורות לקבל 67  מבעלי כרטיס עם פרופיל רגיל ולא רק 50 ). הרב תומר ישראלי
שאלה: היחס לגוי בימינו: אנחנו גרים לתקופת מה בחו"ל בשכנות לגויים,ישראלים דתיים, חלונייים וגם חרדים. היחס החיובי, האוהב והסימפטי שאנחנו מקבלים מהגויים גורם לנו לתהות - האם באמת בדור שלנו יהיה זה נכון לקיים את ההלכות לגבי הגויים ביחס אליהם וכו'? הרי לא כל הגויים שונאים אותנו! וגם הם יציר כפיו של בורא העולם, אם אני שונא את הגוי אני מפנה שנאה לבוראו?!!!!! לאור שנאת החינם שאנחנו רואים בעם שלנו ואי קבלת השונה ממך וחוסר הכבוד לרבנות, אנחנו מעדיפים שהגויים יהיו שכנינו כי לא עולה בדעתם לירוק עלי ולהפגין ליד בית הספר של ילדי הדתיים (לפי הדרך שבחרתי) אבל אחינו עושים זאת בארץ.
תשובה: : אין אנו שונאים גויים ויכולים להיות גויים שהם חסידי אומות העולם. אולם בשביל כך לא צריך לדבר רע על עם ישראל, ב"ה גם בעם ישראל יש המון טוב ואור. עיקר הרוע הוא קצף שנעשה בתקשורת. קצף שיעבור מן העולם. השינוי יבוא מלמטה, מהעין הטובה שכל יהודי יתחמש בה במבט שלו על המציאות. במקום לדבר על השלילה נוסיף טוב וכך נתקן את העולם.
שאלה: חיובי עובד למעביד: הרמב"ם (הלכות שכירות י"ג ז) והשו"ע המחייבים את העובד לעבוד "בכל כוחו" ועל כך באה השאלה הבאה: האומנם? וכי חיוב הוא זה? נכון אמנם שיעקב אבינו אמר "כי בכל כחי עבדתי את אביכן" "הייתי ביום אכלני חרב וקרח בלילה", אך האם חיוב גמור הוא זה? האין זה קיצוני ביותר ממידת חסידות בעלמא לדרגת יעקב אבינו? דבר נוסף קראתי סיפור על רב מסדר קידושין שדחה חופה מס שעות עד שהעדי קידושין הלכו ואז נעמד לעשות את החופה לאחר שגילה שא מעידי הקידושין פסול לעדות כיון שהוא גזל מהמעביד שלו כשהשתמש בדף ועט לכתוב את הרישומים הפרטיים שלו על חשבון שעות העבודה. האמנם נפסל הוא לעדות משום כך? האין בכך מחילה? אם נשאל את המעסיק אם הוא מוחל על דף פה דף שם הרי ברי שיסכים מראש! וגם אם צריך רשות מפורשת למה ידון הרב ההוא את העובד לכף חובה שלא ביקש רשות במקום לדון לכף זכות שבודאי שאל וקיבל רשות והרי הוא כשר לעדות וניתן לגשת לחופה?! אודה מראש על תשובה השופכת אור על כל הסוגיה הזאת
תשובה: ב"ה משאלתך נראה שיש שתי בעיות של פועל שאיתם הוא צריך להתמודד: א. איכות העבודה- הפועל צריך לעבוד במסירות גדולה כמו יעקב אבינו וזה דבר קשה מאד. ב. ב. השימוש בחפצים של העובדה לצורך פרטי- מהסיפר שהבאת נראה שכל שימוש שולי בחפץ של העבודה לצורך אישי ייחשב גזל ויפסול את הפועל לעדות. אכן אנו רואים בהלכה שפועל צריך להיזהר מאד כיוון שהוא מקבל כסף על הזמן והעבודה, והמעסיק מאמין לו שהוא באמת עושה עבודתו נאמנה ורק בגלל זה הוא משלם לו. לגבי מקרה א- השו"ע בסימן שלז' סע' כ' פוסק את הדין של מחוייבות הפועל לעבוד כיעקב אבינו של "אכלני חורב היום וקרח בלילה", אך ערוך השולחן באותו סעיף לאחר שכותב את ההלכה הזו מוסיף שהכל על פי המנהג. וזה כלל חשוב בכל הלכות פועלים שהמנהג מאד מגדיר את חיובי הפועל והמעסיק לכן ברור שאם הפועל עובד כמו שצריך, זה ר גמור והוא לא צריך להשתגע בעבודתו. לגבי המקרה השני ברור שאדם שמשתמש ללא רשות בחפץ של המעסיק הוא גזלן והוא נפסל לעדות (חו"מ סימן לד') לכן צריך אומדן דעת ברור שהמעסיק מרשה להשתמש. כמו שהשולחן ערוך בסימן שמח' מביא דוגמאות של דברים שמותר לקחת בלי רשות (עלה מעץ וכד') לכן תמיד כדאי מאד לשאול את המעסיק מה מותר לעשות לצורך פרטי ומה אסור ובמקרה שלא שואלים או שאי אפשר לשאול (עובדי מדינה וכד') צריך להיות בטוחים שהמעסיק מוחל ורק אז מותר להשתמש.  גם לגבי שאלה א' כדאי לברר עם המעסיק מה הוא מצפה ממך כדי שלא ניכשל בגזל ח"ו  הרב אריאל איגרא
שאלה: מעשר כספים בחובות: האם אדם הנמצא בחובות ונלחם מדי יום ביומו שלא יחזרו לו צ קים ומנסה להחזיר חובות ממש טיפין טיפין, חייב במעשר, הלא אם יתן זה יהיה מתוך חוב שהוא חייב למישהו אחר? האם אדם עני חייב במעשר? אשמח לתשובתך
תשובה: אדם הנמצא בחובות והכנסותיו אינן מספיקות לכל הוצאותיו (הנורמליות) אינו חייב לתת מעשר כספים. אם יש לו אפשרות, ראוי שיתן סכום מסויים לצדקה.
שאלה: הפסק בתפילה- בהליכה ובדיבור: רציתי לדעת הדין אם אדם הפסיק באמצע תפילת העמידה (מאיזושהי סיבה) ב: 1) בהליכה. 2) בדיבור של מילה או כמה מילים. האם צריך לחזור מראש התפילה או מתחילת אותה ברכה וכו?
תשובה: לכתחילה צריך להשתדל מאוד מאוד שלא להפסיק באמצע שמונה עשרה וכמעט איני רואה מציאות שיש צורך לדבר באמצע שמונה עשרה. אם הלך באמצע בתפילה ימשיך תפילתו כרגיל. אם דיבר באמצע התפילה יחזור לראש הברכה ובשלוש ברכות ראשונות או אחרונות יחזור לראש שלוש הברכות.  שו"ע קד ב-ג  מ"ב י  שו"ע שם ו  מ"ב כה
שאלה: שיקולים לפיטורין על פי ההלכה: אני מנהלת שירות סוציאלי בעמותה מסוימת, לפני כשבוע ראשי העמותה הודיעו לי כי כרגע העמותה בצימצומים ועליי לפטר את אחת העובדות. ניסיתי להילחם נגד הגזרה הזו בכל כוחי, הדבר היחיד שהסכימו זה להוריד באחוזי המשרה. מעבר לסערה ולרגשות הקשים שיש בתוכי ברצוני לשאול, האם קיימים קווים מנחים מסוימים או שיקולים שעליי לקחת על פי התורה לפני החלטה כזו קשה?
תשובה: : בעניני עבודה מנהג המדינה קובע. ברוב הדברים מה שנהוג על פי החוקים שמסדירים את זכויות העובד הם גם מחייבים בדיני תורה ומעבר לכך אין חיוב.
שאלה: לוי במקום כהן: נהוג במשפחתינו - משפחת לויים - שאם אין כהן לא עולה לוי לתורה ראשון (במקום כהן). האם יש למנהג על מה לסמוך ומהו המקור.
תשובה: הגמרא במסכת גיטין מביאה מימרא של אביי: "אמר אביי, נקטינן: אין שם כהן - נתפרדה חבילה" (דף נט, ב). ומביא רש"י שני הסברים: "נתפרדה חבילה - נפסק הקשר איבד הלוי את כבודו בשביל חבילתו הנפרדת ואינו קורא כלל, כך אמר מורי הזקן ומורי ר' יצחק בן יהודה וכן סידר רב עמרם. אבל מתלמידי מורי רבי יצחק הלוי שמעתי משמו שאין סדר לדבר להקדים לוי לישראל ומי שירצה יקדים". נחלקו הראשונים בהסברת הדעה הראשונה ברש"י. הרא"ש הבין (אף שלא פסק כדעה זו) שלרש"י אין ללוי לעלות כלל. וכך גם מסבירים בדעת הרמב"ם. אמנם יש שהסבירו שכוונת רש"י היא שלא יעלה אחר ישראל. השולחן ערוך (סימן קלה, ו) כתב את לשונו של הרמב"ם ולכן יש שרצו להסביר שהוא סובר שאין ללוי לעלות כלל. אולם יש שלא חייבו כך והסבירו את שיטתו כמו דברי הרמ"א, שמותר ללוי לעלות אבל אין לו לעלות אחר ישראל. הב"ח וגם כף החיים הכריעו, שבגלל המחלוקת אין ללוי לעלות כשאין כהן ובכך יצא ידי חובת כל השיטות. המגן אברהם, ערוך השולחן והקיצור שולחן ערוך הכריעו שיכול לעלות. הט"ז הוא מעין דעה אמצעית, שאם הישראל גדול מהלוי אין ללוי לעלות, ואם לא, יכול לעלות. וכך הוא מסביר את הרמ"א. וכדברי הט"ז כתב המשנה ברורה.
שאלה: פגישות שלא יוצאות לפועל: יש לי חברה שאני מאוד אוהבת ואני מאוד רוצה לפגוש אותה לעיתים קרובות.בתחילה הייתי פוגשת אותה אבל בהמשך אני בכלל לא.לדוגמא- אם היא הגיעה לביה"ס מוקדם אני איחרתי ואם היא באה מאוחר אני הקדמתי.כלומר בשום אופן אנו לא נפגשות וזה מאוד מפריע לי כי היא מאוד חשובה לי. ברצוני לדעת האם משמים מרמזים על משהו שאני לא צריכה להתחבר איתה יותר או הכוונה למשהו אחר או שזה פשוט נסיון? רבה רבה על העזרה!!
תשובה: אני מניח שהקשר ביניכן הוא חיובי ומוסיף שמחת חיים ויראת שמיים ואם כן עלייך להמשיך בו ויתכן שזהו נסיון, אך אם חלילה להפך כגון שהוא גורם להיגררות וירידה ברוחניות מסתבר שמשמים מרמזים להפסיק את הקשר.
שאלה: נדר צדקה במחשבה : אם שמעון חשב בדעתו להשתמש במעות כדי לקנות מצוות בבית הכנסת (לאו דווקא בבית כנסת מסוים), האם נדר זה נחשב כדין אמירתו לגבוה או ששמעון יכול לחזור בו ויכול להשתמש בו לכל עניין שיחפוץ? בנוסף, האם מעות אלו נחשבות מעות חולין ומה הדין אם הוציא אותן כבר?
תשובה: : גם מחשבה לתת צדקה היא מחייבת. אם כבר השתמשו בכסף ניתן לתת מכסף אחר לכל מטרת צדקה שרוצים.
שאלה: פדיון הבן - חישוב הזמן: לרב. קראתי שיש לספור 30 יום מיום הלידה, כולל, ולפדותו ביום ה-31. בני נולד בשישי 9.12 בשעה 15:00. האם ניתן לערוך את פדיון הבן במוצ"ש 7.1? (זהו כבר היום ה-31 לפי חישובי, אך לא נראה לי שעברו 31 יממות) ביצוע הפדיון במוצ"ש במידת האפשר, חשוב מאוד לסבתא ולמשפחה. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "חישוב תאריך פדיון הבן "
תשובה: אפשר לעשות את הפדיון במוצאי שבת.
שאלה: מניות עם הכשר: הרב התייחס לכך שיש איסור של מסייע לדבר עבירה בקניית מניות שיש בהן איסור ריבית ואיסורים אחרים. ואמנם לכאורה, מעבר לאיסור מסייע, מי שקונה מניות בחברה המחזיקה חמץ בפסח עובר על "בל ימצא", אא"כ נאמר שההלכה מכירה בכך שיש לחברה "אישיות משפטית נפרדת" וממילא קניית מניה בחברה לא מעניקה לבעל המניה בעלות בחברה. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "קופות גמל שהן בהכשר הבד"ץ"
תשובה: אתה צודק בעקרון אלא שיש מוכרים את מניותיהם לגוי במכירת החמץ בערב פסח. פתרון זה נכון למפעל של נוכרים או מפעל שהוא עצמו מוכר את החמץ בפסח לגוי אך למפעל חמץ של ישראל הממשיך לעבוד בפסח אין בכך פתרון.
שאלה: החשיבות לדייק בזמני השבת: יש לי שאלה שאני לא מבין אותה והחלטתי לפנות אליכם. אני רציתי לשאול אם באמת לה איכפת מתי נכנסת שבת כאילו על השעון ומתי יוצאת שבת? כאילו, אם פיספסתי בכמה שניות זה נחשב לעברה? אני אשמח לתשובה.
תשובה: : כל דבר רוחני בסופו של דבר מתלבש ובא לידי ביטוי בעולם הממשי שלנו. אנו נמצאים בעולם שיש בו גבולות מאד ברורים. ניתן לטעון שכללית כל העולם המעשי אינו חשוב. מה משנה לקב"ה אם נעשה שבת פעם בשבעה ימים או פעם בעשרה ימים הרי העיקר הרעיון של השבת. ואולי עדיף לעשות את הרעיון של השבת כל חמישה ימים. וגם מה זה משנה אם אני לא עושה בשבת רק 39 מלאכות או שיש עוד עשר מלאכות שאסור אבל כנראה שהדברים לא בנויים כך. אנו בעולם מעשי שבו מדברים בשפה של העולם. השפה של העולם נוגעת למקום וזמן. לכן הזמן הוא הביטוי הממשי למתי מתחיל שבת ומתי נגמרת שבת.
שאלה: סימן פמג"ש ממקט"י ככסע"ז: מה פרוש סימן פמג"ש ממקגט"י ככסע"ז בגמרא מסכת בבא מציעא דף כא עמוד ב?
תשובה: אותיות אלו הן ראשי תיבות של כל הראיות המובאות בהמשך הסוגיא לגבי יאוש שלא מדעת. לעיתים אין זו ממש האות הראשונה אלא אות בהמשך (כנראה בגלל שהיא נשמעת בולטת יותר וכד'). מטרת סימן זה היא להקל על זכירת מהלך הסוגיא בעל פה. למשל פמג"ש הן ראשי תיבות של: "פירות מפוזרין, מעות מפוזרין, עיגולי דבילה, לשונות של ארגמן". לימוד פורה!
שאלה: מכירת הבכורה בימינו: רואים בתורה שעשיו מוכר ליעקב את הבכורה ובאמת יעקב נקרא בכור שהרי יצחק נתן לו את הברכות. האם גם בימינו ניתן למכור את הבכורה?
תשובה: בכורה לא ניתן למכור. אז לא היה בכורה כמו היום, פעם הבכור היה לו מעמד של מנהיג המשפחה. אולי גם פעם היה דיני ירושה לבכור אבל העניין הוא שההנהגה היתה שייכת לבכור. אבל בודאי שלא ניתן למכור היום בכורה.
שאלה: חוצפה לה : האם זאת לא חוצפה שנגיד לקדוש ברוך הוא אם אנו רוצים משהו מבלי להתחנן דוגמה:אנו אומרים בתפילה ביום כיפור נגיד אנו מבקשים שיהיה שפע ומיד אחרי אנו אומרים עשה! כיאילו הוא חייב לנו משהו מראש!.
תשובה: שאלת שאלה יפה, ואכן כדבריך תפילה צריכה להיות דרך תחנונים כפי שנפסק בשו"ע או"ח סימן צח סעיף ג' "יתפלל דרך תחנונים כרש המבקש בפתח ובנחת". מה שאנו אומרים 'עשה' אין הכוונה ללשון ציווי, כפי שאנו רגילים היום, אלא פירושו 'בבקשה תעשה'.
שאלה: חופש הבחירה של רחבעם - המשך: כב ויהי דבר האלהים, אל-שמעיה איש-האלהים לאמר. כג אמר, אל-רחבעם בן-שלמה מלך יהודה, ואל-כל-בית יהודה, ובנימין ויתר העם, לאמר. כד כה אמר יהוה לא-תעלו ולא-תלחמון עם-אחיכם בני-ישראל, שובו איש לביתו--כי מאתי נהיה, הדבר הזה". בהמשך לתשובתך,אשמח לדעת את הפירוש לפסוק הזה: "כי מאתי נהיה, הדבר הזה" - האם אלוהים לא התכוון לומר שהוא זה שגרם לרחבעם לבחור את עצת הילדים ולכן אין סיבה למלחמת אחים? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "חופש בחירה"
תשובה: יש החלטות אלוקיות שאינן תלויות בבחירת האדם כמו שנאמר לאברהם שתהיה גלות במצרים, אבל לא נאמר איך תהיה ההוצאה לפועל, והאחים שמכרו את יוסף נענשו כי אפשר היה שתצא לפועל גם בלי חטא. כך היה עם חלוקת המלכות שנגזרה כבר בימי שלמה אבל לא נגזר איך תהיה ואחרי שנכשל רחבעם ששמע לעצת הילדים ונחלקה המלכות נאמר לו כי אין להחזיר את הגלגל אחורנית. ומה שכתוב "מאתי"- הכוונה על חלוקת המלכות ולא על עצת הילדים שעליה הזהירו ח לשמוע לזקנים ולא לילדים.
שאלה: יום טבוח אחר עצרת: אני לומד מסכת חגיגה, כרגע בפרק ב. הגמ שם אומרת שלפי בית שמאי לא מקריבים עולת ראייה ביו"ט, ולכן יום טבוח הוא בז בסיון. בית הלל חולקים, אבל מודים כשו בסיון חל בשבת שיום טבוח אחר השבת. ובגמ שם יש הו"א לומר שאין תשלומין לעצרת, ואעפ"כ ברור לגמ שיש את הדין של יום טבוח בז בסיון למר כדאית ליה ולמר כדאית ליה. ואני לא מבין, הרי התורה אומרת להקריב דווקא בו בסיון, ואם אי אפשר לעשות זאת כי הלאו של שבת או יו"ט דוחה את מצוות עולת ראייה, מניין לנו שאפשר להקריב בז בסיון? ויותר מזה, שהרי מצינו שחכמים ביטלו לנו שופר לולב ומגילה בשבת, אז למה כל כך נורא לומר שהתורה ביטלה לנו את עולת ראייה בשבועות שחל בשבת? וחשבתי לומר שאולי לומדים מהפסוק "ופנית בבוקר" שגם ז בסיון הוא יום להקרבה. אבל הרי אם אין תשלומין לעצרת אז מניין לנו שיום זה הוא כן לתשלומין?
תשובה: יסוד הסוגיא הוא שיש תשלומין לקורבנות החג בשבוע שלאחריו כמו בפסח וסוכות. אם יש הו"א שאין תשלומין יתכן והיה אפשר להקשות עליה את קושייתך, אולם דרכה של הגמרא שלפעמים מקשה קושיא אחת הדוחה את ההווא אמינא למרות שיכלה להקשות קושיא אחרת.
שאלה: ברכת ולמלשינים על הממשלה: לכבוד הרב האם שייך לכוין בברכת ולמלשינים במילים "ומלכות הרשעה מהרה תעקר".על ממשלה שהורסת בתי שיהודים או מתעללת במעצרי שווא או על חלק משרי הממשלה כך? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "תהילים נגד אנשים רעים"
תשובה: זו שאלה כבדת משקל. בספר יערות דבש של רבי יונתן אייבשיץ מסביר למי התכוונו ח זו. כשתיקנו את הברכה התכוונו לפושעי ישראל שיצאו לנצרות ונלחמו נגד היהדות. והוא אומר, שבכל דור ודור אלו שנלחמים נגד היהדות (הוא קורא להם אפיקורסים) אנו מתפללים שהקב"ה ישפיל אותם ויסלק אותם מאתנו. בדורנו זה לא כל כך פשוט מאחר וטוב ורע משתמשים בעירבוביא. עיקר המדינה זה להגן על היהודים וליישב את הארץ ויש תחומים מסויימים שהם עושים רשעות ועוול. את הדברים האלו שהקב"ה יסלק, אבל אנחנו מתפללים שתתבטל ממשלת ישראל או מדינת ישראל משום שהם עושים את הרשעות הזו?! וודאי שלא. אלא שאותם הדברים השליליים שהם עושים, שהקב"ה יסכל את עצתם.