LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: לעשות צורות עם משמעות עם הידיים בשבת: ראיתי כי השו"ע באורח חיים, סימן שמ, סעיף ד כותב "יש ליזהר שלא לכתוב באצבעו במשקין על השלחן או באפר. אבל מותר לרשום באויר כמין אותיות". ועל סעיף זה כותב בספר פסקי תשובות שמ, ס"ק טז "וכן יש אוסרים לעשות צורות שונות בעלות משמעות ע"י שילוב של אצבעות שתי הידיים זה בזה". שאלותיי הם כאלה: א. האם באמת אסור לעשות את זה בשבת, כלומר להשתמש בשפת הסימנים? ב. במידה ואסור, אז אנחנו מתירים לחרשים לעשות זאת מכיוון שזה צורך ולא על זה גזרו ח, האם הנחה זאת נכונה? ג. אשמח אם הרב יוכל לפרט את הסברא הסברות המרכזית להתיר או לאסור כי בזה אני מתעניין ביותר וגם על מקור או שניים אשמח.
תשובה: מן התורה אין האדם חייב במלאכת כתיבה בשבת אלא אם כן כתב בדבר המתקיים על דבר שמתקיים, אבל אם כותב על דבר שאינו מתקיים, כגון: שכותב באצבעו כמין אותיות על שמשת החלון וכדו' שאז כתיבתו ניכרת, הדבר אסור מדרבנן, וזהו מה שכתב השו"ע בסימן ש"מ ס"ד, יש ליזהר שלא לכתוב במשקין על השלחן או באפר, ומהלשון שכתב מרן השו"ע בלשון יש ליזהר ולא כתוב אסור משמע שלדעת מרן אין בזה איסור כל כך, כיון שלאחר זמן מה לא יהיה ניכר הכתיבה. וכאן השאלה היא על כתיבה באויר שזה אפ' לא נקרא דבר שמתקיים לזמן מועט, ולכן פשוט הדבר שיש להתיר זאת, וכמ"ש בתרומת הדשן (סי' ס"ג) והובאו דבריו בדברי הרמ"א שם, שמותר לרשום באיר כמין אותיות. אלא שמרן הבן איש חי בספרו תורה לשמה (סי' פ"ח) הוכיח מדברי הגמ' בשבת (קב:) שאם הכותב מתכוון לשם אימון ידיו לכתיבת סתם וכדו' אסור לעשות כן. וע"פ מ"ש למעלה רוב הפוסקים חולקים עליו בזה, ויש להתיר זאת. ואפילו אם עושה צורות בעלות משמעות ע"מ שחבירו יבין את כוונתו ג"כ מותר, וכמו שכתבו הפמ"ג (סי' ש"מ במשבצות זהב סק"ג) והמ"ב שם (ס"ק כ"ב), והכף החיים שם (ס"ק מ"ט) ועוד. ולכן כשיש צורך בדבר, כגון: לסמן בשפת החירשים, פשיטא לי שמותר בלי שום ספק כלל. ואני מקווה שסייעתי לך במידת מה.
שאלה: ליווי לחופה על ידי אבא גוי: אבי גוי. האם הוא יכול ללוות אותי לחופה?
תשובה: מסברה נראה לי שלא שייך.
שאלה: מסרב להגיע לבית דין: לי ולרב בישיבה מסוימת יש סיכסוך כספי, אני תבעתי אותו לדין תורה והוא לא מוכןלהופיע, מה יכול בית הדין אני לעשות?
תשובה: אם אדם מסרב לבוא לדין תורה עליך לפנות לבית דין מוסמך, והוא יזמינו לדין. והיה ואם אכן יסרב להופיע בפניהם, בית הדין יתן לך רשות בכתב המתיר לך לתובעו בערכאות. כדאי בכל זאת לשדלו להתדיין בדין תורה שהרי כל מי שהולך לבתי משפט של האזרחיים עובר איסור חמור וכאילו חרף וגידף ומרים יד בתורת משה, וישנו סימן שלם בשו"ע הדן באיסור הגדול הזה, הלא הוא סימן כ"ו בחושן המשפט ועיין שם בסעיפים א-ב. ניתן להציע לו שיבחר בית דין אחר, או שתקבעו יחד את הרכב הדיינים בשיטת זה בורר לו אחד, וזה בורר לו אחד, ושני הדיינים הנבחרים יבחרו שניהם את הדיין השלישי, כמופיע בשו"ע שם סימן י"ג סעיף א'. הרב ניר אביב.
שאלה: כוונה בברכות והגיה נכונה בקריאת שמע: 1. מה צריך לכוון בברכות כשאומרים את המילה "ברוך" ובכלל במילים "ברוך אתה ה "? 2. האם יש להקפיד בקריאת שמע במילים שיש בהן מתג (געיא) על הגיה נכונה של המילים לפי המתג?
תשובה: 1. במילה ברוך אנו מתכוונים שהוא מקור הברכות כולן, ושהוא משפיע עלינו את הברכות, כמו רחום, שהוא המרחם, וכן חנון שהוא חונן, וכן ברוך שהוא מברך. אתה - נאמר בלשון נוכח כדברי רבי חנינא במדרש: המתפלל צריך שיראה את השכינה לנגדו. אולם אנו מסיימים את הברכה בלשון נסתר כדי להורות, שרק מצד פעולותיו הוא נוכח אבל מצד עצמו הוא ניסתר ואין לנו שום תפיסה בו. ה' - הוא כינוי לשם הוי-ה שהותר לנו לומר בזמן הזה, שאין אנו יכולים לבטא את שם המפורש. 2. בקריאת שמע לכתחילה יש להקפיד על קריאה מדוייקת ככל שאפשר.
שאלה: חזקה לקריאה בתורה : לבעל קורא יש חזקה של 10 שנים רצופות ויותר לקרוא בתורה בבית הכנסת ביו"ט מסוים. האם אפשר לקחת ממנו את הזכות לקרוא קריאה זו, ולתת אותה לאדם אחר?
תשובה: לא. אם הוא מתאים, והוא הוחזק, לא מסלקים אדם מחזקתו ללא סיבה. בשו"ע (אורח חיים סימן קנ"ג) כתוב שמי שיש לו חזקה במצווה כלשהי לא מעבירים אותו ממנה. מעבירים אדם רק אם יש עילה מוצדקת.
שאלה: לימוד מדרשים על פרשת שבוע : אני מלמד פרשת שבוע בכל כיתות ביה"ס היסודי ומתלבט עד כמה להדגיש מדרשים ודברי ח (כגון: פגישתו של אברהם אבינו את השטן בדרך לעקדת יצחק, ששרה נפטרה בעקבות הידיעה על עקדת יצחק וכד ) או שמא להתרכז בפשט בלבד ללא המדרשים? יש להדגיש שבכיתות נמוכות אין אפשרות לתלמידים להבחין בין הפשט והמדרש גם אם הדבר הודגש בשיעור. אם הרב יוכל לפרוס את משנתו בנושא אודה על כך מאוד.
תשובה: יש חשיבות ללמד מדרשים אך לא כל מדרש צריך ללמד. צריך לדעת איזה מדרשים מתאימים לכל גיל. לא ניתן במסגרת זו להרחיב את התשובה.
שאלה: סבתא מדברת לשון הרע: כשאני הולכת לסבתא שלי היא מדברת לשון הרע הרבה והיא לא תבין אם אני אומר לה שזה לשון הרע. אז מה עושים? אני לא יכולה שלא ללכת. וגם לא לשנות נושא. (היא גם לא כל כך שומעת טוב וגם אני לא טובה בלשנות נושאים) אותו דבר שאמא שלי באה איתי.שניהן מדברות לשון הרע. (וגם אמא שלי לא תפסיק אם אגיד לה שזה לשון הרע) ואני לא יכולה לצאת. באתי לבקר את סבתא שלי ולא לצאת כל הביקור וזה גם לא יפה. מה אני יכולה לעשות?
תשובה: אם את באה לבד לסבתך תספרי לה על הלימודים שלך ועל דברים אחרים. וגם תבקשי ממנה שהיא תספר לך על ההורים שלה ועל ילדותה. ואם היא בכל זאת מדברת לשון הרע אל תקבלי את הדברים. ואם את יכולה אל תקשיבי. אבל תכבדי אותה.
שאלה: הפקר פירות שביעית: אני מבקש תוספת הבהרה לתשובה בנידון שקבלתי מכב. עצי ההדרים בגינתי מניבים פרי רב. לפי ההלכה הפירות הפקר. אם לא באו אנשים לקחת הפירות (על אף שהכניסה חופשית לכל), האם מותר לי להנות מכל הפירות? כמובן בדרך המקובלת בצריכה פרטית, קצת בכל פעם.
תשובה: אתה יכול להנות כל זמן שיש פירות על העץ, ואם לא באים לקחת אתה יכול להנות מהכמות הרגילה שלכם, ואפילו אם למעשה תהנה מכל הפירות אין בכך איסור, כל זמן שאין סחורה והפסד בידים. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: עוגת יום הולדת בשבת: האם מותר לחתוך ולאכול עוגה שיש עליה כיתוב בשבת?
תשובה: אם הכיתוב הוא מאותו החומר שממנו עשויה העוגה   אין בעיה. אם הכיתוב מחומר אחר   לא לחתוך את גוף האותיות, לחתוך בניהם. עדיף לעשות את הכיתוב מגוף הבצק ולא על ידי קרם.
שאלה: חצאית וגרביים שקופות: האם יש איסור ללכת בלי גרביים כאשר אני לובשת חצאית שמכסה את הברכיים? הרי מה הקטע ללבוש גרב שקופה, שרואים בה את הרגליים?
תשובה: אכן לדעת המשנה בורה אין חובה לכסות את הרגלים. אך מכיון שיש מחייבים יש בנות שמכסות באופן חלקי בלבד דהיינו בגרב שקופה. אולם מעיקר הדין אין צורך בכך. מי שלובשת חצאית ארוכה עדיפה מלובשת גרבים שקופות ואינה צריכה גרבים כלל.
שאלה: הנחת סיר רטוב על הגז: בביתנו, נהוג לנגב סיר הרטוב בתחתיתו, לפני הנחתו על הכיריים (המשמשות לבישול חלבי ובשרי) מה הטעם לכך, האם זאת חובה? (לא נתקלתי בהרבה שעושים זאת.)
תשובה: לא, בהלכה זה לא מוזכר. אולי זו חומרה.
שאלה: חג הסוכות והזכרת משיב הרוח בגמרא: 1. מדוע נקרא חג הסוכות בגמרא "חג" (סתם ולא "חג סוכות")? 2. מדוע במסכת תענית בדף ב: הגמרא גנה בדעתו של ר"א אע"פ לא נפסקה הלכה כמותו (למה לדון אם אין נ"מ?). 3. מדוע ניסכו מים דווקא בחג?
תשובה: 1. בפירוש בעל התוס' יום טוב על המשנה בראש השנה שאל את שאלתך וענה שלשון חג הוא ריקוד וסיבוב שעושים סביב המזבח. מיוחד חג הסוכות שהיה בו שמחה יתירה והיה בו שמחת בית השואבה. ומה עוד שהיו מסובבים את המזבח עם הערבה. לכן סתם חג הוא חג הסוכות. 2. הגמרות דנות במקומות רבים גם בדעות שלא נפסקו להלכה. יש על כך משנה במסכת עדויות שכתוב שיש להזכיר גם את דעת המועטים כדי שידעו שגם להם יש שורש בבית המדרש. לימוד התורה אינו רק כדי שנדע מה לעשות אלא יש לו ערך מצד עצמו. לימוד הדעות הדחויות עוזר במקומות רבים להבין את הדעות שלא נדחו מן ההלכה. 3. ניסכו בחג סוכות מים על המזבח כמו שכתוב בגמ' משום שבחג סוכות נידונין על המים ואנו מביאים נסכים כדי שהקב"ה יברך לנו גשמי שנה.
שאלה: מליחת בשר לתוך כלי מנוקב: האם מותר למלוח בשר לתוך כלי שהוא מנוקב, (כך שיכול להיות שמרוב המלח יסתמו החורים ולא יזוב הדם כלפי חוץ)?
תשובה: אם יש חשש שהחורים יסתמו זה בעיה, כי היסוד תמיד במליחה הוא שיהיה מקום לדם לזוב. צריך לעשות חורים יותר גדולים כדי שהמלח לא יסתום אותם, או לשים רשת כך שהבשר יהיה גבוה מהתחתית.
שאלה: בשרי בסיר פרווה: מזלג שנגע בשניצל ונשארה שמנונית על המזלג, ואחר כך עם המזלג ערבבו מים רותחים בסיר פרווה, האם יש כאן בטל בשישים או שצריך להכשיר את הסיר כדי שיחזור להיות פרווה?
תשובה: צריך לשער בעין האם יש שישים במים כנגד השמנונית שעל המזלג. אם יש שישים במים, אזי הכל פרווה כבתחילה, אולם אם אין שישים המים נעשים בשריים והופכים את הסיר לבשרי. (מקורות: שו"ע יו"ד סי' צד סע' ו וסי' צט סע' ו ובש"ך ס"ק כב) הרב אלחנן לוין
שאלה: ליישר תמונה בשבת: האם מותר ליישר בשבת תמונה שתלויה על הקיר? המדובר בתמונות שרגילים ליישרם באופן תדיר מכיון שהן נוטות להתעקם כל הזמן.
תשובה: תמונות התלויות על הקיר לנוי, מוגדרות בשבת כ"מוקצה מחמת חסרון כיס", כלומר: האדם תולה אותן במקום מיוחד, ואינו עושה בהן שום שימוש נוסף. בנוסף, בדרך כלל תמונה שתיפול ותישבר, יגרם צער מסוים בשבירתה. משתי סיבות אלו האדם לא מטלטל את התמונה ביום-יום, ולכן גם בשבת יהיה אסור לטלטן. גם יישור התמונה בלבד נחשב הוא כטלטול ונאסר. (מקורות: שו"ע סי' שח סע' א, ג ברמ"א ובמשנ"ב שם, שש"כ פר' כ סע' כב, והערה סז) הרב אלחנן לוין
שאלה: להתארח כשיש כלב בבית : האם מותר לי להתארח בבית שבו יש כלב הגר עם בני המשפחה בתוך הבית?
תשובה: לך בודאי מותר להתארח. בנוגע לגידול הכלב, אם הוא לא כלב רע שמזיק לבריות אלא הוא כלב שעשוע אין איסור לגדלו.
שאלה: להכניס עיתונים הביתה: יש ויכוח ביני לבין הורי לגבי עיתונים. האם מותר להכניס לבית עיתונים כמו ידיעות אחרונות ומעריב ולקרוא אותם?
תשובה: שני העיתונים הללו פוגעים באופן קבוע במכוון בציבור שלנו. איך אדם בעל כבוד עצמי יקנה עיתון ויביא לביתו ויחזק את הפוגעים בו. אם הציבור הדתי היה נמנע מלקנות את העיתונים הללו ומסתפק בעיתונים הדתיים שיש בהם כל מה שצריך. המצב של הציבור הדתי היה משתפר מאד. בעיני לקרוא עיתונים אלו זה כמו לאכול מאכלות האסורות.
שאלה: קדושת בית הכנסת ובית המדרש: א. האם מותר בבית הכנסת לעסוק בפוליטיקה של בחירות, האם קדושת המקום אינה עולה על פעילות למפלגה פוליטית? ב. האם מותר לרבנים ראשיים של עיר לקחת פעילות ממש בהרצת מועמד מטעמם לבחירות בעודם מכהנים כרבני עיר המקבלים משכורתם מקופת הממשלה? ג. האם אין זאת חובתו של רב עיר להמנע (כל עוד הוא על כס הרבנות) מכל פעילות פוליטית?
תשובה: אם העיסוק בפוליטיקה הוא לשם שמים, כדי להרבות אור תורה ואמונה בלבד, מותר לעשות זאת בבית הכנסת. אם המטרה אחרת אסור. איני בקי בחוק המדינה, אם אסור לרבנים ראשיים של עיר להריץ מעומד לבחירות, אני מניח שכל רב יודע מה אסור ומה מותר והוא זהיר שלא לעשות כל דבר האסור.
שאלה: "ויהי כל ימי נח": כידוע בפסוק "ויהי כל ימי נח", האשכנזים והספרדים גורסים את המילה "ויהי", אך התימנים (וכנראה שגם הכתר) גורסים "ויהיו". אם כן, האם אין ראוי לחזור על פס זה פעמיים כעין מה שאנו עושים במגלת אסתר שחוזרים בפניהם לפניהם ועל להרג ולהרג?
תשובה: בתורה לכל נוסח יש מקור ואם חסרה אות אחת זה לא ר. במגילה אפשר לקרוא בעל פה אפילו אם הסופר השמיט מילה אחת אבל בספר תורה זה אסור משום דברים שבכתב אי אתה רשאי לאומרם בעל פה.
שאלה: בת מצוה של חניכות: אני מדריכה של ילדות בגיל בת מצוה בתנועת נוער. אני מקפידה מאד לשמוע רק שירים "כשרים", אך יש לי חניכות שלא כל כך מקפידות על כך. מה לעשות במצב שבו אני נמצאת במסיבת בת מצוה של חניכה והמוסיקה אינה לרוח התורה- האם לרקוד איתה או לשבת בשקט בפינה? יש לציין שרוב הבנות ייעלבו אם אני לא ארקוד איתן בבת המצוה, אך מצד שני אני לא רוצה להראות לחניכות שמוסיקה אינה "כשרה" היא ר?
תשובה: נראה לי שאת יכולה למנוע את התעוררות הבעיה מראש על ידי שתדריכי את הבנות, כאשר הם מכינות את המסיבה, איזה שירים ראוי להשמיע. ואת גם יכולה לומר שאם הם ישמיעו שירים לא ראויים לא תוכלי להצטרף לריקוד. יש להניח שהם יעשו כפי שאת תאמרי להם.
שאלה: לבנות בית ללא אישורים: האם מותר לבנות בית בארץ ישראל, כלומר: לקחת שטח שלא נראה לי שזה יפריע למישהו ולבנות עליו בלי אישור של המדינה, האם זה מותר לפי דין תורה או שצריך רשיון מהמדינה?
תשובה: דינא דמלכותא דינא ולכן צריך לבנות עם רשיון. אולם אם יש אומדנא שלאחר תחילת הבניה יהיה אפשר לסדר את האישורים וכד' או אם זה מקום שהנוהג שלא אוכפים את דין המדינה והמדינה לא מקפידה בפועל שם על אישורים אזי ניתן לבנות וכשידרשו אישורים לארגן אותם.
שאלה: המשך חברות : אנו חברים בחוג כבר למעלה מ-20 שנה, הגרעין שנשאר הוא 7 זוגות. לפני מספר שנים התגרש זוג והבעל נשאר במסגרת החברים. לפני מספר שנים הכיר אשה אלמנה ועבר להתגורר איתה. היא התקרבה ליהדות אבל חתונה לא היתה. מידי פעם הזוג נפרד והאיש מופיע למפגשים. הפרידה והחזרה הפכה מזמן לשגרה. אני כבר מלכתחילה הרגשתי לא טוב עם העניין. והחברות כשפעם עלה הנושא הגדירו אותי כצרת מוחין. לא פלורליסטית וכו. אני יותר ויותר חשה שאיני שייכת לשם. אדגיש אין מדובר בחברי נפש או ילדות אלא במעין חוג שמכוח האינרציה ממשיך לסחוב. (זו תחושה סובייקטיבית שלי ושל אישי) מה לעשות? החיים האלה של הזוג שאני למעשה נותנת לו לגיטימציה - מפריעים לי ואיני יכולה לתת ביטוי לתחושותי. הנושא טאבו!!!
תשובה: יש לך תחושה בריאה. ערכי המשפחה יקרים לך חרף האוירה העולמית המפוררת את המשפחה ונותנת לגיטמציה לחוסר אחריות משפחתית. אם יש סיכוי ע"י קירוב להכניס גם את ה"זוג" האמור לחופה בזמן סביר ניחא, אך אם אין סיכוי כזה והחבורה ממשיכה להתיחס בסלחנות להפקרות, כנראה שדרכיכם נפרדו.
שאלה: שמה של פרשת חיי שרה : מדוע נקראת הפרשה חיי שרה בעוד שמדובר בדבר פטירתה ועוסקים בקבורתה המערכת המכפלה.
תשובה: שמה של הפרשה נקבע על פי המילים הראשונות בפרשה, ולא על פי התוכן שלהן. אומנם היו שניסו למצוא קשר בין שם הפרשה לתוכן שלה, אבל בכתבי יד אין אחידות, ובכמה מקומות מכונות הפרשות בצורה קצת שונה ממה שאנו רגילים לכנותה.
שאלה: שבת חתן לספרדי: אני ממוצא ספרדי, אישתי לעתיד הינה ממוצא אשכנזי אנו מתחתנים בעוד כחודש. האם השבת חתן חייבת להיות בשבת הסמוכה לחתונה או שאפשר לעשותה שבת לפני או אחרי.
תשובה: האשכנזים נוהגים לעשות שבת הנקראת שבת כלה, והיא השבת שלפני החתונה, והספרדים עושים שבת חתן בשבת לאחר החתונה, שהיא השבת של שבע ברכות. לכן תוכלו לבחור איזה שבת שתרצו וגם אם תרצו לעשות את שניהם הרשות בידכם.
שאלה: טיפול רפואי לגויים: איך ניתן להבין את הדין שאסור להגיש טיפול רפואי לגוי ואין המדובר בשבת אלא בגם בימי חול, התירו למיילדת לילד גויה רק אם זה בשכר ומשום איבה?
תשובה: ח דיברו בעובדי עבודה זרה. עבודה זרה היא שורש הרע בעולם, לנו אין עניין לטפח עובדי עבודה זרה. היום המציאות היא שאם לא יגישו טיפול לגוי, זה עלול להתנקם בעם ישראל.
שאלה: תפילת ערבית של מוצאי שבת: האם מותר להתפלל תפילת ערבית של מוצאי שבת אחרי ששמעתי הבדלה?
תשובה: כן.
שאלה: אחריות השוכר על נזקים שגרם בדירה: בדירתי המושכרת נגרמו נזקים לשיש המטבח ע"י השוכרים. מדובר בשיש גרניט שהותקן לפני כשש שנים והוא היה כמו חדש כל הזמן עד שנכנסו הדיירים האחרונים שגרמו לנזק. מכיוון שהנזק בלתי הפיך ולא ניתן לתיקון אני דורש החלפת השיש כולו, לדברי בעלי מקצוע אי אפשר לתקן את הנזקים ולהחזיר המצב לקדמותו. בחוזה השכירות הסטנדארטי עליו חתמנו כתוב ואני מצטט: משך זמן החוזה מתחייב השוכר לתקן את הדברים שהסב בהם נזק ע"י שימוש גרוע ומופרז ואי זהירות כגון: זכוכית.אינסטלציה סניטרית." וכן "בסוף החוזה מתחייב השוכר.ולמסור למשכיר את הדירה במצב טוב כמו בעת קבלו את הדירה". בצד אחד של השיש נגרם נזק לרוחב כל השיש באמצעיתו, וכן כתמים חומים בלתי ניתנים לניקוי. בצידו השני נגרמו כתמים חומים בלתי ניתנים לתיקון. השוכרים מודים שהסדק והכתמים לא היו בזמן שנכנסו לדירה. הם טענו שהסדק לא נעשה בכוונה ולא ברור להם כיצד וממה נגרם. לגבי הכתמים לא ברור להם ממה הם נוצרו. ברשותי שיק ביטחון של אבי האשה. ביום שישי האחרון נפגשתי עם האב, האב יחד עם חתנו בדירה, ושוב הבן גמגם ולא מצא תשובות לסיבות הנזק אך הודה שהנזקים לא היו עת נכנס להתגורר בדירה. האב טוען כי לשלם את עלות החלפת כל השיש זה הרבה ולא נראה לו סביר ולכן הוא רוצה שניגש לרב שיכריע ביננו. מכיוון שאני מכיר את האב וביחסים טובים עמו הסכמתי לכך. לאחר שסיימנו את הפגישה, החזיר האב את חתנו לדירתם המושכרת החדשה, ולאחר כחצי שעה התקשרה אלינו בתו וספרה לאשתי דבר נוסף. לדבריה היא זוכרת שיום אחד ראתה לפתע את הסדק, ולא היה נעים לה כדבריה להודיע לנו על כך כי לא רצתה "לבלבל לנו את המוח" בנוסף היא נזכרה ששמה כלים על השיש זמן רב שכנראה החלידו וגרמו לכתמים, והיא מבקשת לשלם את הנזק בתשלומים ( לא ברור אם כולו או חלקו). במילים אחרות היא נזכרה לפתע כיצד נגרם הסדק. אני עומד על כך שישלמו את הנזק במלואו ויחליפו את השיש כיון שהוא לא ניתן לתיקון!! לאור זאת אבקש לשאול את כבוד הרב: 1. האם לאור המתואר לעיל על השוכרים לשלם את מלוא הת על החלפת השיש? 2. האם יש ללכת לרב ולקבל את הכרעתו במקרה זה, מה עוד שיש חוזה המפרט את אחריותם וגם ברשותי שיק ביטחון לצורך ת עבור נזקים שהשוכרים יגרמו? 3. האם האב שהשיקים הם שלו - הוא צד בעניין? בברכת ושבוע טוב.
תשובה: כיוון שע"פ הציטוט מהחוזה המובא בשאלה נאמר במפורש שהשוכר מתחייב לתקן נזקים הקורים מחמתו בדירה, ואין בהתחייבות זו גוזמא שכן הדבר מקובל שיתקן השוכר מה שקלקל, א"כ כיון שהשוכר הודה בסופו של דבר לכל הפחות בנזקי הכתמים מחויב הוא לעמוד בהתחיבותו ולתקן הנזק, ואם אכן ע"פ דעת בעל מקצוע אי אפשר לתקן בגלל כתמי החלודה וצריך להחליף השיש מחוייב השוכר לממן הדבר. אולם לגבי הסדקים, יצויין שלכאורה אין בהודאתו שגרם הסדק, ואינו חייב עליהם. לכן, אם יבוא בעל מקצוע ויאמר שניתן לתקן את הכתמים אך לא את הסדקים, השוכר צריך לתקן את הכתמים בלבד ואינו חייב להחליף השיש משום נזק הסדקים. הרב יהונתן שטרנברג
שאלה: ברכת אשר יצר: בבוקר אני אומרת מודה אני ואח"כ אשר יצר לאחר שיצאתי משרותים ורחצתי פנים. האם בתפילת שחרית עלי לחזור שוב על מודה אני וברכת אשר יצר כחלק מתפילת שחרית?
תשובה: לא.
שאלה: הדלקת נר חנוכה ע"י אשה: אבי נפטר לפני כשנה וחצי, השאיר אחריו אישה, בת ובן. אנוכי הבן, חייל, נמצא כעת בשירות המונע ממני חזרה יומית, אלא רק בסופ"ש. סוגייה עלתה בנוגע לחנוכה הקרב ובא - האם בימי החנוכה אחותי אמי יכולות הן להדליק את נרות החנוכה או שמא אני חייב להיות נוכח ולהדליק אותן?
תשובה: נשים חייבות בנר חנוכה כמו גברים. אין צורך בנוכחותך.
שאלה: טבעת נישואין במתנה: האם מותר לענוד טבעת נשואין שהחבר קנה סתם ככה, ליום יום בלי קידושין וללא אירוסין?
תשובה: ראשית אקדים שהתשובה ניתנת לפי הבנתי בשאלה ש"טבעת נישואין" זה כינוי לסוג של טבעת חלקה ללא פיתוחים ותוספות מיוחדים ולא נעשה איתה שום פעולה קנינית. לגופה של שאלה: נתינת מתנות בין איש לאשה הרי היא מותרת (כמובן שהכונה לקשר היא נישואין בעתיד, אם תהיה התאמה.) ואין היא אסורה כלל. אלא שלאחר שידוכין, הסכמה בין הצדדים לבוא בברית נישואין בעתיד (וורט בלעז), ישנם שיטות בפוסקים שצריך להיזהר בנתינת מתנות שלא יובן שזה קידושין ועדיף לפרש שזה לשם מתנה. אבל קודם שידוכין אין שום בעיה לתת מתנות בין חברים. (לעיון קידושין נ: שו"ע אבן העזר סימן מ"ה). מכל מקום, אמר לי הרה"ג כלאב שליט"א (אב"ד ירושלים) שעצה טובה היא שלא "לשחק באש" ולא לתת טבעת נישואין סתם שפעמים דברים כאלו גורמים לסיבוכים ופעמים אף הגיעו לבעיות בבית הדין.
שאלה: אמונה בה : מי אמר שבטוח יש אלוקים? אולי סתם מישהו חס ו המציא את התורה או שאולי חס ו הנוצרים צודקים שה שלהם הוא האמיתי?
תשובה: הדרך הטובה ביותר לדעת שיש אלוקים היא ללמוד את ההיסטוריה של עם ישראל. מי שמכיר את ההיסטוריה של עם ישראל יודע שהיא מלאה ניסים ואירועים על טבעיים. לא רק הנסים המפורסמים שמסופר עליהם בתנ"ך, אלא גם הניסים שקרו לאבותינו ואפילו לנו, מאז קום המידינה ועד עכשיו. עוד לא היה בהיסטוריה עם שכבר מת וקם לתחייה, כלומר, שיצא לגלות ומולדתו נחרבה הוא שמר על זהותו במשך כל כך הרבה שנים בגלות, לא התבולל ולא נשבר מרוב הצרות, והצליח אחרי כמעט 1900 שנה לשוב לארצו ולהקים בה מדינה. ובכל דור ודור עומדים עלינו לכלותינו והקב"ה מצילנו מידם. ומי שמתבונן בתולדות עם ישראל מבין שיש כאן יד שמכוונת וששומרת, ידו של ריבונו של עולם. עם ישראל לא צריך הוכחות לקיומו של האל, הוא פשוט חש את קיומו בתהלוכות חייו. האל הזה, שמלווה אותנו כבר כל כך הרבה שנים, גם נתן לאבותינו תורה. אבותינו לא היו טיפשים, ואם הם לא היו בטוחים שהקב"ה נתן את התורה, הם לא היו מוכים לקבל על עצמם לשמור אותה. אם מישהו סתם המציא את התורה, איך הוא הצליח לשכנע עם שלם להסכים לשמור את כל המצות הרבות שיש בה? כיצד הוא ידע את מה שיהי בעתיד (כפי שמסופר בתורה)? אנו סומכים על אבותינו, ויודעים שאנו לא יותר חכמים מהם, ואם הם ספרו לנו שהתורה היא מה' ודאי שהם לא שיקרו לנו. כמובן שאנו מתפללים ועובדים את האלוקים שלנו, זה שקשור אלינו ושומר עלינו כבר 3000 שנה, ולא לאלוקי הנוצרים שהוא דמות מגוחכת שחציה אלוקים וחציה אדם. למרות גילך הצעיר כתבתי לך דברים עמוקים, אבל אני מקווה שאם תחשוב עליהם תראה שיש בהם אמת גדולה.
שאלה: מדוע רבקה שואבת לגמלי אליעזר: לא נהירים לי פני הדברים. מדוע רבקה מציעה את עצמה לשאוב מים לגמלי אליעזר, ואליעזר מאפשר לה זאת, בעוד שזו עבודה פיזית קשה! זה כמו שאישה תסחוב לגבר שמגיע לשכונה את המזוודה שלו. למה היא צריכה לשאוב בשבילו קוב מים? זה מוזר שהיא מציעה את זה, ושהוא מאפשר לה. זה תפקיד גברי יותר. לא מדובר על להגיש לו ארוחה.
תשובה: נראה שאליעזר חרג ממנהגו וביקש ובכוונה לא עזר כדי לבחון את רבקה. רבקה מצידה לימדה זכות על אליעזר וחשבה שבודאי יש סיבה שהוא לא יכול לעזור לה, כגון: שהוא לא מרגיש טוב וכד'. רבקה עמדה במבחן של לימוד זכות ושל חסד ללא חשבון. ולוואי ונלמד מדרכיה של אימנו רבקה.
שאלה: כשרות קטוקל-פורמולה מיוחדת מחו"ל: בתי בת 4 חודשים אובחנה כאפילפטית. ניתן לה מזון מיוחד הנקרא "קטוקל" (ketocal) במסגרת דיאטה מיוחדת, מכיוון שהתרופות לא עוזרות לה. האם זה כשר, ואם לא מה לעשות?
תשובה: אם מדובר בפיקוח נפש אין צורך בכשרות.
שאלה: הצעת השידוך של אליעזר לאברהם - בתו: מדוע סרב אברהם אבינו להצעתו של אליעזר שבתו תשתדך עם יצחק? הלא אברהם כבר היה נכון להחשיב את אליעזר כיורשו לפני הנס של הולדת יצחק. מה זאת אומרת שאליעזר היה צאצא של "זרע ארור" - שהיה צאצא של כנען? אם כן, הרי כל בעל תשובה מתקבל לחיק העם היהודי, לא? האם לא היה אליעזר בעל תשובה? איך מסבירים את זה כ"לא גזענות" לאנשים סביבי שאינם דתיים?
תשובה: אין כלל להשוות בין אדם שהוא מזרע ישראל שבתקופה מסוימת היה רחוק מה' ועתה מתקרב למי שאינו מזרע ישראל אלא מזרע חם. התפיסה שלנו היא שיש משמעות להתיחסות הלאומית של האדם. האופי של האדם קשור לאומה שהוא שייך אליה. כל אומה יש לה תכונות אחרות. ודאי שכל יחיד יכול לפתח את כשרונותיו אולם יש צד כללי בכל אדם זהו הצד שבו הוא שייך ללאום ובחלק זה אדם לא יכול לעשות באופן אישי שינוי. התכונה הלאומית היא מקרינה על הכוחות של כל פרט מפרטי האומה יוציא אל הפועל. לאחר שנגזר על כנען שהוא יהיה עבד לאחיו המשמעות היא שהיכולת של בני חם להביא תיקון בעולם הוא רק בדרך של עבדות. העבד יכול להיות אדם טוב ונפלא אולם הוא יוכל להוציא לפועל את מזגו הטוב דרך העבדות. העבדות מצטיירת בעינינו כדבר גס ואכזרי אולם כפי מה שלמדנו מספר בראשית אנו רואים שיכול להיות כאליעזר עבד של אברהם, אדם מלא עוצמה וטוב, אולם כל התיקון שלו יכל להתגלות בתור העבד של אברהם.  גם בזמן התנאים מצאנו את טבי עבדו של ר"ג שהיה כשר והיה דוגמא לעבדות חיובית. סימן מובהק לתכונתו זו של אליעזר שבפרשת חיי שרה בה הוא "הכוכב המרכזי" לא מוזכר שמו כלל ועיקר. הוא כל במהותו עבד אברהם. אברהם אבינו רוצה בן והוא לא רוצה עבד. עבודת העבד שונה מעבודת הבן. כשאברהם אומר "ובן משק ביתי יורש אותי" אין כאן ביטוי להסכמה על המציאות הזו אלא יש כאן זעקה כלפי שמיא כיצד יוצר מצב אבסורדי שלא יהיה לאברהם המשכיות בתכונות של בן וכל ההמשכיות היא תהיה בצורה של עבד. לא מדובר על גזענות. הבעיה בגזענות היא בקביעה שיש תפקיד לגזע אחד בעולם ואין תפקיד לגזע אחר כשעל בסיס זה נוצרת אפלייה. אולם גזענות שהיא מתאימה את האופי המתאים לכל לאום ולפי מה שמתאים מפתחים את העולם אינה גזענות הרסנית אלא לאומיות שמגבשת זהות ומצמיחה עמים להיות נאמנים לתכונתם הפנימית. כמו שבעם ישראל יש כהנים לווים וישראלים. כך גם בין אומות העולם יש עמי שם עמי יפת ועמי חם. לכל לאום יש את הכשרונות שלו.
שאלה: תוכנית "האח הגדול" : רציתי את התיחסותך לתוכנית הריאלטי "האח הגדול ". מפתיע היא התוכנית גוררת אחריה מליוני צופים, הרי התוכנית כבשה את שיא הריטינג בכל הזמנים. התוכנית הינה תוכנית ריאלטי ובה הכניסו 16 אנשים לוילה אחת. 50 מצלמות מצלמות את הוילה מכל כיוון וכל רגע מצולם ומוקלט למליוני איש. תקציב האוכל והסיגריות דליל מאד ודיירי הבית צריכים לעבור משימות בהצלחה כדי לקבל את תקציבם. דיירי הוילה נראים עייפים ומיואשים משבוע לשבוע, שאגב גם מדיחים דייר כל שבוע. הדיירים בבית הם כיום האנשים הכי מפורסמים בישראל. 1. מה עובר האדם השרוי בוילה זו? 2. האם זהו ניסיום בבני אדם? 3. האם בתורה יש רמז להתנסות מסוג זה? 4. האם היית מציע לי להיכנס לתוכנית מסוג זה?
תשובה: לא ראיתי את התוכנית אבל שמעתי עליה. לצערי התוכנית מושכת כל כך הרבה צופים לא בגלל שהיא איכותית אלא בגלל שהיא רדודה. יש בה משהוא שנותן לצופה תחושה כאילו החיים הם כל אותו כלום שמוצג שם, כאילו הכל שיטחי ורדוד ומסתכם באותן משימות שעל תושבי הבית לבצע. מלבד בעיית הצניעות שיש בתוכנית, הן למשתתפים והן לצופים, המסר הכללי של התוכנית הוא שהעיקר בחיים הוא הפרסום והעיסוק בכל אותם זוטות שמעניינות את הצופים ומעסיקות את הדיירים. הצופה התמים מושפע מצורת החיים של אנשים המשוחרים מחובות של פרנסה וחיים חיים דמיוניים לחלוטין, ומנסה להגשים בחייו את אותן צורות חיים רדודות שהוא רואה בתוכנית. וצריך לדעת שככל שהאדם מעורב יותר בתכני התוכנית ועוקב אחר התפתחותה (את מי הדיחו ומי נשאר וכד') השפעה עליו גדולה יותר. אני מאחל לך חיים הרבה יותר משמעותיים ובעלי איכות, ערכים ותכנים עמוקים ממה שיש בתוכנית הזו. ולכן אני מקווה שאף פעם לא תשתתף בתוכניות שדורשות ממך להתמסר לתאוות הפרסום (שאין דבר מתסכל ממנה) ולחיים שכולם מתחילה ועד סוף עוסקים בשטויות.
שאלה: חברה ערבייה: יש לי ידידה ערבייה שאני מאוד מעריך ומכבד. אין לי שום מטרה לגביה חוץ מידידות טובה. היא שאלה אותי שאלה שלא ידעתי לענות עליה והיא: "איך אתה רוצה שאני יכבד עם כזה שרואה אותי באופן חד משמעי נחותה ממנו?". אני בטוח לגבי היהדות שלי ואני מאמין באמונה שלמה שאני שייך לעם הנבחר. איזה תשובה לדעתך הייתי יכול לענות לה כדי שהיא תרגיש לא נחותה?
תשובה: המשמעות של בחירת ישראל אינה התנשאות על שאר האומות, אלא קבלה על עצמנו תפקיד מיוחד בין האומות, והוא קרוב העולם אל ערכי המוסר והצדק והאמונה באל אחד. אנחנו לא סבורים ששאר האומות נחותות, וכבר נאמר במשנה (אבות): "חביב אדם שנברא בצלם". כלומר, כל אדם באשר הוא אדם, הוא נברא בצלם אלוקים, וכל עוד לא השחית את צלם האלוקים שבקרבו, הוא חביב. אומנם החיבה הגדולה לכל מי שנברא בצלם אינה סותרת את העובדה שלנו יש את הייחוד שלנו. יש לנו משהו שהוא שייך רק לנו, והוא הקישור המיוחד שלנו אל בורא העולם, ומכוחו אל ערכי המוסר, הצדק, הרחמים והאמונה. ואדרבא, גם שאר האומות מוזמנות להצטרף אלינו, אל המטרה שלשמה נבחרנו, ולבנות את חייהן על אדני המוסר והיושר. ולוואי שיעשו כן. "כי ביתי בית תפילה יקרא לכל העמים".
שאלה: שיעור חלה מתוקה: 1. שעור הסוכר בחלות שאני מכינה לשבת, הוא 120 גרם ל-1 ק"ג קמח. האם על חלה זו מברכים המוציא או מזונות? 2. האם מברכים על חלה זו ברכת המזון? 3. מהו השיעור של הסוכר שניתן לשים בחלה ועדיין לברך עליה המוציא?
תשובה: אם מרגישים את המתיקות באופן חזק (יותר מהרגיל בשוק) יש לברך מזונות, לפי שיטת חכמי ספרד. לפי שיטת חכמי אשכנז הברכה היא המוציא. אם קובעים עליה סעודה (כגון, חלות לשבת) יש לברך המוציא. לכתחילה עדיף שלא לעשות מתוק עד כדי כך.