LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: תפילה בציבור למי שמאריך בתפילת הלחש: לרב. בתפילת שמונה עשרה אני מאריך מאד ולכן אני מתחיל תפילת העמידה לפני הש"ץ כדי להספיק נפילת אפיים בציבור. כאשר הציבור מתחילים תפילת העמידה אני נמצא בשלוש ברכות הראשונות של העמידה. האם נחשב לי תפילה בציבור? אם אפשר, אשמח למקורות,
תשובה: לשואל, נראה שעדיף שתתחיל עם הציבור למרות שלא תאמר עמם י"ג מידות, ובפרט בתפילת מנחה עדיף שלא תפסיד את הקדיש שלפני העמידה. הרחבה: 1. הבעיה בהקדמת תפילת העמידה איננה רק שאולי אין זו תפילה בציבור, אלא זהו דין בפני עצמו שאסור לאדם הנמצא עם הציבור להקדים את תפילתו לתפילת הציבור (שו"ע או"ח סי' צ ס"י). מאידך, מה שעומד מנגד כשיקול עיקרי איננו דווקא אמירת י"ג מידות, אלא הקדושה, ובגמרא (ברכות כא ע"ב) נאמר שמי שבא לבית הכנסת ומוצא שהציבור מתפלל לא יצטרף אליהם אלא אם כן הוא יספיק לקדושה. במקרה שלך, אני מבין שאתה מאריך במידה כזו שאין סיכוי שתספיק לקדושה אלא רק לנפילת אפיים, ואמירת י"ג מידות עם הציבור איננה עומדת באותה דרגת חשיבות כמו הקדושה. 2. בהגדרה המדויקת של 'תפילה בציבור', האם היא דווקא כאשר כולם מתחילים ממש ביחד או לאו דווקא, הדעות חלוקות. הועלתה בפוסקים גם אפשרות זו שכתבת שבתוך שלוש הברכות הראשונות הרי זה תפילה בציבור, ולדעות נוספות ומקורותיהן עיין בספר 'אשי ישראל' פרק יב סעיף ח והערה יז. 3. הכרעת הרב עובדיה יוסף זצ"ל (יביע אומר ח"ב או"ח סי' ז) שמי שמאריך בתפילתו רשאי להתחיל את תפילת הלחש לפני הציבור, ללא הגדרה מדויקת לשיעור הדבר, כדי להספיק לומר קדושה. אך הביא (שם אות ג) את דברי בעל מעשה רוקח, שבתפילת מנחה אין לעשות כך, כי צריך לשמוע את הקדיש שלפני התפילה. ובברירה בין הקדיש שלפני התפילה לבין הקדושה שאחרי תפילת הלחש יש להעדיף את הקדיש, מאחר שלגבי הקדושה הוא כעין אנוס להפסיד בגלל אריכות תפילתו, מה שאין כן כשהוא מחליט להקדים ולא לשמוע את הקדיש. 4. לעניות דעתי, הכרעת הרב עובדיה נאמרה דווקא במקרה שדן בו, שמהצד השני עומדת שמיעת הקדושה, שהיא חובה ככתוב בגמרא הנ"ל. אך במקרה שלך, שהדיון הוא על אמירת י"ג מידות, נראה שהשיקול שלא להקדים את תפילתך לתפילת הציבור גובר. עלול להיות גם צד של יוהרה בכך שאדם מקדים תפילתו כמצהיר בפני הציבור: "אני עכשיו הולך להתפלל בכוונה ובאריכות יותר מכם ולכן אני מקדים". אם אדם שוקע בתפילה נלהבת ומוצא את עצמו מאריך - מה טוב  אבל כתכנון מראש יש בזה צד בעייתי.
שאלה: תאריכים בתנ"ך: מה התאריך הכי מאוחר בתנ"ך? (אשמח להוכחה) כמה זמן עבר מתחילת התנ"ך ועד סופו?
תשובה: לשואל עזרא עלה לארץ ישראל בשנת 3426 לבריאת העולם (שנת 7 לדריוש ו20 לארתחשסתא מלך בבל) (נחמיה ב, א). הוא שהה בארץ במשך 12 שנה וחזר להיות שרו של מלך בבל. חזרתו זו היתה בשנת 3438 לבריאת העולם (בשנת 32 לארתחשסתא) (נחמיה יג, ו). זהו התאריך האחרון המופיע בתנ"ך. נמצא ש3438 שנה עברו מתחילת התנך ועד סופו. נאמנה
שאלה: מקוה לפני חתונה: האם מותר לאשה להקדים את המקוה יומיים לפני חתונה ולא בלילה שלפני?
תשובה: ניתן להקדים את הטבילה יומיים לפני החתונה כשיש צורך.
שאלה: כשרות אתרוג מורכב: יש לי עץ אתרוג שלם- לא מורכב. אני מעוניין להרכיב עליו ענף של לימון. האם ענף של לימון יפסול לי את פירות האתרוג לברכה? האם כל הרכבה בעץ פוסלת, או רק כשהאתרוג יונק משורשי המין האחר?
תשובה: וברכת ד' לגבי הרכבת לימון ואתרוג נחלקו בכך האחרונים, הלבוש (סי' תרמ"ט סעי' ד) כתב שזו הרכבה האסורה, ואפילו על ידי גויים אין להתירה, ובספר בית אפרים (או"ח סי' נו) האריך לחזק את דברי הלבוש שיש איסור כלאים בהרכבה זו. אולם השבות יעקב (ח"א אורח חיים סי' לו) השיג על הלבוש שאין זה מין שאינו במינו, ועיין בזרע הארץ (עמוד רנז) שהשיג וכתב שאין איסור כלאים בלימון ואתרוג. בעץ הדר (פ"א) סובר שלגוי אין איסור כלאים באתרוג ולימון, וקצת משמע מדבריו שהוא סובר שיש איסור ליהודי בהרכבת לימון ואתרוג. על כן מכיוון שיש בכך מחלוקת אחרונים האם יש איסור כלאים בהרכבת לימון ואתרוג אין לעשות כן לכתחילה ובודאי לא לישראל. לגבי שאלת הרכבת ענף עיין בארץ חמדה (ספר ב, ח"ב סי' ג אות ט) שכתב שצורה זו היא עיקר איסור כלאים, דהיינו לא ההרכבה של עץ על גבי עץ, אלא ההרכבה האסורה היא הרכבה הגורמת להאבקה בין הפרחים באותו העץ. לפי הסבר זה פעולת הרכבת ענף לימון בעץ אתרוג אסורה מדיני כלאים. אמנם הרבה אחרונים ס"ל שגם הרכבה שבה מורידים את ראש הכנה וכעת נשאר הרוכב כעץ היא הרכבה מדאורייתא, אבל נראה שלא יחלקו על דברי הגר"ש ישראלי זצ"ל שגם הרכבת ענף בעץ היא אסורה מדאורייתא, וכפי שכתב רש"י (סוטה מג ע"א) שהרכבת ענף אסורה מדין תורה. לגבי השאלה של האתרוג הגדל בעץ כזה, נראה שלדעות מסוימות יש כאן עבירה בעץ זה, א"כ יתכן שיש כאן דין של כל שתעבתי, כמו כן יתכן שאין זה האתרוג שעליו צוותה תורה, על כן לא ראוי לצאת ידי חובה באתרוג זה. סיכום: אין לעשות הרכבת ענף לימוץ בעץ אתרוג. כמו כן אם נעשתה הרכבה זו מן הראוי לא להשתמש בפרי האתרוג זה לארבעת המינים. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: יחס עשיו לבכורה: קראתי בהעמק דבר ביקורת שלילית על עשיו שבזה שהוא מכר את הבכורה הוא הראה שמה שחשוב מבחינת תפיסת עולמו אלו כשרונות האדם ולא סדר הילודה וכד. האם גישתו זו של עשיו זו באמת גישה כל כך לא נכונה? האם לא נכון יותר להתייחס לאדם לפי כשרונותיו, בחירותיו ורצונותיו, קרי - דברים הכלולים בבחירתו החופשית, ולא לדברים שהוא נולד לתוכם?
תשובה: לשואל במקומות שונים בתורה ובדברי ח אנו מוצאים יחס מיוחד כלפי הבכור, ואף בהלכה כך. אם לענין ירושה, אם לענין מנהג כבוד ועוד. שורשה של העדפה זו בסודות עמוקים. רבי צדוק הכהן מלובלין כותב על העדפת הבכור בספרו "תקנת השבין (דף טו ע"ב): "וידוע דמעלת הבכור דבו נכלל כל הנולדים אחריו דזה טעם חיוב כיבוד אחיו הגדול כנודע מטעם האר"י ". ובספר "רסיסי לילה" (דף פז ע"א) כתב: "והבכורות שבהם ראשית ועיקר האון והכח של האומה דע"כ קודם מתן תורה היה ההקרבה בבכורות שהם הנבחרים שבאומה עליהם היה הפחד ביתר תוקף עד שיצאה נשמתם מגודל הפחד". לא לחינם בחר ה' בבכורות להיות משרתים לפני ה'. לא לחינם ישנן הלכות הנוהגות בבכור ונותנות לו עדיפות על פני אחיו. עשיו בז לכל זה והביט רק על הצדדים החיצוניים של החיים. לדידו "הכל תלוי בכשרונות טבע האדם". ואמנם צודק אתה כי לא תמיד הגיוני ונכון להעדיף את "סדר ההולדה" על פני הכשרונות, ואכן מוצאים אנו דוגמאות מעין אלה בח, כמו "יעקב נטל הבכורה מראובן ונתנה ליוסף" (בבא בתרא קכג ע"א), אלא שהדבר לא נעשה חלילה מתוך בוז, אלא מתוך חשבונות עמוקים שצריך להעמיק בהם היטב ולהבינם לאשורם. נאמנה
שאלה: תרופה בשבת לסובל מ'פטריה' ברגל: לרב עזריה האם למי שסובל מגירוד ברגליים פטריות מותר לשים בשבת משחה מימית שיש בעיה רק מצד רפואה בשבת? חשבתי להקל על פי הרשב"א בברכות טז עמוד ב, שכותב מהירושלמי בברכות פרק ג, שרבי יסא אמר שרחיצת חטטין אף היא כחולי,והלשון מיית שכתובה שם באה לומר שצער הגירוד מאוד גדול, הובא במהדורת משנה תורה, הלכות אבילות, של הרב רבינוביץ, עמוד קמד. וא"כ האם נוכל להקל על פי הפוסקים שהיום לא שייך גזירת שחיקת סממנים צער בעונג שבת?
תשובה: לשואל, כידוע, בדין זה של איסור רפואה מחשש לשחיקת סממנים יש חלוקה בין 'חולה', שמותר לו לקחת תרופות, לבין 'בעל מיחוש' ש"מתחזק והולך כבריא", שאסור לו לעשות זאת. מקרה זה שבשאלתך אינו יוצא מהכלל, וממה נפשך: אם מדובר בכאב במידה כזו שאדם צריך לשכב במיטה (או שעדיין אינו במצב זה אבל הוא יודע מנסיונו שזה מה שצפוי אם לא יטפל בעצמו) - הרי זה מותר, בלי להזדקק לצירוף הסברות שכתבת  ואם מדובר בכאב קל שלא מפריע לתפקד כרגיל - אסור. הרשב"א שהבאת דן על גדרי רחיצה של תענוג באבלות ובתעניות החמורות, ואומר שמי שעלו בו חטטים רחיצתו איננה רחיצה של תענוג (גם אם לא מדובר בכאב חמור), אבל זה לא נוגע לדיני שבת. אמנם הירושלמי שהבאת מתיר רחיצת חטטים אפילו ביום הכיפורים, שיש בו גזירת שחיקת סממנים, אבל מאידך מצאנו בתוספתא בשבת (פי"ב הי"א) שמי שעלו בו חטטים אסור לעשות רפואה, אלא רק לסוך בשמן כמקובל ביום חול. אם כן, ההיתר ביום הכיפורים הוא במקרה של צער חמור יותר, שכבר מוגדר כ"חולה", או באופן מסוים שבו הדבר אינו ניכר שהוא עושה זאת לרפואה, ובזה כידוע לא גזרו משום שחיקת סממנים. למי שיש לו כאב קל ברגליים, ניתן להציע להספיג לפני שבת מהמשחה המימית בגרביים שלו, וללבוש אותן בשבת כך שהדבר אינו ניכר כמעשה מיוחד לצורך רפואה.
שאלה: דעת הבן איש חי בנושא זה: הבן איש חי, חיי שרה,יד כותב שגם ביום הקבורה לא יניח. האם בפועל נוהגים אחרת? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "הנחת תפילין לאונן "
תשובה: כפי שכתבתי יניח בצנעה בלי ברכה.
שאלה: המשך קריעת החולצה: הגמרא במו"ק, כז אומרת- אמר רבה אינו יושב על מיטה שזקפה עד שתחשך, וכן פסק הרמב"ם, אבל,י,ב- מאימתי זוקפין את המיטה ממנחה ולמעלה, אך לא ישב עליה עד שתחשך. רואים שמנהגי האבילות חייבים להמשך עד שקיעה? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "קריעת חולצת שבת"
תשובה: יש הבדל בין קום ועשה של קריעת החולצה לבין מניעת ישיבה בזקיפה שהיא לא תעשה.
שאלה: הוצאות על כיבוד הורים: אני עובד לפרנסתי בהתקנת מזגנים. אבי ביקש ממני להתקין מזגן בביתו. האם מצד הדין אני מחויב להתקין את המזגן בביתו ללא ת?
תשובה: חובת הילדים לכבד את הוריהם כוללת את החובה לדאוג לכל צרכיהם, כלשון השו"ע (יורה דעה סימן רמ סעיף ד) "איזהו כבוד? מאכילו ומשקהו מלביש ומכסה מכניס ומוציא". מן הדין החובה לדאוג לצרכי ההורים אינה צריכה להיות מממון הבנים אלא מממון ההורים, אולם מחובתם של הילדים להשקיע את הזמן הדרוש לכיבוד הוריהם על חשבונם כגון הפסד שעות עבודה וכו' (שם סעיף ה). למשל הבן יקנה תרופות לאביו על חשבון אביו, אך עליו לספוג את הפסד שעות העבודה שנגרם לו בגין כך. לאור הנ"ל עולה שאע"פ שאין מחובתך לשלם לאביך עבור רכישת המזגן אך מכיון שאתה יודע להתקין אותו, מחובתך להתקין לו אותו בביתו ללא ת במצב בו הבנים לא יודעים להתקין, מוטלת עליהם החובה לדאוג שיבוא אדם מקצועי להתקין את המזגן בבית אביהם אך אין מחובתם לשלם עבור ההתקנה משום שהיא בגדר הוצאת ממון ולא כיבוד הורים בגופו שמוטל על הבנים כאמור לעיל. בשולי התשובה חשוב להדגיש שכתבנו את הדברים על פי שורת הדין, מה כלול בחובת האדם לכבד את הוריו. אך אין כוונתנו בדברים אלו לעודד התחשבנות עם ההורים על ההוצאות עבורם. במצב מתוקן אדם שמח לעזור להוריו ולהוציא הוצאות עבורם כדי לכבדם ולמלא את צרכיהם. הרב מיכאל יומטוביאן
שאלה: תבנית אפיה שהייתה בשימוש של חילוני: מה דינה של תבנית אפייה שאמא שלי השאילה לשכנה שלא שומרת על כשרות?
תשובה: אם ידוע שאפו בה דבר טרף יבש, אין לה תקנה.
שאלה: ערך הפרוטה היום: בשביל דיני מעשר שני וכן הלאה, נשמח לדעת כיצד ניתן לחשב כמה זה היום שווה פרוטה?
תשובה: וברכת ד' מכיוון שיש תנודות בשוק הכסף (דולר פחות) למעשר שני יש לקחת היום מטבע של 10 אגו' למרות שערך הפרוטה הוא נמוך יותר (7-8אגו'). בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: תשובה בהפרשת תרומות ומעשרות: בעבר השתתפתי בטיול משפחות (שאיני מכיר אותם) בדרום הארץ, ובמקום להכנת וייצוא מיצים כבדו אותנו בקלמנטינות שהם טבל ודאי. ביקשו ממני שאעשר אותם, אז אמרתי את הנוסח להפרשת תרומות ומעשרות אך באותו הזמן ללא כוונה שפרות אלו הן טבל, ואת הפרות שהפרשתי זרקתי לאשפה עטופים בניילון וכל משפחה לקחה ארגז של הפרות. לאחר כמה דקות חשתי שלא עשיתי כראוי וביצעתי שוב הפרשת תרומות ומעשרות מהחלק שלי וכוונתי על כל כמות הפרות שהייתה בהתחלה ואת ההפרשה השלכתי שוב לאשפה. כיום התברר לי שלא נתתי את המעשר ללוי ולעני וכן זרקתי פרות (אמנם עטופים) של תרומה לאשפה אני לא יודע אם התיקון של ההפרשה השני שעשיתי תיקן עבור כולם. אני מתחרט על כך שלא נהגתי כראוי ואולי הכשלתי את הרבים ובעתיד אנהג אחרת. ישנם דברים נוספים שאוכל לעשות לתיקון?
תשובה: וברכת ד' מכיוון שהפרשת את כל המעשרות אין כאן איסור, אלא שיש חסרון באי נתינת המעשר ראשון ושני, לגבי מעשר ראשון דעת החזו"א שאין צורך לתת רק להפריש, וא"כ אפשר להסתמך עליו בשעת הדחק, ומעשר שני בנוסח נכתב שהוא מחולל על פרוטה או פרי מסויים, וא"כ ג"כ אין כאן איסור. ולגבי שמא היה שנת עני ג"כ הרי זה ספק. גם זריקת התרומה גדולה ותרומת מעשר איננה בעיה קשה, מכיוון שאין מה לעשות עם זה בימינו. על כן נראה שאינך חייב דבר, אלא להיות בקיא בהפרשת תרו"מ, וכדאי ללמוד היטב את הנוסח ומה משמעות הדברים. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: בדיקת תבלינים: לכבוד הרב לגבי תבלינים- מכיוון שיש רבנים שאומרים שצריך לבדוק אותם, רציתי לשאול- האם זו חומרה או לא? ב
תשובה: תלוי בכל תבלין ותבלין לפי שכיחות הנגיעות שלו, תנאי אחסנתו, גילו, וכו'
שאלה: קריעת המדים המשך- 2: אך מצאנו ראשון מפורש, ולכן יש לשאול האם הדין ישתנה. בשו"ת המהרי"ל, קצח מביא את דינא דגמרא שנפסק בשו"ע, שמ, לד- האומר לחבירו השאילני חלוקך שאבקר את אבא שהוא חולה, והלך ומצא שמת, יקרע וישלם לחבירו. ואם לא הודיעו לחבירו שאביו חולה, לא יקרע. ושואל רבנו המהרי"ל למה לא יקרע אם רוצה לשלם את הכל ולקנות לו חולצה חדשה ולא שייך כאן אדם שרוצה בקב שלו, אלא שלא רוצה כי חס על ממונו להחזיר את הכל, ולכן לא יקרע עד שיזדמן לו חולצתו. למדנו מדבריו 2 דברים- שיכול לקרוע ולשלם ולקנות חולצה חדשה.ודבר שני- או שיחכה עד שילבש חולצה שלו. מה דעת רבנו על דבריי הדלים? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "המשך קריעת מדים"
תשובה: לא שייך לקרוע בגד של המדינה גם אם ישלם, אמנם אפשר שימתין עד שיקרע חולצה משלו.
שאלה: אבל האם זה זה משנה מבחינת מג"ע אש?: אבל האם זה זה משנה מבחינת מג"ע אש? הכוונה אם בירכתי על פרי האדמה ורק לאחר מכן ברכתי על העץ האם זה איסור או חומרא בעלמא שלא ללכת לפי סדר המג"ע אש? והאם הדין כך בברכות אחרות גם כמו מזונות ושהכל וכו? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "בלבול בקדימויות בברכות הנהנין"
תשובה: למרות שנעשה שלא כסדר תברך בורא פרי עץ. אך אסור לעשות כך לכתחילה. מעין שלוש מקדימים לבורא נפשות, אלא אם כן אכל פירות משבעת המינים ואכל פרי האדמה עדיף לברך בורא נפשות לפני מעין שלוש. (ילקו"י רח,ו)
שאלה: כמה שאלות: א. בחזרתי מעיר גדולה הביתה הייתי צריך לומר תפילת הדרך. בדרך עצררנו להביא את אחי ממושב שנמצא באיזור ביתנו וממש כמה רגעים לפני הכניסה למושב נזכרתי שלא אמרתי תפילת הדרך ואמרתי מיד לפני המושב. האם נהגתי כשורה או שהייתי צריך לחכות שנצא מהמושב? כמו כן, כמה זמן נסיעה צריך כדי לומר את תפילת הדרך? ב. כשאני חוזר מהבית כנסת הביתה ההורים בד"כ יושבים בספות בסלון. כשאני נכנס אני אומר שבת ומנשק להורה הראשון שאני נתקל בו ומיד אח"כ לשני, האם כך יש לעשות או להקדים הורה אחד לשני? (יש לציין שאם אקדים מאוד יפגעו לדעתי.) ג. חבר הלווה לי כסף למקווה ואמרתי לו שיזכיר לי להחזיר לו והוא אמר תן לצדקה - האם הלכתית אני חייב לתת אותו לצדקה? ושבת
תשובה: א. נהגת נכון, במרחק בשו"ע כתוב פרסה יש כיום שתי שיטות - האחת של הגר"ע יוסף זצ"ל ועוד - שהעבירו את זמן ההליכה של פרסה 72 דקות לזמן נסיעה. ויש פוסקים שאמרו על כול נסיעה של פרסה -(4 ק"מ ) מחוץ לעיר צריך לברך כי הסכנה נמצאת גם אם לא תארך זמן רב וזוהי דעת כף החיים,הגר"ד ליאור שליט"א. ב. אתה עושה נכון. ג. כן.
שאלה: 7 ברכות של היום האחרון שגמר במוצ"ש: למנהג הספרדים, בדבר שבע ברכות שיעשו בשבת וזה היום האחרון. הרב שלמה קלוגר שו"ת שנות חיים, קה, כותב שאם בסעודה שלישית נגמרה בלילה, אי אפשר לברך שבע ברכות, כי נגמרה השמחה, ולא דומה שרצה והחליצנו כן אומרים. אך הרמב"ם מביא את דיני שבע ברכות בהלכות ברכות פ"ב, פרק שעוסק כולו בברכת המזון וכל דיני ההוספות שמוסיפים, ומשמע ברמב"ם ששבע ברכות זה חלק מברכת המזון שקשורה לסעודה, וכמו שיש "רצה והחליצנו" בתוך ברכת המזון, כך יש שבע ברכות אחרי ברכת המזון, אך הכל -זה הוספות לברכת המזון. האם נכון לומר כך, ויוצא מהר"מ שכמו ש"רצה" אומרים בסעודה שנמשכה למוצ"ש, ה"ה לשבע ברכות?
תשובה: נראה לענ"ד שאם לא התפללו תפילת ערבית ועדיין לא יצאה שבת אפשר לברך שבע ברכות, כיון שעדין שם שבת וקדושתה ממשיכים גם את הסעודה ושמחתה.
שאלה: ברכה על שמפניה ורדי : האם מברכים בורא פרי הגפן של "שמפניה" ורדי? המוצר הזה מצוי מאוד ברשתות ויש אותו בטעמים שונים, תפוח וכו. היבואן הוא "הכרם חבל מודיעין 03-9627070". הוא בכשרות למהדרין ב"ד דק"ק לוגאנא" ובאישור הרבנות. כתוב עליו שברכתו פרי הגפן. שאלתי היא, האם הברכה היא גם לדעת הבית יוסף? האם הרבנות הראשית משגיחה גם על בנושא הכיתוב על המוצר-מה הברכה עליו? כגון, פיתה קראנץ של עלית, שכתוב על זה "העדה החרדית ב.מזונות", למרות שזה נאפה בתנור. ושבוע טוב.
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה ידועה המחלוקת האם מקדשים על יין קונדיטון שהוסיפו לו טעמים וכן על יין מבושל. רבו המקלים לברך על שניהם. לגבי ברכת הגפן קיימת מחלוקת מה אחוז היין שצריך להיות במשקה. בארץ נוהגים כמחמירים ויש לפחות רוב מיץ ענבים. לכן היות ויש רוב מיץ ענבים אפשר לברך הגפן. הרב חגי בר גיורא
שאלה: מצוות צריכות כוונה: הרב. למדתי השבוע ברמב"ם שגוי שמקיים שבע מצוות בני נח מתוך שכך השיג בשכלו אבל לא מתוך כח ציווי ה שאין לו שכר על מצוותיו. האם כך הדין לגבי יהודי? האם ישראל שלא מאמין בה בכלל אבל עושה ברית מילה לילדיו רק כדי שלא יהיו שונים, האם אין לו על כך שכר מצווה? וכן חייל כופר ואפיקורוס ואתאיסט שלא מאמין כלל בבורא והתגייס לצבא רק כדי לשמור על החוק ועל חברה מתוקנת כמו אצל הגויים, האם הוא מקבל שכר בעוה"ב על מצוותו?
תשובה: מצוות צריכות כוונה, ללא כוונה הזכות קטנה יותר. מסופקני כמה אתיאיסים אפיקורסים יש בימינו. אך גם אנשים מאמינים צריכים לדעת ששירות צבאי הינו מצווה כפי שמצווה להניח תפילין וכדומה, ובכך עושים את רצון ה'.
שאלה: נטילת ידיים עם טבעות: אני נוהגת ליטול ידיים באופן קבוע כאשר על אצבעותיי ארבע טבעות שאינן הדוקות אך גם אינן מאוד רפויות. אלו טבעות שאינני מסירה כלל, אף לא בשעת בישול או לישת בצק או מקלחת או שטיפת ידיים, אלא אך ורק בטבילה במקוה. הסרת כל הטבעות מטרידה ואינני מקפידה כלל על כך שהן עליי. האם זה ר?
תשובה: המנהג להסיר את הטבעות. בדיעבד מי שאף פעם אינה מסירה את הטבעות ונטלה את ידיה עם הטבעות הנטילה עלתה לה.
שאלה: השבת אבידה במכללה: בשנה שעברה נכנסתי לחדר מחשבים לשיעור במכללה. למחשב היה מחובר USB (זיכרון נייד) לקחתי את הזיכרון ורציתי להשיב אותו לבעלים אך לא מצאתי אותו. לתת אותו ל"חדר השבת אבידות" במכללה לא נראה לי יעזור כי אין עליו סימנים וגם הקבצים בו נמחקו! חצי מהמכללה גויים. מה לעשות האם מותר לי להשאיר אותו אצלי? עברה כבר יותר מחצי שנה.!
תשובה: ם בשעה שמצאת היו קבצים בתוך המכשיר ודאי שזה סימן וממילא התחייבת בהשבת אבידה. גם אם לא היו קבצים, נראה שמקום המציאה הרי הוא סימן מקום (באיזה מחשב נמצא הזיכרון ובאיזו כניסה). כעת שלא נראה שתוכל למצוא את הבעלים עליך לשום כמה עולה זיכרון נייד כזה, לרשום לך לזיכרון בפנקס, ולשמור עד שתמצא את המאבד או שיבוא אליהו במהרה בימנו. מקור הדין: הגמרא בבא מציעא (כא:) כותבת שאם חפץ הגיע ליד המוצא לפני יאוש אף אם יתייאשו הבעלים אין יכול לקחת את המציאה לעצמו כיוון שכבר התחייב בהשבה לכן גם במקרה זה אף שעבר הרבה זמן ואולי הבעלים התיאשו עדין אתה מחויב להשיב. בדף כט: הגמרא כותבת, תפילין כיוון שמצויים בשוק המוצא יכול לשום ולהניחם על ראשו. ע"כ כל חפץ שמסברא אין לבעלים הקפדה שיחזור אליהם החפץ האבוד בעצמו יכול המוצא לשום ולהשתמש במציאה ובאם ימצא את המאבד יחזיר לו כסף כשווי המציאה. לגבי מה שהערת שחצי מהמכללה הם גוים. נפסק בשו"ע חו"מ רנט, ג שכל עוד אין רוב גויים חייב להחזיר ולכן עליך לבדוק כמה אחוז יהודים וכמה אחוז גויים מסתובבים במכללה, ואם הרוב גויים הרי החפץ שלך. הרב משה מאיר אבינר
שאלה: חשש ערלה באפרסמונים: קיבלנו 2 אפרסמונים, ואנו לא יודעים מה הזן שלהם. רצינו לדעת האם חשש לערלה באפרסמונים? מה עלינו לעשות?
תשובה: וברכת ד' יש מעט מאד ערלה, ועל כן אם הפרישו מהם תרו"מ אפשר לאכול, ואם לא יודעים יש להפריש ללא ברכה. לעניין ערלה מכיוון שמדובר במיעוט אפשר לסמוך על רוב וכל דפריש מרובא פריש. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: חציצה בשעת נטילת ידיים: האם טבעות נחשבות כחציצה בשעת נטילת ידיים שלאחר נוחיות? שבוע טוב ומבורך
תשובה: לא.
שאלה: ברכה בתוך הסעודה כעין מה שברכתי לפני הסעודה: לרב. לפני הסעודה (המוציא) ברכתי שהכל על מים (כדי לצאת מהספק של ברכת מים בסעודה). בתוך הסעודה חילקו קוביות שוקולד, האם אני צריך לברך?
תשובה: ברכת "שהכל" על המים לפני הסעודה פוטרת כל דבר שברכתו "שהכל" שיבוא במהלך הסעודה. אפשר גם להפוך: לברך על שוקולד לפני הסעודה ולפטור את המים שבתוכה (הדבר פשוט, ומכל מקום אציין לפסקי תשובות סי' קעד הערה 74 שכתב זאת).
שאלה: לברך שוב על דבר שלא היה לפני בזמן הברכה הראשונה: לרב. אני יושב בבית מברך שותה קולה, פתאום בא משהו מחוץ לבית עם שתיה, האם אני צריך לברך על השתיה?
תשובה: מאחר שלא ידעת ששתייה זו אמורה לבוא, ובשעת הברכה לא התכוונת אליה, עליך לברך שוב (סי' קעד ס"ה וסי' קעט ס"ד).
שאלה: האם להתעקש על שידוך?: לרב לפני כשנה נפגשתי עם בחור מסויים. כמה פגישות וכבר שנינו הרגשנו שזה זה! לפני שהחלטנו לסגור הוריו של הבחור ביקשו להפגש עימי. לא היתה לי בעיה. סגרנו על יום ונפגשנו עימם ביחד. הפגישה הזו ניפצה את הכל. שנינו התאכזבנו, כי שנינו רצינו להתחתן זה עם זו באמת! לאחר הפגישה הזו דיברתי איתו, הוא אמר שהיה לו ויכוח רציני עם הוריו ושמוכן לטוס לאמריקה אפילו בשבילי אך לא ידע כ"כ מה לעשות. אני שכנעתי אותו שזה כנראה רצון ה ולבינתיים ניפרד. לא דיברתי איתו מאז. שנה עברה, ניסיתי להפגש עם כמה וכמה בחורים אבל כל אחד לא התאים. לא שכחתי אותו, עדיין יש לי רגשות כלפיו, ואין לי מושג מה לעשות! האם לנסות להחזיר את השידוך הזה שוב? או שפשוט להרפות?
תשובה: : מה הסיבה שהוריו התנגדו? האם יש להערכתך לבחור כוח לבחור בך גם בניגוד בעמדת הוריך? אם את מאמינה שיש לו כוח אז יש טעם לחזור לקשר.
שאלה: שינוי מקום לאבל: למנהג הספרדים, 1-האם המנהג שאבל על אביו כדעת השו"ע, שצג, שבשבוע השלישי יושב במקומו הקבוע בבית הכנסת? 2-האם גם אישה שאבילה תשנה את מקומה הקבוע בעזרת הנשים?
תשובה: 1. כן, ספרדים לא נהגו בשינוי מקום 2. לספרדים לא נהגו כך.
שאלה: לעשות "משמר" בשבת ובחג: ראיתי דיונים אם מותר לעשות "משמר" בשבת ובחג, מצד שמצטער שלא ישן. האם זה שעושים "משמר" בחג השבועות למרות שאנשים בצער ורוצים לישון זה ראיה ברורה שמותר? כי סוף סוף השמחה של מעלת הלימוד והלילה גדולים מאוד?
תשובה: נראה לענ"ד שהכל תלוי במה שהוא אדם. כשם שבעונג שבת מי שמצטער באכילה הרי מקיים עונג בהפסקת האכילה, כך מי שמתנהג בלימוד זהו עונג שבת שלו, וכך נהגו הרבה גדולים (הרב בן ציון אבא שאול זצ"ל, הרבי מלובביץ' ועוד)
שאלה: כסף צדקה שנשאר: השו"ע יו"ד, רנג,ו כותב- עני שגבו לו ונשאר עודף,זה שייך לעני, ואם ראו הפרנסים שיש צורך שעה ורצו לשנות ולתת למטרה אחרת הרשות בידם. השאלה היא-אם ראובן ערך מגבית עבור פלוני,האם נכון להגיד שאם ראובן הוא מוכר בציבור והנותנים תרמו בגללו, אזי דינו כפרנס ומותר לו לשנות. או שמא שמכיוון שאין הוא גבאי -פרנס, שהתמנה ע"י הציבור אלא הוא ביזמתו אסף, אז למרות שנתנו כי מכירים אותו, עדין אין דינו כפרנס ולא יכול לשנות, אלא העודף ילך לעני?
תשובה: אם ראובן הוא איש ציבור מוכר דינו כפרנס.
שאלה: דין קדימה של צדקה לעני קרוב : האם עדיף לתת צדקה לעני שהוא קרוב שלי למרות שהוא לא ת"ח מאשר לתת לעני ת"ח שהוא לא קרוב. כי כבוד ת"ח, זה חובה שמוטלת על כל עמ"י, ודין קרוב זה חובה שמוטלת דווקא עליי? אך מאידך קי"ל ירושלמי סוף הוריות שאפילו נתינת בגד לת"ח קודמת לנתינת מזון של מי שלא ת"ח?
תשובה: כמדומני שמצות מבשרך אל תתעלם קודמת
שאלה: מהי חומרת אדם שחי עם גויה לענייני אבילות: לפי דברי הרב, חובה לנהוג במי שחי עם גויה את כל דיני אבילות כמו רחיצה,ומיעוט שחוק, האם עליו לא נאמר אחרי שנפטר - ברוך המקום שהרגו? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "אבלות על מחלל שבת- המשך"
תשובה: די אם נאמר שלא להספיד אותו שלא לשבח מי שדרכו מקולקלת אבל עדיין יש להתאבל. רבנו גרשום מאור הגולה התאבל על בנו שהמיר את דתו יד' ימים, ז' על הגוף ועוד שבעה על הנפש.
שאלה: המשך קריעת החולצה- 2: אני מבין שלא יקרע, אך האם מהגמרא לא מוכח שלהחליף חולצה יהיה אסור עד הלילה שקיעה? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "המשך קריעת החולצה"
תשובה: ברגע שהוא קם מישיבתו ע"ג קרקע ועוסק בהדלקת הנר וברחיצת פניו ידיו ורגליו לכבוד שבת יכול גם להחליף חולצה.
שאלה: אבל שבא לבית הכנסת מותר לו לשבת?: מדוע מותר לו לשבת כרגיל, הרי דין זה הוא אסור מדברי סופרים שאבל צריך לשבת על הרצפה, ולומדים זאת מדוד המלך? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "כמה שאלות ב"שמחות"
תשובה: אבל יושב על הקרקע לאות אבילות, אבל גם ישיבה זו צריכה להיות קצת מכובדת ולא מושפלת לגמרי, ח אמרו שגדול כבוד הבריות שדוחה לא תעשה שבתורה. בביתו של אדם גם אם ישב ע"ג קרקע עדיין הוא מכובד כי הוא בביתו אבל בציבור לשבת ע"ג קרקע ממש זוהי שפלות רבה ביותר. ולמעשה אין להחמיר בה והיא לא תתקבל ע"י רוב בני אדם.
שאלה: האם זה גם לפי החפץ חיים?: ראיתי בספר "חפץ-חיים",כלל ב שכותב שלרוב הראשונים אין היתר לספר גם דבר שנאמר בפהרסיא אפי תלתא, וגם הרמב"ם התיר רק כאשר מספר בדרך אקראי אבל לא שיתכוון להעביר הקול ולגלותו יותר. האם דברי הרב נאמרו גם לפי החפץ חיים? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "לשון הרע שפורסם בתקשורת- המשך"
תשובה: נראה לי שכן, אם אתה מוסיף שזה נאמר בתקשורת עם כל הסייגים שיש בזה, אז נראה שגם לדעת החפץ חיים אין איסור.
שאלה: טניס שולחן בשבת: ברצוני לשאול אם מותר לשחק בשבת טניס שולחן (פינג פונג)?
תשובה: מותר, אולם לא להחליף את בגדי השבת בבגדי חול. וליחד זמן גם ללימוד תורה.
שאלה: שבע ברכות שלא בבית החתן: האם מותר לברך את כל שבע ברכות בשבעת ימי המשתה שלא בבית החתן, כשיש פנים חדשות ועשרה (לספרדים)? (אצל חבר או משפחה וכו )
תשובה: ברכת חתנים (דהיינו 7 ברכות)בבית חתנים כתובות ז,ב. שיטה מקובצת - הסביר שהברייתא באה ללמד מתי מברכים ולא היכן. והרא"ש - כל מקום שהחתן סועד זהו בית חתנים. בין הספרדים יש שני מנהגים - האחד -שאין מברכים שבע ברכות כול השבוע רק בבית החתן והכלה שהשמחה מרובה(שו"ת חזון עובדיה חלק א). וי"א- שאין היום את המושג הקדום בית חתנים (שהחתן והכלה היו בביתם והציבור היה מגיע לביתם כול שבעת הימים) ולכן יברכו בכול מקום שסועדים שבע ברכות.(הרב בית עובד (דיני ברכת חתנים אות כב) ועוד מובא בשו"ת הרדב"ז ד, סימן אלף שכ: "אם יצאו מפני שבית החתן קטן מלהכיל הקרואים מברכים שם שבע ברכות משום ששם עיקר השמחה". שו"ע אבהע"ז סב, ז ט"ז שם ס"ק ז
שאלה: העדפת בנות או בנים?: ברש"י על הפרשה בפרק לא פס יז מובא שבח ליעקב על זה שהקדים את הזכרים לנקבות וביקורת על עשיו על שהקדים הנקבות לזכרים. על פניו, הייתי מצפה שההפך יהיה הנכון ועל כן אבקש להבין מה הפשט.
תשובה: לשואל רבי דוד פארדו בפירושו "משכיל לדוד" מבאר שאין מדובר רק בהקדמה לשם נימוס, אלא יעקב הקדים את הזכרים להוליכם אצלו ולהיות עמהם תדיר ללמדם ספר. לעומתם הנקבות היו מצויות אצלו בתדירות פחות גבוהה. אבל עשיו הקדים נשיו, כלומר היה מצוי אצלן תדיר משום שהיה שטוף בזימה. נאמנה
שאלה: האם יש היתר לספרדי לאכול בשר לא חלק?: אני ומשפחתי גרים בקיבוץ (דתי). אנחנו חברי הקיבוץ והקיבוץ הוא שיתופי כך שאנו מעבירים את הכנסותינו לקיבוץ ונהנים מכל השירותים כולל חדר אוכל בכל ימי השבוע. בחדר האוכל מגישים בשר בקר לא חלק. במהלך השבוע יש תמיד גם עוף, אך בשבת ייתכן מצב שהמנה הראשונה למשל או העיקרית תהיה רק בשר בקר, כך שאין לי בעצם מנה אחרת לבחור. האם שייך לומר שמאחר וזה המקום בו אני גר ואני "סמוך על שולחן הקיבוץ" מותר לי לאכול בשר לא חלק? (אני ספרדי)
תשובה: אם הקיבוץ עדין במתכונת הישנה והצטרפתם לקיבוץ כחברים מן המניין אתם נוהגים כמנהגי הקיבוץ, אך כמדומני שכיום הקבוצים אינם בנויים רק על חברים קבועים אלא יש גם תושבים אחרים וא"כ הדין שונה.