LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: להפסיק באמצע שמונה עשרה?: מי שנמצא באמצע שמונה עשרה, באילו מקרים עליו להפסיק? קדושה? ברכת כהנים? קדיש?
תשובה: באמצע תפילת עמידה אין מפסיקים אפילו לא לקדושה, רק ממתינים ושומעים בשתיקה את הקדושה. מותר להתרומם על קצה האצבעות כנהוג. לקדיש גם לא ממתינים. לברכת כהנים שהיא מהתורה מסתבר שממתינים.
שאלה: לא מצליחה להתנתק מזיכרונות: לפני כ-5 חודשים הכרתי בחור והקשר בנינו היה עמוק מאוד.לאחר חודשיים של היכרות החלטנו שאנחנו מתארסים וקבענו תאריך. שבועיים לפני האירוסים הוא התקשר והודיע לי שהוא מעוניין לנתק את הקשר. מאז ממש קשה לי לחזור לעצמי ואני תמיד בתקוה שמתי שהוא הוא יתקשר ונחזור להיות יחד. מאז שנפרדנו אני לא מפסיקה לחשוב עליו ועל החוויות והרגשות שעברנו יחד. בנוסף מצעים לי בחורים וכל הזמן אני שוללת אותם כי הוא תמיד במחשבה אצלי. איך אני יכולה לצאת ולהתקדם?
תשובה: אני מבין מאד לצערך ולקושי להשתחרר מהקשר העמוק. אך בדיעבד צריכה את להודות לד' שהבחור ניתק את הקשר לפני הארוסין. ולא אחרי הארוסין או אחרי החתונה זה היה הרבה יותר נורא. כנראה שזה לטובה כי לא הוא הזווג שלך. עליך לעשות מאמץ לשכוח אותו ובעזרת ד' תמצאי את המיועד לך ותווכחי שהכל היה לטובה. חזקי ואמצי בחיים צריך להתגבר על הרבה התמודדויות קשות ולא להשבר אלא להמשיך.
שאלה: להשמיע לאוזנו בתפילה: האם צריך להתפלל שמונה עשרה ולהוציא קול כדי להשמיע לאוזנו או שיש לחוש לדברי הזוהר הקדוש שהזהיר על הוצאת קול בתפילה העמידה, ולכן צריך להגות את המילים בשפתים אבל לא להוציא קול כלל?
תשובה: נחלקו המנהגים בשאלה כיצד ראוי להתפלל בלחש. לדעת רוב פוסקי ההלכה ומקצת המקובלים, צריך המתפלל להשמיע את קולו לאוזנו, באופן שרק הוא ישמע את קולו, אבל שכניו שלצדו לא ישמעוהו (שו"ע קא, ב, מ"ב ה-ו). ולדעת רוב המקובלים התפלה כ"כ עמוקה ופנימית עד שאפילו לאוזנו לא ישמיע המתפלל את קולו, אלא רק יחתך את האותיות בשפתיו (כף החיים קא, ח). וראוי שכל אדם ינהג כמנהג אבותיו או כפי שיכוון יותר. בדיעבד, גם אם השמיע את קולו בתפילתו, יצא ידי חובה. ולכן מי שמתקשה לכוון בלחש, אם הוא נמצא ביחידות, רשאי להתפלל בקול. אבל בציבור, בכל מקרה לא יתפלל בקול, כדי שלא יפריע לשאר המתפללים (שו"ע קא, ב). ומוטב שיתפלל במנין בלחש, אע"פ שיכוון פחות, שהתפילה במנין מתקבלת (מ"ב קא, ח). מתוך ספר פניני הלכה. הרב רואי מרגלית.
שאלה: תחנון ביחיד ובלי ספר תורה: כיצד עלי לנהוג בקשר לאמירת תחנון כאשר אני מתפלל ביחיד (או בציבור במקום שאין בו ספר)? האם לא לומר בכלל? האם לדלג רק על י"ג מידות של רחמים? מה לעשות?
תשובה: תחנון: יש לומר גם ביחיד. י"ג מדות: ניתן לומר כקריאה בתורה בטעמי המקרא אם מתפלל ביחיד ובציבור כרגיל. נפילת אפים: אם מתפללים במקום שאין ספר תורה, אומרים המזמור ללא נפילת אפים, מלבד בירושלים שנופלים על פניהם גם בלי ספר תורה. הרב רואי מרגלית.
שאלה: זמן לידת חצרון וחמול: ממכירת יוסף עד הירידה למצריים עברו 22 שנה. בתקופה זו יהודה נישא לבת שוע, מוליד שלושה בנים ואז נושא את תמר כלתו ומוליד ממנה את פרץ וזרח. איך ייתכן שהבנים של פרץ (חצרון וחמול) יורדים עם יעקב למצריים? כיצד נולדים שלושה דורות בעשרים ושתיים שנה?
תשובה: ר עולם רבה פ"ב כתב כך: שנה אחת עיבורו של ער, הגדיל שבע שנים ונשא את תמר הרי שמונה, שנה אחת לער, שנה אחת לאונן, שנה אחת לשבי אלמנה, שנה אחת וירבו הימים, שנה אחת לעיבורו של פרץ, הגדיל פרץ שבע שנים ונשא אשה הרי י"ח שנה, שנה אחת לחצרון, שנה אחת לחמול. הרב רואי מרגלית.
שאלה: מה לעשות בכיפה שבלתה?: האם צריך לגנוז כיפה שבלתה וכבר לא ניתן לתקנה בצורה ראויה?
תשובה: אין בכיפה קדושה ולכן אין צורך לגנוז אותה.
שאלה: אישתו של הסנדק: האם אשה יכולה להיות סנדקית? אם לא מדוע?
תשובה: היות ואשה אינה מחוייבת למול את בנה לא שייך שתהיה שותפה במילה. באברהם אבינו נאמר 'כאשר צווה אותו אלוקים' ודרשו ח אותו ולא אותה. היא פטורה מזה, מקובל בישראל שאשה איננה סנדקאית. יש אף דעה שאשה פסולה למול. צריך שכל המתעסקים במילה יהיו בני חיובא. אמנם, היא יכולה לעזור בשאר ההכנות.
שאלה: בין איש לאשתו: הפלא יועץ כותב דברים תמוהים בעיני בקשר ליחס בין איש לאשתו. כגון שעל האישה לשתוק אם בעלה מציק לה בכל מיני דרכים ולא לספר לאף אחד. כיצד יש להבין הדרכות אלה?
תשובה: כל עצה מיועדת למציאות מסוימת ולמציאות אחרת אין העצה מתאימה. לכן כאשר לומדים את הספר יש להבין לאיזה מציאות הוא התכוין ומה אפשר ללמוד ממנו למציאות שלנו.
שאלה: הזמנת עובד לקפה: האם למעביד מותר להזמין עובד (או עובדת) לכוס קפה? האם יש חשש שאם העובד יסכים המעביד יעלים בעתיד עין מטעויות שלו? האם הסכמה של העובד כמוה כמתן שוחד?
תשובה: לא נראה שיש בזה בעיה כי זה מקובל וכל מעביד קובע את יחסי העבודה עם עובדו ומדת הריחוק ביניהם ותנאי עבודתו. ואם הוא ירצה להתעלם מטעויות בעתיד זוהי מדיניותו והחלטתו והוא יכול לשנותה לכשירצה. לגבי עובדת יכול להיות בעיה של צניעות וחריגה מיחסי העבודה הרגילים ולכן צריך להימנע, אא"כ זה אירוע שמזמינים את כל העובדים לרגל פרידה מחבר או סיום פרויקט וכדו'. הרב רואי מרגלית.
שאלה: זוגיות אסורה?: לאחרונה הכרתי אלמן דתי חרדי. אני לא דתיה, למרות שיש לי עבר בבית ספר דתי ומשפחה דתית מסורתית. אנו מאוד מרוצים מהקשר אבל משפחתו לא מוכנה לקשר כי אני לא חרדית כמוהם. יש איזה איסור בתורה לגבי קשר כזה או שזה רק מבחינה חברתית?
תשובה: לא שייך איסור תורה, זהו עניין חברתי. אבל אם את מוכנה לקיים תורה ומצוות וגם הוא, ואתם רוצים להקים בית כשר, אין סיבה שיתנגדו.
שאלה: חסה רק של חסלט?: אמי קונה חסה רגילה, בודקת אותה היטב ומנקה אותה מחשש תולעים בעזרת חומץ. היא אומרת שכך נוהגת אמה ושכך הורו גדולי הפוסקים. אבי (שהוא ת"ח) אף מוסיף שאין מקום לבדיקת ירקות במיקרוסקופ או בזכוכית מגדלת ודי בבדיקה בעין ושכך פסק גם הרב עובדיה יוסף ופוסקים אחרים. לאור כל זאת אני שואלת: מה כל העניין הזה של חסלט ולמה לשלם על זה פי 3 מן המחיר של חסה רגילה?
תשובה: אכן כך עשו כל הדורות, אך זו עבודה קשה מאוד וצריך גם ידיעה איפה צריך לשים לב יותר, ואיך מנקים, ועוד שלא לכולם יש עינים טובות להבחין. ולכן מהדרים אנו לחפש חסה שמלכתחילה אנו שקטים יותר מבחינה הלכתית בקנייתה וגם זה חוסך לנו עבודה קשה. הרב רואי מרגלית.
שאלה: לדון אדם לכף זכות: האם לדון אדם לכף זכות זאת הלכה או רק בגדר המלצה? האם ישנם מקרים בהם אין אדם חייב לדון את חברו לכף זכות?
תשובה: הווה דן את כל האדם לכף זכות. כלומר להסביר את הנהגתו שכוונתו היתה לטובה. אך אין הכלל הזה עולה על רשעים שיש לפרש את המעשים שלהם לחובה ולא לזכות.
שאלה: סימני דם של נפטר: אמא שלי נפטרה לפני כשנה. לאחרונה נזכרתי ששמרנו את ה"פורט" של אמא שלי ויש עליו מסימני הדם שלה. ברצוני להסביר כי ה"פורט" הוא מין צינורית שמחדירים לוריד בכדי להזריק לתוכה חומר כימותרפי שיגיע לדם, אחרי שבעקבות החומר הוורידים מתכלים. כשאמי נפטרה (בבית) אנשי מד"א שקבעו את פטירתה הוציאו את הפורט והוא נשאר אצלנו למזכרת.רק שאני מתחילה לחשוש לגבי סימני הדם שעדיין נמצאים על הפורט. כמו כן אשמח לדעת, האם צריך לטהר את הבית או לעשות משהו כשאדם נפטר בביתו ל"ע? כמובן שעשינו כל הדרוש בשבעה, ב- 30 וב- 11.
תשובה: דם שהוצא בחיים, לשם בדיקה או טיפול איננו מטמא, דם שיצא לאחר פטירה או תוך כדי הפטירה, מטמא רק אם יש בו כמות של רביעית (כחצי כוס). מובן לפי השאלה, כי סימני הדם באותה צינורית, היו מחיים ואין בהם את השיעור המטמא, ע"כ, אין צורך לטהר את הבית, יש לנקות את המכשיר מסימני הדם ואם המכשיר יקר לכם כמזכרת, ניתן לשמרו, אך אין חובה. כשאדם נפטר בבית, כלי הבית נטמאים ויש צורך לטהרם ע"י אפר פרה אדומה. כיום אין לנו אפר כזה, לכן אין לנו מה לעשות, ובאופן מעשי זה לא נוגע לימינו כיון שבלאו הכי כולנו טמאי מתים. נהוג בכל אופן שאם היום, יש מים גלויים בבית בתוך בקבוק או כוס יש לשופכם, אך מלבד זה, אין לזרוק ואין לאבד שום דבר משום בל תשחית.
שאלה: מבחן סוציומטרי: לא מכבר השתתפתי במבדקים לקבלה לקורס מסוים. בתום המבדקים התבקשנו לענות על שאלות סוציומטריות בתוך הקבוצה. כלומר - מי נראה לנו מתאים לקורס, מי לא מתאים וכו. הבוחנים ציינו כי חובה לענות על שאלות אלו. האם מותר לענות על שאלות מעין אלו, או שמא יש בכך בעיית לשון הרע? ניסיתי להתחמק מן השאלות הללו, אך הם עמדו בתוקף שאענה על השאלות שעליהם נשאלתי.
תשובה: נראה שאף אחד לא ידע מה אמרת על מישהו אחר, וכיון שלא ניתן לפרסום ואתה אומר דברים נכונים ולתועלת אני לא חושב שיש בזה בעיה של לשון הרע, אם כי כל הדרישה הזו נראית לי משונה, שהרי אינך יכול להכיר בהיכרות כה קצרה את החברים בקורס.
שאלה: ק"ש בזמנה או תפילה במנין?: כאשר אני מתפלל שחרית במניין ועומד לעבור זמן קריאת שמע האם עלי לוותר על תפילה במניין ע"מ לומר ק"ש בזמנה. אשמח לקבל מקורות לשאלה זו.
תשובה: ודאי שצריך לוותר על תפלה במנין לקרוא ק"ש בזמנה כיון שהיא מדאורייתא אם אי אפשר את שניהם. אך אפשר לקרוא את פרשיות ק"ש בלי ברכותיה, ולאחר מכן להצטרף למנין ולקרוא עמהם שוב את ק"ש וברכותיה ר התפילה. הרב רואי מרגלית.
שאלה: הוצאת דם בשבת: אני סובל בחודשים האחרונים מבעיה רפואית באזור פי הטבעת. בעקבות הבעיה, אני מדמם לעיתים באזור הנ"ל, ובאופן כמעט קבוע רואה דם על הנייר בזמן שאני מקנח עצמי.כיצד עלי לנהוג? לכאורה אני עובר על איסור צובע וכן על הוצאת דם בשבת באופן קבוע. ב מראש.
תשובה: א. אין בזה משום צובע שאין זה דרך צביעה אלא דרך לכלוך. ב. אם אדם מתפנה בנחת ומקנח בנחת ואין ודאות שיצא דם אין בעיה כלל, וגם אם הדם יוצא במהלך ההתפנות ולא כתוצאה מהקינוח אין דרך חובל בכך. וה' ישלח לך רפואה שלמה בזכות השבת ורפואה קרובה לבוא. הרב רואי מרגלית.
שאלה: מלאכה בראש חדש: האם כדאי שנשים יחזרו לנהוג איסורי מלאכה כאלו או אחרים בר"ח? איך המנהג הזה נעלם?
תשובה: ראוי לנהוג כן. אלא שהמנהג היה שאישה לא נמנעה מכל המלאכות אלא בחרה מספר מלאכות שאותן לא עשתה. בימנו שנשים עובדות מחוץ לביתן אין ביכולתן לבחור אלו מלאכות לא תעשינה וכל המנהג לא ניכר. מן הראי שהנשים תיקחנה להן חופש מעבודתן באותו יום ותנצלנה אותו להתעלות רוחנית (כמו השונמית שנאמר על הליכתה לנביא לא חודש היום ולא שבת היום).
שאלה: איסור מלאכה בראש חדש: האם כדאי שנשים יחזרו לנהוג איסורי מלאכה כאלו או אחרים בר"ח?
תשובה: אני חושב שכן, מנהג זה ניתן לנשים כציון לשבח היות ולא חטאו בחטא העגל, יש בזה דעות איזו מלאכה אסורה להם, יש אומרים שרק מלאכה שמקבלת עליה שכר, אלו לא גדרי מלאכה כמו שבת, מותר לה לטגן לביבה וכיו"ב, יש בזה עניין כי מוזכר בראשונים, לפחות במשהו שיורגש אצלה שזה ראש חודש.
שאלה: שבועת עדות ו"מודה במקצת": מהי "שבועת העדות" (במשפט עברי)? מה ההגיון בכך ש"כופר הכל" פטור משבועה, ואילו "מודה במקצת" חייב בשבועה?
תשובה: ראשית נסביר בעז"ה מהי שבועת העדות. שבועת העדות היא כאשר יש עדות שיודעים שאדם חייב כסף לחברו, ובא התובע ודרש שיעידו לו בבית דין, והם נשבעו לשקר שהם אינם יודעים לו עדות אם יעשו זאת, הם חייבים קרבן עלה ויורד (שהוא קרבן התלוי במעמד הכספי של החוב - עשיר מביא מן הצאן, העני מביא תורים או בני יונה, ומי שאין ידו משגת אף לזה, מביא סולת) מקור החיוב לשבועה זו מן התורה, נמצא בספר ויקרא פרק ה' פסוק א' - "ונפש כי תחטא ושמעה קול אלה, והוא עד או ראה או ידע אם לא יגיד ונשא עוונו". ישנם הרבה פרטי דינים בשבועה זו ותנאי החיוב בה, וכולם מפורטים במשנה ובגמרא במסכת שבועות פרק רביעי. כעת לגבי הגיון בכך שכופר הכל פטור משבועה ומודה במקצת חייב. לדעתי כהקדמה, חשוב להבהיר שחיוב שבועה מן התורה, איננו פתרון סתמי שנתנה התורה, שבכל מצב שהדיינים מסתפקים בדין, אז הם מחייבים את אחד מן הצדדים שבועה ורמי לברר שאינו משקר אלא חיוב שבועה מן התורה הוא כמעט כמו חיוב לשלם, ולהלכה, אדם שאנוס ואינו יכול להשבע, כגון שאינו זוכר אם חייב או לא או שחשוד על שבועה, צריך לשלם את התביעה. לכן ברור שחיוב שבועה אם הנתבע, שישבע ויפטר זה רק כאשר יש סיבה טובה לחשוב שהוא חייב ממון. לעומת זאת חכמים בתקופת הגמרא, תקנו שבועת היסת, שהזוכה בדין בהרבה מאד מצבים צריך להשבע אותה כדי לזכות, וזה אפילו בכופר בכל, וחיובה הוא קל יותר כמובן משבועת התורה. לגבי מדוע מודה במקצת נראה יותר חייב מהכופר בכל, מסבר זאת האמורא רבה, בגמרא בכמה מקומות (מהם ב"מ דף ג.) הוא מסביר שישנה חזקה שאין אדם מעיז פניו בפני בעל חובו. כלומר, ההתנהגות הרגילה של אדם שחייב כסף לחבירו, היא ש"לא נעים" לו להעיז פניו בפני מי שהוא יודע שהוא חייב לו כסף, ולאמר לו שאינו חייב כלום. לכן כשכופר בכל, התורה לא חשדה בו ולא חיבתו שבועה, וצריך קרקע מוצקה יותר לתביעה נגדו. אמנם, כאשר מודה במקצת, הרי כנראה שיש משהו בתביעה נגדו, והסיבה אולי שאינו מודה בכל התביעה, היא שיתכן שכרגע אין לו כסף והוא משתמט מחברו, עד שיהיה לו ואז ישלם הכל. ולכן חייבה אותו התורה שישבע, כדי שיודה שלא באמת חייב הכל. ובקצה אפשר לומר, שכשהנתבע כופר בכל, לנו הדיינים אין סיבה לחשוד בו, שאם לא כן כל אחד שרוצה כסף, ותבע אדם אחר ויטען שחייב לו הרבה, וזה יכפור בכל כמובן, ואנו נחשוד בו. אלא המקום שאנו באמת מתחילים לחשוד זה רק כאשר רואים שיש פה באמת עסק לא סגור ביניהם, כדוגמת מודה במקצת, ואז במקרים מסויימים חייבה התרה שבועה. הרב ניר סיני
שאלה: דיון על השקפה: ישנו יהודי הקורא לעצמו (. השמטנו את שמו כדי לא לעשות לו פרסומת). איש זה הוא אנטי ציוני במלוא מובן המילה ולפעמים גם מבזה ת"ח. הוא כל הזמן אומר לי לארגן לו מפגש עם ראש ישיבתי ואני כל הזמן שוכח, אז אולי כבוד הרב יוכל לארגן מפגש עמו ועם יו"ר העמותה שלו וללבן איתם את כל הנושא ההשקפתי (יום העצמאות, צבא, מדינה, וכו ). צריך הרבה מאד סבלנות כדי לדבר עם אדם זה היות והוא מאוד חריף ו. קצת עצבני אך אולי כדאי שהרב ידבר עמו ויתלבן כל הנושא הזה.
תשובה: אינני חושב שצריך להתוכח עם אנשים אלו כי בדרך כלל יש להם עמדות קבועות מראש, והם לא באמת באים לשמוע. הם גם לא מתיחסים לרבנינו כדעת תורה אחרת, אלא סתם באים לקנטר. לדעתי הכי טוב להתעלם מהם. הרב רואי מרגלית.
שאלה: לארגן את הילדים בזמן התפילה: האם מי שיוצא מהתפילה מוקדם כדי להכין את הילדים לבית הספר נחשב לפועל שיש לו היתר לצאת? במקרים מסוימים זה נוגע ב בית.
תשובה: משום בית התירו הרבה דברים. השאלה היא רק מדוע הבית יופר כתוצאה מהמתנה לסיום התפילה?
שאלה: גישת ההלכה לביטוח חיים: חבר סוכן ביטוח ניסה לשכנענו לערוך ביטוח סיעודי כיוון שבקרוב המחירים עולים. באופן כללי מה גישת היהדות לעשיית ביטוח? מצד אחד לא צריך לסמוך על הנס, מצד שני האם לא צריך לפעמים לסמוך על הקב"ה? עד איזה גבול לבטח או לחילופין אילו ביטוחים הכרחיים, בהתחשב בעובדה שאין לנו כסף, וכל ת יהיה מ"המינוס"? מהם סדרי העדיפויות בבחירת ההוצאות, לאחר הוצאות החובה על מזון וחינוך?
תשובה: ביטוח חיים אינו מנוגד לביטחון בד'. כי התורה מדריכה אותנו לנהוג בדרך הטבע ועל ההשתדלות שלנו הקב"ה נותן את ברכתו. אך מי שפרנסתו מצומצמת אינו צריך להכנס לחובות או למינוס בבנק על מנת לעשות ביטוח חיים. ובעזרת ד' כאשר ירווח לו יוכל הוא לעשות ביטוח חיים. וכאשר ירווח לו עוד יותר יכול הוא לעשות גם ביטוח סיעודי. ואולם צריך לזכור שכמה שאדם משתדל אין לזה כל ערך אם לא תחול על מעשיו ברכת ד' ועל כן צריך אדם לבטוח בד' וככל שהביטחון בד' גדול יותר כן הברכה שורה עליו ביותר.
שאלה: תבנית אפיה פרווה: מה עלי לעשות כדי להחזיר תבנית פרווה למצבה לאחר שבטעות אפיתי בה עוגיות חלביות (בתוך נייר מנז טים, על גבי נייר אפיה)
תשובה: לשטוף את התבנית לחכות 24 שעות ולאחר מכן להכניס לתנור על חום גבוה למשך כמה דקות. הרב רואי מרגלית.
שאלה: החלפת פרשיות בתפילין של רבינו תם: ברשותי תפילין של ר"ת אשר אינני עושה בהם שימוש. לצערי, התפילין של רש"י שמשמשות אותי כל יום אבדו. האם יש אפשרות להחליף את סדר הפרשיות בתפילין של ר"ת ובכך להופכן למעשה לתפילין של רש"י או לחלופין לשים פרשיות חדשות בבתים אלו?
תשובה: אי אפשר להחליף תפילין של רש"י לר"ת ולהיפך כשכתבו אותם כסדר הזה והשתמשו בהם בפועל לשם אחד מהשיטות, בין בפרשיות בין בבתים ובין בכיס של התפילין. כך מבואר בסוף ס' לד' באו"ח.
שאלה: זמן טהרה לאחר לידה: מהו דין נידה לאחר לידה? מתי האישה יכולה להטהר? (לאחר לידת בת).
תשובה: היום אין משמעות להטהרות לאחר לידה לבין נידה כי אין אנו יודעים להבדיל בין הדמים ולכן יש לנהוג בדיוק כמו שמטהרים מדם נדות. כלומר: כשמפסיקים לראות דם סופרים שבעה נקיים וטובלים במקוה. הרב רואי מרגלית.
שאלה: השלמת פרשה בשבת הבאה: אני מתגורר בארה"ב. לא קראנו את פרשת השבוע בשבת שעברה (ויחי). האם בשבת הקרובה (שמות) עלינו לקרוא שתי פרשות?
תשובה: כתב הרמ"א בסימן קל"ה סעיף ב': אם ביטלו שבת אחת קריאת הפרשה בצבור, לשבת הבאה קורין אותה פרשה עם הפרשה השייכת לאותה שבת. והוסיף המשנה ברורה: יש אומרים שאם ביטלו פרשת ויחי אין לקרותו עם פרשת שמות, כי כשקורין שתי פרשיות קורא חד גברא סוף פרשה ראשונה עם תחילת השניה, וזה אין נכון לעשותו בשני ספרים. והוא הדין בפרשיות פקודי-ויקרא וכדומה. ויש חולקין וסבירא להו דלעולם משלימין. וכתב בשולחן עצי שיטים דהנוהג כן אין מוחין בידו. וכתב כף החיים שבמקרה כזה הראשון קורא את כל פרשת ויחי והשני מתחיל מפרשת שמות. הרב רואי מרגלית.
שאלה: משלוח תפילין וטלית בדואר: האם אפשר לשלוח תפילין וטלית בחבילה בדואר? האם לעטוף אותם בצורה מיוחדת או לנקוט באמצעי זהירות אחרים? האם להעדיף משלוח ע"י שירות "דואר שליחים" שמגיע באותו היום לנמען? התפילין מיועדים לתרומה, לאירגון מעייני הישועה, ואין באפשרותי להגיע למשרדם בירושלים.
תשובה: אין בעיה לשלוח תפילין בדואר בכמה תנאים: א. לעטוף בשקית ניילון אטומה למים שלא יירטב בגשם. ב. להכניס לכלי קשיח לחבטות שהוא גם מבודד לחום וקור (קלקר או פלסטיק). ג. את כל זה לעטוף במעטפת הניר של הדואר ולשלוח. כך אפשר הלכתית (שני כיסויים) ובטיחותית (שלא יינזק). הרב רואי מרגלית (באדיבות תפילין בית-אל).
שאלה: חלב ובשר אצל אברהם אבינו: כשאברהם אירח את המלאכים הוא הגיש להם גם טלה צעיר וגם חמאה. האם אפשר לקבל הסבר לעניין?
תשובה: יש מס' תשובות: א. הם נדמו לו כערביים ורק אחר כך ידע שהם מלאכים לכן הגיש להם כך. ב. אפשר לאכול חמאה ואח"כ בשר אך לא להיפך. ג. עדיין לא ניתנה תורה ולכן לא היתה בעיה. ד. גם אם שמרו תורה אסור לאכול ביחד אך אחד אחרי השני בלי הפסקה זה מדרבנן. הרב רואי מרגלית.
שאלה: צפיה בסרט - "טרוד במלאכתו": ההלכה משתמשת בסברה של "טרוד במלאכתו" כשהיא מתירה לגבר להיות מציל בחוף ים מעורב שיש בו נשים. האם מאותה סברה מותר לראות סרט עלילתי שבתוכנו נקי אך השחקניות לבושות בצורה לא צנועה, וכיון שאני טרוד בעלילה של הסרט איני שם ליבי ללבוש הפרוץ?
תשובה: הנחתך אינך מוסכמת. מה שהותר לרופא שבאמת טרוד במלאכתו לא הותר למציל, אלא רק בשעת ההצלה עצמה.
שאלה: השקפה ציונית וחרדית: אני לומד בישיבה ציונית דתית ויש לי חבר חרדי. אני יכול לשכנע אותו להתעמק בהשקפת העולם הציונית דתית, אבל מן הסתם הוא ישאל אותי למה אני לא לומד את השקפת עולמם של הרבנים החרדים. מה עלי לענות לו?
תשובה: אין סיבה להמנע מלהכיר את השקפת עולמם של הרבנים החרדים. אתה יכול להסכים לדרישה כזו. מאידך אתה תלמד אותו את השקפת העולם של הרבנים הציונים ולוואי שכל תלמידי הישיבות יכירו אלו את דרכם של אלו ותהיה יותר הבנה הדדית ויותר אחדות בין בני התורה.
שאלה: קדיש על הורים של גר: חמותי התגיירה בצעירותה. לאחרונה נפטרה אימה שלה שלא היתה נוצריה ולא היותה מכשול במשך כל השנים להתגירותה של ביתה. האם חמותי צריכה לומר קדיש?
תשובה: לדעתי, לא שייך לומר קדיש על אינה יהודייה.
שאלה: שינוי נוסח בברכת המזון: האם ניתן לשנות את נוסח הטקסט ע"פ המציאות? לדוג בברכת האורח שבברכת המזון כתוב: "הרחמן. בעל הסעודה. הוא בניו ואשתו." האם במקרה שהאבא נפטר ל"ע יהיה אפשר לשנות קצת מאי נעימות? או שמא הנוסח קבוע וכולל?
תשובה: מסוף ברכה רביעית ניתן לשנות ע"פ הבקשות הנצרכות. ויש שהוסיפו גם "הרחמן" נוספים לפי צרכי השעה. ולכן גם כאן כמובן שאפשר לשנות גם בגלל אי נעימות וגם שלא יישמע כדובר שקר. הרב רואי מרגלית.
שאלה: הציונות הדתית בנוסח ספרד?: למה יש לנוסח ספרד מעמד מרכזי בקרב הציבור הדתי-לאומי? בישיבות ובאולפנות רבות מתפללים דווקא בנוסח זה וברוב המנינים המרכזיים של ישובים רבים התפילה מתנהלת בנוסח זה. האם היו רבנים שהמליצו שזה יהיה ככה? האם זה מפני שהציונות הדתית מעין המשכה של החסידות?
תשובה: בדרך כלל נהוג ללכת אחר רוב הציבור ואם רוב הציבור מתפלל בנוסח מסוים כך נקבע הנוסח של בית הכנסת. נוסח ספרד הוא נוסח אמצעי בין הנוסחאות ועל כן הוא מצוי יותר.
שאלה: משך הזמן למשנה מקום משנה מזל: במידה ואדם משנה מקום בכדי לשנות את מזלו, בכמה זמן מדובר? חודש חודשיים? או יותר?
תשובה: שינוי מקום עוזר בקריעת גזר דין של אדם כאשר האדם מצרף לכך שינוי מעשה לטובה. כמו זהירות יתר במצוות, תוספת צדקה, תפילות קבועות באותו מקום, לימוד תורה וכדומה. אם נעשו כל אלה, יש להניח, שאחרי שנה, כאשר יעבור יום הזיכרון, שהוא יום הדין, יפקד האדם לטובה בכל ענייניו.
שאלה: השבת אבידה למי ששכח שמירה: אצלינו ביישוב התושבים שומרים בלילות. אם תושב לא מגיע לשמירה, השומר שסיים את המשמרת מזעיק את כונן השמירות וה"שכחן" צריך לשלם את עלות השמירה קנס. האם מדין "השבת אבידה" אין חיוב על השומר להזעיק קודם את התושב שחלה עליו חובת השמירה ובכך להצילו מן הת?
תשובה: אכן הצדק עמך. כך צריך לעשות.
שאלה: צער ובושה או חילול שבת: אישתי סובלת מחוסר פיגמנט בגוף (הנקרא ויטיליגו) ועקב כך יש לה כתמים בחלקים מסוימים בגוף ובפנים. בשבת, כידוע אסור לשים "מיי-קאפ", מה שמעמיד אותה בדילמה קשה מאוד. בשבתות בהן היא לא שמה את המייק-אפ היא מסתגרת בחדר במשך כל השבת. מה עלינו לעשות?
תשובה: היא צריכה ללכת לטיפול רפואי שיעזור לה להגמל מזה. בשבת זו אכן בעיה, מה שאפשר זה אם יש איזו אחות נכריה או מישהי נכריה בשכנותה שתבקש ממנה שתמרח לה, זהו פתרון. לתשובת הרב רואי מרגלית. לתשובת הרב יעקב אריאל.
שאלה: מניין שוויוני - גברים ונשים: לצערי, בני מתפלל במניין הנקרא "שוויוני", גברים ונשים יחד ללא מחיצה. יש לבתו בת-מצווה והוא הזמין אותי לבוא לשבת ולשמוע את נכדתי קוראת בתורה. אינני יודע כיצד להגיב. מה לעשות?
תשובה: לצערי אין אפשרות להשתתף באירוע זה. איחולי לך שנכדתך תלך בדרכך ותוכל להשתתף בעתיד בשמחותיה.
שאלה: ברכה על רעם באמצע תפילה: אם שומעים רעם באמצע תפילת ערבית (ברכות ק"ש, ק"ש עצמה, בתפילה או בסיומה) - האם יש לברך, ומתי?
תשובה: יש לברך רק 'בין הפרקים', לדוגמא: בין 'שמע' ל'והיה אם שמוע' או בין 'גאל ישראל' ל'השכיבנו' אם שומע רעם או רואה ברק יכול לברך.
שאלה: הלימוד שאחרי ברכות התורה: אם אני מתכוון ללמוד מיד לאחר ברכות התורה בבוקר תנ"ך או גמרא - האם אני עדיין צריך לומר את פסוקי ברכת כהנים שנהוג לומר כ"לימוד" בסיום ברכות התורה?
תשובה: לכתחילה ראוי לומר את הפסוקים, כמודפס בסידורים, שתקנו לנו קדמונינו, וודאי יש בהם משמעות דווקא בפסוקים אלו. מ"מ אם למד מיד אחר ברכת התורה שאר דברי תורה יצא ידי חובה.
שאלה: עניית אמן באמצע פסוקי דזמרא: לעיתים יוצא שאני מקדים את הש"ץ בתפילת שחרית, וכשהוא מברך "מלך מהולל בתשבחות" של ברכת ברוך שאמר אני כבר בקטע אחרי (מזמור ל יהי כבוד). האם מותר לי לענות על ברכתו?
תשובה: כן, מותר לענות אמן.
שאלה: ליפול ולקום בתחנון: מהיכן מתחילים האשכנזים ליפול על זרועם? "ויאמר דוד אל גד" או "רחום וחנון חטאתי לפניך"? האם יש חלקים בנפילת אפיים בהן יש לעמוד?
תשובה: אפשר ליפול כבר מויאמר דוד אל גד שהוא הקדמה למזמור נפילת אפים. לגבי הקימה כתב המשנב"ר: "ואנחנו לא נדע" בישיבה, "מה נעשה" בעמידה. הרב רואי מרגלית.
שאלה: הבטה על הכהנים בשעת ברכה: האם בברכת כהנים יש להביט לכיוונם. האם ממש לראות כיצד הם נושאים את כפיהם, או עדיף לעצום עיניים?
תשובה: כתב השו"ע בסימן קכ"ח סעיף כ"ג: "והעם יכוונו לברכה ויהיו פניהם כנגד פני הכהנים ולא יסתכלו בהם הגה:.ויש מקומות שנהגו שידיהם בפנים מן הטלית שלא יסתכלו העם בהם". כתב המשנב"ר: רוצה לומר, לא בפני הכהנים ולא בידיהם, והטעם הוא גם כן כדי שלא יסיחו דעתם מהברכה, ואם כן כל שכן שלא יסתכלו במקום אחר. ומדינא אינו אסור אלא בהסתכלות מרובה שיכול לבוא לידי הסח הדעת, אבל ראיה קצת שרי, דדוקא בזמן המקדש שהיו מברכין בשם המפורש והשכינה היתה שורה על ידיהם, היה אסור אפילו ראיה קצת, מה שאין כן בזמן הזה. ומכל מקום נוהגין גם עכשיו זכר למקדש שלא להביט בהם כלל. ובדרכי משה מוסיף שגם העם נוהגין לכסות פניהם בטלית כדי שלא יוכלו להסתכל בידי הכהנים. כתב כף החיים: ע"פ הזוהר גם בזמננו יש להיזהר שלא להסתכל על ידיהם מפני כבוד השכינה שהאצבעות רומזות אל שם קדוש. ולפי זה גם לכהנים אין להסתכל על ידיהם מטעם זה. הרב רואי מרגלית.
שאלה: חזק ונתחזק בסיום קריאת חומש: האם מי שעולה לעליית שביעי-חזק צריך לומר עם הקהל את "חזק", או שלגביו זה נחשב הפסק בין הברכות שמברך בעלייתו לתורה?
תשובה: לגבי העולה זה אכן נחשב להפסק בין הקריאה לבין הברכה, והוא עצמו לא יאמר 'חזק חזק ונתחזק'.
שאלה: התחלות חדשות בימי שני ורביעי: האם יש לחשוש להתחיל פרוייקטים חדשים בימי שני ורביעי?
תשובה: יתחיל מתי שיכול וה' יעזור לך שתצליח. זו מיסטיקה ואין להתייחס לזה.
שאלה: אמירת "הושיענו" לאחר שיר של יום: האם בימים שישי ושבת אומרים את פסוקי "הושיענו" לאחר אמירת שיר של יום?
תשובה: בשבת לכו"ע אין אומרים "הושיענו", כיון שהיא עצמה ישועה "תפארת גדולה ועטרת ישועה יום מנוחה וקדושה לעמך נתת". ויש סדורים שכתבו שגם ביום שישי אין אומרים, משום שכבר נכנסת הארת השבת, וכן המזמור "ה' מלך גאות לבש" של יום שישי, נאמר גם ביום שבת לאחר מזמור שיר ליום השבת (נתיבי עם לר' עמרם אבורביע ). אך רוב הקהילות אומרים ביום שישי הושיענו וכן ברוב הסדורים. הרב חיים סולטן.
שאלה: לימוד בתפילין: האם יש עניין ללמוד עם תפילין, או שמיד לאחר התפילה יש להורידם? אם לומד 10 דקות אחרי התפילה - עדיף שילמד עם תפילין?
תשובה: יש ענין ללמוד עם תפילין, ואף שהשו"ע בסימן ל"ח סעיף י' כתב שהקורא בתורה פטור מן התפילין (לפי כף החיים אף בלימוד תלמוד), ודאי שיש מעלה בזה אם יכול לשמור עצמו בנקיות. אמנם יש שכתבו שמי שלומד כל היום עם תפילין יש חשש ליוהרא אם לא משתדל להדר גם בשאר מצוות, אך ללימוד שאחר התפילה ודאי שיש בזה הידור שמראה שקשה לו להיפרד מן המצוה, וגם מעוטף בשתי מצוות באותו זמן של לימוד. הרב רואי מרגלית.
שאלה: התפילה - רוחנית או גשמית?: למה 70 מהתפילה שאמורה להיות רוחנית ולהעלות אותנו לפי מעלה היא על דברים גשמיים כגון פרנסה ובריאות?
תשובה: אני מניח שאתה מתכוון לתפילת שמונה עשרה. אך אם כן ההנחה שלך אינה נכונה כלל. כי שלושת הברכות הראשונות הם ברכות השבח. ברכה רביעית בקשת הדעת היא רוחנית. ברכה חמישית היא על התשובה והחמישית על הסליחה גם הם על רוחניות. גם הברכות הבאות הם אינם פרטיות אלא על הכלל על הגאולה ועל הרפואה ועל הפרנסה. ומאחר שהם על כלל ישראל הרי כל ענינם שלעם ישראל יהיו התנאים הבריאותיים והכלכליים כדי שיוכל לעבוד את ד' בשלמות. ובודאי זו המשמעות של התפילה על קיבוץ גלויות והשבת השופטים ובנין ירושלים ומשיח שכל אלו לשם הופעת כבוד ד'. אם כן איזה ברכות הם על גשמיות?
שאלה: אמירת חס ו : האם יש עניין לומר "חס וחלילה" בכל פעם ששומעים ברדיו או בשיחה תחזית רעה על המצב?
תשובה: אין צורך לומר ח"ו. ואין צורך לקבל כל תחזית כאילו היא מציאות. אך יש בהחלט צורך תמיד להתפלל לד' שישלח את ברכתו לעם ישראל ויגאלנו גאולה שלמה בקרוב.
שאלה: אמירת ברכות בהליכה: האם מותר כשממהרים לתפילה לומר ברכות השחר או ברכת אשר יצר בהליכה? האם בכלל מותר לברך תוך כדי הליכה או נסיעה ברכב?
תשובה: כן אין בזה בעיה. לגבי קריאת שמע מוזכר שיעמוד, שאר הדברים וודאי שיכול לומר תוך כדי הליכה.
שאלה: קריאת שם ה  בהבדלה: בישיבתנו מכבדים בחורים ספרדים באמירת הבדלה במוצ"ש. האם כשהמבדיל אומר "כוס ישועות אשא", מותר לענות לו "ובשם ד אקרא", וכן לענות "אנא ד הושיעה נא"?
תשובה: כן, אין בזה בעיה.
שאלה: ברכת דיין האמת על אסון עולמי: האם גם על שמועה רעה שלא קשורה למוות (נשרף בית, חבר שבר יד, אסון עולמי) יש לברך דיין האמת?
תשובה: אם הוא באמת מצטער מזה, שיברך.
שאלה: (כמעט) סיום מסכת: למדתי מסכת בגמרא לא לפי הסדר אבל סיימתי כמעט את כולה - ניתן לעשות סיום מסכת? האם חובה לומר את ה"יהי רצון"?
תשובה: אין חובה לעשות סיום ולומר את היהי רצון, אך אם רוצה לעשות "סיום" יש לסיים את הקטעים החסרים ולפחות את המשניות כדי שייקרא "סיום", ויוכל גם להעיד על עצמו ביהי רצון שסיים את כולה. הרב רואי מרגלית.