LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: טיפול בכלב בשבת: האם מותר לקשור כלב בשבת, לסגור אותו בחדר, לגעת בו או להרים אותו? יש לציין שלקחנו כלב דווקא ע מ להשתעשע איתו והוא חי בבית.
תשובה: אם זה כלב שעלול לברוח, יש בעיה לקשור אותו בשבת כי אז זה נחשב כמו צידה. בדרך כלל, כלב מכיר את בעליו ולא בורח, ואם כן, לקשור אותו בשבת יהיה מותר וכן יהיה מותר לסגור אותו בחדר. לגעת בבעל חיים בשבת מותר אך אסור להרים. אתה מציין שמדובר בחיית מחמד שלקחו בכדי להשתעשע, ונשאלת השאלה האם אפשר להפקיע גדר מוקצה מבעל חייים? בדברים אחרים אפשר להפקיע, לדוגמא, אדם שהלך לטייל בנחל ומצא שם חלוקי נחל, אסף כמה מהם והביא אותם הביתה וייחד אותם למשחק בשביל הילדים הקטנים, למרות שסתם אבן בשבת היא מוקצה, אם ייחדו אותה למשחק מופקע מזה גדר מוצקה. שאלו שאלה זאת את הרא"ש, האם אפשר להפקיע מבעל חיים גדר מוקצה? ואכן, יש אחד מהראשונים שרצה לומר שמופקע מזה גדר מוקצה, אך הרא"ש אומר שמוקצה של בעלי חיים כל כך חמור, שיש בו חלק שאין לאדם שליטה בו, בניגוד לחפץ דומם, ולכן אי אפשר להפקיע מהבע"ח גדר מוקצה. ולכן, אי אפשר להרים אפרוחים שהילדים משחקים בהם בשבת, ולא כלב ולא חתול. לגעת מותר, אך גם אסור להישען לגמרי על הבע"ח (כגון על שור, כלב וכו').
שאלה: שבע ברכות בשלושת השבועות: האם ניתן לקיים שבע ברכות ב-3 השבועות, כאשר החתונה מתקיימת לפני י"ז תמוז?
תשובה: כן. הספרדים עושים חתונות עד ראש חודש אב, ליהודי אשכנז מותר לפחות לעשות שבע ברכות. אמנם, יש להימנע מריקודים יותר מדי או מוסיקה, אבל לשיר בפה בשבע ברכות וודאי שאין בעיה.
שאלה: שאלה פילוסופית על היחס לרשעים: כבר כמה זמן מטרידה אותי השאלה הפילוסופית הבאה, ואני לא מוצאת תשובה. זה שמחבל מתאבד לא יהיה בגן עדן זה בטוח, אבל לכאורה זה לא פיר, כי הרי הוא נולד למציאות כזאת שזה מה שחינכו אותו מגיל אפס, אז זה לא אשמתו שהוא התאבד (או שכן), אותו דבר אפשר להגיד לגבי אדם נוצרי, שזה לא אשמתו שכך התחנך. כנ"ל לכל הפושעים למינהם. וזה ממש מטריד. אשמח לקבל מקורות לתשובה.
תשובה: אני לא פנוי למצוא לך מקורות, אולם היסוד הוא האמונה בבחירה חופשית. כך מרחיב הרמב"ם בהלכות תשובה מפרק ה'. נכון מה שכתבת שהדין שנידון כל אחד זה לא לפי מעשיו החיצוניים אלא לפי שיקולים יותר אוביקטיביים. גם זאת כותב הרמב"ם בהלכות תשובה. הדין האלוקי מתחשב בכל דבר. אם אדם נולד בסביבה שגרמה להתדרדר יש בכך סיבה להקל בדין כלפיו. אולם למרות זאת יש אחריות בסיסית לאדם. זה נחשב כ"טעונים לעונש" אולם לא לגבי עצם זה שהוא עשה מעשה עבירה. ודאי שמי שמנהיג את הלאומיים שנלחמים בישראל יש להם יתר אחריות. אולם יש אחריות מסויימת גם לכל פרט.
שאלה: מנהג מלקות: מהו המנהג לקבל מלקות מהגבאי בבית הכנסת, מתי ולמה זה נהוג, מה המקור למנהג, מי מקבל, מתי, מי המכה, כמה ולמה?
תשובה: מנהג זה מובא בהלכות יום הכיפורים, שהיו נוהגים לקבל 40 מלקות, כחלק ממעשי התשובה, הכנעה וקבלת הייסורים. בדורות האחרונים המנהג הזה נחלש, בגלל ריבוי הצרות.
שאלה: רוטב ווסטרשיר: האם יש בעיה של הכנסת רוטב ווסטרשיר למאכל בשרי, ומה עם זה בתוספת פרווה בארוחה בשרית?
תשובה: חלק מרכיבי הרוטב הזה הוא דג אנשובי ויש כאן בעיה של אכילת דג עם בשר. לספרדים נראה שאין להכניסו למאכל בשרי. אולם לאשכנזים, אם לא מורגש טעם הדג, מי שרוצה יכול להקל גם בלכתחילה (על פי המגן אברהם אורח חיים, קעג, א וכמותו פסק ערוך השולחן ביורה דעה, קטז, י). לתוספת פרווה, יותר מרווח להקל בדבר זה.
שאלה: שליח ציבור במושב חילוני: אני גר במושב חילוני, המניין בשבת מוצלחת בסביבות עשרה אנשים. ישנם שנים שלושה אנשים שלא נוסעים בשבת. האם מותר לאדם שנוסע בשבת להיות שליח ציבור? בשבת האחרונה עלה אדם שלא שומר שבת כהילכתה להיות שליח ציבור ואדם אחר שהתנגד לכך עזב באמצע התפילה. הדבר גרר עוגמת נפש גדולה לכולם. מה לעשות?
תשובה: מחלל שבת בפרהסיה אינו יכול עקרונית לשמש כש"ץ. אולם אם הוא כבר עלה אין לאדם מבחוץ יכולת לתת תשובה, רק אדם מקומי המכיר היטב את האנשים והתנאים המיוחדים והקשיים להחזיק מניין יכול להחליט ( מתוך שיקול דעת מעמיק וישוב הדעת) איך להגיב ולהביא בחשבון את ההשלכות.
שאלה: אכילה לפני קריאת המגילה לאשה: אני ב"ה אמא לילדים, לאחר קריאת המגילה בביהכנ"ס בליל פורים כל המשפחה אוכלת ארוחת ערב. אני עוד לא שמעתי מגילה האם אני יכולה לאכול איתם ביחד. (הקריאה לנשים נעשית מאוחר יותר) איני צמה בתענית אסתר - אני מניקה.
תשובה: מותר לך לאכול אכילת עראי, מזונות עד כביצה, פירות ושתיה ללא הגבלה.
שאלה: להמשיך לאכול כשטעה : בירך שהכול על פירות יצא האם יכול להמשיך ולהוסיף פירות ללא ברכה נכונה או אם הוא רוצה להמשיך שיעשה עכשו ברכה חדשה?
תשובה: לכתחילה אין לברך שהכל על פירות. אולם אם בטעות בירך שהכל על פירות וממילא יצא ידי חובה, יכול להמשיך ולאכול את הפירות ואין לו לברך שוב. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: ראש הישיבה רוצה שאני יפתור לבד עם הרב: שאלה ישנה: האם מותר להתחצף לרב שכל הזמן משקר ומעליב האם מותר לצעוק עליו לא לשים לב אליו?
תשובה: ראשית עליך לגשת לרב באופן אישי ולומר לו שהוא אומר עליך דברים לא נכונים וזה מעליב אותך ולשאול אותו למה הוא עושה לך את זה. וכל זה תעשה בנימוס. ויתכן שתוכל לשכנע את הרב בצדקתך. ואם זה לא יעזור עליך לפנות ליועץ או לראש הישיבה ולבקש את עצתם. רק בדרך זו תוכל למצוא פתרון טוב לבעיה. הרה"ג זלמן מלמד שליט"א השאלה החדשה: הרב על עצתך. ניסיתי לעשות כפי שאמרת לי והלכתי לראש הישיבה ראש הישיבה אמר לי ולרב  שעליו שאלתי לפתור את זה לבד אני באתי לרב וניסיתי לדבר הוא מצידו לא רצה לדבר עלזה והוא מתעלם ממני עד היום האם אני יכול להחזיר לו את אותו יחס. תשובה: אני מציע שתכתוב לרב שלך שאתה מבקש שהוא יעזור לך לתקן את התהגותך כי אתה רוצה שתיהיה הבנה בינך ובינו. ואתה לא יודע מה אתה עושה שזה לא מוצא חן בעיניו. ואתה מבקש להבין. ואם זה לא יעזור תפנה ליועץ החינוכי.
שאלה: נישואי אחי באירוע שאינו מופרד: אני חוזר בתשובה מזה כשנה, בתשובה שלמה בע"ה, ואחי הגדול מתחתן בקרוב במזל טוב. אך הוא מתחתן באירוע שאינו מופרד ואני לא רוצה לראות נשים רוקדות, ומצד שני אני חייב להיות בחתונה ולא רק בחופה מכיוון שזה אחי. הציעו לי רעיון של פרגוד ביני לבין כל המשפחה, אבל חשבתי אולי לכבודו יש עוד רעיון חוץ מזה מכיוון שיש כאן אי נעימות מצד המשפחה.
תשובה: כשיתחילו הריקודים אינך חייב להישאר במקום, אתה יכול לצאת ולחזור אחרי הריקודים. באשר לסעודה תמצא מקום צדדי צנוע יותר ושב שם.
שאלה: המקור לגיל בר-מצווה: מה המקור לזה שעושים בר-מצווה בגיל 13 ובת-מצווה בגיל 12?
תשובה: שיעור זה של הזמן הוא הלכה למשה מסיני, כמו כל שיעורי תורה, ויש שהסמיכוהו למקרא, שנאמרו ויקחו שני בני יעקב שמעון ולוי אחי דינה איש חרב, ולוי באותו פרק בן שלש עשרה שנה היה ונקרא איש, וחיוב במצוות תלוי במי שהוא איש, שנאמר: איש או אשה כי יעשו מכל חטאת  טור קסו  האדם, שאיש הוא בכלל עונשים. ויש שנתנו רמז לדבר מהכתוב: עם זו יצרתי לי תהלתי יספרו, "זו" בגימטריא י"ג. (מתוך אנציקלופדיה תלמודית ערך "בר מצוה") הרב יאיר וסרטיל
שאלה: נישואים עם אשה שלא רוצה כיסוי ראש: יש לי חברה שאני רוצה להתחתן איתה והיא לא מוכנה ללכת בכיסוי ראש. האם אני אמור להתחתן או להיפרד?
תשובה: השאלה אינה כסוי הראש אלא השאלה היא האם היא מוכנה לחיות חיי תורה ולשמור על מצות התורה בשלמות. כסוי ראש הוא מבטא יותר מכל את הנכונות לקבל עול מצות בשלמות ואם היא אומרת שהכל היא מוכנה לעשות כתורה וכמצוה ורק הכסוי ראש הוא שקשה לה, יש הרבה דרכים נחמדות לכסות את הראש. יש כובעים שונים ואפשר גם קצת פאה. וזה עניין של הרגל להרבה נשים כסוי הראש מוסיף חן.
שאלה: הריגת עמלק: הערבים מאמינים שכאשר הם הורגים יהודים כגון בפיגוע או ברצח וכד אז הם מקדשים את אללה כלומר אלוהים, וכמובן כל בר דעת מבין שהמעשים שלהם נובעים מרשעות וחוסר הגיון פשוט. אבל שאלתי היא במה אנחנו יותר טובים שגם אצלנו בתורה הקדושה רשום שצריך ואפילו מצווה להרוג את עמלק איך יתכן שיש הגיון בדבר, הרי אלוהים לא באמת רוצה שנהרוג יצור שהוא בעצמו ברא ונתן לו חיים, לכן אני נמצא בקונפליקט רציני מהי האמת כי עם לנו יש על מה להסתמך אולי גם לערבים יש הרי אצל שתינו בתנ"ך רשום שצריך להרוג אחד את השני?
תשובה: יש הבדל עקרוני בין שני הדברים. בתורה אצלנו כתוב: "ובערת הרע", בביעור הרע עושים מעשה טוב, בזה אתה מציל אנשים אחרים. הערבים הללו שרוצים לפגוע בעם ישראל, לא עושים זאת משום שעם ישראל עשה מעשה רע, אלא זו שנאה עיוורת נגד העם הזה משום שהוא מייצג בעולם את האמונה. אנחנו עושים התגוננות ומבערים את הרע, כמו שיש בתורה ציווי של "לא תחיה כל נשמה", כפי שספר החינוך והרמב"ם כותבים שהם היו מקור העבודה זרה, מקור הרשעות בעולם, והתורה ציוותה אותך לבער את הרשעות. זה כמו שמכניסים מישהו לבית הסוהר, אף שלכאורה זהו דבר אכזרי, אתה לוקח אדם ומנתק אותו ממשפחתו, מאישתו וילדיו, אבל מכניסים אותו כדי להגן על החברה. הקדוש ברוך הוא אמר שצריך לבער את עמלק כדי להציל את העולם, להציל את כל האנושות ממקור הרשעות. כששאול המלך יצא למלחמה, כתוב "וירב בנחל"- מה זה משנה לנו היכן הוא רב? ח אומרים שזה רומז ללימוד זכות ורחמנות של שאול על עמלק. יצאת בת קול ואמרה "אל תצדק הרבה"- לא להיות יותר מדי רחמנים שכשהקב"ה מצווה. מה שהאלוק מצווה, זה ביעור הרע. כמו שצריך לבער את הרע, אף שלא תמיד אנו שמחים לעשות את זה אך יש אילוץ, כך עמלק שהם מקור הרשעות, צריך לבער אותם. אבל מה שהם עושים זה רישעות לשמה, עם ישראל לא עשה להם דבר. הם רדפו את עם ישראל במשך 2000 שנה, הנוצרים אמרו שהיהודים הרגו את האלוקים שלהם, וכך הם מחזיקים עד היום הזה, ועוד עלילות שונות ומשונות. כל זה רשעות, ואי אפשר להשוות ציווי אלוקי לבער הרע, עם רשעות שהם עושים את זה לשם רשעות, זה הבדל מהותי.
שאלה: נשאר לי כסף משנורר לפורים: עשיתי שנורר (בקשת צעצועים מחנויות בחינם בשביל שוק פורים) ואמרנו שחלק מהרוחים זה לתרומה. האם מותר לי לקחת משהו אלי, ומה הדין אם עלו לי כסף הנסיעות ואין החזרים?
תשובה: מה שעלו לך ההוצאות מותר לך לקחת, תעריך את ההוצאות ותיקח לעצמך. הוצאות אפשר, אך לא רווחים. ואת כל השאר תיקח למטרות של צדקה, ולא לעצמך.
שאלה: אסתר בבית אחשוורוש: מדוע לאחר שהתהפך הפור ובני ישראל ניצלו עדיין נשארה אסתר עם אחשוורוש?
תשובה: ראשית, כיצד יכלה אסתר לברוח מבית המלך ששולט על 127 מדינות? ויש גם הסבר על פי המהלך הכללי של המגילה. למלך אחשוורוש היה עניין שכל אנשי מלכותו יקבלו את התרבות הפרסית ויתנהגו אותו דבר, וזה כדי לבסס ולחזק את שלטונו, שאם אין הבדל תרבויות אין סיבה למרוד בו. לרעיון זה רצה מרדכי להתנגד כדי שעם ישראל ישאר ביחודו גם בגולה ולא יתבולל בין העמים. כשמרדכי שלח את אסתר אל אחשוורוש כדי לבטל את גזרת המן עונה לו אסתר המלכה: "כאשר אבדתי אבדתי", אסתר מוכנה להקריב הרבה כדי להציל את עמה מכליה רוחנית ופיזית וחלק מההקרבה זה להישאר בבית אחשוורוש.
שאלה: עול מלכות שמים ומצוות: מה ההבדל בין קבלת עול מלכות שמיים לקבלת עול מצוות?
תשובה: "עול מצוות" זה עשיית הדברים בפועל, לדוגמא, לקבל על עצמי לקבל לאכול מצה למרות שהיה נעים לי אחרת. "עול מלכות שמים" זה לקבל את האלוקות, שאדם באופן עקרוני ידע שיש בורא לעולם והעולם אינו הפקר, בלי להיכנס לפרטים מה לעשות וממה לחדול. ח דרשו לקבל קודם כל "עול מלכות שמים" ואחר כך "עול מצוות", את פרטי הדברים. לפעמים לקיים מצוות זה לא קל, אך האדם יכול לספוג את זה משום שהוא יודע את גודלו של המצווה. ולכן, קודם כל אדם צריך לקבל באופן כללי שהוא מבטל את עצמו בפני האלוקות. ולאחר מכך, יקבל עליו את הפרטים מה ציווה הבורא לעשות וממה ציוה לחדול.
שאלה: עידוד לחברה שהפילה עוברה בחודש התשיעי : חברה טובה שלי ילדה עובר מת בחודש התשיעי. חברתי שבורה מאד. היש מאמר עצה שיוכלו לעודדה?
תשובה: פעם באה אשה בבכיה לבעל שם טוב הקדוש בתחינה שיברך אותה בפרי בטן. לאחר חשיבה ארוכה ברך אותה בבן זכר אולם התנה זאת בכך שתביא אליו את הילד ביום הולדת השני שלו. כעבור שנתיים ותשעה חדשים הביאה האשה את ילד המחמד אל הבעש"ט. הרב חיבק אותו בהתרגשות, נישק אותו שוב ושוב וחוזר חלילה. בדרך הביתה הילד לא הרגיש טוב ונפטר. האם השבורה רצה בבהלה חזרה לבעל שם טוב. לאחר שנרגעה מהבכי הממושך, החל הבעש"ט לספר לה סיפור: פעם היה ילד, בן לפריץ חשוב בשם הגרף פוטוצקי. ילד זה גדל לתפארת והיה גאוות הוריו, להם הוא היה בן יחיד. אביו שכר לו מלמד אישי - כומר חשוב ביותר שיילמד אותו מידי יום. לימים נודע לילד כי הכומר אינו אלא יהודי ירא שמים, ובחלוף הזמן הילד התגייר וברח ממקומו. לימים, לצערינו, נתפס רבי אברהם גר הצדק על ידי הכנסיה כשברור היה כי יהרג על מעשהו הנורא - התגיירות. אולם בהשפעת הוריו החשובים הסכימו ראשי הכנסיה לאפשר לו לחזור בו ולהתחרט על מעשיו ובכך חייו ינצלו. אולם ר' אברהם שכבר טעם את טעם האמת סרב בכל תוקף. וכך עלה רבי אברהם על המוקד תוך קידוש ה' עצום, כשהוא חוזר שוב ושוב על אמירתו כי אינו מוכן למכור את האמת תמורת חיי שעה בעולם הזה. המשיך הבעל שם טוב וסיפר: כשהגיעה נשמתו של רבי אברהם לשמים, התקבל בכבוד עצום שאין כדוגמתו. הובטח לו כמובן מקום של כבוד במחיצת רבי עקיבא במקומם של הרוגי המלכות שבכל הדורות. אולם לפני מתן פסק הדין, יצא קיטרוג קטן על כך שרבי אברהם הקדוש ינק בילדותו שנתיים חלב מאימו הנוכריה ובכך טימא במעט את נפשו. אולם בגלל שלא היה זה אשמתו, הוחלט לאפשר לו לרדת שוב לעולם הזה, לגדול אצל אם יהודיה ולינוק ממנה חלב יהודי טהור, ובכך לתקן את החיסרון". סיים הבעל שם טוב בהתרגשות: "ואת, מה אכפת לך אם זכית להניק שנתיים נשמה כל כך עליונה וחשובה?!" סיפור זה ממחיש לנו את הפסוק: "כי גבהו שמים מארץ כן גבהו דרכי מדרכיכם ומחשבתי ממחשבתיכם". אין לנו הבנה בדרכיו של ה', אנו רק יכולים (וחייבים) להאמין ולדעת כי הכל מנוהל לטובה על הצד הטוב ביותר! אין לנו אפשרות לדעת למה נשמה באה לעולם, לכמה זמן, ומה התיקון שעל כל נשמה לעשות בעולם. יש נשמות שגומרות את התיקון שלהם במהירות ואין להם צורך בשהיה ממושכת פה בעולם. נשמה כזו זוכה לחזור ללמעלה נקיה וצחורה ללא טעם חטא. חזקי את חברתיך ובעזרת ה' תזכה בקרוב להרות שוב וללדת ילד בריא ולראות רק נחת. הרב שמואל הולשטיין
שאלה: תפילה לילד בכיתה ה : אני בכיתה ה ואני רציתי לשאול מה ספרדים בכיתה ה צריכים לומר בתפילה?
תשובה: מה שהמורה אומר להתפלל תתפלל. בכתה צריך לקבל כל מה שהמורה אומר בין ספרדי ובין אשכנזי זה לא משנה.
שאלה: מחיקת שם ה : האם יש קדושה לשם אלוקים בשפה לועזית? אם כן, האם יש לכתוב את המילה שלא במלואה או בשינוי, כגון G-d, באנגלית? האם מותר להכניס ספר באנגלית שמופיעה בו מילה זו לשירותים? והאם יש איסור למחוק מילה זו? לגבי מחיקת שם ה בכלל, ולא באגלית, האם יש איסור גם כאשר השם נכתב לכתחילה על מנת כן שאולי יימחק, למשל אדם הכותב טיוטה לספר קריאה? בנוסף, האם כתיבה במחשב נחשבת לכתיבה, ומחיקה למחיקה? אני כותבת ספר קריאה באנגלית ובו אני כותבת את שם אלוקים באנגלית (G-d), אלא שהספר בשלבי טיוטה ואני משנה דברים כל הזמן. האם ניתן למחוק את המילים הללו במחשב?
תשובה: לדעת פוסקים רבים גם בשם ה' בלועזית יש קדושה. כתיבה במחשב אינה נחשבת כתיבה לעניין זה, הן משום שהיא עומדת להימחק ע"י שמירת המסך והן משום שהכתב אינו כתב אמיתי אלא רק אילוזיה של כתב. את נוהגת כהלכה בכתיבת G-D.
שאלה: בית כנסת לנשים: בבית הסוהר נווה תירצה, בית כלא לנשים בלבד, אין בית כנסת. רציתי לדעת אם באופן תיאורטי ניתן להקים בית כנסת לנשים בלבד כמו במקרה הזה על מנת לאפשר להן להתפלל במיוחד בשעה קשה זו של חייהן, ואם כן, האם התפילה צריכה להתקיים ע"י רב או רבנית?
תשובה: גם נשים צריכות מקום תפילה מוסדר. אין צורך ברב או רבנית כל אחת יכולה לבוא בזמנה החופשי ולהתפלל. אפשר להציע להן לקבוע זמנים קבועים בהן הן תבאנה לומר יחד תהילים. כמו כן, כדאי שתהיה שם ספריה תורנית שתוכלנה ללמוד שם. לצורך שיעורים יש להביא רב או רבנית. יש רבניות היודעות לארגן תפילות מיוחדות לנשים או אמירת אמן.
שאלה: ברכת המזון על מאפים: הרב דיבר בעבר על עניין ברכה אחרונה למאכלים שברכתם הראשונה היא "בורא מיני מזונות". הרב אמר שאם אדם אוכל מאפים מעל כמות מסוימת (210 גרם אם זכרוני אינו מטעה אותי) הוא צריך לברך כבר ברכת המזון ולא מעין שלוש. אלא מה, שאם אכלתי 210 גרם בורקס למשל, לא אכלתי 210 גרם של מאפה, שכן, יש בבורקס כמות נכבדת של תפו"א ולפעמים גם פטריות, שמשקלם כבד בהרבה ממשקל הבצק עלים שיש בבורקס. השאלה אם לברך ברכת המזון על 210 גרם בורקס, שהוא כולל כל המילויים שלו, או לעשות חישוב מה כמות בצק העלים של כל הבורקס, ורק אם כמות בצק העלים, עליו בעצם אנו מברכים מזונות, מגיע ל210 גרם אזי יש לברך ברכת המזון?
תשובה: כדי לברר את הנושא, ניקח לדוגמא עוגה, היות וסוף כל סוף זה אפוי, אלא שלא מברכים "המוציא" משום שאנשים לא אוכלים עוגה כאחד המרכיבים העיקריים שבסעודה. לחם הוא המרכיב הבסיסי, איתו אוכלים בשר ודגים, זיתים, גבינות ועוד דברים שבאים במטרה ללפת את הפת. אם אדם אוכל כמות לחם שממנה שבעים, חייב בברכת המזון מן התורה. יש דעה אחת שהולכים לפי נפח של ארבע ביצים, אבל גדולי האחרונים ומתוכם הגר"א מוילנא אומר שזה לא בנפח של ארבע ביצים, שזה סעודה נורמלית לענייני עירובי תחומין, אלא כמות שאדם אוכל ושבע ממנה. לדוגמא, אם לאדם אין מה לאכול בערב, לוקח חמש פרוסות עוגה עם כוס קפה, וזוהי ארוחת הערב שלו. אוכל את חמש הפרוסות הגדולות האלה, נוטל ידיים, מברך "המוציא" ו"ברכת המזון". אדם התחיל לאכול עוגה, ואכל חתיכה או שתיים, ואחר כך בא לו תיאבון לאכול עוד, והמשיך לאכול עד ששבע. למרות שאם לכתחילה היה חושב לאכול כמות כזו היה צריך ליטול ידיים ולברך "המוציא", כיון שזה בא לו באמצע, ומה שאוכל אחר מכן מביא אותו לידי שביעה רק בהצטרפות עם מה שאכל קודם לכן, יברך ברכת המזון, בלי לברך המוציא קודם לכן. זה מקרה נדיר. גם אורז הוא מקרה יוצא מן הכלל, שבתחילה אדם מברך מזונות ולבסוף "בורא נפשות". אין לאורז החשיבות כמו חמש מיני דגן, ולכן ח לא קבעו על אורז את ברכת "על המחיה". ברכת על המחיה מדורגת בחשיבות אחר ברכת המזון, אף יש דעות בראשונים שברכה זו מן התורה. בכל אופן, מן התורה מברכים ברכת המזון רק אם אדם אכל לחם ושבע. שיעורי ח הם בנפח תמיד. בבורקס מחשבים את כולו, כי אוכלים כמות כזו של בצק עם עוד תוספות ומזה שבעים.
שאלה: חומרת שמירת נגיעה: מה חומרת העברה של אי שמירת נגיעה?
תשובה: התורה אמרה: "ואל אשה בנדת טומאתה לא תקרב." (ויקרא יח,יט) ופרשו רבותינו לא להתקרב לאשה שהיא באיסור נדה ולא להתקרב לעריות. וכתבו הפוסקים שדין פנויה היום כדין אשה נדה (רמ"א יורה דעה סימן קפג) ובאשה נדה פוסק השו"ע (יורה דעה קצה, ב): "לא יגע בה אפילו באצבע קטנה, ולא יושיט מידו לידה שום דבר ולא יקבלנו מידה, שמא יגע בבשרה". וכן כתב לגבי אשה פנויה (אבן העזר סימן כא): "צריך אדם להתרחק מהנשים מאד מאד. ואסור לקרוץ בידיו או ברגליו ולרמוז בעיניו לאחד מהעריות. ואסור לשחוק עמה, להקל ראשו כנגדה או להביט ביופיה." וכתב על כך הרב עובדיה יוסף (טהרת הבית חלק א, עמוד לד): "אין חילוק בענין איסור נדה, בין אשה נשואה לפנויה, שגם בפנויה יש איסור כרת על הביאה, ואיסור לא תעשה בשאר קריבות, כגון חיבוק ונישוק. והואיל ואין הבחורות הפנויות טובלות עד לערב חופתן. הרי הן בחזקת נדות גמורות מן התורה, ויש להיזהר מלנגוע בהן, או להסתכל בהן". והוסיף בהערות שנגיעה בעלמא היא לכל הפחות איסור דרבנן. וכדי להבין גם את הרעיון שעומד מאחרי איסור זה הבאתי ציטוטים מדברי הרב ויצן באתר: "מציאות החיים שאנו עומדים להיפגש עימה היא מציאות חיים שיש בה קשר במסחר ובעוד דברים, קשר בין בנים לבנות. כשאמרו ח "אין אפוטרופוס לעריות" כוונתם העיקרית שאדם לא יעבור על הלכות ולא יביא את עצמו למצב שח גזרו עליו. מאידך יש מאמרים בח המשבחים את עם ישראל שברגע שהם מקבלים על עצמם את תקנות חכמים וגזרותיהם, בעצם הנכונות לקבל את התקנות יש סיעתא דשמיא שאדם לא יגיע לכלל כישלון. כך אמרו ח על הפסוק "סוגה בשושנים". הדבר העיקרי הוא לקבל את תקנות חכמים וגזרותיהם שהעיקרית שבהם היא גזירת יחוד. עוד כלול בדברי ח שבעניני עריות אדם לא יכול לומר אני אגיע למצב של ניסיון שאצליח לעמוד בניסיון. אם אדם מכיר את עצמו שסיטואציה מסוימת גורמת לו להכשל הוא צריך לעשות לעצמו גדר ולא לומר אני אכנס שוב למצב שבו נפלתי והפעם לא אפול. אולם מה הגדרים שהם מעבר למה שח קבעו זאת יעשה כל אחד באופן אישי מתוך יעוץ עם תלמיד חכם. ההגדרה של השו"ע להתרחק מהנשים מאוד מאוד היא הדרכה כללית שאינה מפרטת מה כלול מבחינה מעשית כיצד לקיים וראה זו. הפירוט בפועל של הלכה זו מתפרט בהלכות אחרות.האם הלכה זו מחייבת כשמשפחתך מתארחת אצל משפחה אחרת שלא תשב באותו שולחן שיש שם אשת איש? או מקרים אחרים שהם דבר יום ביומו זאת ניתן לתלמידי החכמים בכל דור להורות כיצד ליישם הלכה זו. עיקר המרחק מנשים הוא ריחוק מלהרהר בנשים ומכך שנשים יתפסו מקום נפשי בליבו של האדם. המרחק לא תלוי במספר המטרים או הקילומטרים שיש בין איש לאישה. יש עצות רבות כיצד להגיע לטהרה בנושא זה. צריך בנושא זה גם הדרכה אישית."
שאלה: חידוש חידושים: לאחרונה בזמן קריאת התורה עולים לראשי חידושים, ובמוצאי שבת אני רושם אותם על דף, אבל הבעיה היא שלפעמים החידושים חולקים על פירושים של גדולים, האם אני הקטן יכול לרשום חידושים אלו למרות שגדולים חידשו אחרת. צירפתי חידוש לדוגמא: "ויגוע יצחק וימת ויאסף אל-עמיו, זקן ושבע ימים ויקברו אתו, עשו ויעקב בניו". נשאלת השאלה מדוע בקבורת יצחק מוזכר עשו לפני יעקב. יכולנו לפרש שזה מפני הגיל, שעשו היה גדול יותר מיעקב שהרי הוא יצא לפניו ולכן התורה הזכירה אותו קודם, אבל פירוש זה נדחה מפני שבקבורת אברהם מוזכר יצחק לפני ישמעאל והרי ישמעאל היה גדול יותר מיצחק. לכן חשבנו לפרש שעשו, למרות כל מעשיו הרעים עשה מעשה אחד, שאומר עליו רבן שמעון בן גמליאל בבראשית רבה "אמר רבי שמעון בן גמליאל. כל ימי הייתי מכבד את אבי, ולא הגעתי לחלק המאה מן הכבוד שעשה עשו לאביו", עשו עם כל הרשעות שבו, הקפיד על כיבוד הורים ברמה הכי גבוהה שיכולה להיות, הדבר מוזכר גם בפסוקים, שעשו רצה להרוג את יעקב אבל רק לאחר מות אביו, על מנת שלא לצער את אביו ולכן בקבורת יצחק התורה מזכירה את שמו של עשו קודם ליעקב, על מנת להראות לנו את חשיבותה של מצוות כיבוד הורים וגם רואים מכאן שלמרות שעשו היה רשע הקב"ה לא קיפח שכרו בזכות המצווה אותה קיים.
תשובה: מותר לומר חידושים ופשטות המתחדשות בכל יום. העיקר הוא שזה לא יסתור את יסודות האמונה המקובלם עלינו מדורי דורות. לכן הדבר החשוב ביותר הוא ללמוד אצל תלמידי חכמים את יסודות האמונה של התורה. לאחר שאדם חמוש ביסודות אלו הוא יכול לחדש. כל עוד שאדם לא חמוש בכך ראוי שאת החידושים שלך תרצה בפני תלמיד חכם ואם יש דברים שאינם עולים ומתאימים למסורת הדורות ת"ח יעור על כך. בנוגע לחידוש שכתבת, לא נראה לי שהוא סותר דבר מוגדר וניתן להאמר. שתזכה להגדיל תורה לאמיתה של תורה.
שאלה: נגיעה בבן הזוג לפני נטילת ידים : קורא שאני ואשתי מתעוררים בלילה ובבוקר ונוגעים אחד בשני, האם צריך נטילת ידים? אשמח לקבל מקורות.
תשובה: לפני הנטילה אין לגעת בכל הפתחים של הגוף, כגון:אזניים, עיניים, פה וכו'. (עי' שו"ע סי' ד סעיפים ג-ד) הרב שמואל הולשטיין
שאלה: איסור ריבית במסחר באופציות: אדם הקונה אופציה מחברו, משלם לו עבור הזכות לקנות נכס מסויים בעתיד, במחיר מובטח מראש. אם יעלה המחיר- הקונה הרוויח. יש גם אופציה שהיא זכות למכור במחיר מובטח, ואם ירד המחיר- הקונה מרויח. א. ולכאורה זו ריבית דרבנן. הנכס לא קיים למכירה בשוק אלא ב"יום הפקיעה" של האופציות. ב. המסחר נעשה גם בין אנשים פרטיים, שהבורסה וחבריה רק מתווכים ביניהם. במצב כזה אין אפשרות לעשות היתר עיסקה באם הוא נחוץ. האם יש בכך בעיה?
תשובה: אינני חושב שיש בזה ריבית. בשוק מוכרים דברים על הספק. במקרה הנ"ל האדם לא נותן לו הלוואה, אלא קונה דבר. כמו לדוגמא: ראובן שיש לו שטר חוב של אלף זוז על שמעון, וזמן פירעונו בעוד שנה. בא לוי ומוכן לקנות את זה מראובן, אך לא ייתן לו אלף זוז כי אלף זוז מקבלים בעוד שנה. היום הנכס שוה שמונה מאות ש"ח. הוא משקיע עכשיו שמונה מאות והוא אמור לקבל בעוד שנה אלף ש"ח. יש בזה סיכון מסוים, אולי הבעל חוב יתמוטט כלכלית ולא יהיה לו ממה לשלם וכו'. זה לא נקרא ריבית, ריבית זה כאשר מקבלים יותר. כאן, הוא משלם כרגע כדרך מקח וממכר, הוא קונה דבר, כמו שקונים שטר חוב כך אפשר לקנות את האופציה הנ"ל. כמו כן, לא צריך היתר עיסקא, זה לא הלוואה.
שאלה: סיבות החורבן: מיכה פ ג (יא). וכהניה במחיר יורו.(יב) לכן בגללכם ציון שדה תחרש וירושלם עיין תהיה והר הבית לבמות יער: מה היא הטרוניה של הנביא? הלא לכוהנים, להבדיל פרנסי ציבור(ראשיה?), שופטים ונביאים, אנו אף מצווים לתת מתנות ולדאוג לצרכיהם?
תשובה: הפרשנים מסבירים: שהכהנים, שתפקידם להורות ולפסוק הלכות לעם, יפסקו את ההלכות כפי רצון המשלם. כלומר, מי שירצה לקבל פסק הלכה מסויים ישלם לכהן והוא יפסוק כמותו אף שזה בניגוד להלכה האמיתית.
שאלה: ברית מילה וארוע בספירת העומר: אישתי אמורה ללדת בעז"ה לפני פסח, אנחנו רוצים להפריד בין ברית המילה לבין הארוע באולם שמחות. כידוע לי ההלכה אוסרת בספירת העומר להשמיע שירים, ולרקוד. יש לי מספר שאלות : 1. מתי לפי ההלכה (לפי עדת אשכנז) אני יכול לעשות ארוע באולם ארועים? 2. ידוע לי שלא נהוג לקנות ריהוט ובגדים לרך הנולד לפני שהוא נולד. האם מותר לי לקבוע תאריך לאחר לג בעומר עוד לפני שאישתי ילדה?
תשובה: 1. סעודת ברית מילה היא סעודת מצוה רק אם נעשית ביום הברית, ביום אחר היא חסרת משמעות ונחשבת סעודת רשות גרידא ואין לשיר ולנגן בה בספירת העומר. 2. לאשכנזים יש שני מנהגים, האחד מפסח על ל"ג בעומר והאחר מר"ח אייר עד לפני שבועות. גם אם אתה נהוג כמנהג הראשון הבא בחשבון שבין המוזמנים יש הנוהגים כמנהג השני, אי לכך עליך לדחות את האירוע עד אחרי שבועות. 3. אין שום איסור הלכתי לקנות דברים לתינוק לפני לידתו. יש הנמנעים מכך מסיבות אחרות. 4. אין איסור לחדש דברים בספירת העומר בפרט לא לתינוק שנולד וזקוק להם. שיהיה בשעה טובה.
שאלה: מנהג לחוזר בתשובה: אני חוזר בתשובה ואני אשכנזי משני הצדדים של הוריי מבית חילוני התחלתי לחזור בתשובה ביחד עם חברים שהם ספרדים וכיום אני נוהג כמנהגם. האם יש עם זה בעיה מטעם לא תיטוש תורת אמך או שמשום שלא היה לי מנהג לפני אני יכול לנהוג כך? אודה לכם על תשובה בהקדם מראש.
תשובה: יש להבחין בין מנהגים כלל עדתיים, שהם מחייבים גם את מי שהוריו לא נהגו אותם ודינם כמו מנהג כל ישראל, לבין מנהגים מקומיים או משפחתיים, שאם הוריו לא נהגו אותם הוא אינו חייב בהם. מותר להחמיר או לאמץ מנהגים של עדה אחרת אם אינם עומדים בסתירה למנהג המחייב.