LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: ישיבה על ספה או מיטה שיש בה מוקצה: על תשובתיכם המהירות,רציתי לשאול לגבי מוקצה בשבת: האם מותר לשבת על מיטה או ספה שיש בה מוקצה כך שהמוקצה זז עם תנעותי? נניח יש יש פאלפון או ספר שלא כשר במיטה או בספה שעליה אני רוצה לשבת,האם מותר לי להזיז אותם?אם כן באיזו דרך? והבנתי שכלי שמלאכתו לאיסור מותר לטלטלו לצורך מקומו אז האם אפשר לקחת אותו בידיים? ולהחזיר אותו למקומו בתוך המגירה? על הכל,המשיכו כך!
תשובה: לך. שאלותיך היפות מראות על למידה רצינית, אשריך שאתה זוכה. רואה אני שיש לך שאלות הלכתיות רבות ושתחום ההלכה מעניין אותך וזה חשוב מאוד. האם אתה רוצה שאכוון אותך למקום שבו תוכל ללמוד הלכה באופן מסודר, ושם יהיו לך רבנים שתוכל לשאול אותם ישירות? אם תרצה כתוב לי ואשמח לעזור לך בכך. וכעת לשאלותיך אחת לאחת בעזרת ה'. 1. לפי ההלכה מותר לשבת על מקום גם אם יש עליו מוקצה, אם המוקצה זז במעט, לא נורא, זה נקרא טלטול מן הצד. 2. יש לנו סוגים שונים של מוקצה, אחד מהם נקרא כלי שמלאכתו לאיסור. מוקצה זה בלבד, מותר לטלטל אותו לצורך גופו או מקומו. ולכן אם אנו נתקלים בבעיה של חפץ המונח במקום שאנו רוצים אותו אנו צריכים לבדוק איזה סוג מוקצה זה. לדוגמא ספר שהזכרת, אינו כלי שמלאכתו לאיסור, ולכן אם יש בו מוקצה, אסור לטלטלו לצורך גופו או מקומו. לגבי פלאפון הדבר תלוי אם המכשיר פשוט או חשוב, אם הוא חשוב ומקפידים להשתמש בו רק לתשמיש הפלאפון, הוא מוקצה בגלל חסרון כיס ואסור לטלטלו לצורך גופו או מקומו, אך אם הוא פלאפון פשוט, שמשתמים בו גם לשימושים אחרים, הוא מוקצה מחמת כלי שמלאכתו לאיסור ומותר לטלטלו לצורך גופו או מקומו. 3. כלי שמלאכתו לאיסור מותר לקח אותו בידיים כשמטלטלים לצורך גופו או מקומו. בברכת הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: פירוש דברי הרמח"ל בעניין ראש השנה: אבקש מאוד לשאול את הרב דוד חי הכהן לפני ר"ה. הרמח"ל כותב לגבי ר"ה - אף על פי שהתחתונים הם מרכבה לעליונים, תמיד העליון כולל את התחתון. מה כוונתו?
תשובה: היות שכל עליון הוא שורש לקיומו של התחתון לכן הוא כולל בתוכו את כל כוחות התחתון. כשם שאדם הראשון כלל בתוכו את כל נשמות בני אדם, ומשה רבנו ע"ה כלל את כל נשמות חכמי ישראל.
שאלה: לא לאכול עד חצות בראש השנה: המשנה ברורה כתב שבראש השנה ניתן לא לאכול עד חצות היום אם עסוקים בתפילה. ראיתי החולקים על ראייתו של המשנ"ב מדברי הרמ"א הכותב שנוהגים להתפלל עד חצות, ואומרים שמדובר בששתה משהו לפני התפילה. האם לחוש לדבריהם ולשתות מים לפני התפילה אם בכוונתי לא להשתתף בקידוש שעושים לפני התקיעות? יצוין כי אני נוהג בשאר ימות השנה שלא לאכול ולשתות כלום לפני התפילה. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "אכילה לפני תקיעת שופר בר"ה"
תשובה: מותר לשתות לפני התפילה.
שאלה: תליית מראה בסלון: לכבוד מו"ר. קיבלתי מהורי מראה גדולה שהייתה תלויה בביתם (סבי, ע"ה, עשה אותה) כשנכסתי לביתי החדש. תליתי את המראה באופן טבעי בסלון ביתי. האם יש בכך צד של איסור? האם עלי להוריד את המראה? (יש מצב שהורי ייעלבו.). המראה משמשת בעיקר לבדיקה שאנו מסודרים ולא מלוכלכים וכדומה. לכבוד הרב.
תשובה: לנשים מותר לכל הדעות להסתכל במראה גם לגברים מותר לראות שהם נקיים ומסודרים
שאלה: הרהור תשובה של אליעזר בן יהודה: אמרו לנו שלמרות שאליעזר בן יהודה ביומו האחרון, שהרב שאלו מתי תחזור בך.וענה -אולי.והרב אמר שנחשב לו כהרהור תשובה.אך לא הגיע להלוויתו.הנכון?
תשובה: עיין בספר 'מלאכים כבני אדם' עמוד 80 של הסופר שמחה רז. אמנם עניין ההלוויה לא מוזכר שם. בברכת התורה, WWW.Yeshiva.org.il
שאלה: הקדמת מועד אזכרה: האם ניתן להקדים מועד אזכרה לציון יום השנה לפטירה של אבי? אם כן - האם ישנם כללים לעניין הקדמת מועד האזכרה? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "מועד אזכרה במוצאי יום כיפור"
תשובה: אפשר להקדים ולקבוע תאריך נוח למשפחה. אך אמירת הקדיש בתפילות יאמרו כרגיל, מליל שבת (האזינו) עד ליום השנה ביא' בתשרי בתפילת מנחה. (צרור החיים עמ' 108-109 ע"פי פסקי הרב מרדכי אליהו זצ"ל)
שאלה: שם משפחה כהן למי שאינו כהן: האם למי שאינו באמת כהן מותר לו ששם משפחתו יקרא כהן, ובדיעבד כאשר הוא כבר נקרא בשם כהן, האם הוא חייב לשנות את שם משפחתו או לא?
תשובה: שם מש פחה אינו חשוב כשם פרטי ולכן אין איסור שיקרא כהן. אמנם בכדי שלא לטעות ולהטעות ראוי שישנה את שמו לשם אחר.
שאלה: לשרוף שלטי חוצות לא צנועים: הרב. לאחרונה השאלתי ספר מספרייה ציבורית. באחד העמודים היה תיאור מאד לא צנוע. באינסטינקט תלשתי את הדף מהספר. אח"כ חשבתי האם היה זה ר. הרי סכ"ס מדובר ברכוש ציבורי, ומצד שני זוהי מכשלה ברה"ר. בהרחבה: האם ניחא ליה לאדם להצילו מעבירה בממונו? האם אפשר לשרוף שלטי חוצות לא צנועים ע"מ שאחרים לא ייכשלו בהם לנתק חיבור חשמל לפאב העובד בשבת? אני מדבר כמובן במישור העקרוני, כלומר בדעת ההלכה היבשה, ללא שיקולים של אחדות ישראל וכו. למעשה השאלה נושקת לשאלה האם יש ערך לאוטונומיה לחטוא? בברכות יט ע"ב: "הלובש כלאיים.אין עצה ואין תבונה". ושם בהמשך: אמר ליה: קמאי הוו קא מסרי נפשייהו אקדושת השם, אנן לא מסרינן נפשין אקדושת השם. כי הא דרב אדא בר אהבה חזייה לההיא כותית דהות לבישא כרבלתא בשוקא, סבר דבת ישראל היא, קם קרעיה מינה, אולם אין צורך להיזקק למעשה שהיה, שכן דין זה נפסק להלכה בכל הפוסקים (אמנם נחלקו הרמב"ם והרא"ש האם מדובר רק על בגד שלו או גם של חברו. לגבי נקודת המחלוקת עסקו בזה נוב"י מהדו"ק או"ח סי לה וקה"י ברכות שבועות על כבוד הבריות, וקונד"ס המובא שם). וכן יש לדון מכוח סברת הרמב"ן שעד שאתה כופהו בגופו כפהו בממונו: הרי דין כפייה על המצוות מתיר הכאה, אז קו"ח שהוא מתיר השמדת המכשול עצמו. אמנם יש לחלק שהרמב"ן מדבר על כפייה לשלם, ולכן הוא כותב שבמקום לכפות בגופו שישלם קח ישר את הכסף, ואז זה לא בהכרח נוגע אלינו. אבל יש שהבינו ממנו את הקו"ח הנ"ל. יש את התשובה של ר בצלאל שטרן בשו"ת בצל החכמה חלק ו סימן קד: הא מבואר באו"ח (סי י"ד סעי ד ) דמותר ליקח טלית חברו שלא מדעתו ולברך עלי משום דאמרי ניחא לי לאינש דלתעבד מצוה בממוני וכזה איתא באו"ח (סי תל"ז סעי ג ותרמ"ט סעי ה בהג"ה) ע"ש. וא"כ אולי ה"ה אמרי ניחא לי לאינש להציל חברו מעבירה בממונו וכנ"ד. או דילמא דוקא לקיים מצוה בקום ועשה הוא דניחא לי דלתעבד בממוני אבל להציל חברו מעבירה בלי לקיים מצוה בהדי ל"א דניחא לי בממוני. אולם אפשר לומר שהוא אינו רלוונטי, כי לכאו הוא דן שם בשאלה האם ניחא לאדם שיצילו אותו מאיסור. אבל כאן הפגיעה היא בספריה, והיא ודאי לא ניחא לה שתקרע את הספר, וגם לא לרוב קוראיה. הרי הוא מדבר על אומדנא בדעתו של המוצל, וכאן האומדנא היא ברורה. וקשה לומר שאנחנו עושים עבורו אומדנא נגד דעתו (בגלל שזה יותר טוב לו, גם אם הוא אינו חושב כך). בכל אופן לגבי מצווה ברור שאם אדם מודיע שלא ניחא ליה, לא נפסוק נגד דעתו שמותר להשתמש בטליתו נגד דעתו, והשאלה האם נגיד כן גם בעבירה. יש כאן עוד מספר שיקולים. ראשית, יש כאן במדינה חוק ויש לו תוקף משלו (אף שיש לדון בחוק שמצווה על איסור, ויש לפלפל ואכ"מ). שנית, אני מחליט שיש בזה איסור, אבל יש שמתירים זאת. לכן לפני שבכלל מתחיל הדיון צריך לבחון האם אכן מדובר באיסור ברור לכל הדעות. אם יש דעה אחת שאין בזה איסור, אז פשיטא שאין שום היתר לקרוע את הספר מעיקר הדין, בלי קשר לאחדות ישראל. שלישית, אם ספר כזה מותר לגוי או לזקנים שאין להם הרהורים, כי אז שוב אין היתר לקרוע אותו. לכל היותר יש מקום לשים אזהרה לקוראים (ואולי אפילו לקשקש אותה בספר בלי רשות, כי סו"ס זה לא ממש מזיק).
תשובה: י"א שאפרושי מאיסורא אינו מחייב כל אדם להכות או להזיק אלא מי שעשה כן פטור ורק בי"ד מחוייב לעשות כן לכתחילה (ר' מרומי שדה ב"ק כח א). גם מי שמחייב אדם פרטי, במקום שיצטרך לפצות את הניזק או להענש על כך אינו חייב. אפרושי מאיסורא משמעותה היא התועלת שתצא מן המעשה שהעבירה לא תיעבר. אך אם התוצאה עלולה להיות הפוכה, החכם עיניו בראשו ומניח את המצב כמות שהוא ומחפש דרכים יעילות לשנותו.
שאלה: לעבור בחניון שמחלל שבת: מחילה מכבוד הרב. שאלה הלכתית. אני מנהל ספריה תורנית של תל אביב. הספריה נמצאת ב"בית אריאלה". לרשות עובדי הספריה עומד חניון ללא ת ברם הכניסה אליו היא דרך חניון הפתוח בשבתות ולצערי בת האם יש כאן צד כלשהוא של חומרה קידוש השם וכד להימנע מלהיכנס ולחנות בשטח המיועד לעובדי הספריה? מדובר בשאלה אנושית, היות והאלטרנטיבה היא חיפוש ממושך של חניה ברחובות סמוכים. סליחה ו מראש. כתיבה וחתימה טובה.
תשובה: אפשר להקל בזה ולעבור דרך החניון הפתוח בשבת כיוון שאינך משתמש בחניון זה בשבת, ואין בזה משום חילול ה'. בשורות טובות
שאלה: עבודה בשבת: אני עובד כמוקדן בחברת אבטחה אשר מאבטחת בתי עסק ובתים פרטיים. בתפקידי אני מקבל אזעקות שולח סיירים ולפעמים אף משטרה לפני הסייר אם נראה שמשהו חריג, מותר לי לעבוד שם בשבת? כמובן שלמוקד יש אישור לעבוד 24 7.
תשובה: כמו הדין לגבי משטרה, מכיוון שגניבות כיום עלולות להתפתח למצב של פיקוח נפש זה יהיה מותר.
שאלה: אחריות על השוכר או המשכיר:! הדיירים שאני משכיר להם בית (קרקע) עשו מזגן על חשבונם (בהסכמה שלי כמובן). השכן מתלונן שהמזגן מפריע לו במיקום שהוא נמצא בו כיום מסיבות כלשהן, הוא ניסה לדבר עם הדיירים אבל הם לא הסכימו להעביר את המזגן. השכן דורש ממני לעשות כן. האם אני חייב לכך או שזה אחריותם המוחלטת של הדיירים שלי? איך עליי לנהוג?
תשובה: אם המזגן תקין, בד"כ אין יכולת לתבוע את מתקין המזגן, בכל אופן אם יש יכולת תביעה הדין כך: אם המזגן קבוע בדירה ושייך למשכיר באופן שגם לאחר שהשוכר יעזוב הוא יישאר במקום, השכן יכול לתבוע את מי שירצה השוכר או המשכיר. לעומת זאת אם אינו קבוע ושייך לשוכר, כך שהוא רשאי לקחת את המזגן כשיעזוב את הדירה, אין למשכיר קשר למזגן, ממילא אין לשכן יכולת לתבוע את המשכיר אלא רק את השוכר. במקרה זה אין בהסכמת המשכיר להכנסת המזגן משום קבלת אחריות ובעלות על העניין. אכן, במקרה שהשוכר הינו גוי או אדם אלים שפוגע באחרים קנסו את המשכיר לקחת אחריות על נזקי השוכר באופנים מסוימים. הרב מרדכי גרוס
שאלה: שאלת המשך לתפילות במוצאי שבת: האם מה שהרב כתב שבתשעה באב נראה לומר האם לומר בליל תשעה באב-מוצש או במוצאי תשעה באב? כמו כן, לגבי מה שהרב כתב שבחגים אין מבקשים בקשות, האם זה אומר שגם לא משלימים את זה במוצאי החג? בברכת שנה טובה ובשורות טוב השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "תפילות מוצאי שבת כשחל בו חג תענית"
תשובה: בליל תשעה באב. אין השלמות.
שאלה: ריקודים מעורבים ביום כיפור: נהוג בשנים האחרונות שבליל יום כיפור אחרי התפילה, יושבים ביחד בצמתים מרכזיים קבוצות של צעירים דתיים וחילוניים ושרים שירי נשמה. תוך כדי האירוע מתחילים חלק מהם לרקוד ולעיתים נוצרים מעגלים מעורבים של בנים ובנות הרוקדים ביחד. כששאלתי את המארגנים האם זה ראוי שבנים ובנות ירקדו ביחד ענו לי שביו"כ אין יצר הרע שולט שכן אנו דומים למלאכים ביום זה והריקוד נעשה מעימקא דליבא. מה גם שבימי הגמרא היו בחורים יוצאים ביום זה למצוא כלה. האם הדבר נכון ובאמת ביו"כ אין יצר הרע מעורב? האם מתאים ללכת לאירועים מסוג זה? והאם יש אפשרות לרווקים שביננו למצוא בת זוג?
תשובה: חס ו במנחה אנו קוראים את פרשת העריות כדי לטהרנו מיצר זה ודווקא ביום הקדוש ביותר להיטמא בו? יש להתרחק מכל מקום שבו מתקיימת תופעה מכוערת זו. שה' יחזירם בתשובה שלמה.
שאלה: עבודה בגן ילדים בחול המועד: כבוד הרב אני עובדת בגן ילדים (דתי) באופן לא קבוע ונתבקשתי לעבוד בחוה"מ. אם לא אעבוד אין חשש שיפטרו אותי וב"ה אני לא במצב דחק כלכלי, אך מישהי אחרת כנראה תצטרך לעבוד במקומי. א. האם עבודה בגן באופן כללי מותרת בחוה"מ? האם זה מהעבודות שלא רואים מהן סימן ברכה? ב. אם זה מהעבודות האסורות, מה עלי לעשות? ג. אם זה מהעבודות האסורות, אין בעיה שיראו אותי עובדת? ושנה טובה ומתוקה!
תשובה: מתוך הנחה שהילדים צריכים להימצא בגן גם בחוה"מ, זהו צורך המועד והעבודה מותרת.
שאלה: לעשות טבעת 5 מתכות: בס ד לך כבוד הרב בזמן האחרון יש נהירה רבה אחרי הקמעות וכל עולם הקבלה המעשית (שמשווקת גם ע י רבנים) שבהחלט גם סקרן אותי. אחד הדברים שמשכו לי את העין היא הטבעת 5 המתכות. אני מצוטט מה שרשום: "קח לך חמישה מיני מתכות אלו והם: זהב וכסף ונחושת ובדיל ועופרת, ועשה מהם טבעת אחת בליל מוצאי שבת, בתוספות הלבנה. ויהיה גמר מלאכתו לפני שיקרא התרנגול. ושא עליך ותראה פלאות. ויהיה בשעה ששולט צדק". במילים פשוטות, אומר הכתוב, המצוטט מספר "וימלט נפשו", כי אם לוקחים חמישה מיני מתכות (מייצגים את הכח של האדמה) ומצרפים אותם בשעה אסטרולוגית מסויימת (מייצגת את הכח של השמיים), הרי שנוצרת הרמוניה בין הכח של האדמה לכח של השמיים. ההרמוניה עוברת אל התכשיט ואל מי שעונד אותו. תכשיטי 5 המתכות נעשים במוצ"ש הראשון של כל ראש חודש עברי (בתוספות הלבנה - כשהירח מתחיל לגדול - אנרגיה של צמיחה). טוענים שגם הרמב ם והחיד א שליט א כתבו את זה בספר רפואת החיים, סגולות ישראל ועוד. הסגולות שטוענים שיש בטבעת הזאת הם: בריאות, פרנסה, שפע,מציאת זוגיות, שמירת זוגיות, פריון, נוגדת עין הרע ומעניקה הגנה מקסימלית למחזיק בה. השאלה שלי היא האם הציטוט הוא באמת נכון? האם מותר לעשות את זה? ואם כן אז איך?
תשובה: אין זו דרכנו ולא דרך חכמי ישראל בדורות שעברו. נאמנה עלינו הבטחת התורה ועבדתם את ד' אלוקיכם וברך את לחמך ואת מימיך, והסירותי מחלה מקרבך לא תהיה משכלה ועקרה בארצך את מספר ימיך אמלא.
שאלה: הקלטת מרצה באוניברסיטה: נראה לי שבדרך כלל מרצים באוניברסיטה מקפידים על הקלטת ההרצאות שלהם ולא מסכימים שיקליטו אותם בלי הסכמה אם זה אכן כך, האם זה משנה את המצב ויש לבקש את רשותו של מרצה בשביל להקליט אותו? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "להקליט שיעור ללא הסכמת הרב"
תשובה: לשימוש אישי אין בעיה להקליט, אך לפרסם את הדברים ללא רשות אסור.
שאלה: אכילת תמר שלם: למדנו שאם אוכלים פרי שלם אפילו קטן ואין בו שיעור, כגון: ענב, הרי נכנסים למחלוקת בנוגע לברכה אחרונה. אנו נוהגים לאכול תמר לאחר הארוחה ולאחר שברכנו ברכת המזון או ברכה אחרונה. מברכים ברכה ראשונה על התמר בפה"ע ולאחר מכן כדי לא להיכנס לספק - האם ניתן לחלק את התמר לשניים ולהמתין זמן כלשהוא ואז לאכול את חציו השני כדי לא להיכנס לספק ברכה? אנא הנחו אותי מה העצה הנהוגה.
תשובה: וברכת ד' הדרך שאתם עושים נכונה, כדאי להרחיק לפחות כ- 9 דקות, בין האכילות. וכמו כן כדאי לשייר עוד חלק קטן מהתמר, ואז אין חיוב ברכה אחרונה. אבל אם אוכלים שני תמרים נראה שצריך לברך ברכה אחרונה בכל מקרה. כתיבה וחתימה טובה יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: תפילה מחדר סגור בתוך בית כנסת: למדנו שאם יש חדרון בתוך בית הכנסת. הרי שהיושבים בחדר אינם נמנים במניין המתפללים אך הם יוצאים חובת תפילה אם התכוונו לצאת. מה הטעם? מדוע רק בכיוון אחד? שנה טובה ומבורכת
תשובה: כדי ליצור מניין יש צורך בעשרה באותו חדר. אך אם יש מניין והוא עונה בדבר שבקדושה, זה נקרא שהוא עונה עם הציבור גם אם הוא לא איתם באותו חדר.
שאלה: נתן הנפקד מתנה למפקיד כנגד הפקדון: אם היורשים אומרים שהנפקד נאמן עליהם שכך היה המעשה, האם מותר למפקיד לקחת מהם הפקדון? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "שאלת המשך ל: "נתן הנפקד מתנה למפקיד כנגד הפקדון" "
תשובה: אם היורשים מאמינים למפקיד שהיה כדבריו, מותר לו לקחת מהם את הממון שלו שהיה אצל אביהם. הרב כפיר יהודה אלון
שאלה: שאלה אתית דתית מוסרית לכבוד הרב: "מקורו ההיסטורי של ערך כבוד האדם בתפיסה שהאדם נברא בצלם אלוהים, ולכן הוא בעל ערך מיוחד: כבודו של האל מצוי גם בו. לפי גישה זו, מה שמייחד את האדם ומעניק לו את ערכו המוסרי הוא צלם האלוהים שבו. כל בני האדם נבראו בצלם אלוהים, ולכן כולם חולקים את כבוד האל באותה מידה. יש הטוענים עוד שכל היצורים החיים, לרבות כל החיות, גם הם נבראו בצלם אלוהים, ולכן גם הם שותפים בכבוד האל והם בעלי ערך מוסרי מוחלט" יש לי שאלה נבונה בנושא כבוד הרב. כאמור, בתקשורת ובמאור עייני "זכיתי" לראות בחורים חרדים המבקשים מאישה חילונית (ככל הנראה) "לסגור עוד כפתור", "לשים כיסוי על הכתפיים שיעטוף ויסתיר". נחשפתי לתופעות נוספות דומות ובכך: הרי מין הסתם יש כאן סתירה עם הלכה כנגד מצווה - מדוע האיש אינו פשוט יכול לוותר ולא להסתכל ובכך יכבד את המצווה המוסרית, הערכית ומלאת החן "ואהבת לרעך כמוך"? דברים השתנו, אבי סיפר לי כי בזמנו היו משולבים איתו חרדים בתנועות נוער והמצב החברתי בין שתי צידי החברה השלמה התרחקו במשך הזמן. האם אהבת האדם החילוני או כיבודו סותרים את ההלכה בכיוון מסויים? הערת שוליים: ללא הדת לא הייתי קיים והגזע היהודי לא היה מתקיים ללא הדת, אך מדוע פרשנויות הלכתיות אתיות מתפרשנות בהתנהגות מוגזמת כלפי השונה, כי הרי ההלכה כולה עשויה דברי צדיקים חכמים, הקונצנזוס מתבצע בזווית ראייתו של המאמין וכיצד הוא מעכל את חוקי ההלכה בצורה אחרת.
תשובה: מבחינת האדם החרדי, הצניעות לאישה היא הפאר שלה והיא הדרך לכבד את צלם האלוקים שנמצא בה. דבר חשוב שומרים אותו, מכסים אותו ולא מוזילים אותו בכך שחושפים אותו לעיני כל. כשם שאדם חילוני יראה אישה ערומה יכסה אותה או יבקש ממנה שבשביל כבודה תתלבש כך גם חרדי מרגיש כלפי מקומות נוספים באישה. ההבדל הינו הבדל כמותי. וודאי שאדם צריך להיות מעורב בדעת עם הבריות ולהבין איזה דבר ראוי שיאמר ואיזה דבר הוא בבחינת דברים שאינם נשמעים ואף לפעמים דברים שהינם פוגעים. הקושי הגדול הינו בניית חברה שיש בה קבוצות אוכלוסיה בעלות מערכת ערכים שונה. צריך ללמוד כיצד חיים ביחד ללא שנאה וללא ביקורת הרסנית. ובכל אופן, עם אכפתיות אחד מהשני, האכפתיות היא בדרך כלל גם גורמת להארות והחלפת עמדות שלפעמים גם מעוררות מריבות.
שאלה: סיום שנת אבל בחול המועד: האם מותר לעלות לקבר בסיום שנת אבל, אם זה יוצא בחול המועד סוכות?
תשובה: אין עולים לקבר ולא עושים אזכרה בחול המועד. יש הנוהגים להקדים את האזכרה לפני החג ויש שמאחרים לאחר החג. מאחר וזה לא בזמנו לא צריך מיד לאחר החג או לפניו אלא ניתן לקבוע זמן מתאים. את הקדיש יש לומר בתאריך הפטירה. תכתבו ותחתמו לשנה טובה הרב בנימין במברגר
שאלה: הגדרת לצורך מקומו בכלי שמלאכתו לאיסור: הרב לפני כמה שנים שאלתי את הרב לגבי טלטול פלאפון שישמש כשעון מעורר לאחר שצלצל בכדי שלא ימשיך להפריע הרעש לשאר אנשי הבית והרב השיב לי אם אינני טועה שאי אפשר, שכן אין זה נחשב לצורך מקומו. הרב כתב שיש מקור לכך בדברי הרשב"א: ורציתי לשאול: 1. היכן הרשב"א הנ"ל? 2. האם אפשר להוכיח מרש"י בדף קכ"ד ע"א ד"ה הני קערות להיתר הני קערות - לאחר אכילה היכי מטלטל להו לסלקן מלפנינו, שגם דבר שמפריע לי המיקום שלו נחשב לצורך מקומו?
תשובה: מכיוון שזה כלי למלאכתו לאיסור, מותר לטלטלו לצורך גופו (כגון דפיקת מסמר), אך פה הוא אינו צריך לצורך גופו ולא לצורך מקומו - וזו בעיה. אם הוא צריך את מקומו (כגון להניח שם איזה ספר) זה יהיה מותר. כמו כן, אם לפני שבת מייחד את הפלאפון במחשבתו שישמש אותו בשבת בתור שעון במקום השעון הרגיל (ולא עונד את שעונו הרגיל), למרות שזה גם שעון מעורר, זה נחשב גם כשעון ומותר יהיה לטלטלו.
שאלה: דגים עם בשר וחלב: מותר לאכול דגים עם בשר או חלב כגון: פיצה עם טונה?
תשובה: דגים עם בשר אין לאכול. עם חלב יש מחלוקת והספרדים נוהגים שלא לאכול והאשכנזים מקילים.
שאלה: מה זה לימוד תורה?: 1. מה זה לימוד תורה? 2. האם זה לימוד חכמה? 3. איזה סוג של חכמה זו? 4. או אולי סתם לימוד דינים? 5. הרי אם לומדים את הגמרא בשביל בסופו של דבר ללמוד הלכות אז אפשר פשוט לקרוא הלכות פסוקות בשולחן ערוך או בילקוט יוסף וזהו. האם לימוד התנ"ך זה סתם עוד ספר היסטוריה שמספר לנו מה היה מהאדם הראשון או שיש משהו מעבר לזה?(מוסר השכל וכו ). 6. אם לימוד תורה זה לימוד חכמה אז מה ההבדל בין חכמת התורה לחכמת המתמטיקה? 7. מה עומד מאחורי הרעיון של לימוד תורה?
תשובה: ב"ה שמחתי מאוד לקבל את שאלותיך היפות והחשובות, ואף שהן שאלות מאוד גדולות והן דורשות התייחסות רצינית ארוכה ומקיפה, לא אוכל להרחיב, אלא רק לכתוב ממש בכמה מילים קצרות על כל שאלה ושאלה, וחשוב שתדע שיש אריכות גדולה והמון מה ללמוד על כל שאלה שאתה שואל, ואם תרצה, חשוב שתפנה ללימוד מסודר של הדברים במסגרת מתאימה (אם תרצה אשמח לעזור לך למצוא מסגרת כזו באיזור המגורים שלך). ברשותך אעבור ישר לשאלותיך אחת לאחת בעזרת ה'. 1. לימוד תורה הוא לימוד של דבר ה' שמתגלה בעולם. ה' מדבר אל עם ישראל ואלינו דרך התורה שהוא יתברך נתן לנו. ככל שאדם לומד תורה הוא בונה את עצמו, את העולם הרוחני שלו, ואת הקשר שלו עם ה'. 2. יש המון חכמה בתורה, יש בה את החכמה הגדולה ביותר, אך כמובן שאסור לנו להגדיר את התורה כחכמה שכן התורה היא מעבר לכל חכמה. החכמות עצמן עם כל חשיבותן ועם היופי הגדול שיש בהן, לא מתקרבות למיוחדותה ולמעלתה של התורה. התורה מקשרת את האדם אל ה', והאדם העוסק בה באמת ומתוך השקעה זוכה לבנות את עצמו, בניגוד לספרים אחרים שאינם בונים את האדם בנין אמיתי, אלא רק משאירים הם את האדם עם חוויה, התורה משפיעה על העולם. 4. לימוד דינים עם כל החשיבות שבו, איננו כל התורה ולכן אם לומדים רק דינים מפסידים דבר מכזי מאוד. את כל שאר האוצרות הנפלאים של התורה, שפשוט לא מכירים אותם ולא ודעים לחשוף אותם. 5. לימוד הגמרא שונה מלימוד ההלכה, למרות שבגמרא יש גם הלכות, עיקר לימוד הגמרא הוא כדי להבין את הדברים, ולהתקם איתם. התנ"ך איננו הסטוריה, הוא דבר ה' אלינו, ולכן מכל מילה אנו משתדלים ללמוד, ולהתקדם. יש עוד מה להאריך, ואשמח שנהיה בקשר ואשתדל לעזור לך בכל מה שאוכל. הרב יצחק גרינבלט
שאלה: הפרשת חלה - עת רצון: אני שואלת בשם חברה - מדוע הפרשת חלה היא עת רצון? במה הזמן הזה מסוגל יותר מכל זמן אחר של עשיית מצווה?
תשובה: כל שעה שעושים מצוה היא עת רצון, ובפרט אם מקיימים אותה בציבור.
שאלה: למצוא פתח לעיקור חתולה: יש לי חתולה (שהצלתי בעודה הייתה קטנה כי אמא שלה נדרסה) שזו הפעם השניה שהיא ממליטה גורים. לי באופן עקרוני לא מפריע אך לבעלי זה מאוד מפריע, הוא שונא חתולים! אני לא רוצה לגדל 100 חתולים ומצד שני אני לא מסוגלת לזרוק אותם לרחוב. אני לא מבינה מה ההתעקשות למנוע עיקור נקבות בעוד שהאיסור בתורה על זכרים! כמו שיש נשים שלא מסוגלות ללדת מבחינה פיזיולוגית כי זה מסוכן להן, אז אותו דבר החתולה שלי בריאה יכולה להמליט כל 4-5 חודשים גורים, אך ריבוי המלטות גורמת להם למחלות רבות, סרטן וכו למה לא לאשר עיקור על ידי גוי (וטרינר). למה לבני אדם ניתן למצוא פירצות ומתעקשים עם בע"ח לא למצוא כלום. החיים של החתולי רחוב הם אומללים, הם נדרסים, חיים ללא מזון ומים, חולים, מגורשים, עוברים התעללויות. יש יותר מדי חתולים, מכיוון שבני אדם השפיעו על הדמוגרפיה שלהם, ובנוסף ריבויים משפיע לרעה על אוכלוסיית הזוחלים וכו. אולי הגיע זמן שיהיה רב שיבחן את הדברים כמו שצריך ולעומק עם אנשי מקצוע ומומחים כפי שהם עושים כדי להתיר או לאסור על ידי התייעצות עם רופאים לגבי בני אדם?
תשובה: וברכת ד' האפשרויות בשאלה העומדת בפנינו לגבי סרוס חתולות הן: 1. בנקבות אפשר לעשות סרוס על ידי תרופות. 2. בנקבות אפשר למכור לנכרי שהוא יסרס. 3. סרוס החתול אסור בכל ענין אלא א"כ ימכר לגוי שימכור לגוי שיסרס, ואע"פ שהוי דרך הערמה הדבר מותר. ד' עוז לעמו יתן. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: צלחות בון צ'יינה העשויות מעצמות בקר: האם אפשר להשתמש בצלחות המיוצרות מעצמות?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה הייצור של BONE CHINA דומה לייצור של פורצלן, למעט הטיפול שהוא עדין יותר בשל הגמישות הנמוכה של החומר הנ"ל. ההרכב המסורתי של BONE CHINA הוא בערך 25  קאולין (חמר המכיל אלומיניום), 25  אבן קורני (סוג של אבן מקורנוול שבאנגליה) ו-50  אפר עצמות. אפר העצמות המשמש חומר גלם ל-BONE CHINA עשוי מעצמות בקר בלבד, בגלל תוכן הברזל הנמוך (ריכוז ברזל גבוה נותן צבע כהה וזה לא רצוי). אחרי שהעצמות נשברות לחתיכות הן עוברות טיפול כימי להסרת שאריות הג'לטין ונשרפות לאפר במשרפות מיוחדות, בטמפרטורה של 1250 C. כעת האפר נתחן לאבקה דקה, מוסיפים את שני הרכיבים האחרים, מערבבים וכמובן מוסיפים מים ומעצבים. את הכלים המעוצבים שורפים בתנורים מיוחדים בטמפרטורה של.1200 C. היות והעצמות נשרפות לא נשאר בהם כל טעם של בשר, לכן השימוש בצלחות מותר כי לא מעביר טעם איסור.
שאלה: קריאת שמע שעל המיטה ושל שחרית: עד מתי אפשר לקרוא קריאת שמע שעל המיטה? וממתי אפשר לקרוא קריאת שמע של שחרית?
תשובה: קריאת שמע שעל המיטה אומרים כשהולכים לישון בלילה. עד מתי? כל הלילה, אך יש נוהגים שאם הולכים לישון אחר חצות לא מברכים ברכת מפיל, אך את שאר הקריאת שמע אומרים, ויש שאומרים גם המפיל. קריאת שמע של שחרית מופיעה ר הזמנים כגון באתר או בלוחות שנה מפורטים. בברכת שנה טובה הרב יצחק גרינבלט
שאלה: לפסוק במקום רבו בהיתר - שאלת המשך: לא הבנתי לגמרי. הרב אמר שרב שמחל על כבודו כבודו מחול אולם האם ההיתר של נטילת רשות הוא רק ללא בפניו ומחוץ ל3 פרסאות? השאלה היא למעשה. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "לפסוק במקום רבו בהיתר"
תשובה: בתלמוד מוזכר שלא יורה בפני רבו אלא אם כן נתו לו רשות. אם נתן לו רשות, וודאי שמותר להורות בפני רבו. אם הלך רחוק, אינו צריך היתר מרבו.
שאלה: ברכה בחדר אחר: האם אפשר לברך על מים למשל שאני נמצא בחדר ואחר כך ללכת למטבח ולהוציא מהמקרר את המים ולשתות? האם אפשר לעשות דבר כזה? ושבוע טוב!
תשובה: לא, ברכה צריכה להיות סמוך לשתיה ולא לעשות שום מלאכה והפסק, לפתוח מקרר לפתוח ברז וכדומה
שאלה: הנחת תפילין - עד מתי?:, יש לי שאלה דחופה - עד איזה שעה בדיוק מותר להניח תפילין?
תשובה: הנחת תפילין אפשר עד לשקיעה. לאחר זמן תפילת יש לומר עם התפילין את פרשת קריאת שמע, ואם אפשר, רצוי גם להתפלל מנחה איתם.
שאלה: טבילת כלים לאדם שהתגייר: לא מזמן עברתי גיור וברשותי כלים חדשים ואני מסתפקת האם עליי לטבול אותם. סכין שהייתה בבית, בעטיפה, לא הייתה מעולם בשימוש, אבל הייתה שייכת להוריי (שהם גויים). מה דינה? סיר מצופה מעין טפלון, נקנה ב אושר עד בכספה של אימי בעת שהלכתי איתה לקניות וביקשתי ממנה. מה דינו? כלי לדבש מקריסטל שנקנה עבורי מ אושר עד במתנה על ידי אימי. מה דינו? ב מראש ושנה טובה ומתוקה.
תשובה: ישנו ספק אם כלים אלו טעונים טבילה, היות ובזמן שזה נכנס לבעלות הגר הוא לא היה חייב להטביל ועכשיו חל עליו דין ישראל, זה אולי לא כמו ישראל שקנה את הכלי. לכן יש להטביל את הכלים בלא ברכה.
שאלה: המשך להשקיית בהמה לפני אדם: על התשובה, כבוד הרב. אך עדיין גם מתשובת הרב ישנה מחלוקת בין המג"א ל"אורח חיים", שכן לפי תשובת הרב ה"אורח חיים" התיר לשתות קודם הבהמה רק במצב של צימאון בעוד המג"א התיר זאת בכל מצב. גם כאשר האדם לא חש צימאון. דבר נוסף, ההגדרה ההלכתית כי כל צימאון יכול להביא לסכנה ועל כן מותר להקדים ולשתות לפני הבהמה יש לה השלכות מרחיקות לכת. על איזו סכנת חיים אנו מדברים, הרי בכל צום אם כן ישנה סכנת חיים כזו וכיצד נתיר אם כן לאדם לצום. ואם נחלק בין צימאון לצימאון אזי שוב ישאר חילוק בין המג"א ו"אורח חיים" הקדוש. בברכת שנה טובה. ו השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "השקיית בהמה לפני אדם"
תשובה: עדיין נראה שהאדם קודם לבהמה רק אם הוא צמא ואם לא הבהמה קודמת כיוון שצער בע"ח הוא מצוה מן התורה, ורק במקום צער לאדם הוא קודם. ואין שאלה מצומות כיון שנעשים לשם מצוה, שומר מצוה לא ידע רע.