LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: מצוות וחטאים: אני חייל קרבי שמתחזק וחוזר סופש הביתה ויש לי חברה ואנחנו שוכבים בשבת ואני בשלב זה לא יכול להמנע מזה אך מנגד אני שומר שבת ותפילין ברכות ועוד כל מיני מה עליי לעשות?
תשובה: בדיוק כפי שכתבת בשאלה - מתחזק. כל מה שאתה פוסע קדימה ומתחזק בדרכך ובהתקרבות לריבונו של עולם - הוא חיזוק והתקדמות. ואם תצרף את חברה שלך לתהליך הזה - על אחת כמה וכמה שיהיה הדבר טוב. פשוט, להוסיף ולהתחזק ככל יכולתך. ושמחה
שאלה: דלקת גרון בתענית אסתר: אבחנו לי היום שיש לי דלקת גרון ואני צריך ליטול אנטיביוטיקה במשך 10 ימים. תענית אסתר חלה מחר. מה הדין לגבי הצום לגביי?
תשובה: ראשית, רפואה שלמה. יש ליטול את האנטיביוטיקה לפי הוראות הרופא. צום תענית אסתר נדחה מפני החשיבות הרפואית שברצף הטיפול. ובעזרת השם - בשנה הבאה, הצום כהלכה.
שאלה: דמויות יודאיקה בבית הכנסת: לכב הרב שרלו. אני מודה לכב הרב על תשובתו המהירה ובוודאי לו הדבר היה מעשי הייתי מנסה לשכנע לפעול בדרך זו, אלא שהפתרון אינו מעשי באשר מדובר בויטרינות מעוצבות המותאמות לקיר משופע ושלא תתאמנה לשום מקום אחרת (מחוברות גם בברגים והדבקה לקיר בו נמצא ארון הקודש). לנוכח המגבלות בניוד הויטרינות (ויובהר גם כי מדובר בויטרינות יקרות שעלו עשרות אלפי שקלים!!!) אבקש להבהיר את עמדת הרב לועד בית הכנסת, ולכן אבקש מכב לציין בצורה פשוטה וברורה דמויות כאמור מותר או אסור בבית הכנסת בכלל? בכניסה לבית הכנסת אולי? קישוטים ואביזרים שאינם "בעייתיים" (שופרות, ספרי תורה מוקטנים,מנורות קנים, דגם של בית המקדש, כוסות קידוש וכד ) מותר להשאיר בויטרינות הצמודות לדלתות ארון הקודש או אסור? הבנתי כי קיים חוסר אחידות וכי הדעות היו חלוקות כבר בדורות הקודמים, הפתרון שהציע הרב לא מסתדר. מה נעשה. אבל אנחנו צריכים תשובה ברורה כן או לא, מותר או אסור. מתנצל מראש על הבקשה להבהרה ומודה מראש על כל מענה אליהו
תשובה: מה שאתה מבקש לעשות אינו אפשרי, בדיוק כפי שכתבת אתה עצמך במכתבך, כיוון שיש עליכם דעות שונות. אין דעה אחידה. על כן, צריכים שני הצדדים למצוא רב מוסכם על שני הצדדים להכריע בנושא. הכיוון העקרוני צריך לדעתי להיות זה: תשמיש קדושה, כגון גביעים לקידוש, פמוטים וכדו  - כן. יצירות אומנות המתארות דברים שונים, כגון המרגלים עם אשכול הענבים - לא. דגמים של בית המקדש וכדו   - קשה להכריע, ואפשר שלמען ה יגיעו להסכמה. האם זה עוזר יותר?
שאלה: ירקות עליים: מי הם 4 החברות המומלצים ביותר מבחינת נקיות חרקים ומי הם 4 החברות המומלצות ביותר מבחינת שאריות הדברה. נא לדרגם מהטוב ביותר לנמוך
תשובה: מצ"ב רשימת המומלצים אין דירוג בתוך הרשימה
שאלה: שליש גן-עדן: כבוד הרב ידוע כי שידוך זוהי מצווה גדולה. כמו כן, מקובל לומר כי המסייע לשדך בין שתי נפשות יהודיות יזכה ל"שליש גן-עדן". שאלתי היא: אם אשדך שלושה זוגות, האם מובטח לי גן-עדן בעולם הבא? ב ו אפי
תשובה: מאמרי ח אלו באו לעודד אנשים להירתם לדברים טובים וחשובים. אבל הם לא התכוונו לחשבונאות בנושא. ובכלל למדנו מהרמב"ם שיש לעשות מצוות לשמן והעושה שלא לשמה (חושב על כך שיקבל שכר) מעשיו מתקבלים רק על דעת שכך שמתוך שלא לשמה יבוא לשמה.
שאלה: 2 שאלות: יש לי מספר שאלות- 1.יש לנו מיקרוגל אחד בבית לבשר וחלב, לכן קניתי מכסה שנוכל לכסות את האוכל הבשרי אך חשבתי על זה ולאחר שאנו מסיימים לחמם עם המכסה אז אנחנו מוציאים אותו והצלחת עם האדים של האוכל הבשרי נשארים במיקרוגל. האם זה משנה? 2. האם מותר להיכנס ולקנות בחנות שמביאה גם ממתקים כשרים וגם לא כשרים?(הם מוכרים עוד המון מוצרים בלי שום קשר) מראש!
תשובה: אכן, עדיף להמתין עד שהאוכל יפסיק להעלות אדים. אולם הדברים לא נאסרים אם לא עשה כך. אין איסור להיכנס לחנות שמוכרים בה גם דברים לא כשרים, ולמעשה כשגרים בחוץ לארץ גם אין אפשרות אחרת. כמובן שאם ניתן להימנע מכך זה טוב יותר, כדי למנוע מכשול.
שאלה: שם לילדה: כבוד הרב וחג פורים שמח, ברוך ה נולדה לי בת ואני מאוד אוהבת את השם עמנואל אך אני ובעלי החלטנו לשים אותו לשמה השני. ואנו מאוד מתבלטים לגבי השם הראשון - אורי או עלמה. איזה שם יותר מתאים עם השם עמנואל?
תשובה: ראשית, ברכת שמיים והרבה מציאת חן. השם המתאים הוא השם שאתם אוהבים ורוצים בו. והעיקר, לגדל באהבה, בחינוך, בהתוויית דרך ובקשר איתן ביניכם ובין עצמכם.
שאלה: השם רותם לבן: ב"ה כבוד הרב האם השם רותם מתאים לבן? והאם יש לו משמעות נוספת מלבד שיח הרותם?
תשובה: אינני מבין בדברים אלו - אבל מצאתי שתי תשובות בהן אפשר למצוא חוסר התלהבות מהשם רותם:
שאלה: ציון לאבקת חלב: נתקלתי מספר פעמים במוצרים חלביים (כמדומני בגבינות של מחלבות גד) עם כשרות רגילה שלא מצויין בהם האם יש בהם אבקת רכיבי חלב נוכרי. כיצד ניתן לדעת האם הם מכילים זאת? אשמח אם תתייחסו לכך בכלל המוצרים.
תשובה: אין דרך ברורה לדעת מלבד מוצרים של תנובה שניתן לראות באתר של רב תנובה מומלץ לפנות ישירות למשגיח
שאלה: חיוב מצווה, בשושן פורים: הרב אני עובדת בלילה של שושן פורים בירושלים, האם אני מחויבת למצוות פורים פעם נוספת? והאם זה משנה באיזה שעה אני מגיעה לירושלים? וחג שמח י
תשובה: אם בשחרית של יום שושן פורים את בירושלים - את צריכה לנהוג את כל מנהגי היום בירושלים.
שאלה: האם אני צריכה לעשות ברכת הגומל או משהוא האחר: הייתי בחו"ל לקחתי טיול של ישראלי לשעבר חי בחו"ל ומארגן טיול. הטיול היה סיוט הסבר : 1. השכיר רכב GMC במקום 10 נוסעים שמותר הכניס 13 נוסעים. 2. הרכב לא היה התקין - בחזרה נתקענו.- המקום שנתקענו הכול חשוך עם תשתיות לא טובות ומסוכנות. 3. משטרה מחו"ל נתנה לנו רכב חילופין. שנהג נרדם. המקום להגיע אליו כל צד זה 3 שעות. 4. היה פחד. ונבהלנו. בכל זאת אנחנו בגולה השאלה : לעשות ברכת הגומל או משהוא האחר דורית
תשובה: 1. כדאי להפיק לקחים!!! 2. לתת צדקה ולהתפלל הודיה במקום קדוש (בכתל  קברי צדיקים.) 3. נראה לי שאין כאן עילה לברכת הגומל מפני שהיית קרובה לסכנה אבל לא היית בסכנה ממשית שממנה נושעת.
שאלה: ירושה: שאלה בנושא ירושה. חמי נפטר בצרפת. השאיר אחריו אלמנה גויה מנישואיו השניים ללא ילדים בצרפת ו3 ילדים יהודים מגרושתו היהודיה. קיים חשבון בנק "רדום" בארץ שגיליתי לא מזמן ולא ידוע לאף אחד (רק ילדיו יודעים). האם הבן שגר בארץ יכול לפנות לבית הדין הרבני להוצאת צו ירושה? (ולא דרך בית המשפט כדי להוריד מהירושה את האישה הגויה) האם במקרה זה אז רק ילדיו יהיו היורשים לכספים בישראל? עם מי אני יכול להתייעץ לפני שאני פונה בצורה רשמית לבית הדין הרבני? הערות: מדובר על כספים שהרויח לפני נישואיו לאישתו הגויה ולפני שרד מהארץ לפני 30 שנה.אין לנו קשר עם אלמנתו הגויה.השאלה מופנית לכל רב שיכול לעזור. מראש ובשורות טובות!
תשובה: את ההתייעצות כדאי לעשות עם טוען רבני שהוא גם עורך דין, ואז ניתן לקבל תמונה שלמה. מבחינה הלכתית, בוודאי שמותר לפנות לבית דין, ועל בית הדין מוטל לפעול לפי התורה, החוק והצדק, והוא יפסוק אצ פסקו במצב הזה.
שאלה: אבא לא מרשה לי.: אבי לא מרשה לי לעשות עגיל 2 באוזן אבל אני יודעת שאם אבי לא ירשה לי בגלל הגיל המסוים אז בגיל 18 אני עושה את כל מה שלא הרשו לי לעשות. אבא שלי אמר שלא אכפת לו כמה זה יעלה פשוט זה לא יפה מה עלי לעשות איך לשכנע אותו.?
תשובה: היי! קראתי את השאלה שלך, וממש היזדהתי. לא, לא בגלל העגילים, אין לי בכלל חורים, אלא בגלל הוויכוח עם ההורים. כמה התווכחתי עם ההורים שלי, וכמה דברים לא הרשו לי לעשות, וכמה חיכיתי לגיל 18. ובגיל 18?!?!? האמת לא עשיתי מהפכה, אבל לאט לאט לקחתי את האחריות על החיים שלי לידיים של עצמי. ואני עדיין עובדת על זה. (אם כי לא פעם אני מגלה שהעצות של ההורים שלי היו טובות ונכונות) אבל בואי נתחיל רגע מההתחלה. הורים בדרך כלל רוצים שיהיה לילד שלהם טוב. הבעיה מתחילה בשאלה מה טוב לנו? אני אתן לך דוגמא פשוטה רגע, מהבת שלי, טוב? יש לי ילדה, כבר בת שלוש פלוס. מאוד דעתנית ומאוד אוהבת להחליט על חייה. ומה היא אוהבת לאכול? מה שכל ילד אוהב, בעיקר שטויות: טופי, שוקולד, בסקויטים ובמבה. מה היא חושבת שטוב לה? (רמז: מה שטעים לה) ומה אני חושבת שטוב לה טוב לה? (רמז: בפורים קצת נתנו לה יד חופשית, בכל זאת חופש, ומשלוחי מנות. היא הרגישה נורא בערב. צעקה, בכתה והשתוללה, כאילו היא שתתה יין, ולא שוקולד וטופי) עכשיו בטח בא לך לצעוק, היי, מה היא חושבת, העולם הוא לא כזה שחור לבן, ואני לא ילדה בת שלוש!!! את צודקת. אבל כדאי לצאת מנקודת הנחה שבסופו של דבר כל הורה רוצה בטובת הילד שלו. נכון, לפעמים קשה לדעת מה באמת טוב לילד, ולפעמים גם לנו קשה לדעת מה טוב לעצמנו. אבל ההנחה היא שכנראה אבא שלך שרוצה שיהיה לך רק טוב, חושב שזה לא טוב לך חור שני. הלאה. תמיד אומרים "על טעם ועל ריח אין מה להתווכח", אבל מרצה אחד אמר לנו, שרק על טעם ועל ריח אפשר להתווכח, כי על מה נתווכח? על עובדות?!? תראי, אפשר להגיד שבנים לא מבינים כל כך באופנה. אבל. את בטוחה ש"יופי" זו הבעיה היחידה שיש לאבא שלך עם עגיל שני? הוא גם ממליץ לך איזה צבע של חצאית מתאים לאיזו חולצה? אולי יש פה משהו אחר? אולי הוא אומר לך שזה לא יפה, אבל הסיבה היא בעצם אחרת? אז מה כדאי לעשות? אני יודעת שזה לא ממש קל, אבל כדאי לשבת ברוגע, ולנסות לדבר עם אבא שלך. לחפש זמן ששניכם רגועים, להכין איזו כוס קפה. ולנסות לברר ביחד, למה כן עגיל שני ולמה לא? ואולי באותה הזדמנות לנסות לברר עוד כמה דברים על הבחירות שלך בחיים. זהו. מקווה שעזרתי קצת. מוזמנת לפנות אלי ולחדד לי דברים שלא שמתי לב אליהם או לא עניתי כמו שצריך. רק אור וטוב! רננה renanaro gmail.com
שאלה: שוקולד מהדרין: אנחנו אוכלים שוקוקלד מהדרין- חלב ישראל (בשוקולד חלבי) בלבד. לאחרונה יצאה הסדרה של עלית כאשר יש הכשר של האו-יו ובשוקולד חלבי כתוב "חלב ישראל" האם יש הבדל בין זה לבין השוקולד של מגדים כרמית וורד הגליל שמוגדרים כ"מהדרין" או שזה בדיוק אותו הדבר? הבנתי ש"חלב ישראל" זה לא תמיד מאשר שהשוקולד גם מהדרין. ומה לגבי שוקולד מריר פרווה עם הכשר כזה? נשמח לשמוע לפני פורים - מש אונגר
תשובה: סליחה על המענה המאוחר, שנבע מעומס שאלות. מצ"ב תשובה שפורסמה בנושא
שאלה: מרגישה תקועה בחיים: אני בת 37 שמרגישה תקועה בחיים ומרגישה במבוא סתום. אשמח לקבל הכוונה. יפעת
תשובה: לק"י יפעת! כמה אומץ בשביל להגיע למצב כזה שמוכנים להגיד את זה ולבקש הכוונה. זה באמת יכולת שראויה להערכה. לא כולנו, ולא משנה באיזה גיל, מצליחים להגיד שקשה לנו, לפעמים לא לעצמנו, וגם אם כן   תמיד קשה לבטא את זה כלפי חוץ. לבוא ולהגיד את זה ולבקש את ההכוונה זה אדיר! אולי לא בדיוק המשפט שהכי ציפית לקרוא בפתיחה, אבל זה אמיתי לחלוטין! לא כתבתי את זה כדי להנמיך לך את הרוח או את הרצון. הפוך! כתבתי את זה כדי שתביני כמה זה מגדיל אותך! לפני שניגע בתשובה לשאלה אני גם רוצה לבקש סליחה שהתעכבנו עם התשובה, ברור שזה לא קל, בטח כשמרגישים תקועים ובמבוי סתום, אבל אולי זה גם נתן מקום לעבד את המחשבות אחרי שפרקת את הדברים שהיו בפנים כלפי חוץ כשכתבת לנו את השאלה. התקיעות הזו שמרגישים שאי אפשר להתפתח זה כמו רעל שמשתלט עלינו ולא נותן לנו לנשום. והשאלה המתבקשת היא למה? זה נותן לנו תחושה שאנחנו לא יכולים להתקדם בכלל, ולא רק במקום שבו אנחנו מרגישים תקועים. לכן זה כמו רעל. אני לא יודע באיזה מקומות בחיים את מרגישה ומה הוביל אותך לכך, וברור שיש דברים גדולים יותר וגדולים פחות, חשובים יותר וחשובים פחות, אבל אני מאמין שאם נצליח לבודד אותם ולהכניס אותם לבידוד אוטומטית נצליח לשלוט מעט על מה שקורה איתנו בעקבות המקומות האלו. אולי זה ישמע טכני כמו הזזת שולחן שנתקע שמגלים למה הוא נתקע ואיזה נקודה מהשולחן נתפס בחריץ של אחד מאריחי הרצפה, אך האמת שזה לא ענין טכני אך משל טוב למציאות. לפעמים החיים שלנו, כל השולחן, נתפס ונעצר בגלל נקודה אחת. בשונה מהשולחן, אנחנו יכולים להמשיך להתקדם בהכל גם אם נתקענו בנקודה אחת בתנאי שנצליח באמת לבודד אותו, את הרעל הזה שכבר יהיה בשליטה ונתחיל למקד את המרכז שלו. מה עושים אחרי זה? עושים מיפוי של העצבים והמקומות בהם הוא נוגע כשהמטרה הראשונה היא לעצור את ההרגשה. ברגע שאנחנו עוצרים את ההתפשטות אפשר לנוע קדימה להסרת הרעל ומתוך כך גם להתחיל להניע את הגלגלים עוד פעם. אלו דברים כלליים שנוגעים לא מעט במקום של "סור מרע", אבל כמובן שיש גם את "העשה טוב" שכל כולו חיזוקים חיוביים לעצמך. ברור שיש מקומות שאת נתקעת בהן, אבל גם יש מקומות שאת טובה בהן, מעולה בהן וגם תותחית בהן. אז מה החידוש? הרי את יודעת את זה! החידוש הוא לתת לזה מיקוד   לא רק להתמקד במקום התקוע אלא גם במה שאת טובה ולהאדיר את זה. מדובר פה בעצה כללית, כפי שאת שמה לב, וככל שמגיעים לרזולוציה יותר טובה לגבי מה שתוקע ונותן תחושה של מבוי סתום יותר קל למקד את העצה. אני מקווה שהדברים עזרו והאירו במעט. אם תרצי שניתן עוד עצות והכוונה ונאיר יותר, בנושא זה או בנושאים אחרים, בשמחה רבה. הרבה הצלחה וסחתיין עליך שכתבת את מה שכתבת, נתנאל netanelweil gmail.com
שאלה: בדידות - מרגישה שאין לי את מי לשתף: היי, כבר תקופה ארוכה שאני מרגישה בודדה. יש לי חברות שאיתן אני מדברת ונפגשת לעיתים אבל אני לא באמת מרגישה שיש לי את מי לשתף ועם מי לדבר. גם לא עם ההורים. אני אדם שכן מסוגל לדבר ולצחוק אבל הפכתי לאדם סגור ושקט, אולי מפחד מאיך שיקבלו אותי או לא מרגישה שבאמת רוצים להקשיב לי. אשמח לעזרה- איך אוכל לשנות את המצב? ממש קשה לי עם זה. ותזכו למצוות וחג שמח!
תשובה: לך רוני היקרה! אינני יודעת אם נשאלתי כאן איי-פעם כזאת שאלה חשובה כמו שאת שואלת. שאלה בוגרת, ועמוקה. את בחורה חכמה, רגישה, מודעת ובוגרת לגילך. חשובה לך הקשבה, והקשבה היא אחד הדברים הכי חשובים בעולם. כשאנו מקבלים הקשבה, ומעניקים הקשבה   אנו מקבלים ומעניקים את אחד הדברים הכי חשובים שיש בעולם. את מתארת הרגשה של בדידות, לבד. גם אנשים שפעם "הצליחו" לתת תחושה של הקשבה   היום כבר לא "מצליחים" למלא את התפקיד הזה. במהלך חייו אדם עובר כמה שלבים. במסע ההתבגרות שלו הוא לומד להסתדר עם חברים. המסע הזה מתחיל כבר בגיל הגנון והגן, וממשיך בגילאי בית הספר היסודי ובית הספר התיכון. את התקשורת החברתית שלמדנו בשנים אלו אנו מיישמים אחר-כך בזוגיות, בחינוך ילדים, בתקשורת במקום העבודה, ועוד. הנושא של הקשבה "מתבשל" ו"משתבח" במהלך שלבי החיים. בשלבים מסויימים בחיים אנו חווים ביתר חוזק תחושה של בדידות, שמכוונת אותנו להעמיק את ההקשבה שלנו ואת הקשרים שלנו עם הזולת, ועל ידי כך   נוכל להתקדם לשלב הבא במסע החיים וההתבגרות שלנו. הצורך שלנו בהקשבה טובה יותר מהזולת בהכרח קשור גם בעלייה באיכות של ההקשבה שלנו לאחרים. ככל שאת מתבגרת, שימי לב לכך, שקשרים שלם עם אנשים נעשים עמוקים יותר ומשמעותיים יותר. כשרמת ההקשבה עולה   עומק הקשר מעמיק ומשתבח. מה לעשות כדי לצמצם את הבדידות ולשפר את התחושה? 1 לשמוח ולהודות להשם, שאת רוצה יותר הקשבה, יותר עומק של קשרים. הלוואי שיהיו עוד הרבה אנשים כמוך עם רצונות כל כך טובים ויקרים! 2 להעמיק ולהשביח הקשבה לאחרים (איך? למשל, כמה טיפים: להסתכל בעיניים של מי שמדבר כשאת מקשיבה, להנהן בסוף משפטים, לחזור על דברי השני לאות שהבנת, להימנע מלחשוב על המשפט הבא שלך במשך הזמן שבו הזולת מדבר ובמקום זה להקשיב באמת ולהיות עם מה שנאמר על ידי הזולת, להימנע מלבדוק כל הזמן בשיחה "איפה אני עם מה שהיא אומרת." וכו ). 3 למצוא דמות ספיציפית שאיתה יש לך הקשבה טובה והכלה טובה   אפילו שבוגרת ממך בכמה שנים, שנוח לה ושמתאים לה ושנוח לך ומתאים לך, ושכיף לשתיכן ביחד   ולדבר איתה סביב אירוע קבוע, למשל, חברותא שבועית, או כל רעיון אחר שמוצא חן בעיניכן. 4 מתוך החברות שיש לך   למצוא את החברות שאיתן אפשר להעמיק את ההקשבה, ולהעמיק איתן את הקשר. 5 להיפתח גם לחברות חדשות! 6 כדאי לפעמים, להפחית את הציפייה שסביב קשרים מסויימים   את הציפייה שהם יעמיקו יום אחד. אולי כדאי לקבל את הקשרים האלה כמו שהם ולראות את הטוב שבקשרים האלו כפי שהם עכשיו. ובמקביל   לפעול גם כמו בסעיפים 1-5. מעריכה אותך, מאחלת לך הצלחה, ובטוחה שתצליחי! רינה,
שאלה: כשרות כהל: אני מבקש לברר אודות כהל נקי של החברות הבאות, אם ידוע על בעיות בכשרות: יקבי הגליל. ויקטורי (השגחת העדה החרדית) ברוקו. בית יוסף.
תשובה: ביקבי הגליל לא ציינת מי נותן הכשר. בעדה החרדית לא אמורה להיות בעיה. ברוקו - אנחנו לא מכירים חג שמח
שאלה: לבישת טייץ לגבר בפורים: הרב האם מותר לגבר ללבוש מתחת לתחפושת בפורים טייץ. שהרי טייץ זה בגד של נשים אבל ידוע שמכנסיים זה פריט לבוש של גברים ובנוסף יש גברים כמו רקדנים ומתעמלים שלובשים מכנסיים. מראש!
תשובה: מסיבות שונות הדבר מותר. הן בשל העובדה שאפשר שזה כלל לא אסור כי זה לא בגד אישה מובהק, והן לאור דברי הרמ א בהלכות פורים לגבי תחפושת. ופורים שמח
שאלה: הלבנת פני חבר?: אני סטודנט וגר עם שותף בחדר. אין לנו יחסים חבריים ובאופן כללי אני לא מחבב אותו. עניין מרכזי שמפריע לי זה שהוא רוחץ בכיור דברים מזוהמים שעלולים להעביר תחלואים שונים (אין בכוונתי לפרט מפאת כבוד האתר). כששוחחתי עם בן משפחה בטלפון הגענו לדבר גם על השותף שלי וסיפרתי לו שיש לי בעיה איתו מבחינת היגיינה ושקשה לי להשתמש בכיור. כמובן שלא פרטתי יותר. למרות שלא ראיתי אף אחד בסביבה כשדיברתי בטלפון יש לי תחושה שמישהו מהשכנים שמע זאת ואולי העביר את מה שסיפרתי לאחרים. אולי כעת עלולים לחשוב שהבן אדם אינו מתקלח או רוחץ ידיים. אני מרגיש ממש תסכול על כך שדיברתי באופן שעלול לפגוע בו וגם בי כמי שאומר דברים כאלה. אשמח לדעתך וגם לעצתך: מה עלי לעשות כעת?
תשובה: יישר כוח על האחריות לשמירת ההלכות החשובות ביותר הקיימות. אני כמובן לא יודע להגיד לך מה קרה במציאות, והאם אחרים יודעים או לא יודעים. ברם, דבר אחד ברור: בעקבות אפשרות לתקלה זו, מוטל עליך לעבור לעולם התיקון, לאמור: במקום להסתבך ברגשי אשמה ותסכול וכדו, שאינם מובילים בדרך כלל לשום מקום טוב, פעל בדיוק כפי שתנועת התשובה ההלכתית מכוונת: מתוך החרטה והצער שלך על מה שאפשר שקרה   קבל עליך דברים עתידיים בתחום שמירה על הדיבור ועל הימנעות מלשון הרע ומהלבנת פנים, וכך תהפוך את האירוע המכאיב הזה למשהו שממנו תצמח ותתקדם. זוהי הדרך העיקרית של תקנה לדברים שאפשר שפעלנו בהם שלא כשורה. ופורים שמח
שאלה: נישואים לאחר גירושים: אני ובן זוגי נישאנו בשנת 2002 התגרשנו בשנת 2007 ומאז גרים ביחד כזוג לכל דבר גם הבאנו ילדה נוספת משותפת. אנו שוקלים לחזור ולהינשא מחדש. מה הפרוצדורה? והאם ניתן להנשא ברבנות עצמה? אשמח לקבל תשובה מהירה
תשובה: זוג שהתגרש ורוצה להקים מחדש את ביתו   יכול לעשות זאת, בתנאי כמובן שלא התחתנו מחדש עם בני זוג אחרים. תוכלו לקרוא על כך כאן:
שאלה: דג פלמידה לבנה: האם דג פלמידה לבנה כשר??
תשובה: מצ"ב הנחיות בנושא
שאלה: ביטול חתונה: לכבוד הרב ומי ייתן ותוכל להיות לי לעזר בעוד כ 3 חודשים הייתי אמורה להתחתן. החתונה בוטלה, זאת לאחר שגיליתי צדדים לא נעימים בבן זוגי, ונראה לי שלא אוכל להתמודד איתם בהמשך החיים. האירוסין נעשו בביתי לפני כשבועיים. החתן המיועד קיבל ממני במתנה את ספרי הש"ס ועוד סלסלה עם מתנות לחתן. מנגד, הוא הביא לי זהב, ומשפחתו הביאה לי מתנות שונות (איפור, מוצרי קוסמטיקה וכו ) החזרתי לו את הזהב, הוא החזיר לי את הספרי ש"ס אמרתי לו שמעבר לש"ס הוא לא צריך להחזיר לי כלום (אין לי מה לעשות עם זה) הוא אמר לי את אותו הדבר. שאשאיר את כל הדברים. ואכן זה מה שעשינו. האם עליי לעשות משהו עם המתנות שקיבלתי? למרות שלא ביקש אותם חזרה? חשוב לי לציין שטרחנו רבות לאירוסים ועלות האירוח היה גבוה מאוד. חשוב לי לציין שהוא כועס ומאוכזב. ויש בי פחד מאוד מנושא ההקפדה. איך אוכל להמנע מכך? לכבוד הרב וחג פורים שמח
תשובה: אוי. בשל העובדה שנפרדתם יפה, והחלטתם למחול האחד לשני על המתנות שניתנו האחד לשני, אין את חייבת לעשות דבר עם המתנות שקבלת, ואת רשאית להותיר אותם אצלך. לגבי כעסו ואכזבתו: כעס והקפדה של האחר כלפינו אינם עדות שאנחנו נהגנו לא כשורה. הדבר יכול לנבוע גם מכושר שיפוט וממניפולטיביות של השני. לכן, לא יהיה זה נכון לתת לשני לשלוט על חיינו, בעקבות החששות שלנו מקפידא. מה אפוא כן נכון לעשות? כשכועסים עלינו ומקפידים עלינו אנו צריכים לשוב אל עצמנו ולבחון האם נהגנו כשורה. את מה שעשינו שלא כדין ושלא כיושר   לנסות ולתקן, ואם פגענו חס ו   לפייס ולבקש מחילה  ברם, לאחר מכן, אנחנו צריכים להשתחרר מהצל הזה, ולפנות אל הארת חיינו, ולא לאפשר לעננים להעיב על חיינו במקום בו הם מנסים לעשות כך. ושמחינו בשמחות
שאלה: צניעות: אצלנו ביישוב יש הרקדה בכל ראש חודש אך יש בעיה קצת עם ההפרדה. ההרקדה מתקיימת במגרש בחוץ ויש רק הפרדה בין הבנים לבנות במגרש אך מצדדי המגרש אפשר לראות את הבנות רוקדות וכן עוברים שם בנים כשאנחנו רוקדות. אז מה לעשות? לרקוד? יש אתי עוד כמה בנות מממש דוסיות בצוות שכן רוקדות. האם לסמוך עליהן שזה ר? או לא לרקוד? אשמח לתשובה :)
תשובה: חובת המחיצה וההפרדה נועדה לאפשר לבנים לרקוד בצניעות ובקדושה, ולא לראות את הבנות רוקדות. חובה זו מתמלאת בכך שיש מחיצה במגרש, ובן שרוצה לרקוד בצניעות יכול לעשות זאת, ולמעשה חייב לעשות זאת. שום דבר לא מחייב אותו לחטוא. אם הוא דווקא רוצה ללכת לצדדים בהם רואים את הבנות   זו בעיה חמורה שלו, והיא לא מונעת את זכותן של הבנות להיות חלק מהרקדת ראש החודש. נראה כי הבנות אפוא צודקות מאוד בדרכן.
שאלה: אמונה: לפני כשלוש שנים עברתי תהליך של התחזקות וחזרה בתשובה. אני נחשבת היום כ"דוסית" ואני נמצאת גם במלא מסגרות דתיות כמו בני עקיבא, לימוד יומי של הרמב"ם, בית מדרש וכו. ואני מאוד אוהבת את זה באמת! ה קב"ה הוא הדבר החשוב לי ביותר ואני מרגישה שהוא המקום היחידי היציב אצלי בחיים. אך לצערי הרב אני כבר לא מצליחה להאמין ואני בוכה על זה ימים ולילות! אבל אני פשוט כבר לא מתחברת לתפילה כי אני מרגישה שאני לא מאמינה לה ויש לי המון שאלות. ניסיתי ללמוד יותר ולהתפלל יותר אך זה יותר הרחיק אותי. מה עליי לעשות? אני לא רוצה חס וחלילה לחזור בשאלה.
תשובה: אי אפשר לומר שאת לגמרי לא מצליחה להאמין. השאלה שלך כאן מבטאת אמונה גדולה מאוד, מי שכותב (ציטוט): "הקב"ה הוא הדבר החשוב לי ביותר ואני מרגישה שהוא המקום היחידי היציב אצלי בחיים". הוא אדם מאוד(!!!) מאמין. מי שבוכה ימים ולילות שהוא לא מצליח להאמין זה סימן שליבו מלא אמונה!!! עם זאת ברור שאם הכל היה פשוט אז לא היית בוכה ולא מוטרדת. ברור שקשה לך להתפלל וקשה לך ללמוד. הקביעה שלך שהקב"ה הוא: "המקום היחיד היציב אצלי בחיים" מכוונת אותי להציע לך לבדוק לעומק מה מערער את היציבות שלך בחיים. קשיים באמונה משקפים קשיים רחבים יותר בעולם הפנימי: דאגות ופחדים, רגשות אשם או חוויות כישלון וחוסר הערכה עצמית. הקשיים הרגשיים הללו מתורגמים הרבה פעמים בנפש לפחדים וחוסר בטחון באמונה. לכעס או התרחקות מד. תחשבי על האפשרות הזאת, אולי תעזרי במישהי שתוכל להקשיב לך באמת: אמא, אחות, מדריכה, חברה, מחנכת, יועצת. אני סבור שהרגעת המתח הפנימי תביא גם להרגעת הדאגות והפחדים באמונה שלך. במקביל תשתדלי  לזרום  עם האמונה במקומות שהיא יותר משמחת אותך. אל תכריחי את עצמך ללמוד או להתפלל הרבה. תרפי במקומות שקשים לך ותחזקי במקומות שעוזרים לך (מוזיקה? כותל? קבר רחל?) בהצלחה!
שאלה: הדרכה על צניעות: אני מדריכה בבני עקיבא את שבט מעלות (גיל 12) וחניכות שלי ב"ה הגיעו לגיל מצוות והגיע הזמן לדבר איתן על שמירת נגיעה וצניעות. יצא לי לדבר איתן קצת על זה והן ישר התגוננו ואמרו לי מה הבעיה בלתת כיף לילד מהשבט שלי? או ללכת עם חצאית מעל הברך? זה לא אומר שאני פחות דתייה או יותר זולה. ואני בחורה מאוד מאמינה שמנסה כמה שיותר להקפיד על צניעות אך אני באמת לא יודעת איך לענות להן בצורה משכנעת כך שאני באמת אוכל להעביר להן משהו שיישאר בהן וייתן להן חומר למחשבה. אתה יכול לעזור לי אשמח מאוד לכל מיני מקורות. אם יש לך משהו להגיד על זה אני בכלל אשמח! :)
תשובה: יישר כוח על המגמה ועל הרצון. קשה לי במסגרת מצומצמת זו לכתוב חוברת הדרכה מסודרת על צניעות, כיוון שהדבר הוא ארוך ועמוק, והוא נוגע בתחומים המהותיים ביותר של החיים, שקשה להכניס אותם לתוך חוברת הדרכה. אני יכול להציע לך כיוון כללי. הרעיון היסודי שהצניעות עוסקת בו אינה בשאלה מי יותר דתי או מי יותר זול. הרעיון היסודי הוא היחס שלנו אל הגוף, אל הכוחות הגופניים, אל הרצון להיות מצד אחד מחוברים מאוד לעצמנו כולל הצדדים התשוקתיים שבנו, ומצד שני אל הקודש ואל הטוהר. לכן, תנאי ראשון, בכל הדרכה, הוא שהם תחושנה שאת לא באה להטיף או להאשים אותן, אלא שהם תדענה שאת באמת אוהבת אותן, מקשיבה להן, מבקשת את טובתן, וכל זה לא כמניפולציה כדי לעשות אותן "דוסיות" יותר, אלא שאת באמת תהיי קרובה אליהן. בנשמתך. מתוך זה, במקום לבוא מעמדת זו שיודעת הכל ונותנת את הפיתרון הנכון   צניעות   וממילא יוצרת גם התגוננות ומאבק וויכוח, תתחילי צעד אחד קודם, ותעסקי בשאלה מה היו המטרות של התורה ביחס של עצמנו אל הגוף: הן המטרות האוהבות את הצדדים הגופניים, והן המטרות שמציבות להן מטרות גבוהות. ומשם תוכלי להמשיך בניסיון להבין כיצד ההלכה מתמודדת עם שני הצדדים האלה. זה קצת עמוק, ואת בכשרונך בוודאי תצליחי לתרגם את זה לילדות בנות 12, המתחילות להיות כבר מעט מבוגרות. נסי לבחון האם הספרים הישנים של הרבנית רחל נריה זכר צדקת לברכה עוזרים לך.
שאלה: עיכוב בזיווג בגלל אבא: יש לי 4 אחים לא נשואים כבר מעל לגיל 25 אבא שלי הוא לא בן אדם כל כך טוב. הוא נמצא במלא סכסוכים עם אנשים וגם איתנו. אך ב"ה אני ואחים שלי יצאנו אנשים טובים ויראי שמיים. חברה פעם אמרה לי שאחים שלי לא מתחתנים בגלל אבא שלי שנמצא בכל כך הרבה סכסוכים והוא חטא כל כך הרבה ועד שהוא לא יכפר עליהם אחים שלי לא יתחתנו וזה גם נוגע לגביי, אני כבר קרובה לגיל של חתונה. בהתחלה לא האמנתי למה שהיא אמרה אבל וואלה עוברות השנים ואחים שלי לא מוצאים שידוך! וזה לא שמשהו דפוק אצלם, הם מדהימים, בעלי השכלה ונראים טוב אז למה הם לא מוצאים שידוך?? האם מה שחברה שלי אמרה הוא נכון?
תשובה: ראשית, אני מברך אותך ומצטרף לתפילות כי תזכי למצוא בזמנך הנכון את זה שעימו תכרתי ברית נישואין, ושגם אחייך יעשו כן. אני מציע לך לא להיכנס לעולם של כפרות, ולא לשמוע לאלה ש"יודעים" למה הם לא התחתנו או מה יקרה עם אחרים. אף אחד מאתנו לא יודע את דרכי ד, ועל כן כל הדברים שאומרים לך הם דברים ללא כל בסיס. למעלה מכך, נביאי ישראל ממש יצאו נגד אלה הטועים כי "אבות אכלו בוסר ושיני בנים תקהינה", ולימדו אותנו כי גורלו של האדם הוא תוצאה של גורלו שלו, ולא של מעשים טובים או רעים של אביו. על כן, לכי בדרכה של תורה ונבואה, ועשי את מה שצריך לעשות בדרך ארץ ובמנהגי בני אדם כדי להתחתן, והתפללי לריבונו של עולם על כך, ובעזרת ד  תקימי בית נאמן בישראל בעיתו ובזמנו. והרבה שמחה
שאלה: בינו לבינה: זה צנוע לסרוג לבן כיפה?
תשובה: איך את מרגישה עם זה? אם הדבר נראה לך כדבר טוב ונכון - אדרבא. ואם את מרגישה כי נוצר משהו לא צנוע בכך - אל תעשי זאת.
שאלה: זוגיות: אבא ואמא שלי לא מסתדרים אבל בכלל לא מסתדרים! הם כל הזמן רבים ואמא שלי עכשיו בתהליך של התחזקות ואבא שלי לא מאפשר לה ללכת עם כיסוי ראש או לשמור על כל מיני הלכות. הם ניסו ללכת לטיפול זוגי וזה לא הלך. הם ניסו לדבר לא הלך. מה אתה חושב? הם צריכים להתגרש? לדעתי הם ההפכים הגמורים אחד מהשניה וזה לא בקטע של משלימים אחד את השנייה אלא בקטע של שבכלל אי אפשר לשים שתי אנשים כאלו ביחד בתוך מסגרת שתלווה אותם לכל החיים ביחד.
תשובה: ב"ה, בודאי לא אוכל לתת תשובה לשאלה זו, הם לא שאלו אותי, וגם זו שאלה כבדת משקל ואי אפשר לענות עליה במייל וללא לימוד מעמיק של כל הנושא. את צריכה להמשיך לכבד אותם ולא להיות שיפוטית כלפי אף לא אחד מהם, לא לנקוט עמדה לצד אחד, בזה תשמרי על קשר עם שניהם. דני ארגמן
שאלה: שינוי שם: שמי. אני שיניתי את שמי מתמיר למאור בעקבות כך שהתחלתי טיפול אצל קבליסט (לפי טענתו) הייתי מטופל במשך 10 חודשים, אך הטיפול לא הועיל ולא עזר. נולדתי בתאריך.התשנד אני רוצה להתייעץ עם רב מומחה, אני לא בטוח ששינוי השם היה צעד שהייתי צריך לעשותו. כיצד אני אוכל לקבל עזרה לגבי השינוי שם? אני יודע שאפשר ללכת לרב קנייבסקי אבל אני לא יודע איך אפשר להשיג אותו. האם הרב. אמין בנושא?
תשובה: האם אתה פתוח להצעה נוספת? אם כן, אני מבקש לתת לך אותה. ההצעה היא פשוטה: אין שום קשר בין מה שקורה לך בחייך ובין השם שלך. מה שיקבע את חייך הוא דברים אחרים לחלוטין, ובראש ובראשונה הבחירה החופשית שלך בדברים טובים וההימנעות מלעשות דברים רעים. האם אתה רוצה לשמוע עוד על כך?