LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: מכירת לא כשר: יש לי שאלה קצת קשה בשבילי. אני גר בקרית ים ולא מזמן פתחו אצלנו (או שעדיין לא פתחו) חנות גדולה של חזיר. יש לנו בעיר הרבה חנויות כאלה אבל זאת הולכת להיות גדולה במיוחד כמו הסופרים של היום, משהו גדול שמוכרים שמה חזיר, פירות ים וכל דבר שאפשר שהוא לא כשר. וזה מה זה מעצבן אותי. אני עכשיו באמצע תהליך גיור ואני מבין את כל העניין הזה של הכשרות ושזה חשוב מאוד! והדבר הזה נתפס בי חזק ולא עוזב אותי. הרבה אנשים מתלוננים על החנות הזאת וראש העיר לא עושה כלום, האנשים לא עושים כלום. ואני בראש שלי להרוס להם את החנות. רציתי לשאול אם זה מותר לפי התורה? אם אני יהרוס להם את החנות, ישרוף אותה, ישבור, לא יודע מה, מצד אחד זה יפגע להם בפרנסה ואולי יש עוד חנויות מסביב ואז יכול להיות שזה יפגע גם בהם אבל מצד שני לא כל כך איכפת לי כי הם מחטיאים את ישראל, את היהודים. יש כאלה שלא שומרים כשרות אבל אם החנות תפתח יהיו עוד יותר כאלה, יהיה חילול יותר גדול!! מה התורה אומרת על זה? אם אני יהרוס להם את החנות אני לא עושה איזה חטא? זה פשוט ממש יושב לי על הלב ולא עוזב אותי. ואני רואה את המשפחה שלי ועוד יהודים אוכלים את הדברים האלה וזה מגעיל אותי. בא לי לבכות להם בפנים!
תשובה: כמובן יש לצטער על כך שמוכרים בארצנו מאכלים שאינם כשרים, אבל מטרת הצער אינה להרוס אלא לתקן. והתיקון לא יבוא בכפיה בכוח על ידי מעשה בריונות של פגיעה בחנות או בקונים, אלא בדיוק להפך, על ידי הארת פנים ושיכנוע. וסוד הדבר הוא, שבדורות שלנו דווקא נסיון לכפות על אנשים את חוקי הדת גורם להם להתרחק מריבונו של עולם, ודווקא כאשר אלו שבחייהם מתנהגים על פי הדרכת התורה הם אנשים נעימים ומסבירי פנים ומתרחקים מכל אלימות וכעס, הרבה מתקרבים אליהם וממילא גם אל דעותיהם ואל התורה. וכלל גדול הוא מה שנאמר: דרכיה דרכי נעם וכל נתיבותיה וכל דרכיה של תורה, ביחוד בדור שלנו, צריכים להיות מוסברים בש ומתוך אהבה, ואז הם מתיישבים על לב בני הדור. גם חילול ה' לא מתקנים על ידי חילול ה' גדול ממנו, כלומר, על ידי כך שכל הרואים יחשבו שהתורה מצווה על האדם להיות אלים כלפי חברו, ויתרחקו ממנה. כמובן שתוכל לנסות להסביר, לפחות לבני משפחתך, כמה הדבר רע וכמה הוא פוגע בך ועל ידי זה אולי תוכל להרחיק אותם מעוון זה. והעיקר הוא להפנות את הכעס לכיוון חיובי של בניין חיובי על ידי תוספת של לימוד ויראת שמים. ובע"ה ישובו גם כולם.
שאלה: ציצית במקלחת: כבר שאלתי פה אם מותר לשים ציצית במקלחת, והרב(אני לא זוכר איזה) ענה לי שזה יכול להיות ביזיון. כרגע אני לא מתקלח עם ציצית, אבל אני מרגיש כל-כך חסר במקלחת, כאילו לקחו לי חלק מהנשמה, ובעיקר כשאני מתקלח ביום. שכחתי לציין שאני מקפיד מאוד ללבוש ציצית גם בלילה. רציתי לדעת אם אוכל להתקלח עם ציצית, הכוונה לא לציצית צמר אלא לציצית שלא תתבזה כל-כך אם אתקלח איתה?
תשובה: אשריך שאתה בעל מדרגה גבוהה כל כך שאתה מחובר כל כך למצוות. אולם יש לדעת כי לכל מצוה יש את זמנה ומקומה, כפי שאינך מרגיש חסר ללא נטילת ארבעת המינים בראש השנה ואינך מרגיש מוזר אם אינך אוכל מצה בשמחת תורה, אלא לכל מצוה יש את הזמן והמקום המתאים והמיוחד שלה. אולם יכול אני לומר לך כי אינך הראשון שהרגיש כך במרחץ, גם דוד המלך הרגיש כך ואפילו מצא פתרון לתחושתו. וכך אומרת הגמרא (מסכת מנחות דף מ"ג:): "ת"ר חביבין ישראל שסיבבן הקב"ה במצות, תפילין בראשיהן ותפילין בזרועותיהן וציצית בבגדיהן ומזוזה לפתחיהן, ועליהן אמר דוד: 'שבע ביום הללתיך על משפטי צדקך'  ובשעה שנכנס דוד לבית המרחץ וראה עצמו עומד ערום, אמר: אוי לי שאעמוד ערום בלא מצוה! וכיון שנזכר במילה שבבשרו נתיישבה דעתו, לאחר שיצא, אמר עליה שירה, שנאמר: 'למנצח על השמינית מזמור לדוד' - על מילה שניתנה בשמיני".
שאלה: לבקש מתימני לחמם מרק בשבת: אני מבין שאסור שאני (אשכנזי) אבקש מתימני שיעלה לי מרק לפלטה ביום שבת. אבל לכאורה מצד הכללים ההלכתיים הפשוטים מותר לי לרמוז לו, האם זה נכון?
תשובה: גם לרמוז יהיה אסור, מותר לומר לו שאם הוא יחמם בשבילו זה יהיה מותר בשבילו אבל לך זה יהיה אסור.
שאלה: מעשר כספים מכספי חתונה שהופקדו: א. התחתנו לפני מס חודשים ב"ה, וקיבלנו סכום כסף מהמוזמנים לחתונה. לאחר החתונה שאלתי רב, והבנתי ממנו שאין צורך להפריש מעשר ממה שקיבלנו על כן הפקדנו את כל הסכום בחיסכון. לאחר זמן, הבנתי שהרב כנראה לא הבין אותי, והוא אומר שיש להפריש מכסף זה מעשר. 1. האם אכן צריך להפריש מכסף שמקבלים לחתונה? 2. אם כן - מה עלינו לעשות במקרה שהכסף כבר מופקד? יהיה לנו קשה להפריש מהכסף בעו"ש את סכום המעשר. ב.האם יש להפריש מעשר מכספי הפקדון של חיילים משוחררים שהתקבלו לאחר החתונה? לפני החתונה היה ניתן להשתמש בכסף לצורך לימודים בלבד, ואכן, בחלק מהכסף כבר השתמשו לצורך לימודים, והיתרה שנשארה התקבלה ואפשר להשתמש בה לכל מטרה לאחר הנישואין. ג. ב"ה קיבלתי מלגת לימודים מהאוניברסיטה לצורך לימודי בשנה הבאה. אתחיל לשלם את שכר הלימוד והמלגה היא בעצם זיכוי על חלק משכר הלימוד אותו שילמתי, ופטור מהשאר (המלגה אמורה להתקבל בתחילת השנה). מה דין המלגה לגבי מעשר כספים? ומה הדין לגבי מלגות לימודים בהן מקבלים כסף ממש? ד.מהו הגבול לגבי נתינת מעשר כספים? האם במקרה שלאחר קיזוז ההוצאות נמצאים ברווח של מאות בודדות של שקלים (פחות מ-500) יש לתת מעשר, שיכול להוות כמעט כל סכום הרווח?
תשובה: קודם כל צריך לדעת שמעשר כספים זה לא חיוב גמור, וגם קהילות שנהגו בזה זה מנהג יפה ויש ענין בזה אבל לא חיוב מן הדין. אז מי שנוהג בזה ראוי לו לתת גם בכסף שקיבל בחתונה. ואם אתה לא יכול להפריש עכשיו בגלל שזה סגור בתוכנית או משהו כזה אתה יכול להפריש כשהכסף ישתחרר לך. כנ"ל לגבי כספי פיקדון של הצבא. אבל במלגה שהתקבלה לפטור מת מסויים ולא קיבלת את זה לידך לא שייך שתפריש. העיקרון בנתינת מעשר כספים הוא אם אתה יכול לגמור את החודש אתה יכול לתת אבל אם אתה בקושי גומר את החודש, עניי עירך קודמים לעניי עיר אחרת ואתה לא חייב בכלל להפריש.
שאלה: הקב"ה זכר או נקבה?: נשאלתי שאלה ולא מצאתי עלייה תשובה. שאלו אותי האם אלוקים זה זכר או נקבה ואני עניתי שאין לו גוף ואין לו דמות הגוף אז לא שייך זכר או נקבה. אבל לא הצלחתי להסביר למה רשום פעם עשה למען שמך ופעם עשה למען שמך?
תשובה: אכן הקב"ה אינו גוף ואין לו דמות הגוף ולכן אינו לא זכר ולא נקבה. אומנם אנו מכנים אותו בשם זכר. ושתי הצורות שהזכרת בשאלתך הם כינוי לזכר. אנו פונים לה' בלשון זכר, והמילה "שמך" היא לשון זכר כמו "שמך".בלשון נקבה היינו אומרים "שמך"(מ"ם בצירה). הרב מזוז שליט"א בסידור התפילה שבעריכתו "איש מצליח" גורס תמיד "שמך", "תורתך", "קדשך" אך הוא מוסיף בסוגריים באותיות קטנות את הגרסה "שמך", "תורתך", "קדשך". נראה כי הגרסה "קדשך" וכיו"ב מושפעת מלשון ח, שכידוע שונה במקצת מלשון ימינו. וכל אחד יהגה כמנהג אבותיו או כפי שהחליט עם עצמו והעיקר הכוונה. ויה"ר שתתקבל תפילתנו ברצון.
שאלה: אדם שלא מאמין בזוהר הקדוש: אדם שמקפיד במצוות קלה כבחמורה וכו לומד תורה ובחור ישיבה וכו, אך הוא אינו מאמין בקדושתו של ספר הזוהר ובכל ספרי הקבלה. מה דינו - האם יש בעיה לצרפו למניין, האם יש בעיה שהוא יהיה חזן, האם יש בעיה ביין שלו? האם יש קולא בזה שכך הוא חונך בביתו ומשפחתו? כמו כן, מה הדין באדם שכן מאמין בקדושתו של הזוהר, אך סובר שלא רשב"י חיבר אותו אלא התחבר מאוחר יותר ע"י הרב די ליאון?
תשובה: יש בזה בעיה כיון שאצלינו החוכמה היא חלק מאמונתינו, הב"ח כותב שזה עיקר פנימיות התורה, בזמנו לפני 80-90 שנה הרב קוק ועוד חכמי ירושלים כתבו למדינה בדרומה של ארצינו, שהיו שם אנשים שלא האמינו בזה שיחדלו מכך ושזו לא דרכה של תורה, והרמב"ם כותב שמי שלא מאמין בפירושה של התורה זה נחשב ככופר בתורה. אדם שמאמין בקדושתו אך לא שרשב"י כתב את זה, זה לא משנה כל כך.
שאלה: ברכת הבנים בברכת כהנים: מידי בוקר בתפילת שחרית בזמן ברכת כהנים, אני מברך את בני ועוד שני מתפללים. בימים האחרונים נאמר לי על ידי אחד המתפללים ש"שכרי יוצא בהפסדי. כשביקשתי לשאול למה, נעניתי שבזמן הברכה אני מפנה את גבי לכוהנים ההיכל וזה מעשה שלא ייעשה. מה עלי לעשות, האם להמשיך לברך או לשנות את מנהגי, למרות שהמתפללים עומדים מאחרי?
תשובה: בזמן ברכת כהנים צריך לכוון למה שהכהנים אומרים ולא להסיח דעתו לשום דבר אחר, מי שרוצה לברך את בניו מקובל לעשות את זה בלילי שבתות ולאו דוקא בברכת כהנים.
שאלה: הפרשת חלה מבלילה רכה: האם חייבים להפריש חלה מעוגה, זאת אומרת, מבלילה רכה (כמובן, אם מכינים שיעור מספיק גדול של אחד או כמה שיהיו מעורבים ביחד, למשל ל"קידוש" קהילתי)? אם כן, האם צריך לברך או בלי ברכה? שמעתי תשובות הפוכות בענין הזה.
תשובה: אם יש כמות מפרישים לאחר האפיה ללא ברכה.
שאלה: קניית סוכה מכספי מעשר: בחורף הקודם הסוכה של הורי נשברה מהשלגים, המצב הכספי שלהם לא טוב, ואין ברירה חייבים לקנות סוכה. אם אפשר לעזור להם מכספי המעשר שלי?
תשובה: כן בודאי, שכן עניי עירך קודמים ואם הורייך במצב כלכלי לא טוב ראוי מאוד ומצוה גדולה לעזור קודם להם ואח"כ לאחרים.
שאלה: לימוד בחברותא - בהתלהבות או בכובד ראש?: כשאני לומד תורה עם חברותא קורה שאני מאוד מתלהב, וזה מוסיף הנאה ללימוד. אך אני שואל את עצמי: האם עדיף ללמוד בהתלהבות או עדיף בכובד ראש כדי שיהיה יותר קל לכבד את השני ולתת לא יותר תשומת לב?
תשובה: עדיף ללמוד בהתלהבות. מראש תדברו בינכם כחברותא שבשביל איכות הלימוד אתם מוכנים למחול אחד לשני על כך שבזמן הלימוד אתם מסורים ללמוד ולא לעדינות והרגישויות שביניכם. בכל אופן יש להיזהר מלפגוע אחד בשני. והצלחה בלימוד.
שאלה: גוי שנגע בתפילין: גוי נגע לי בתיק של התפילין (כיס תפילין) מתוך סקרנות כאשר התפילין בתוכם. האם הדבר מותר או אסור? אם הדבר אסור יש משהו שאני צריך לנקוט או לבצע?
תשובה: אין איסור לגוי לגעת בתפילין! אם כי ישנם מעשיות של גדולי ישראל שהתאמצו שגוי לא יגע בתפילין שלהם, אולם זה רק למדרגתם העצומה הרואה עד לעומק את קדושת התפילין, אולם ככלל אין איסור שגוי יגע בתפילין.
שאלה: מזלות ע"פ היהדות ועוד: א. מה משמעות המזלות ע"פ היהדות? האם המזלות נקבעים ע"פ חודשים עבריים או לועזיים? היכן אפשר לקרוא ולהרחיב על כך? ב. האם בשבת לא ראוי להתפלל תפילה פרטית על עצמי, משפחתי וכד אלא רק על כלל ישראל, אם זה נכון, אז מדוע? ג. מדוע כרות שפכה אינו יכול לבוא בקהל ה, והרי זו לא אשמתו?
תשובה: : מזלות נקבעים לפי החודש העיברי. המזלות הם דרך הנהגת העולם על ידי הקב"ה דרך צבא מרום  הכוכבים. בכל חודש הקב"ה מנהיג את העולם בהנהגה אחרת. בכל חודש יש סגולה אחרת. כמו שיש הבדל בין עונות השנה. ההבדל בין עונות השנה משפיע על אופי העבודה הפנימית שאדם צריך לעשות. למשל בחורף אדם עובד יותר על כינוס הדברים ועל עבודה פנימית. באביב הכוחות פורצים יותר החוצה. כך בנוגע לחודשים יש לכל חודש הנהגה מיוחדת. ח אומרים שאין מזל לישראל. הכוונה היא שלעם ישראל מעבר להנהגה שהקב"ה מנהיג את העולם דרך העולם הטבעי הקב"ה מנהיג אותנו בדברים מסויים בהנהגה של השגחה פרטית. הנהגה של השגחה פרטית מתעוררת בעיקר על ידי תפלה צדקה ותשובה. בנוגע לשאלה האם ראוי להתפלל על דברים פרטיים בשבת. בשבת ראוי להתפלל על דברים הנוגעים לנשמה. ראוי לבקש בקשות רוחניות גם אם הם נוגעות לפרט. בקשות על צרות אין ראוי לבקש. אולם יש אומרים שעל צרות שלא יבואו לעתיד מותר לבקש. ובשורות טובות
שאלה: כוננות בשבת בצבא: אני משרת ביישוב יהודי ואני מעוניין בשבתות להתארח בסעודות השבת אצל משפחות מהיישוב. הבעיה היא שאני בכוננות ועלי לקחת עימי פלאפון או מכשיר קשר. האם עדיף להשאר לאכול במוצב ולא לקחת עימי את המכשירים הללו או בגלל עונג שבת אני יכול לאכול אצל תושבי היישוב ולקחת את אחד המכשירים?
תשובה: אם אתה שואל מצד מוקצה והכל מדובר בתוך העירוב, אזי הפלאפון כיון שאתה לא מטלטל אותו בידיים אלא הוא נמצא עליך בכיס וכדומה וגם זה התיפקוד הביטחוני שלך מותר לך לטלטלו, אבל זה דווקא אם אין בעיה של עירוב.
שאלה: פרוזבול בין נערים או אנשים שאין להם קרקע : ע"פ הבנתי קיומו של פרוזבול מצריך שללוה תהיה קרקע של 4 אמות רבועות, כך שכאשר אין לו המלווה מקנה לו וכך מופיע בחלק משטרי הפרוזבול. כיצד עושים פרוזבול כאשר אין קרקע לא בבעלות הלווה וגם לא בבעלות המלווה, כגון נערים שלוו אחד מהשני או אנשים שסמוכים על שולחן אביהם וכדומה? בנוסף (שאלה תיאורטית), אם יש למלווה קרקע של 4 אמות בלבד. האם הוא יכול להקנות את אותה קרקע למספר לווים? אודה לרב שיפרט בנושא זה בצורה רחבה ופשוטה מכיוון שאינני מבין בדברים אלו.
תשובה: לצערי אינני יכול להאריך, מכיוון שאנו בימים שבהם צרכי עמך מרובים, וכידוע גם באתרים אלו אין אפשרות להאריך. הצורך בקרקע הוא נובע כדי שיהא מלוה רגיל שיש לו ד' אמות. ויש אומרים שהצורך בקרקע שיהא כבר כגבוי (עיין גיטין לז ע"א, רש"י ותוס', ובשאר הראשונים). הקרקע היא אפילו שאולה או שכורה או עציצים שיש להם נקב, וזה דבר מאד לא מצוי שלא יהיה ד' אמות ללוה, ועל כן יש שלא הקפידו להקנות ד' אמות, ויש שחששו בכל אופן והקנו. גם לנער אם יש לו בית משלו, כגון: מקום בישיבה, אולפנא וכדו' הרי זה בעל קרקע וכותב עליו פרוזבול. ובמקרה שאין כלום יכול המלווה להקנות לו ד"א משלו. ואפשר להקנות אותם ד"א לכמה אנשים. עיין שבת הארץ פ"ט הי"ט שם ביארנו את כל השיטות בשאלה זו. כתיבה וחתימה טובה. הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: ברכת לישב בסוכה על שינה: הרב כתב בספר פסקיו על חגי תשרי שלא מברכים לישב בסוכה על שינה. ע"פ המשנה ברורה אדם שנכנס לסוכה ולא יאכל בה מברך לישב בסוכה על עצם השהייה עצמה. מה דינה של סוכה שמיוחדת לשינה ולא אוכלים בה, האם צריך לברך בה "לישב בסוכה" לפני שהולכים לישון? האם זה יהיה תלוי באם היה הפסק מרובה מהזמן שיצא מסוכת האכילה עד שנכנס לסוכת השינה?
תשובה: זו דעת הרמב"ם לברך על שינה אך אנו לא פוסקים ככה, דעת יהודי אשכנז שלא מברכים על שינה, והתוספות מביאים שני תירוצים למה לא מברכים על שינה, תירוץ ראשון שאולי יפריעו לו לישון וזה תלוי בדעת אחרים כגון שישימו לו רדיו בקולי קולות שיפריעו לו לישון, ותירוץ שני שכשאנו מברכים על האכילה זה כולל גם את השינה. זה לא משנה לשם מה נעשתה הסוכה, אך לגבי סוכה שאפשר לאכול בה ולא לישון או להיפך יש שיטות בזה להכשיר את הסוכה ולכן גם בשימוש שאפשר לעשות בה, לא פשוט שאפשר לברך לישב בסוכה. אבל בסוכה שנעשית לשם שימוש מסוים ואפשר לעשות בה את השימוש השני, יכול לברך עליה.
שאלה: טבילת כלים גדולים: יש לי כלי זכוכית גדולים (מתוצרת עכו"ם) ליין שלא נכנסים למקווה כלים ובמקווה הגברים אסור להטבילם (הנהלת המקווה אוסרת - חשש שבירה ופציעת הטובלים). מה עלי לעשות?
תשובה: אתה יכול ליסוע לים ולהטביל אותו שם.
שאלה: להשאיר כלי שבור בבית: האם יש עניין להשאיר כלי שבור בבית? אם זה כוס עם סדק קטן - בלתי נראה כמעט - אגרטל סדוק ודברים דומים.
תשובה: אם ישנה סכנה בכלי כגון כוס שבורה וכד' יש להוציא את הכלי מדין "אל תשכן בביתך עוולה" וכן נלמד ממצוות מעקה שאסור לאדם להחזיק כל דבר סכנה ברשותו. אם אין סכנה בכלי אזי אם הוא שימושי עדיין אין לזורקו מדין בל תשחית. אולם אם הוא לא שימושי או שהוא במצב שלא מקובל להשתמש בכלי כזה אין שום בעיה לזרוק אותו. המקום ימלא חסרונכם.
שאלה: חילול שבת: אמא שלי, אשה מבוגרת הישנה עם מכשיר c.pup. בגלל הפסקות נשימה, הדליקה מזגן ביום שבת. בגלל החום הרב ששרר והמכשיר שעל פניה היא לא הצליחה לשכב ולנסות לישון והדליקה מזגן. האם יש משהו שהיא יכולה לעשות כדי לכפר על כך?
תשובה: ללכת לרב שילמד אותה הלכות שבת. אם לא יכולה ללכת לרב תלכי במקומה והרב יתן לה מספר דברים הקשורים לקיום שבת כהלכתה. התיקון לחילול שבת הוא קידוש שבת.
שאלה: חילוקי דיעות בפרשנות: אני נתקלת הרבה בחלוקי דיעות שבין רמב"ן לרש"י בפירושיו לתורה. זוהי וודאי מחלוקת לשם שמים. תמהני כיצד הרמב"ן מכנה לעיתים את דבריו של רש"י בצורה לא מכבדת, כגון :"דברי שטות "וכו. אנחנו כ"כ מחנכים היום לומר כל דבר אך בצורה מכבדת, כיצד ניתן להסביר את "חוסר הכבוד" הנ"ל? אשמח גם לקבל מקור ליחס מכבד של רמב"ן כלפי רש"י, שמעריך אותו דרך פירושו.
תשובה: בדקתי במפעל השו"ת של בר-אילן ולא מצאתי שאמר רמב"ן אף פעם על פירוש רש"י "דברי שטות". אמנם נכון הוא שהרמב"ן מרבה לדחות את דברי רש"י, ואפילו לקבוע שפירושו זה או אחר "איננו נכון", אך יש להבין שחכמינו כתבו את פירושיהם מתוך תחושה שהם נלחמים את מלחמתה של תורה ועליהם אפוא להעמיד את מה שנראה להם כאמת בצורה נחרצת, בחינת "לא תגורו מפני איש", אך אין לזה כל קשר ליחסו של רמב"ן זצ"ל לאיש רש"י זצ"ל וזיע"א, עליו כתב הרמב"ן בהקדמתו לפירושו לתורה: "אשים למאור פני נרות המנורה הטהורה. פרושי רבינו שלמה ( רש"י) עטרת צבי וצפירת תפארה. מוכתר בנמוסי במקרא במשנה ובגמרא. לו משפט הבכורה. בדבריו אהגה. באהבתם אשגה. ועמהם יהיה לנו משא ומתן דרישה וחקירה. בפשטיו ומדרשיו וכל אגדה בצורה. אשר בפירושיו זכורה".
שאלה: חתונה בראש חודש: לפני שאני סוגרת עם האולם, ברצוני לדעת אם מותר על פי ההלכה להתחתן ב-א בניסן? אם לא, אז האם מותר ב-יב בסיוון? שני הצדדים אשכנזים.
תשובה: שני התאריכים טובים להתחתן בהם. שיהיה לכם הרבה שמחה ואושר, הרב בנימין במברגר
שאלה: היחס לרב קרליבך: הרב קרליבך, לפי עדותה של אימי, חיבק את אמא שלי כשהייתה בחורה האם זה מותר הלכתית, ואם לא, למה נותנים לו במה באתר קדוש זה? האם מותר לשיר את שיריו, ר' נחמן אומר שאסור לשיר שירים של מי שאינו צדיק?
תשובה: שירי הרב קרליבך התפשטו בעיקר אחרי פטירתו. יתכן שבאמת בחייו לא רצו רבים להתקרב אליו משום הנהגותיו החריגות בעניני הצניעות. לא קשה ללמד זכות על הרב קרליבך, כל מה שנהג עשה כדי לקרב רחוקים. צריך מומחיות גדולה כיצד לקרב רחוקים. ודאי שמבחינה עקרונית אנו מאמינים שדווקא ההקפדה על גדרי הלכה תביא לנו סייעתא דשמיא בכל מעשינו ובכל השפעתנו. אולם ודאי שניתן ללמד זכות על הרב קרליבך. לאחר הסתלקותו, מה שנשאר מהרב קרליבך זה הצד הפנימי הנשמתי שלו. אין חשש שהנהגותיו בעניני צניעות יחדרו לציבור הרחב. השירה שנכתבה על ידו היא שירה מתוך נשמה יהודית עליונה ולא על שירים אלו דיבר ר' נחמן.
שאלה: משה ועם ישראל: כיום, שאנו בעולם המדייה, מובן לי כיצד אדם אחד מדבר וכולם יכולים לשמוע ולראות אותו אך כיצד הדבר היה בתקופת משה כאשר היה צריך לדבר אל כל העם כמו שמופיע מספר פעמים בתורה?
תשובה: אני לא מוצא עתה את המקור לכך אולם זכור לי שהיכולת לדבר אל כל ישראל היתה בסייעתא דשמיא. בנוגע לדיברות בפרק יט פסוק יט כותב רש"י כשהיה משה מדבר ומשמיע הדברות לישראל, שהרי לא שמעו מפי הגבורה אלא אנכי ולא יהיה, הקב"ה היה מסייעו לתת בו כוח להיות קולו מגביר ונשמע. יתכן שכך בנוגע לכל התורה כולה. אולם בדברי הכלי יקר על תחילת ספר דברים מצאתי: אלה הדברים אשר דבר משה אל כל ישראל. לא מצינו בכל המקרא שמשה ידבר אל כל ישראל כאחד וכי אפשר שיוכל לדבר עם ס' רבוא איש בפעם אחד, ולא מצינו לשון זה בכל המקרא כ"א כאן ובפר' הקהל שנאמר (דברים לא יא) תקרא את התורה הזאת נגד כל ישראל באזניהם, ואמרו ר (סוטה מא.) שהיה קורא המלך מן אלה הדברים והלאה, כי בודאי יש יחוס ודמיון ביניהם כי בכל התורה נאמר בני ישראל וכאן נאמר ישראל וכי אל ישראל דבר והלא אל בני ישראל דבר כל דבריו: והנה קרוב לשמוע שבכל מקום שמזכיר בני ישראל, הוא מדבר בכלל ההמון עם כי כולם בני ישראל המה, אבל במקום שמזכיר ישראל הוא מדבר עם הגדולים שבישראל אשר כל אחד בשם ישראל סבא יכונה ודומה לו. ולפי שגדולי ישראל עליהם מוטל להוכיח את העם ואם לא יוכיחום אזי אשמת העם תלויה בהם על כן זרזם משה על זה, יען שאין להם מקום לפטור מן העונש באמרם שגלוי לנו שאין התוכחה מועלת כי לא תועיל התוכחה לעם קשה עורף, לפי שאם לפניו ית' גלוי לפניהם מי גלוי.
שאלה: שינה בסוכה לזוג חדש: אנו זוג נשוי חדש ואין באפשרותינו לבנות סוכה כי אין לנו איפה לבנות מה יעשה הבעל איפה ישן, איפה יאכל?
תשובה: זו באמת בעיה, אפשר לנסוע למשפחה שיש לה סוכה או להתארח באיזה מקום שיש שם סוכה כי צריך לקיים את מצות סוכה.
שאלה: נקוד על "לנו ולבנינו": "לנו ולבנינו" מה פשר הנקודות? כיצד מנקודות לומדים דרשות בתורה? וכיצד למדו את אותו דרש שרש"י כתב?
תשובה: הנקודות שעל המילים באו ללמד שדין הערבות הנלמד מפסוק זה, שמשמעותו הוא שהקב"ה מעניש את הרבים על חטא שחטאו היחידים אם הם לא מוחים בהם ולא מונעים מהם לחטוא, לא נהג במדבר אלא רק משעה שנכנסו לארץ וקבלו עליהם את הערבות בשבועה. ובמסכת ברכות דף ד עמ' א מבאר רש"י שהנקוד בא כדי למעט ממשמעות הכתוב, וכן בסנהדרין דף מג עמוד ב פירש: " והנגלות לנו - קולר תלוי בצואר כולנו. ואי לאו נקודה הוה אמינא כך היא המדה לעולם, באתה הנקודה לדרוש דאין מדה זו נוהגת לפוטרנו מן הנסתרות אלא עד שעברו את הירדן, והיה לו לנקוד את הנקודה הזאת על לה' אלהינו - ללמד שלא עד עולם הן לה' אלהינו, אבל לאו אורח ארעא לנקוד את השם ונקוד על לנו ולבנינו לומר שאין כאן מקומו ממש אלא למעלה מן הנגלות נמי ניתן לדרוש כך: הנסתרות לה' אלהינו ולנו ולבנינו - שאף אנו נענשים, ומיהו אי הוה כתיב ליה הכי - הוה משמע דאף קודם שעברו את הירדן נמי, להכי פלגינהו ונקד, לומר: דלכאן ולכאן הוא נדרש, ולומר לך דעד השתא בסוף ארבעים שנה שנאמר להם מקרא זה בערבות מואב לא היו הנסתרות אלא לה' אלהינו, אבל מכאן ואילך הם אף לנו ולבנינו, ונקודה דעי"ן שבעד לחלק באתה, דלא תימא מעולם ועד עולם, אלא מעתה מתחלת מדה זו ותנהוג עד עולם".
שאלה: האם אני תושב חו"ל?  : אני (28) חי ועובד באירופה כצלם מזה שנה וחצי, אני שוכר דירה ומקפיד בנושאי יהדות. חיי כצלם גמישים ואני יכול לחזור לארץ בכל עת, בימים אלו אין בכוונתי לחזור אלא להמשיך את דרכי כצלם בחו"ל. בהתיעצות עם רב חב"ד המקומי, עלי לחגוג שני ימים עבור כל חג, פעמיים שמחת תורה, פעמיים סוכות וכו'. עדיין לא קבעתי את מקום מושבי בחו"ל עבור כל תקופת חיי ואני מאמין כי יבוא הרגע ואחזור לארץ להתחתן ולהקים משפחה. מה דעת הפוסקים והרבנים בנושא זה? האם בגמרא יש התייחסות לנושא מהו מושב קבע בחו"ל?
תשובה: היות ואתה גר ועובד שם אתה צריך לעשות יומיים חג, ובעז"ה כשתבוא ארצה תעשה יום אחד.
שאלה: אחריות גבאי צדקה על הכסף: יש לי קרן גמ"ח פרטית, אנשים מעבירים לי כסף בכדי שאוכל לסייע לנזקקים. הנחתי ברכב שלי שקית עם שקלים שהביא לי אדם, הרכב התקלקל והיו צריכים לגרור אותו למוסך, לאחר כמה ימים כשחזרתי לרכב ראיתי שהשקית נגנבה. שאלותי: א. איזה שומר אני? והאם אני פושע שחייב לשלם? ב. אינני יודע איזה סכום בדיוק נגנב, אם עלי לשלם כיצד עלי להעריך, האם אני יכול למלא את השקית במטבעות בערך איך שהיה וכך להעריך או שמא עלי לתת סכום גבוה בכדי להיות בטוח?
תשובה: זה ממון שאין לו תובעים. ולכן אתה פטור מלשלם.
שאלה: תאריך חתונה בליל צום: ברצוני להתחתן בתאריך י"ב באדר. האם אין איסור מבחינת ההלכה להתחתן בתאריך הנ"ל? (כיוון שיום זה יוצא יום לפני תענית אסתר)
תשובה: ככלל, אין לערוך חתונות בלילה שלפני התענית, מפני שהאבילות מתחילה מהלילה ורק הצום מתחיל מהיום. אולם בתענית אסתר הדבר שונה, מפני שתענית אסתר היא זכר לתענית שהתענו אסתר וכל ישראל בעת ההיא. ולכן יש מן הפוסקים המתירים לערוך חתונות בליל תענית אסתר. למעשה, אם יש תאריך אחר ודאי שהוא עדיף, שכן לדעת רוב הפוסקים אין לערוך חתונות בלילה זה. הרב אלחנן לוין
שאלה: כיבוי מאוורר בשבת: זוג עם ילדים מתארח בחדר במלון בשבת והמאורר דולק ומציק מאד. האם בגלל הסברא הכל חולין אצל צינה ומאחר ויש ילדים בחדר, ומדובר רק במאורר, נתיר את כיבויו בשינוי?
תשובה: כיון שבכיבויו אין איסור תורה אזי לצורך הילדים אם זה מפריע להם מאד בשינוי יהיה מותר לכבותו.
שאלה: מציב גבול אלמנה: שמעתי שיעור של הרב שבו הוא מברך בקול רם עם שם ומלכות "מציב גבול אלמנה" ושאלותי: 1. האם מברכים על כל מקום או רק על מאחזים כמו ביו"ש ששם יש חיזוק ישוב הארץ? 2. אם יש עיר שהייתי בה כמה פעמים אבל לא ברכתי כי לא ידעתי את ההלכה ואני נוסע לשם בקרוב האם עלי לברך, והאם לברך שוב כעבור 30 יום? 3. האם מברכים גם על ערים גדולות כגון ירושלים, ת"א וחיפה?
תשובה: 1. איפה שיש בית כנסת ולא היית שם עדיין אפשר לברך. 2. הראב"ד אומר שכל ברכות הראיה האלה שמוזכרים בסוף מסכת ברכות אדם מברך רק בפעם הראשונה ואחרי זה לא יכול לברך, אמנם אנו לא פוסקים כמו הראב"ד ופוסקים שאדם שנעדר מאותו מקום 30 יכול לברך. אבל בנוגע לברכה הזאת כיון שלא כל הציבור מודע אליה אזי שאדם יברך רק בפעם הראשונה ותו לא, שגם בזה שיטת הראב"ד לברך את הברכות האלה בלי שם ומלכות וגם בזה אנו לא פוסקים כמו הראב"ד אלא כמו יתר הראשונים (התוספות הרשב"א רא"ש), לכן אם היית כבר במקום אז תבקש ממישהו שלא היה שם שיברך ויכוין להוציא אותך ידי חובה. 3. גם בערים גדולות, לו יצוייר שאדם לא היה שם אף פעם, יכול לברך.
שאלה: ברכת מעדן גרנולה : רציתי לדעת מה לברך על מעדן גרנולה בשני מקרים : 1) במקרה שבו המעדן והגרנולה מופרדים? (הברכה לחוד והברכה אם אני מערבב אותם יחד) 2) במקרה שהם כבר ביחד בדרך היצור שלהם?
תשובה: אם העיקר זה החלב אז תברך שהכל ותפטור את הכל, אבל אם העיקר בשבילך זה הגרנולה אזי תברך עליה את ברכתה לפי הרוב שמעורבב שם אם הרוב אדמה- אדמה, הרוב עץ- עץ. ואח"כ תברך על החלב שהכל.
שאלה: גניזה של דפים שונים: האם דפים בהם מוזכר כך שם ה ואלוקים וחלק מפס דורשים גניזה? מה לגבי כל עלוני התרומות עם תמונות רבנים, אפשר להניח במיכל מחזור?
תשובה: 1. כן. 2. תמונות לא טעונות גניזה אבל אם יש דברי תורה צריך לגנוז.
שאלה: עזרה בבית או תפילה במנין: אנחנו זוג צעיר עם 3 ילדים (הגדול בן שנתיים וחצי, הקטן בן חודש) ולפעמים קצת קשה להשגיח לבד על שלושתם. הזמן הכי קשה בשבוע (כידוע), הוא ערב שבת בין השמשות- בדיוק כשבעלי הולך לביהכנ"ס ליותר משעה, שלושת הילדים ביחד דורשים הרבה תשומת לב. האם יש פתרון לכך? האם לא עדיף להתפלל בבית, מאשר לחזור ולראות אשה שפוכה בבית הפוך וילדים הפוכים? ומה לגבי יום כיפור? איך אשה צעירה אמורה גם לצום, גם להניק, וגם להשגיח על 3 זאטוטים?
תשובה: גידול ילדים הוא אכן משימה קשה, הדורשת כוחות גוף והרבה כוחות נפש, ולעיתים היא גם מתישה. הקושי הגדול הוא בגיל הינקות. ובע"ה כשהם יגדלו הקושי יפחת בצורה משמעותית. אולם עד אז אפשר להקל הרבה על ידי חשיבה יצירתית. אומנם מעיקר הדין אם קשה לך מאוד להשאר עם הילדים לבד מותר לבעלך להתפלל בבית או בבית הכנסת בקיצור ולחזור מיד הביתה. אך לא כדאי לפתור בעייה אחת על ידי ויתור על ערך אחר. תפילה בציבור, ובעיקר הליכה לבית הכנסת בשבת חשובה ותורמת לבניין המשפחה לא פחות מהשמירה על הילדים והעזרה לאשה. ואומנם נשים רבות פוטרות את הבעייה על ידי הבאת נערה (בייביסיטר) שתעזור בשעות הללו. שווה לשלם מעט כדי להרוויח הרבה, כלומר, את ההליכה לבית הכנסת. ביחס ליום הכיפורים, הצום שלך חשוב יותר מן התפילה במניין של בעלך, ואם אינך יכולה גם לצום וגם לשמור על הילדים, הפתרון הרצוי על פי ההלכה הוא שבעלך ישאר בבית, ישמור על הילדים ויאפשר לך לנוח ולצום. כמובן שגם את הבעייה הזו ניתן לפתור על ידי קבלת עזרה ממשהי אחרת, והרבה נשים עם ילדים קטנים לוקחות בייביסיטר לשעות התפילה או אפילו לכל יום הכיפורים, או לפחות שישמרו עליהם בבית הכנסת. אולם אם זה לא מתאפשר - הצום שלך קודם. ביחס להנקה - עליך לשאול את הרב שלכם, שכן אע"פ שמניקות צריכות לצום, יש מצבים מיוחדים בהם מותר להן לשתות כדי שיוכלו להניק. ומאחר והפרטים בזה רבים אינני נכנס לשאלה זו כעת. לשנה טובה תכתבי,
שאלה: הפסקה בתפילה לתיקון בעל הקורא: האם מותר להפסיק בפסוקי דזמרא או ק"ש וברכותיה אם שמעתי שהקורא טעה בטעות שמחייבת להחזירו, ואף אחד לא שם לב?
תשובה: מותר כי זה לצורך.
שאלה: קניין טבעת נישואין מחשבון משותף: אני וחברתי עומדים להתחתן ויש לנו חשבונות משותפים כשנה (פלוס מינוס). כיצד אני יכול לקנות טבעת נישואין אשר תחשב שקניתיה בכספי שלי ובה אוכל לקדש אותה?
תשובה: ברגע שאתה מושך מהחשבון הכסף שאתה מוציא הוא שלך לגמרי ולכן אין בעיה, אם תרצה ליתר ביטחון תוכל לבקש ממנה שהיא תסכים שזה יהיה שלך.
שאלה: קביעת תאריך חתונה: איך מחשבים את התאריך שבו אפשר להתחתן מבחינת המקווה, האם גם כלה צריכה לספור שבעה נקיים ורק אח"כ לטבול במקווה לפני החתונה?
תשובה: כלה צריכה לספור שבעה ימים נקיים ואז לטבול, אני מאד ממליץ לפנות כבר למדריכת כלות שיכולה ללמד אותך את כל ההלכות וגם לכוון אותך מבחינת התאריכים. ומזל טוב.