LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: ברכה לפני פרשת "זכור": רציתי לשאול לגבי קריאת התורה בפרשת זכור. כאשר קוראים את הפרשה מספר פעמים איש כפי טעמי המקרא והנוסח של אבותיו, האם יש לברך לפני ואחרי כל קריאה או שמספיק הברכה של בעל המפטיר?
תשובה: מספיק ברכתו של המפטיר ולא מברכים על כל קריאה. הרב יאיר פרייליך
שאלה: נישואין כהלכה: כשילד או ילדה להורים שנישאו בנישואים אזרחיים ירצו להתחתן בחתונה כדת משה וישראל האם הם פסולי חיתון? באיזה קשיים הם יעמדו?
תשובה: ילדים הנולדים לזוג הורים שנישאו בנישואין אזרחיים, פעמים שיוכלו להינשא אח"כ כדת משה וישראל ופעמים שלא, ויש לבדוק זאת אצל רשם הנישואין ברבנות המקומית. לעצם העניין כתב הרמב"ם שלאחר מתן תורה נצטוו ישראל שאם ירצה האיש לישא אשה, ייקח אותה ע"י חופה וקידושין כהלכה, וזוהי הדרך הטובה, הן לכם והן לילדכם. דרך זו מביאה לאהבת אמת ונאמנות מוחלטת בין בני הזוג, והיא דרך של קדושת הבית היהודי. הדאגה לילדכם צריכה להיות גם מהבחינות הרוחניות, ולימדונו חכמים, שבנישואין שלא כהלכה הרי הילדים עלולים להיות בעלי תכונות שליליות. על כן הדרך הנכונה והראויה היא להיות נשואים כהלכה, כדת משה וישראל. בברכת הצלחה, הרב יהודה אודסר.
שאלה: איך צריך להאבק על א"י?: לאחר הגירוש הקשה מעמונה רציתי לשאול את כבוד הרב איך צריך להאבק על א"י? האם לזרוק ביצים אבנים מכל הבא ליד, להרביץ לשוטרים חיילים מג"בניקים?
תשובה: לכתחילה אנו באים על מנת למנוע את הריסת הבתים על ידי עמידה נחושה ועיקשת ללא הרמת יד על שוטרים או חיילים. אך כאשר המשטרה מתנהגת באכזריות וברשעות ומכים ומסכנים חיים ממש, איני יודע איך אפשר להנחות מה לעשות במצב של התגוננות מסכנת נפשות. אני מקווה מאד שהצבור לא יתן לממשלה לחזור על מעשים מרושעים אלה שוב.
שאלה: קשירת ציצית הרמב"ם ע"י קטן: כידוע קטן יכול לקשור ציצית ואם את הקשר האחרון יעשה מבוגר, הציצית כשרה גם למבוגר. מדי פעם אני קושר את קשר הרמב"ם של 7 חוליות, וברצוני לשאול בקשר הרמב"ם, אם ציצית שנעשתה על ידי קטן ואת החוליה האחרונה עשה מבוגר כשרה גם למבוגר?
תשובה: ההטלה עם הקשר הראשון ועם חוליה הראשונה היא מדאורייתא, ולכן אין קטן יכול לעשות אותן. ואם עשה לעצמו בקטנותו, יעשה מחדש לכשיגדל.
שאלה: דין מרגלים בתורה: מהו דין מרגלים בימינו לפי היהדות לדוגמה ואנונו?
תשובה: למרגל כנגד עם ישראל יש דין "מוסר" שדינו הוא חמור מאד. זוהי עבירה שבכל הדורות נחשבה כעבירה חמורה מאד. ואם הוא מוסר את הציבור דינו חמור יותר וניתן למוסרו גם לשלטון גוי. ואם הוא עושה זאת פעמים רבות יש לו דין רודף ומותר להורגו. וע' על כך בשולחן ערוך חושן משפט בענין זה: "מותר להרוג המוסר בכל מקום אפילו בזמן הזה, ומותר להורגו קודם שימסור, אלא כשאמר הריני מוסר פלוני בגופו או בממונו אפילו ממון קל, התיר עצמו למיתה, ומתרין בו ואומרים לו אל תמסור, אם העז פניו ואמר לא כי אלא אמסרנו, מצוה להורגו וכל הקודם להרגו זכה. הגה: ואם אין פנאי להתרות אין צריך התראה (המגיד פ"ח דחובל), ויש אומרים דאין להרוג המוסר אלא אם כן אי אפשר להינצל ממנו באחד מאיבריו, אבל אם אפשר להציל באחד מאיבריו כגון לחתוך לשונו או לסמות עיניו, אסור להורגו דהרי לא גרע משאר רודף (תשו' מיי' הנ"ל ומרדכי הנ"ל בשם תשו' מהר"מ), עשה המוסר אשר זמם ומסר, אסור להורגו אלא אם כן הוחזק למסור, שהרי זה יהרג שמא ימסור אחרים, כל המוסר הצבור ומצערן, מותר למסרו ביד עכו"ם להכותו ולאסרו ולקנסו, אבל מפני צער יחיד אסור למסרו. הגה: (וע"ל סי' תכה ס"א) מי שעוסק בזיופים וכדומה ויש לחוש שיזיק רבים, מתרין בו שלא יעשה, ואם אינו משגיח יכולין למסרו לומר שאין אחר מתעסק בו אלא זה לבד. מי שרוצה לברוח ולא לשלם לעכו"ם מה שחייב, ואחר גילה הדבר אין לו דין מוסר שהרי לא הפסידו רק שהוצרך לשלם מה שחייב, מכל מקום ברעה עשה דהוי כמשיב אבידה לעכו"ם, ואם גרם לו היזק חייב לשלם לו מה שגרם לו (מהר"ם מרוזבורק): בימינו שיש שלטון של מדינה יש להמנע מלעשות דין באופן עצמאי. אנו סומכים על המדינה שתדע להענשי בכל חומרת הענין. וכשיגיעו אנשים יראי שמיים לדון בענין בטוחני שהיו דנים אותו בצורה חמורה יותר.
שאלה: האם זה אות?: נסעתי באופניים ע"מ לצאת מהשער של הישיבה ולנסוע לביתי. לפני השער (שהיה אחרי ירידה) לחצתי על המעצורים והאופניים החלו לנסוע מהר יותר נחבלתי באופן בינוני מהשער ונזרקתי על המדרכה. מה זה אומר? האם זה אות שאני צריך לשפר משהו בהתנהגותי? אני כנראה לא אלמד שנה הבאה בישיבה (בהלחטת צוות הישיבה - לא מרצוני). האם זה שנחבלתי ברצוני לצאת משער הישיבה מרמז שבמקום אחר לא יהיה לי טוב?
תשובה: זה אומר שאתה צריך לנהוג באופניים בזהירות. כאשר אדם מקבל מכה הוא צריך לפשפש במעשיו ואם הוא מוצא דבר שצריך תיקון יתקן. ובראש וראשונה לבדוק את הנסיעה בעצמה אם לא היה בה פגם. אבל לא צריך לחטט יותר מידי בסיבות לנפילה. כי אין לנו יכולת לדעת את הסיבה על בוריה אלא כאמור לתקן את מה שיודעים.
שאלה: לימוד וטרינריה: אני רוצה להתחיל ללמוד וטרינריה באוניברסיטה. האם יש בעיה שבחור דתי יהיה וטרינר?
תשובה: אין בעיה הלכתית בטיפול ועזרה לבעלי-חיים, חוץ מסירוס ועיקור בעלי-חיים, שזהו דבר שאסור לעשותו.
שאלה: ק"ש שעל המיטה ושירת הבריאה: אם התעייפתי באמצע היום - והלכתי לישון וכוונתי לקום עוד עד הלילה, ולחזור לישון בלילה. אני צריך לקרוא ק"ש שעל המיטה, כנ"ל באותו המקרה לגבי שאני קם, צריך לומר "מודה אני", יש נפק"מ אם אני ממשיך לישון עד הבוקר?
תשובה: כשהולכים לישון ביום לא אומרים ק"ש על המיטה. ק"ש על המיטה שייך לומר רק בלילה אפילו שמתחילים את השינה ביום וגומרים בבוקר לא אומרים ק"ש על המיטה. מודה אני אומרים רק פעם אחת ביום שקמים בבוקר. הרב יאיר פרייליך
שאלה: פגיעה בסוסים בפינוי אלים: האם כשיש פינוי אלים, כשהשוטרים נעזרים בפרשים, יש היתר לפגוע בסוסים (מבחינת צער בעלי חיים)?
תשובה: כל פעולה הנעשית להצלתו של אדם, לא חוששים בה לצער בעלי חיים.
שאלה: עוגה בציפוי שוקולד שהכינו בכלי חלבי: הרב ענה לגבי סיר חלבי לבשל בו שוקולד לזיגוג עוגה פרווה שתוגש בארוחה בשרית, האם חובה שהסיר לא יהיה בן יומו או לא? "שלכתחילה צריך שלא יהיה בן יומו אבל אם כבר הכינו את הציפוי, מותר למרחו על העוגה". אך האם מותר לאכול את העוגה בארוחה בשרית, האם אין השוקולד בחזקת חלבי? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "בישול פרווה לארוחה בשרית בכלי חלבי לא בן יומו"
תשובה: אם אין טעם חלב, מותר.
שאלה: שייכות ספר לבית כנסת בצבא: יש ברשותי ספר שהוצאתי מהבסיס הקודם שלי (ברשות כמובן) אולם עתה עברתי בסיס, האם אני צריך להחזיר אותו לבסיס הקודם שלי או אפשר להשאיר אותו בבסיס החדש (שכן גם יש שם עוד 2 ספרים דומים לו לעומת בבסיס החדש שהינו יחידי)?
תשובה: צריך לשאול את הרב הצבאי במקום, ואם אי אפשר, ניתן לעשות זאת בקו הפתוח של הרבנות הצבאית, שמספרו - 5694950 03. בכבוד רב, הרב יהודה אודסר.
שאלה: יחס הצבא להסדר: אני שואל את שאלתי מתוך דאגה רבה. כידוע, לפני 4 חודשים היה חורבן של ישובים. כעת, חלק מהחיילים שהתבקשו לקיים פקודות וסירבו לקיימם, הצבא העניש אותם, בכך שביטל את ההסדר איתם, וכעת הם נצרכים לקיים שירות סדיר של 3 שנים. ברצוני לספר לרב, מקרה ששמעתי עליו ממקור ראשון. חייל שהיה מ"כ בפלוגה שבה נמצאת מחלקת ביייניש (אך הוא לא מפקד שלהם), שמע בשיחת סגל שרוצים דווקא ללכת נגד הביינישים ביד חזקה. הוא הלך וסיפר להם, והם התמרמרו. כעת המ"פ רוצה לבטל לו את ההסדר בגין מרד בצבא! כלומר, נראה לי שהתהליך שקורה עכשיו בצבא, זה שכל מה שיקרה לחייל במסגרת ההסדר, העונש הראשון שיהיה זה ביטול ההסדר. נגמרו הימים שאדם הולך להסדר ויודע שהוא יוצא אחרי 5 שנים, מי אמר? אולי פשוט יבטלו לו את ההסדר באמצע? מה צריכה להיות ההתייחסות שלנו? של הרבנים? נראה לענ"ד שמצב כזה לא יכול להימשך.
תשובה: השיטה הנכונה להתמודד עם קשיים כאלה היא לשמור על עצמאות ולא להיכנע, ואם ישללו מחייל את הזכות לשרת במסגרת ההסדר, עליו להודיע כי לא ינקוף יותר אצבע בצבא, ויודיע כי אם לא יתנו לו לשרת במסגרת ההסדר אזי יעדיף כלא ולא ישרת יותר בצבא. אם יהיו כמה אחדים כאלה, לא יוכלו יותר להעניש את בחורי ההסדר בעונש זה. ואם לא יהיו כמה בחורים שיהיו מוכנים להתמודד באומץ לשבת בכלא, והצבא ימשיך שלא לאפשר לחיילים דתיים לשמור על ערכיהם בצבא, וימשיך להעניש ולאיים, אזי יהיה צורך לדחות את השירות בצבא, ולשרת בשלב ב' במסגרת ישיבה גבוהה.
שאלה: מצלמות אבטחה בשבת: יש לי עסק הנמצא באזור חרדי ומתוך רגישות העסק הוא מאובטח במצלמות אבטחה. הציבור הגר בסביבה רוטן ואומר שהמצלמות מצלמות אותם והם מחללים שבת. ביטלתי בשבת את הגלאי תנועה כדי לא להכשילם, מסך המחשב סגור, אין הקלטה אך המצלמות פועלות ומצלמות ברצף אך לא מקליטות כי בשבת אני סוגר את ההקלטה, האם זה די או שעלי להשביתם לגמרי?
תשובה: השאלה היא איזו מלאכה נעשית כתוצאה מהצילום ומי עובר עליה? אתה לא עושה כלום. המצלמות עובדות אוטומטית. וכל השאלה היא האם אדם העובר במקום ומצולם עובר עברה בכך? לכאורה לא נראה שהוא עובר עברה: א. משום שהצילום שלא נקלט אינו מלאכה. ב. האדם עובר לפי תומו ולא מודע כלל שבגינו נעשית מלאכה כל שהיא. וכבר מקובל בהרבה מקומות שטלויזיה במעגל סגור למטרות בטחווניות מופעלת בשבת. להמשך הדיון בנושא.
שאלה: מכירת כרטיסים למשחק: רציתי לדעת האם מותר לי למכור כרטיסים במחיר מלא למשחק כדורגל שקניתי במחיר מוזל. על הכרטיסים כתוב בפרוש "לא למכירה" וידוע לי שיש עונשים קשים מצד המשטרה על סחר בכרטיסים אלו. אך ידוע שכולם עושים בכרטיסים סחר. מי שמכר לי את הכרטיסים קיבל אותם ללא ת וגם לו אסור היה למכור לי (על הכרטיסים צויין:"לא למכירה"). לכן חלק מהם החזרתי לו, וקיבלתי את הכסף חזרה אך 2 מהכרטיסים אני רוצה למכור לאחי שילך עם חבר מה עלי לעשות?
תשובה: עצם ההליכה למשחק כדורגל אינה פשוטה להיתר, משום ביטול תורה, וכל שכן אם אוירת המשחק היא של מושב לצים המדברים דיבורים אסורים (וה"ה ל'זכות' לאחרים בזה). במקום צורך הרחבת הדעת וכיוצ"ב אפשר שיהיה מותר (ופשוט שמדובר על ימי החול בלבד). ובכל אופן אין למכור ולקנות כרטיסים שאינם מיועדים ע"י בעליהם למכירה, ועליך להחזירם למי שמכר לך. בכבוד רב, הרב יוסף ללום.
שאלה: ריצה לפני התפילה: מותר לרוץ ריצת כושר לפני התפילה?
תשובה: לא.
שאלה: כבוד תורה עדיף?: ראש הישיבה שלי אומר שסידור החדרים וניקיונם עולה על חשיבותה של התורה, ולכן לפעמים מופסקים שיעורי הגמרא לטובת סידור החדרים, השאלה היא האם זה נכון, האם באמת סידור חדרים יותר חשוב מהלימוד עצמו?
תשובה: ראש הישיבה הוא הקובע את סדרי הישיבה ואם לדעתו דרך ארץ כגון דא קדמה לתורה, אין בכך ביטול תורה.
שאלה: כפרה על יום כיפור : כאשר הייתי בכיתה ט נשארתי ביוהכ"פ בישיבה התיכונית ולפני סוף הצום אכלתי. כיצד אוכל לכפר על זה? כיום ידוע לי מהי החומרה של "כרת" והדבר מצער אותי מאוד. קראתי במסכת מגילה ציטוט שניתן לכפר על "כרת" ע"י מלקות, האם הדבר אפשרי גם כיום? כמובן שהתחרטתי על המעשה ומאז אני משתדל להקפיד על כל הצומות, גם על אלה הנחשבים קלים יותר.
תשובה: : הדרך שבחרת לעשות תשובה בהקפדה על כל התעניות היא ודאי כיפרה כבר על חטא בזמן הנעורים. אתה יכול לקבל על עצמך בערב ראש השנה להתענות עד אחר חצות היום.
שאלה: למה לא לומדים תורת א"י?: מדוע כמעט ואין היום ישיבות שלומדות תורת ארץ ישראל? והרי הרב זצ"ל באגרותיו קורא לת"ח בארה"ק ללמוד תורת ארץ ישראל? מה מקור ההתנגדות?
תשובה: "תורת ארץ ישראל" הוא מושג רחב, מבחינה מסוימת ישיבות רבות לומדות תורת ארץ ישראל, שכן כל הלומדים ענייני אמונה (מחשבה) ותנ"ך ברוחו של מרן הרב קוק זצ"ל לומדים תורת ארץ ישראל. אמנם להיקף השלם של תורת ארץ ישראל עדיין לא הגענו, וככל שנעמיק יותר בלימוד האמונה, ובהבנה הכללית של תורת החיים, על כל צדדיה, ההלכתיים, הלמדניים, המוסריים והמחשבתיים, כך נתקרב יותר לשלמות "תורת ארץ ישראל".
שאלה: לישה בשבת ושונות: א. האם מותר "ללוש" את החלה בשבת? (ללוש כמו בצק, אבל הרי החלה מוכנה). ב. האם אישה שיש לה כל הזמן (חוץ מטבילה) טבעת נישואין על היד חייבת להוריד אותה בנטילת ידיים (מפני חציצה)? ג. בן החליף שם לעצמו. האם מותר להוריו לקרוא לבן הנוסף שנולד עם השם הקודם? ד. בספר שמואל: יואב הרג את אב בניגוד לפקודת דוד. למה דוד ציווה לא להרוג את אב ובכך סיכן את כל העם הלוחם?!
תשובה: א. איסור לישה בשבת הוא כשמתמלאים שלושת התנאים הבאים: א. על ידי הלישה מרכיבים שני דברים המופרדים זה מזה. ב. שדברים אלו יהיו דקים או סמיכים ולא חתיכות גדולות. ג. שכתוצאה מהלישה יהיו הדברים האלו מעורבים ומחוברים זה בזה לבלילה אחת. על פי הדברים האלה יש מתירים למעוך בידיו את הלחם אם אין מוסיפים לו כל משקה, שכן הוא לש רק מין אחד. (על פי שמירת שבת כהלכתה פרק ח סעיף א וסעיף ג) ב. חכמים תיקנו נטילת ידיים כדיני טבילה שהם מהתורה ובטבילה כל דבר שמקפידים עליו הוא חציצה, ולכן טבעת שרגילים להוריד אותה בשעת מלאכה כמו בלישת בצק או בטבילה היא חציצה וצריכה להוריד אותה לפני נטילת ידיים. (שולחן ערוך אורח חיים סימן קסא סעיף ג ומשנה ברורה סעיף קטן א ו-יט) ג. ראוי שלא לתת שם אחד לשני ילדים משום עין הרע או משום שאם הם קרואים על שם אדם אין זה כבודו אבל בשינוי, כמו:יוסי ויוסף, יש המתירים. (ציץ אליעזר חלק יא סימן נו, אוצר הברית חלק א פרק ו סימן י וילקוט יוסף שובע שמחות הלכות מילה פרק י הלכה ו) ד. דוד כל חייו ברח מהמריבות והשתדל לאחדות הוא היה מוכן להמשיך בחיי הסבל ולהסתכן ובלבד שלא ילחם מלחמה שלא צריך. רואים את המידה הזו של דוד במקרה בו שאול נכנס לבדו למערה בה התחבאו דוד ואנשיו ודוד למרות לחצי אנשיו לא הורג את שאול. ושוב מתגלה מידה זו כשאבנר בא לכרות ברית עם דוד לאחר שנים של מלחמות דוד מוכן לקבלו ובלבד שהמלכות שלו על כל ישראל תעבור ללא מלחמות נוספות. גם במקרה של נבל הכרמלי הכריעה מידה זו, אביגיל אמרה לו שעד עכשיו כל הריגותיו היו לשם שמים אבל אם יהרוג את נבל זה יהיה בעוכריו כי נבל לא חייב מיתה ודוד אומנם לא הסכים איתה אבל בכל זאת לא הרג את נבל. בדומה לכך התנהג דוד במרד אב דוד לא רואה באב אויב אכזרי כי אם בן המנסה לתפוש את השלטון, שכנראה לא יקבל, והראיה שהוא משאיר את פלגשיו בירושלים ולא חושש להן ולכן אין צורך להורגו. אולם ליואב יש הסתכלות אחרת על המציאות. יואב בשאיפתו לשמור על מלכות דוד מוכן אף להילחם לשם כך בכל האמצעים. הוא הורג את אבנר כדי שלא יהיה "סוכן זר" בתוך ביתו של דוד. וגם את אב הוא הורג כי טען שכל עוד יחיה אב לא יהיה שקט במלכות דוד אלא תמיד הוא ירצה למצוא את ההזדמנות למרוד בו.
שאלה: ערך תענית דיבור: שמעתי שלתענית דיבור יש משמעות גדולה אך לא קיבלתי תשובה קונקריטית מה המשמעות של התענית, מה השכר, מה התועלת? ובכלל מה אדם גורם לעצמו בתענית מבחינה רוחנית?
תשובה: תענית המוזכרת בתלמוד היא מאכילה ושתיה. אבל נהגו בהרבה מקומות לעשות גם תעניות דיבור, שעניינם הוא הריכוז של האדם בתוכו, ומתוך כך הוא יתעורר לתשובה.
שאלה: המשיח יבוא?: ברצוני לשאול מהו מקור האמונה בביאת המשיח, הרי זהו אחד משלושה עשר עיקרי האמונה, הרי אם אין לכך הבטחה מהקב"ה (ולמיטב זכרוני נושא זה לא מופיע בחמשת החומשים אלא רק בנ"ך) זה נראה כצורך אנושי די טבעי (רצון למישהו שיבוא וישפר הכל, ויגאל אותנו ממצב רע)?
תשובה: המקור לביאת המשיח הוא מהתורה ומהנביאים. ובוודאי לאחר מכן מדברי ח. על ענין זה כתב המהר"ל מפראג ספר שלם בשם נצח ישראל בו הוא ביאר מנין ח אמרו את מה שאמרו. היתה דעה אחת בדרי האמוראים שאמרה "אין משיח לישראל שכבר אכולוהו", אולם דעה זו נדחתה על ידי כל חכמי ישראל. וביססו דבריהם על נבואות רבות. אחת מהנבואות לכך זה ביחזקאל לו. אנו מאמינים שכל דברי נביאים אמת גם אם לא נכתבו בתורה שבכתב. אולם גם בתורה שבכתב יש לכך מקורות. המקורות בתורה שבכתב הם בעיקר בברכות בלעם. בפרשת ניצבים: בפרשת התשובה מתואר אחרית הימים שתהיה לאחר שעם ישראל יגלה מארץ ישראל ותבוא הברכה והקללה. ושירת האזינו גם היא שירה שמגלגלת את כל ההסטוריה של עם ישראל. ומאלפים דבריו של הרמב"ן על שירת האזינו "והנה אין בשירה הזאת תנאי בתשובה ועבודה, רק היא שטר עדות שנעשה הרעות ונוכל, ושהוא יתברך יעשה בנו בתוכחות חימה, אבל לא ישבית זכרנו, וישוב ויתנחם ויפרע מן האויבים בחרבו הקשה והגדולה והחזקה, ויכפר על חטאתינו למען שמו אם כן, השירה הזאת הבטחה מבוארת בגאולה העתידה על כרחן של מינין וכך הזכירו בספרי (האזינו מג), גדולה שירה זו שיש בה עכשיו ויש בה לשעבר ויש בה לעתיד לבוא ויש בה בעולם הזה ויש בה לעולם הבא ולזה רמז הכתוב שאמר (פסוק מד) ויבא משה וידבר את כל דברי השירה הזאת באזני העם, הזכיר "כל" להגיד שהיא כוללת כל העתידות למו, ואם היא קטנה בדבור, כי ביאר להם עניניה הרבים, ואלו היתה השירה הזאת מכתב אחד מן החוזים בכוכבים שהגיד מראשית אחרית כן, היה ראוי להאמין בה מפני שנתקיימו כל דבריה עד הנה לא נפל דבר אחד, ואף כי אנחנו נאמין ונצפה בכל לב לדברי האלהים מפי נביאו הנאמן בכל ביתו, אשר לא היה לפניו ואחריו כמוהו, עליו ה ". והנה אנו בדור שלנו אין לנו כלל שאלות. הרי כל דברי ח המופלאים בסוף מסכת סוטה מתקיימים אחת לאחת ועדיין יש לנו שאלות. אתמהה?!.
שאלה: מגרשי עמונה רשעים?: מאד מזעזע היה לראות מה ששוטרי ישראל עשו. מה רבותינו אומרים על כך שיהודים מכים יהודים ח"ו. האם ניתן לאמר שהשוטרים האלה רשעים? ומה צריך להיות בהמשך המאבק? לאן עוד נגיע?
תשובה: כך אמרו חכמים המרים יד על חברו נקרא רשע כמו שאמר משה רבינו ויאמר לרשע למה תכה רעיך. וכיון שהשוטרים הכו ללא כל הצדקה עליהם אמרו חכמים את הדברים הנ"ל. ניתן לקרוא להם נאצים?
שאלה: האם היין כשר: האם יין כשר למהדרין ששפכתי את כל תכולתו (בערך 750 מ"ל), לתוך בקבוק זכוכית ריק של משקה ליקר (שכר דובדבנים), כשלא היה על משקה הליקר סימן הכשר של אף גורם, ומן הסתם כנראה ביין הכשר נבלעו בו כמה טיפות של השכר, שכן לא שטפתי את פנים הבקבוק עם מים, מה דין היין? (לא הייתה לי כוונה להשביח את טעמו).
תשובה: אם לא הייתה לך כוונה לערב את הליקר ביין, בדיעבד, הליקר בטל ברוב של יותר מפי 60. להרחבת התשובה.
שאלה: ברכת הלבנה בליל ז: האם מותר לברך ברכת לבנה בליל ז?
תשובה: לפי מנהג אשכנז כן. הספרדים עפ"י הסוד ממתינים 7 ימים.
שאלה: ישיבות תיכוניות תורניות: בננו עד עתה, ב"ה מתמיד מאד בלימודיו בנוסף לחובות חטה"ב הישיבתית, מעשיר עצמו בכל עת בתחות התורני, ברצוננו לבחון ישיבה תיכונית שתקדם אותו במעלות התורה מעבר לדרישות ה"סטנדרטיות" המצויות בישיבה תיכונית, (הינו כרגע בכתה ז ), אודה על המלצה לישיבות תיכוניות שידוע כי הינן מקדמות את הפרט בתחום התורני.
תשובה: יש כמה ישיבות שמדגישות יותר את התחום התורני אזכיר שתים הישיבה לצעירים שליד ישיבת מרכז הרב. וישיבת בני צבי בבית אל. ויש עוד ב"ה.
שאלה: זימון כשרק 2 אכלו לחם: שניים שאכלו לחם ואחד שאכל מאכל שברכתו בורא נפשות (גבינה, שוקו, תפוח עץ, עוף) - מה הדין לגבי זימון?
תשובה: לכתחילה מציעים לו לחם. בדיעבד אם אכל כל מאכל שהוא מזמנין עליו.
שאלה: אסון לאחר מיתת צדיק: שמתי לב שלאחר שנפטר צדיק גדול - מגיע אסון (כמו שקרה שפינוי ימית נעשה לאחר פטירת הרצי"ה זצ"ל, וכן ההרס הנורא שאירע בעמונה עם כל השנאה שהפגינו השוטרים - היה לאחר פטירת הרב כדורי זצ"ל). האם אכן ישנו קשר שכזה?
תשובה: פסוק מפורש הוא "כי מפני הרעה נאסף הצדיק".
שאלה: פתיחת שער בשבת לרכב שאיננו מבצעי: חייל דתי השומר בש.ג. בשבת, ומגיע רכב שאינו נוסע לצורך פעילות בטחונית מבצעית. מה הדין אם השער אינו חשמלי - האם אז יהיה מותר לפתוח לו את השער? (משום מסייע לדבר עבירה) במידה ותשובה 1 שלילית: שמעתי מהרבצ"ר סברה שאם חייל דתי לא יפתח שער לתושב חילוני באחד מישובי הבקעה בשבת (כשהוא יוצא לטיול וכדו - לא לצורך פיקוח נפש) - אזי מה שיקרה הוא שהרבה ישובים בבקעה, המאוכלסים בתושבים שאינם שומרי תורה ומצוות שיכעסו על ה"כפיה" הנעשית ביישובם, ייעזבו בעקבות זה, ואז המצב הבטחוני של המדינה בכלל וגיזרת הבקעה בפרט יידרדר. האם אכן זו סברה המתירה לפתוח את השער בשבת?
תשובה: לא מסתבר שהרבצ"ר ענה לך תשובה זו. הכפיה היא הדדית. לדרוש מחיל דתי לחלל שבת למטרה לא מבצעית זוהי כפיה דתית! אפשר למנוע את הכפיה ע" חלוקת תורנות שלפיה חייל דתי לא ישמור בשבת. תשובת הרב דב ליאור
שאלה: שאריות של לחם: מה צריך לעשות עם שאריות של לחם? האם ניתן לעטוף בשקית ולזרוק באותו הרגע או שיש צורך לחכות עד שעל הלחם ייוצר עובש (לא ראוי למאכל אדם), ורק אז ניתן לזרוק לפח?
תשובה: לכתחילה מנצלים גם את שאריות הלחם יש הרבה רעיונות. לחם לא זורקים. אם אין פתרון אחר אין צורך לחכות עד שהלחם יתעפש.
שאלה: יצאתי עם גוי.: יצאתי עם גוי (קתולי) במשך כשנתיים כשתמיד ידעתי בתוך תוכי שלא אהיה איתו לנצח. אהבתי אותו מאוד. אחריו היה לי עוד חבר והיום אני לא יוצאת עם אף אחד. כיום בדיעבד אני מצטערת על שיצאתי עם הקתולי ואני רוצה לכפר על כך. האם יש משהו שאני צריכה לעשות? אני מרגישה שנחסם לי המזל ואני חושבת שזה בגלל שיצאתי איתו. אני משתוקקת לזיווג. מה עליי לעשות? יש לציין שאני מסורתית (לא שומרת שבת, אך שומרת כשרות).
תשובה: את צודקת בתחושה הפנימית שלך שהקשר עם הגוי פצע אותך והוא מקשה עליך לחזור אל עצמך. אולם חכמים אומרים שאין דבר שעומד אל מול תשובה. התשובה שלך בנושא זה הוא ראשית לקבל על עצמך בצורה מוחלטת שלא להיות קשורה בעתיד לגבר גוי. מעבר לכך את צריכה במיוחד להתרחק מכל דבר שיש בו מנהגים וחוקים של גויים. העם היהודי הינו עם מיוחד. היחוד שלו בא לידי ביטוי בכל דבר. בדרך השיחה שלו, בלבוש שלו, במה שהוא אוכל, בחגים שלו ועוד ועוד. את צריכה להתרחק מדברים שבאו אלינו מן הגויים. למשל אין לך מה לחגוג את ה"סילבסטר". יש הלכה שאומרת שלא לאכול אוכל שהגוי בישל. כך שאם את שומרת כשרות את יכולה להוסיף גם את ההקפדה הזו. את צריכה להשתדל לשים לב למנהגים היהודים ולאמץ את חלקם. למשל את יכולה לנהוג להדליק נרות בערב שבת לפני שהשמש שוקעת. אני בטוח שאם תלכי בדרך הזאת תרגישי שאת משתחררת מהקשר שלך עם הגוי וזה יפתח לך פתח גדול לקשר טוב וטהור עם יהודי מבני עמנו.
שאלה: מסירות הנפש וקניין תורה: בעקבות השעור של הרב חיים כץ "תנאי היסוד לקניין התורה וקניין הארץ" הייתי רוצה לשאול: נאמר על מסירות הנפש וקניין התורה (כתנאי ראשון) : "אין דברי תורה מתקיימים אלא במי שממית עצמו עליהם". תנאי שני שמובא הוא ענווה, בתנאי זה יש דוגמה מהלל, המקור לצניעות שנפל אף הוא במקרה עם בני בתירה שבאו אליו בחוסר ידעה אם דוחה קורבן הפסח את השבת וחוסר הענווה התבטא בהאשמה על עצלותם כביכול חוסר הלימוד העצלות ואי מסירות הנפש ועל זה נענש. ברצוני לדעת כיצד התנאי הראשון יכול לעודד אדם שטרוד לא בתורה כעסק כמו שהרב דורש אלא בלפרנס את עצמו ולממן את לימודיו (לימודי חול), מאמין בתורה אך לא רואה את עצמו מגיע לעולם למצב ש "דברי תורה יתקימו בו" מכוון שאולי שברגע שסכין מונחת על צווארו ימית עצמו על דברי תורה וכבוד התורה, אך בחייו, ביום יום הוא רוב הזמן עסוק בעבודה, בבחינות ודאגות שונות, לי באופן אישי הפסוק הזה לא עזר במיוחד לחיזוק מסירות הנפש, אילו הייתי בן ישיבה (ואני מודה שבחרתי בדרך אחרת) אולי אז "דברי תורה היו מתקיימים בי" כי היה סיכוי שהייתי"ממית עצמי עליהם", אבל חיי שונים ורבים אנשים דתיים ומאמנים כמוני, לפיכך לא מתקיים התנאי השלישי של דבר המאמר, דבריו של האור חיים "יחדדו זה לזה ויסבירו פנים".
תשובה: השיעור ניתן בישיבת בית אל כהדרכה לבני הישיבה שכל עיסוקם בתורה לפחות בעת היותם בישיבה ואין השיעור מכוון להדריך יהודי רגיל, שכפי המתואר בשאלה עסוק בפרנסתו ובפרנסת אנשי ביתו. גם מי שאינו עוסק בתורה יכול להתרשם מהצד האידיאלי או ממדרגות השיא שאליהם יכול לשאוף היהודי, וגם אם הוא מתקשה לעשות כן, צדק בדבריו שכשיש לומדי תורה בכלל ישראל, לימודם אינו רק לעצמם אלא בשביל הכלל כולו. הרב חיים כץ
שאלה: פדיון הבן כשיש ילדים מנישואים קודמים: אני בהריון ראשון בחודש תשיעי, עם בן. לבעלי יש שני בנים מנישואים קודמים, האם אני צריכה לעשות פדיון הבן, ואם כן מה לעשות, ומתי לעשות, האם אני צריכה להכין קריאת זוהר ומתי?
תשובה: וברכת ד' עליכם, יהי רצון שהבן יבוא לביתכם ב ובריאות, בימיו יבוא גואל. הרמב"ם (הל' בכורים פי"א) כתב: מצות עשה לפדות כל איש מישראל בנו שהוא בכור לאמו הישראלית" מכאן שהחובה היא על האב לפדות את הבן הבכור, ואם יש לו מספר נשים שילדו לו בנים בכורים חייב במצווה זו מספר פעמים. ועל כן החובה על אישך לפדות את בנכם הבכור שיולד אי"ה בבריאות גופא ונהורא מעליא. כמו כן מצוות המילה מוטלת על האב, וכן כל מנהגי הברית כולל אמירת זוהר ערב הברית יעשו אי"ה על ידי האיש ואולם אם הוא לא נמצא גם האשה עושה פעולות אלו. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: טעות בברכת כהנים: בבית הכנסת שלנו בשעת חזרת הש"צ. טעה הש"צ בפסוקי ברכת כהנים וכך היה: את הפסוק הראשון קרא כתקנו, בפסוק השני טעה, התחיל ישא ה פניו אליך ויחונך. הכהן חזר אחריו על הטעות. הש"צ הבחין שטעה וקרא את הפסוק השני כתקנו וכך גם חזר הכהן. את הפסוק השלישי לא אמר כלל. מה דעת ההלכה בנושא ומה המשמעויות של הטעות, האם היה מקום לנהוג אחרת?
תשובה: היה צורך לחזור לפסוק השני ואחריו על השלישי כדי שהברכה תהיה כסדרה בתורה.
שאלה: החרמת חפץ מילד - המשך: קראתי את תשובתו של הרב יהודה אודסר ויש לי כמה שאלות, ראשית, האין לחלק בין ילד שעבר בר מצוה לילד שעוד לא עבר, שבר מצוה הוא בעל הרכוש וקטן רכושו שלו אך מדרבנן ועוד שגדול רכושו אינו ברשות הוריו מלבד מציאתו? שנית, נראה שיש לחלק בין לימוד חול ללימוד קודש ובין מציאות בה מקובל להכות לשאין מקובל. גם אם מקובל להחרים, מנין לנו שהוריו הסכימו לכך ומה כאשר הם מתנגדים?
תשובה: א. הדברים הנאמרים כאן הינם על פי תורת ישראל, ויש לברר מה הנחיות משרד החינוך בנושא. ב. לגבי הבעלות על הממון ( של הילד או של הוריו), כבר כתבתי שני טעמים לכח יכולת ההחרמה, והם שייכים בשתי האפשרויות. ג. אין הבדל בין לימודי קודש ללימודי חול, שהרי המורה הוא שליחו של האב, והאב מצווה גם ללמדו אומנות. ובמקום מצוה זאת מותרת ההכאה (מכות ח ע"ב, ורמב"ם שם). ד. אין מדובר בהכאה כרונית ללא גבולות, אלא במכה קטנה במקום שנראה מוכח שזה מועיל לחינוך הילד. ה. על אף שעתה מקובל שלא להכות, עצם ההיתר העקרוני להכות לצורך הנ"ל, הוא נותן את כח הענישה הממונית. ו. אם הורי התלמיד מתנגדים ממש לדבר זה, ממילא הוא לא שליחם, ונתפרקה החבילה. בכבוד רב, הרב יהודה אודסר.
שאלה: מפני עמונה נאצים?: בהמשך למה שהרב ענה לגבי זה שניתן לקרוא לשוטרים שעסקו בפינוי של עמונה רשעים בכיתה דנו האם מותר לקרוא להם נאצים. הרבה נערים קיצוניים, טענו שכן. האם מעשיהם מתירים לכנות אותם בכינוי נאצים, ולהשוות אותם למושג נציזם?
תשובה: כמה שהשוטרים היו רעים ואכזרים. בכל אופן אין לקרוא להם בשם שנקראו אותם שהרגו שליש מעם ישראל במיתות קשות איומות. זה גם לא נכון וגם מזיק למאבק על ארץ ישראל. יש לזכור שהאשמה העיקרית על מעשי השוטרים נופלת על המפקדים הבכירים ועל ראש הממשלה. מפני עמונה רשעים? צורת המאבק על ארץ ישראל ברכת הגומל למפוני עמונה
שאלה: מצוה והלכה: מה ההבדל בין מצווה להלכה?
תשובה: מצווה היא הכלל, בתורה יש 613 מצוות בנושאים שונים, הנגזרות המעשיות ממנה לחיי היום יום, הפרטים המעשיים שבכל מצווה ומצווה, זו היא ההלכה. ר' ידידיה הכהן
שאלה: התנתקות מהצבא: אני לומד בישיבת הסדר, לא הייתי בעמונה, אינני קיצוני בדעותי. אבל אחרי ששמעתי את הנזק שגרמו השוטרים והחיילים - 2 אנשים איבדו ראייה באחת מעינם, 4 בנות עקרות לכל החיים, 3 בנים עקרים לכל החיים - בהנחה שהנתונים האלה נכונים, האם לא כדאי שהרבנים יחליטו על דחיית גיוס לכלל הציבור לשנתיים הקרובות? אני מניח שהאמצעי הזה יעורר תהודה ויוכל להשפיע יותר מכל הפגנה. לא חבל על הנוער היקר שלנו? למה צריך להתלכלך בכל הדם הזה כשאפשר לפעול במישורים אחרים שיש בהם יותר השפעה מבלי שאנשים יפצעו?
תשובה: העובדות הנכונות הם שמאות נערים ונערות הוכו ברשעות ואכזריות ללא כל סיבה. ואכן עקב כך תלמידים רבים אינם רוצים להתגייס לצבא. ואפשר להבין ללבם. ואולם אנו מצפים שהצבא יפיק לקחים ויוציא את עצמו מכל מעורבות שאינה קשורה בתפקידו להגן על עם ישראל וארץ ישראל מפני האויב. אם הצבא לא יפיק לקחים יש להניח שאמנם לא תצא קריאה בפרהסיה של רבנים. אך זו תהא דעתם של רבנים רבים שעדיף לדחות את הגיוס לימים אחרים, לאחר המהפך הפוליטי כשתקום ממשלה האוהבת את עם ישראל ואת בניו החלוצים המתנחלים.