LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: ברכה על מתן צדקה: ב"ה הקב"ה זיכה את חברי ואותי להביא אוכל למשפחות נזקקות פעם בשבוע עד הבית. הייתי מעוניין לדעת אם עלינו לברך ברכה על נתינת צדקה כאשר אנחנו מביאים להם את הסל מזון ביד, שהרי הטעם (אם אני לא טועה) שלא מברכים על מתן צדקה זה בגלל האי וודאות אם זה יגיע ליעד שלא תהיה ברכה לבטלה. האם עלינו לברך כשאנחנו נותנים להם את הצדקה ביד?
תשובה: לא מברכים על נתינת צדקה. אחד ההסברים לזה הוא שמדובר במצווה שהשכל מחייב, ובברכת המצוות אנו אומרים 'אשר קדשנו במצוותיו' ולא על דברים שההגיון האישי אומר.
שאלה: להכשיר תבנית אפייה: האם אפשר להכשיר תבנית אפייה שבישלו בה מאכל חלבי? ומה מצבה ההלכתי - חלבי חזקת חלבי. חום התנור היה 180 מעלות והיה נייר אפייה שחצץ בין התבנית למאכל עצמו!
תשובה: ניתן להכשיר על ידי הגעלה במים.
שאלה: זריקת תהילים על הריצפה: זרקתי תיק של ילדה מהכיתה שלי על הרצפה ואחר כך היא אמרה לי שיש שם תהילים ותמונות של רבנים (אני לא ידעתי שיש שם). כשביקשתי ממנה את הדברים כדי לנשק אז היא חייכה אליי ואמרה שלא, אז עכשיו אני לא יודעת מה לעשות?
תשובה: מאחר ולא ידעת וזה היה בתוך תיק, את נחשבת כמי שעשתה בטעות ואינך צריכה לדאוג.
שאלה: אמירת תחנון ביום כט אייר: האם יש מקום לא לומר תחנון ביום כט אייר, שנמצא בין יום ירושלים לראש חודש סיון, לאור דברי הגר"ש קלוגר זצ"ל בשו"ת האלף לך שלמה סימן שלא, ע"פ הגמרא תענית יח א, שיום שנמצא בין שני ימים טובים נעשה בעצמו מעין יום טוב, וכך הסביר את יום ב סיוון שלא אומרים בו תחנון ואת כינויו יום המיוחס כי מוטל בין ר"ח סיוון לג ימי ההגבלה (ואם נכון הדבר, נמצא בזמנינו ר"ח סיוון מועיל לפניו ולאחריו.)?
תשובה: לפי שיטתו של רבי שלמה קלוגר אכן יש מקום לזה. אני אמנם לא ראיתי שמישהו פסק כך למעשה אולם אם מישהו רוצה לסמוך עליו הוא יכול לסמוך, ר' שלמה קלוגר היה אחד מגדולי הפוסקים. בנוסף אפשר לצרף את העובדה שחברון שוחררה בכט אייר, ואכן בחברון לא אומרים תחנון בכט אייר. לתשובת הרה"ג זלמן מלמד בנושא זה. לתשובת הרה"ג יעקב אריאל בנושא זה.
שאלה: אמירת תחנון ביום כט אייר: האם יש מקום לא לומר תחנון ביום כט אייר, שנמצא בין יום ירושלים לראש חודש סיון, לאור דברי הגר"ש קלוגר זצ"ל בשו"ת האלף לך שלמה סימן שלא, ע"פ הגמרא תענית יח א, שיום שנמצא בין שני ימים טובים נעשה בעצמו מעין יום טוב, וכך הסביר את יום ב סיוון שלא אומרים בו תחנון ואת כינויו יום המיוחס כי מוטל בין ר"ח סיוון לג ימי ההגבלה (ואם נכון הדבר, נמצא בזמנינו ר"ח סיוון מועיל לפניו ולאחריו.)? (הרעיון אינו שלי)
תשובה: שמעתי רעיון דומה מהאדמו"ר מסאדיגורה על ב' מרחשון שהוא בין ר"ח לג' מרחשון. אך על עצם הרעיון יש הרבה קושיות אם חל ר"ח ביום ה' או ביום ב' האם לא נאמר תחנון? לתשובת הרה"ג זלמן מלמד בנושא זה. לתשובת הרה"ג דב ליאור בנושא זה.
שאלה: אמירת תחנון ביום כט באייר: האם יש מקום לא לומר תחנון ביום כט אייר, שנמצא בין יום ירושלים לראש חודש סיון, לאור דברי הגר"ש קלוגר זצ"ל בשו"ת האלף לך שלמה סימן שלא, ע"פ הגמרא תענית יח א, שיום שנמצא בין שני ימים טובים נעשה בעצמו מעין יום טוב, וכך הסביר את יום ב סיוון שלא אומרים בו תחנון ואת כינויו יום המיוחס כי מוטל בין ר"ח סיוון לג ימי ההגבלה (ואם נכון הדבר, נמצא בזמנינו ר"ח סיוון מועיל לפניו ולאחריו.)? (הרעיון אינו שלי).
תשובה: יש סברה חזקה בדברך. אך הוראה כללית צריכה לצאת מגדולי התורה. לתשובת הרה"ג יעקב אריאל בנושא זה. לתשובת הרה"ג דב ליאור בנושא זה.
שאלה: דין אחד לאנשים רגילים ומיוחסים: בספר שמות (פרק ל"ב, פסוק ד) כתוב: "ויקח מידם ויצר אותו בחרט ויעשהו עגל מסכה ויאמרו אלה אלוקיך ישראל אשר העלוך מארץ מצרים". דהיינו - אהרון הוא זה שיצר את המסכה, לא? לעומת זאת, בפסוק כ"ד אהרון עונה למשה: "ואומר להם לי זהב התפרקו ויתנו לי ואשליכהו באש ויצא העגל הזה". במלים אחרות - אהרון כאילו מנסה לומר שהעגל יצא במקרה, ללא כוונה. נראה כי שני הפסוקים סותרים זה את זה. האם אהרון מתכוון להפחית את חומרת מעשהו? וכאשר משה מצווה את בני לוי להרוג בחרב את כל מי שידו הייתה במעל, אפילו אחיו, רעהו או קרובו - האם לא מן הדין שמשה יהרוג את אהרון שהשתתף במעשה? למה יש דין אחד לאנשים רגילים ודין אחר לאנשים מיוחסים? זה די ברור לי שלא הבנתי משהו בצורה נכונה.
תשובה: מצד אחד אהרון לא עשה בפועל ממש את העגל, כפי שאומרים ח, שאהרון רק השליך את הזהב לאש, אולם אין בכך לפותרו מהאחריות על המעשה, כיוון שסוף סוף ודאי היתה כוונתו לעשות זאת ולשם כך השליך את הזהב לאש. לכן אף שאהרון רומז לכך בדבריו מכל מקום העבריה מיוחסת אליו. מדוע אכן לא הרגוהו? ודאי שאין לדמות את חטאו של אהרון לחטא העובדים לעגל, שכן אלו שהקריבו קרבנות לעגל ממש עבדו ע"ז מרצון, ואילו אהרון עשה בעל כרחו את העגל בניגוד לרצונו ומחשש שיהרגוהו, ואמנם מצווים אנו למסור את הנפש ולא לעבור על עבודה זרה ובכך חטא אהרון, אך אע"פ שלא קיים את מצוות עשה של קידוש השם מכל מקום אינו חייב מיתה ואין לדמותו למי שעבד עבודה זרה מרצון. הרב יאיר וסרטיל
שאלה: לקחתי חבילה שאינה שלי: היייתי באירוע ולקחתי בטעות חבילת טישיו שלא שייכת לי מתוך מחשבה שהחבילה שייכת לי, מה לעשות?
תשובה: אשריך שאת לא רוצה לקחת שום דבר באיסור,ולשם כך את מבררת את ההלכה. וודאי צריך להשיב את מה ששייך לאחר אף שלקחת זאת בטעות.  אני מבין מהשאלה שרק לקחת משל אחר אך לא שהיה לך גם חבילת טישו ובטעות החלפתם שאז יש דברים נוספים להתחשב בהם. יש להתקשר לאולם ולשאול את צוות העובדים אם זה שייך להם או ששמעו על מישהו שמחפש אחר זה. אם לא שייך להם, אפשר או לשמור זאת עד שיבוא אליהו או להעריך את השווי, לרשום את הערך הכספי עם הסימנים של החבילה בפנקס שמור  במקרה שכן יבואו הבעלים או כשיבוא אליהו ויגלה למי זה שייך  ואפשר להשתמש בחבילה. מקורות והרחבה: אף שנלקח מתוך מחשבה שזה שלי יש להחזיר עיין ב''ב מו. שו''ע חו''מ קלו, ב לגבי התחלפו כליו בבית האבל. לכן אם ידועים הבעלים,צריכים להשיב לו. כשלא ידוע של מי זה - עדיין אסור להשתמש שכן גם אם יעברו ימים רבים והבעלים התייאשו,זה ייאוש אחר שינוי רשות שלא מועיל כי בשעה שהגיע לידו זה היה לא שלו וכבר התחייב להחזירו וכן כתבו קצות קלו, ב ונתיבות שם, ב שתמהו על הט''ז שם.וכן עיין פתחי חושן, אבידה פ''ד הערה מג. ובכלל גם לט''ז ייתכן שההתר זה דווקא שם שמיירי שהחליף והבעלים קיבלו את שלו ולכן מותר  וכך משמע מכסף הקודשים וטבעת החושן שהבינו שט''ז נקט טעם אחד  וא''כ במקרה שלנו, שלא הוחלף, אף לט''ז יהא אסור.  עיין גם בהערה מה שכשהחליפו את החפצים שלהם ועבר הרבה זמן,ייתכן להקל מצד שנודע לבעלים על הטעות והסכימו לוותר. אך בכ''מ זה לא המקרה של השאלה שלנו שרק נלקח משהו לא של הלוקח וכן שם בשם 'קנין תורה' שאין בעית 'איסורא אתי לידה' כי חשב בעת שלקח שזה שלו. לכן נראה, שהכי טוב להתקשר לבעל האולם ולשאול שם אם זה שייך לאחד העובדים. אם לא, אז זה שייך לאחד האורחים ואותו אין סיכוי למצוא, לא ע''י תלית מודעה שם  לא יילך לראות אם מישהו מכריז על הטישו שלו  ולא ע''י שאילת בעל השמחה  המאבד לא יידע את בעל השמחה ע''כ שכן לא יטריד את בעל השמחה בדבר זה, ולכן לכאורה יש לעשות כמו שעושים ב'אבידה' במקרה כזה והיינו שישום ערכו וירשום בפנקסו את השווי הכספי ואת הסימנים שיש  במקרה וכן ייתקל בעתיד בבעלים או כשיבוא אליהו  ומותר בשימוש.  'השבת אבידה כהלכה' עמ' פא הערה כג ראיתי שמשווה את הלוקח בטעות את של האחר ועבר זמן באופן שבעלים לא יימצאו,לאבידה שהכריז ולא באו בעלים שדינה להניח עד שיבוא אליהו שאפשר לשום הערך בפנקס. הרב בניהו שרגא
שאלה: איסור נגיעה לכהן: אני שומע הרבה הלכות בעניין ותמיד כל הנושא הזה הסתבך לי בראש: א. האם מותר לגעת בילדה שהיא מתחת לגיל 3? ב. האם מותר לגעת בילדה שהיא מעל גיל 3? ג. מה החומרה (מבחינת הנגיעה) כשילדה עוברת את גיל 12? ד. האם יש הבדל בין ישראל לכהן בעניין? (אני כהן) פעם שאלתי את הרב שלי את השאלה אך לא קיבלתי תשובה ברורה. מה שאני הבנתי שיש הבדל כשהילדה מעל גיל 12 בין כהן לשיראל.
תשובה: א. מתחת לגיל שלוש מותר לגעת בילדה. ב. גם מעל גיל שלוש מותר לגעת בילדה עד גיל חמש שש. ג. ילדה שעברה גיל חמש שש אסור לגעת בה וכל שכן שאסור לגעת בילדה שעברה גיל בת מצוה. ד. אין הבדל בין כהן לישראל בדינים אלו. כל הדינים שכתבתי כאן הינם לילדות שאינם שלך אבל בילדה שלך מותר לגעת בה אפילו לאחר גיל בת מצוה.
שאלה: לימוד תורה בלילה: כתוב "כל הלומד תורה בלילה חוט של חסך משוך עליו ביום". האם "לימוד תורה" האמור כאן כולל גם לימוד מידות תיקון המידות, כגון: "מסילת ישרים", "דרך ה ", "שערי תשובה" וכיו"ב, או שהכוונה ללימוד תורה ממש (מדרשים, תושב"ע וכיו"ב)?
תשובה: אין אדם למד אלא במקום שליבו חפץ.
שאלה: ללבוש שרשרת בשבת: לבר מצווה שלי קנו לי שרשרת מכסף שכתוב עליה "שמע ישראל" ויש בתוכה ספר תהלים. האם מותר לי ללכת עם השרשרת בשבת? האם מותר לי להיכנס עם השרשרת לשירותים?
תשובה: מותר ללכת עם שרשרת זו. ולגבי כניסה לשירותים עם שרשרת זו, תלוי אם הכתב מכוסה ולא רואים אותו כלל ואז מותר. אך אם הוא גלוי אסור.
שאלה: חסרון האות נ במזמור תהילה לדוד: היום נשאלתי מדוע חסרה האות נ במזמור "תהילה לדוד ארוממך אלוקי" הבנוי על סדר א-ב. אשמח לשמוע התשובה על מנת ללמוד בעצמי ולהשיב לשואל. בברכת שבוע טוב ומבורך.
תשובה: במסכת ברכות דף ד' נאמר: "אמר רבי יוחנן: מפני מה לא נאמר נו"ן באשרי? - מפני שיש בה מפלתן של שונאי ישראל, דכתיב: (עמוס ה') 'נפלה לא תוסיף קום בתולת ישראל'. כלומר: מזמור תהילה לדוד הוא מזמור שסודותיו עמוקים מאוד הקשורים להנהגת ה' בעולם בכלל, ועל הנהגת ישראל בפרט, לכן היות והאות נ' רומזת לדבר שלילי לכן דוד המלך בחר לדלג על האות נ'. אולם הגמרא ממשיכה: "אמר רב נחמן בר יצחק: אפילו הכי חזר דוד וסמכן ברוח הקדש, שנאמר 'סומך ה' לכל הנופלים'". כלומר: דוד המלך לא רק שדילג על האות נ', אלא באות ס' שלאחריה כבר נתן את הפיתרון של הקב"ה לעם ישראל - גם אם חליל הישראל עלולים ליפול, הקב"ה מסייע ומרומם אותם חזרה.
שאלה: לראות כדורגל במוצאי שבת קודש: האם מותר לראות משחק כדורגל בטלוויזיה מיד בצאת שבת או שצריך לחכות "בכדי שיעשו", כמה זמן זה בערך? האם הזמן נמדד כל אחד לפי ראות עיניו? אם אפשר לפרט קצת מהו הדין של "בכדי שיעשו".
תשובה: צריך להמתין בכדי שיעשה - כמה זמן שלוקח לשחק את המשחק בדרך כלל. ועדיף שמי ששומר שבת כמו שצריך שלא יהנה כלל מאיסור שבת כזה.
שאלה: תרומות ומעשרות מקוקוס: אני עוסקת בתחום הקונדיטוריה (עוגיות מרוקאיות). האם על פירות יבשים וקוקוס הנרכשים במשקל מסופר מרקט בהכשרת הרבנות המקומית יש צורך בתרומה ומעשר? האם את הקוקוס יש לברור כמו הקיטניות?
תשובה: לא ידוע לי על קוקוס מסחרי הגדל בארץ ישראל. על כן בד"כ אין חיוב הפרשת תרומות ומעשרות בקוקוס. בכל אופן, אם יש כשרות כנראה שגם נושא זה נבדק. באופן כללי אין בו חרקים, אולם לפעמים יתכן שיהיו חרקי מחסן, ועל כן צריך להסתכל קודם השמוש שאין קורים, שזה סימן להתלעה, אבל בלא סימנים מיוחדים המחשידים את הקוקוס כנגוע, כגון: חורים וכדו', אין צורך בברירה מיוחדת. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: חינה בשלושת השבועות: אני ובן זוגי מתחתנים אחרי תשעה באב.האם אפשר לעשות חינה בין י"ז בתמוז עד ראש חודש אב? שנינו ספרדים.
תשובה: אסור לקיים את החינה לאחר י"ז בתמוז, לכן תקדימו את החינה לפני י"ז בתמוז.
שאלה: מתי עושים חנוכת בית: אנחנו ב"ה עוברים בקרוב דירה. חנוכת בית עושים לפני שלנים לילה ראשון או אפשר אחרי כמה ימים? שאלה נוספת בעיניין קביעת המזוזה- מתי?
תשובה: עדיף לקיים את חנוכת הבית לפני שלנים בבית. ואם אי אפשר, אז מותר לאחרו מעט.
שאלה: גיור "זרע ישראל": האם ההלכה מאשרת גיורים של עולים שהינם מזרע ישראל לפי הספר "זרע ישראל" שחיבר הרב חיים אמסלם, כלומר: בקבלת מצות, האם מספיק שהגר ישכנע את בית הדין שהוא יתנהג כיהודי מסורתי, כגון: כשרות, אי אכילת חמץ בפסח, קידוש בשבת, צום בכיפור וכדומה או שצריך לקבל את כל המצוות בפרוש?
תשובה: לא שמעתי דבר כזה. גר צריך לקבל עליו עול מצוות. הוא לא יכול להגיד מראש שהוא מקבל את המצוות באופן חלקי. הרב חיים אמסלם (מחבר הספר "זרע ישראל) ביקש להבהיר כי: גר צריך לקבל עליו את כל המצוות שמודיעים אותו הב"ד. מצ"ב קובץ ובו מסקנות הספר בארבע נקודות.
שאלה: יום זיכרון שחל בראש חודש: לאבי יש יום זכרון ברח סיון. 1. האם מותר לעלות לקבר ביום הפטירה, שהוא ר"ח? 2. האם בערב רח (יום ה' בערב) מותר הלכתית לראות מופע, שהוא גם צדקה וגם אומנותי? 3. האם ביום הזכרון (שהוא ר"ח) מותר להשתתף בסיור מקצועי?
תשובה: 1.עדיף לא לעלות בר"ח. 2. רק בליל יום הזיכרון יש להימנע משמחות. לא כל מופע הוא שמחה. 3. סיור שאין בו אווירת בידור מותר.
שאלה: חינוך ילדים תפילה מוסד חינוכי: יש לנו שתי שאלות לגבי חינוך ילדינו: (1) בננו בן התשע אינו אוהב להתפלל. הוא אינו מעוניין לקום לתפילה בשבת למשל, וגם כשהוא בבית הכנסת אין דעתו נתונה לתפילה אלא למשחקים מחוץ לבית הכנסת. אחותו, לעומת זאת, בגן חובה, מאד אוהבת ללכת לבית הכנסת והיא אף משתדלת לקרוא מהסידור ככל יכולתה (אנו מציינים זאת כי יתכן שהקנאה באחותו היא אחת הסיבות התורמות לכך שבננו עצמו אינו אוהב את התפילה). אנו, מצידנו, איננו מכריחים אותו להתפלל (אולם כן מתנים לעתים דברים מסוימים בתפילה בצייננו שלא ניתן לעשותם לפני התפילה) ומשתדלים לתת לו שבחים ופרסים כשהוא הולך לבית הכנסת ומתפלל, אולם גם זה כבר לא כל-כך עוזר והוא מוכן לוותר אף על הפרס (ואלה פרסים שבאופן רגיל הוא היה מאד שמח לקבל) ובלבד שלא ללכת לתפילה. מבחינת הדוגמה האישית, איננו סבורים שהוא אינו מקבל דוגמה אישית בבית לעניין התפילה. יש דגש על התפילה, על הריכוז בתפילה, ההליכה בזמן לבית הכנסת וכו, אבל גם זה לא עוזר. אנו ממש אובדי עצות כי אנו רואים את הילד הולך וגדל ואהבתו - או אפילו המוכנות שלו באופן כללי - לתפילה הולכת ופוחתת. היינו שמחים לקבל עצה מה לעשות כדי להאהיב עליו את התפילה ולסייע לו להגיע למצב שהוא מתפלל מרצונו החופשי ובזמן. (2) בנותינו אף הן גדלות ומגיעות לגיל בית ספר. דא עקא, אנו תוהים לאיזה בית ספר ניתן לשלחן. מחד גיסא, אנו מעוניינים שהן תלכנה בדרך הציונות הדתית. מאידך גיסא, במוסדות החינוך התורניים לאומיים באזורנו יש בעיות קשות ביותר של צניעות (בלבוש ובהתנהגות כאחד) ודרך ארץ. אנו ממש חרדים לגורל בנותינו בתחומים אלה אם נכניס אותן למוסד חינוכי "שלנו", לצערנו הרב. התלבטנו אם לשלוח אותן ל"בית יעקב", שבעירנו המצב שם טוב מאד בשני תחומים אלה. אנו גם יודעים שהורים נוספים מהציבור שלנו שולחים לשם את בנותיהן ונהנים מהפירות. אנו אף מכירים משפחה שבנותיה למדו שם וקיבלו "תיגבור ציוני" בבית וכיום הן הקימו בית ציוני למופת עם רמה תורנית גבוהה. אולם אנו מתלבטים, מאחר שזו רשת חינוך חרדית, על כך המשתמע מכך. שאלתנו היא מה עדיף: לשלוח אותן למוסד של "הציבור שלנו" ששם הן יקבלו חינוך לאומי-ציבורי אך עלולות להיפגע קשות מבחינת צניעות ודרך-ארץ, או לשלוח אותן למוסד טוב מבחינה תורנית, שאנו יודעים שהחינוך שם לצניעות ודרץ ארץ, אהבת תורה ויראת שמים, הוא ברמה גבוהה מאד, אלא שאז הן לא יקבלו בבית הספר חינוך ציוני.
תשובה: א. חינוך לתפלה מתחיל בחינוך לברכות. ראשית להקפיד על ברכות בבית. ברכות השחר, ברכות הנהנין וברכת המזון. בנוגע לבית הכנסת, העיקר ההרגל שיש בכל בוקר תפלה. לא להקפיד על האורך ואמירת כל התפלה אולם להקפיד שאי אפשר להתחיל בוקר ללא תפלה. להקפיד שכשנמצאים בבית כנסת עסוקים בריכוז בתפלה ולא בדברים אחרים. כשאין כוח אזי עדיף להיות מחוץ לבית כנסת. לבדוק אם יש קושי בקריאה. אם יש קושי בקריאה, להקפיד על חלקים מוכרים שפחות או יותר יודע בעל פה. ככל שידע את התפלה בעל פה כך יהיה קל לו יותר. ב. אם בית הספר הדתי לאומי מושפע מאוד מהתרבות המערבית בתרבותו ויש גם עוד בנות ממשפחות ציוניות ששולחות לבית יעקב, אז עדיף לשלוח לבית יעקב עד כיתה ז'. לאחר מכן יש לתת לבנות כוח להיות עצמאיות וללכת בדברים מסויימים כנגד הזרם.
שאלה: טיפול שורש רוחני לכאבים: לפני כמה ימים הרגשתי כאב חזק בבוהן וחוסר יכולת להפעיל את הבוהן בגלל הכאב. האם יש ספר שאומר מה המצווה שצריך לחזק כשיש כאב באבר בגוף?
תשובה: נזכר בדברי ח כי אם אדם חש בגופו בכל מקום שהוא- יעסוק בתורה שהיא מרפא הנפש ומבריאותה יבריא גם הגוף.
שאלה: הסגולה שבפיטום הקטורת: 1 למה טוב לקרוא פיטום הקטורת? 2. איזה סודות יש בה? 3. האם זה טוב לשם אותה מתחת לכרית בלילה? 4. לאיזה דברים זה עוזר?
תשובה: לצערי, מחוסר זמן אינני יכול לכתוב לך את כל מעלותיו הרבות של פיטום הקטורת אך בכל זאת אכתוב לך מעט על כך. ידוע שכשעלה משה רבינו למרום לקבל את התורה כל מלאך העניק לו מתנה וגם מלאך המות העניק לו מתנה מופלאה והיא סגולת פיטום הקטורת, שבאופן כללי מצילה ממות ומגזרות קשות. ובזוהר הקדוש מובא: אמר רבי שמעון: אי בני נשא הוו ידעי כמה עילאה איהו עובדא דקטורת קמי קודשא בריך הוא, הוו נטלי כל מלה ומלה מינה, והוו סלקי ליה עטרה על רישייהו ככתרא דדהבא. ומאן דאשתדל ביה, בעי לאיסתכלא בעובדא דקטורת, ואי יכוין ביה בכל יומא, אית ליה חולקא בהאי עלמא ובעלמא דאתי, ויסתלק מותנא מיניה ומעלמא, וישתזיב מכל דינין דהאי עלמא, מסיטרין בישין, ומדינא דגיהנם, ומדינא דמלכו אחרא. פירוש - אמר רבי שמעון: אם בני האדם היו יודעים כמה גדול הוא מעשה הקטורת לפני הקב"ה, היו לוקחים כל מילה ומילה ממנה ושמים אותה על ראשם ככתר של זהב. וכל מי שמשתדל בו צריך להתבונן במעשה הקטורת. ואם יקרא את פרשת הקטורת בכל יום ויכיון בה יש לו חלק בעולם הזה ובעולם הבא ויסתלק המות ממנו ומהעולם וינצל מכל הדינים של העולם ומכל רע ומדין של גיהנום ומדינם של מלכויות אחרות.
שאלה: גזל או לא גזל: מקרה שקרה לי במכללה שרציתי לצלם דף של המורה שהיה אצל התלמידים שירדו לצלם במכונת צילום(מכספי התלמידים).שאלתי אותם אם יש להם עוד הרבה זמן לסיים ואמרו לי שכן.חזרתי לכיתה, ופתאום אחת הסטודנטיות הביאה לי כול מה שצילמו,מתברר שעשתה עותקים גם לי.אמרתי לה שרציתי לצלם רק אחד ולא הכול וחוצמזה לא ביקשתי מהם לצלם לי.רציתי להחזיר כסף ואמרה שאי אפשר כול אחד זרק כסף במכונה,ואמרה שפעם הבאה אני אצלם.לא עשיתי זאת,והלימודים נגמרו.יש גזל?
תשובה: לשואלת נראה פשוט שאם היית נדרשת לשלם על הדפים שקבלת א) על הדפים שרצית לצלם ודאי שהיית צריכה לשלם שגם אם לא בקשת הרי את נהנית (ב"מ קא. יורד לשדה חברו) ב) על הדפים שלא רצית לצלם יש להעריך האם בדיעבד לאחר שצילמו יש לך תועלת בהם וא"כ כמה זה שווה לך. (האם מחיר מלא או חלקי תוס' ב"ב ד: ד"ה שניה) אך הואיל ולא תבעו את הכסף פשוט שמחלו. מי ששם כסף במכונה יותר מהסכום שהשתמש יודע שאחרים נהנים ממנו ואם לא תבע הרי מחל. ובתשובת מהר"ם מרוטנבורג (מובא בטור חו"מ סימן עה' ונפסק שם בשו"ע סעיף יא') כתב שאם אחד יודע שחייב לחברו וחברו אומר שאינו חייב לו פטור דהוי כאילו מחל לו ולא נחשב מחילה בטעות שהואיל ולא דקדק ודאי מחל בלב שלם. המהר"ם מחשיב אדם שאינו מתאמץ לבדוק את זכותו שודאי מחל ק"ו במקרה שלך מי ששם את הכסף ולא הלך לתבוע את מי שנהנה מחל במודע ואין כאן שום חשש גזל. הרב משה לין
שאלה: עירוב בישוב עם שער מתרומם: ישוב שמוקף כולו גדר אבל השער שלו לא נסגר בלילה אלא יש מחסום מתרומם, האם הישוב נקרא כולו רשות היחיד, ואז צריך לעשות רק שיתוף מבואות ואפשר לטלטל בו או שהוא נקרא כרמלית וצריך צורת הפתח וכו'?
תשובה: יש למדוד את רוחב הפתח בין הגדרות. במידה והפירצה  שבה יש את השער  היא פחותה מ-10 אמות  בערך 5 מטר  אזי הישוב נחשב למוקף. אולם אם הפירצה גדולה מ-10 אמות יש לעשות צורת פתח מעל השער, וזאת על ידי העמדת עמודים גבוהים  שהחוט לא יקרע במשך השבוע ממשאיות, משאית זבל וכד'  משני צידי השער ומתיחת חוט מעליהם מאחד לשני. בהצלחה.
שאלה: תהליך הגאולה: א. אם ח"ו יצא לפועל אותו הסכם שתי מדינות לשני עמים" האם גם אז נגיד שאנחנו בתהליך הגאולה? ב.שמעתי מפי רב דת"ל שהגאולה הוא תהליך. וכל הזמן אנחנו בתהליך גאולה. אם כך, הרי גם השואה קשור לאותו תהליך גאולה? מראש, ואשמח לתשובה עמוקה עם מקורות.
תשובה: יש מדרגות בתהליך הגאולה, מאז חורבן הבית נולד משיח. אך מאז החלה שיבת ציון התחיל התהליך להראות ומאז הקמת המדינה התקדמנו עוד שלב חשוב. קיבוץ הגליות נמשך כל הזמן. בנין הארץ וירושלים נמשך. התורה חוזרת לארץ ישראל. וגם אם יש הפסקות ומעצורים בדרך אנו בדרך הגאולה.
שאלה: למי לתת את הצדקה?: לפני כמה שבועות נתנו לי סכום כסף מוגזם על עזרה שנתתי (בין 20 ל-30 ש"ח). למי עדיף להעביר: לקופת צדקה, לאדם שבקביעות יושב ליד בית הכנסת ומבקש צדקה, לאדם מתוך אנשים שונים שמגיעים מדי פעם לבקש צדקה מהמתפללים - עבור חתנים משפחות וכדומה, למוסד או לאחר. ואיך: בסתר, בגלוי, לרשום אולי פתק שמישהו נתן לי את הכסף, לומר שמישהו נתן לי את הכסף או באופן אחר?
תשובה: ראשית כל לעניים. עדיף מתן בסתר בצורה אנונימית.
שאלה: מדיח כלים בשבת: לאימי יש מדיח כלים שהיא משתמשת בה בערב שבת וחגים. אחרי שהיא מכניסה את הכלים היא סוגרת את המדיח וחצי שעה מאותו רגע אחרי הסגירה, המדיח מתחיל לפעול. אם לא סוגרים לגמרי אז המדיח לא עובד. היא אומרת שאשתו של רב ביכנ"ס בחו"ל אמרה שככה היא עושה. מה דעת הרב בעניין הדרך שמפעילים את המכונה בשבת? ומה דעת הרב על עצם הפעלת המכונה אפילו ע"י שעון שבת רגיל?
תשובה: אני חושב שלכתחילה לא נכון להשתמש במדיח כלים בשבת. אולם אם תחילת הפעלתו היא מערב שבת אז אין צורך להפסיקו בכניסת שבת.
שאלה: תפילה בבית או במניין: אני מתחזק מאוד בדת יש לי 3 ילדים מקסימים ועבודה עמוסה ביותר. אני מאוד עצוב שאין לי זמן ללכת לבית כנסת. והשאלה שלי, אם אני יכול להתפלל את תפילות השחרית והמנחה והערבית גם בבית? זה באמת דחוף לי
תשובה: ישנם שני דינים: הראשון - יש חובה  וזכות.  להתפלל. השני - כשמתפללים יש עניין גדול מאוד לעשות זאת בבית כנסת במניין. אין הכוונה שאדם שאינו יכול להתפלל במניין פטור הוא מתפילה או לחילופין אין הוא יכול להתפלל - להתפלל אדם חייב גם אם אינו יכול להגיע למניין. כך שודאי שאתה יכול להתפלל בביתך במידה ואינך יכול להגיע לבית הכנסת. בעזרת ה' בהמשך שיסתדרו העניינים ותוכל ללכת לבית הכנסת מעלת התפילה תהיה שלמה. ויהי רצון שיתקבלו תפילותנו ברצון לפני אדון כל.
שאלה: המשך על שאלה  שמירה על כספי ההורים : בהמשך לשאלתי, בעניין לחסוך כסף לטובת ההורים שלי ללא ידיעתם, קיבלתי את פסיקת הרב, שאין ראוי לעשות זאת ללא ידיעתם, וסיפרתי להוריי על המעשה. רציתי רק לברר על הפסק של הרב, מדוע הכלל "זכין לאדם שלא בפניו" לא משפיע כאן? הרי הכלל הזה בדיוק מדבר על מקרה זה (כשבן לוקח כסף מהוריו ושומר אותם כפיקדון למקרה הצורך), ומדוע לא נתיר מעשה זה ע"י הכלל "זכין לאדם שלא בפניו"?
תשובה: 'זכין לאדם שלא בפניו' - זאת אומרת לזכות עבורו אבל לא לקחת ממנו. היות ואתה רוצה לזכות מרכוש אביך לטובתו, לא ניתן לעשות זאת ללא הסכמתו.
שאלה: אבלות לנכד על סבתו: מי שסבתו נפטרה ואין לה ילדים או קרובי משפחה ואין איש שישב עליה שבעה, האם הנכדים צריכים לשבת שבעה? האם הנכדים צריכים או יכולים לומר קדיש? (הם יתומים מאימם, שהייתה ביתה היחידה של הסבתא המנוחה) האם האבא שלהם, חתנה של הסבתא המנוחה יכול או צריך לומר קדיש?
תשובה: הנכדים אינם צריכים לשבת שבעה. חתנה יכול לומר עליה קדיש אולם יש עדיפות שהנכדים יאמרו קדיש.
שאלה: לא לשכוח את שמי ליום הדין: סליחה על הטירחה,אך יש לי כמה שאלות: 1. האם סימן רלא בשו"ע (לעשות מעשיו לשם שמיים) הוא חובה לכל אחד ואחד או שהוא בגדר המלצה טובה לעובד ה באמת? (אשמח אם תתקבל תשובה חד משמעית וכן את המקורות, אם ישנם). 2. ידועה הסגולה מהשל"ה שלא ישכח האדם את שמו ליום הדין בעזרת הפסוק המתחיל ומסתיים באותיות של שמו. מדוע חשוב לי כל כך לזכור את שמי? 3. נאמר במסכת אבות שיש שבע מידות בחכם ואחת היא שמשיב על ראשון ראשון ועל אחרון אחרון. מדוע רוב הפעמים בגמרא זה לא ניכר? (כלומר אומרים לדוגמא: יש שלושה אנשים שלא עשו ככה וככה והם פלוני, אלמוני וחבקוק. אלמוני שנאמר. חבקוק שנאמר. פלוני שנאמר. כשמפרטים זה לא אותו הסדר שבראשונה).
תשובה: א. כל הנכתב בשו"ע הוא בגדר הלכה שמחייבת ולא המלצות כי לשם כך נכתב, וכך גם נתקבל. ב. זכירת השם עניינה- הכרת הזהות האמיתית של האדם שהיא הסיבה שאליה נשלח לעולם מאת ד',ובזכות קיומה הוא קיים. ג. מה שנאמר על ראשון ראשון - הוא בקשר לתשובה על שאלות, כיון שלשואל יש חשיבות ר שאלותיו. אמנם במניין הדברים לפעמים יש חשיבות לגמרא להתחיל דווקא מן הסוף, וכבר דנו בזה גדולי הראשונים בשבת, נדרים, בבא בתרא ועוד.
שאלה: מקום משכן ה : היכן היה ממוקם משכן ה' בשנים שבין כניסת בני ישראל לארץ עד שעבר לשילה?
תשובה: השכן היה ממוקם 14 בגלגל עד לסיום הארבעה עשרה שנים של הכיבוש והנחלה.  כמבואר בזבחים קי"ז ועוד רבים, עי' יהושע ד-ה.
שאלה: פלטה של שמירת שבת - עבודה בעיניים?!: האם נושא "פלטת שבת" או כיבוי מנורת המקרר בשבת אינם סוג של עבודה בעיניים?
תשובה: אדם שחוצה כביש סואן ודאי עושה מעשה אסור - הן מבחינה בטיחותית והן מבחינה חוקית! אולם מה נאמר על אדם זה במידה ויתברר לנו כי עשה זאת ברמזור ירוק המיועד להולכי רגל?! הרי אין איסור על אדם להגיע לצד השני של הכביש, אלא רק חציה מסוכנת היא האסורה. אותו הדבר הוא בהלכה. התורה מגדירה מה אסור ומה מותר - את האסור אין לעשות בשום אופן, אולם צריך להגדיר מה אסור. למשל - התורה לא אוסרת על האדם לאכול מאכל חם בשבת. היא כן אוסרת על בישול - עצם המלאכה היא האיסור. לכן אם יש לי אפשרות לאכול מאכל חם ללא מעבר על האיסור, על פי התורה אין בזה שום מניעה, בדיוק כפי שחוצים רמזור באור ירוק ואין בזה שום בעיה. וכך בתחומים רבים - צריך להגדיר מה האיסור עליו התורה ציוותה - זה מה שאסור - ולאו דוקא התוצאה היא האסורה.
שאלה: עשיית צורות של בני אדם מפלסטלינה: אני אמן שעושה צורות של בני אדם בצורות שונות, ממש דומה לאמיתי. קטנים או גדולים מפלסטלינה, חימר, פימו וכדו. האם יש בעיה של חשש עבודה זרה בזה, האם מותר לעשות את זה בכלל? או האם יש איזה פתרון, ברמב"ם כתוב שאסור לעשות צורות של בני אדם שלא אפילו של לעבודה זרה שלא יחשבו. אבל שמעתי שאם עושים פגם בגוף או מחסרים איבר זה מותר? מה המקור לזה?
תשובה: אין לעשות צורת גוף אדם משום האיסור לעשות צורות המשרתים לפני ד' הנזכרים במעשה מרכבה שהם- אריה, נשר, שור ואדם, אמנם נזכר בפוסקים שאם אין הצורה שלימה כגון מראה אדם מן הצד (פרופיל)- אין בזה איסור.
שאלה: העברת מזוזות לבית אחר: אני אמור לעבור בית. בחתימת החוזה שמכרתי את דירתי ולאחר בירור ביקשתי מהמוכרים רשות ליטול את המזוזות, וזאת בגלל הסיבה שיש להן ערך חשוב עבורי. שאלותיי הן: 1. האם אני יכול לקחת אותן, אם כן, מהי הדרך? 2. בהנחה שאני אמור לתת להם מזוזה חילופית, האם מספיק רק דלת הכניסה או כל החדרים בבית? אציין רק שהמוכרים הביעו בכתב שאין להם כל התנגדות להסרה של המזוזות. ושוב, המזוזות הן בעלות ערך סנטימנטאלי עבורי.
תשובה: עליך להשאיר בכל חדר מזוזה. אתה יכול להחליף את המזוזות במזוזות פשוטות יותר או שהקונים ירכיבו את מזוזותיהם מיד עם הורדת מזוזותיך לפני עזיבתך.