LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: שאלה דחופה - כתיבה בשבת: אמא שלי חטפה דלקת במיתרי הקול, היא לא יכולה לדבר כלל ורופאת אף-אוזן-גרון אף אסרה עליה אפילו ללחוש בשלושת הימים הקרובים. בינתיים היא מתקשרת איתנו באמצעות התכתבות. היא מרגישה צער ותסכול שלא תוכל לתקשר בשבת הקרובה. האם על דבר כזה יש היתר של כתיבה? יש משהו שאפשר לעשות?
תשובה: עצתי היא להכין מלפני שבת פתקים עם מילים ומשפטים בסיסיים (כמו "שבת ", "מה שלומך", "אני רוצה." וכן לפי העניין), וכן להכין פתקים עם אותיות (אפשר לקחת ממשחק "שבץ נא" וכדומה) ואפשר להניחם זה לצד זה ולהרכיב בעזרתם מילים ומשפטים, ובלבד שלא מחברים את האותיות בתוך מסגרת קבועה (עיין שמירת שבת כהלכתה פרק ט"ז, כ"ג). לסיום אברך מתוך ההפטרה של פרשת פנחס (שנקראת כשהיא חלה לא בשלושת השבועות), שם מתואר כי ה  מתגלה לאליהו ברעש, ואז אומר לו: "לא ברעש ה ", כי אם ב"קול דממה דקה". גם בדממה יש עומק גדול, שמעל המילים, ואפשר לנסות להתחבר דווקא לשקט. ועם כל זה, מעלת האדם מיתר הבריאה היא בהיותו "מדבר", ועל כן אברך שבקרוב תתרפא הדלקת, ושוב תשמעו את אמכם בקול ברור ונעים! שבת ורפואה שלימה!   התשובה ניתנה על ידי חתן הרב.
שאלה: שמירת טינה או לא:!!! יש לי בעיה. ישנו אדם (אחד מההורים שלי) שפגע בי, השפיל אותי, זלזל בי וכן הלאה במשך רוב חיי. חוץ מזה, מדובר באדם נורא באמת שמזלזל ומשפיל אחרים באופן כללי ולעיתים קרובות לא נמנע מלדבר על מי שלא עושה כדעתו לשון הרע. עכשיו, אותו אדם מפריע לי ואני מתכננת לנתק כל קשר איתו. ואז חשבתי "היי, אבל מצוות והכל. " אז נניח רגע את כיבוד הורים בצד. לכבד אני מכבדת. וזה למרות שזה קשה. אין חובה לאהוב. יש איסור בתורה לא לנטור טינה. אבל אני לא נוטרת טינה להמון אנשים שפגעו בי פעמים אחדות. כאן מדובר בדפוס שחוזר על עצמו כל הזמן. אם אני אסלח, אני אעמיד את זה עצמי שוב במקום פגיע. חוץ מזה, בשביל להיות באמת טוב, לא צריך לשנוא את הרע? כלומר, אפילו משה רבנו הרג מישהו לפני שהוא ברח למדיין! וכתוב בתהילים הרבה פעמים "אשרי אדם שסלד מדרך רשעים" וכאלה. ושלא הלך בעצת רשעים ושלא ישב איתם. אבל מצד שני, האם זו הדרך הנכונה? לנטור? אולי אני מושפעת מאחרים שגורמים לי רגשות אשם, אבל.האם זה ר? כלומר, אני יודעת שאני לא רוצה להתרועע עם אנשים כאלה בחיי. אז מה עושים?!?!? אני רק רוצה לדעת שאני על הצד הטוב ביותר
תשובה: ראשית, חיזוק גדול במצב המורכב שאת נמצאת בו, וברכת גאולה עצמית מתוך המיצר הזה. לשאלה ביחס לשמירת טינה יש הרבה מאוד היבטים. היא עולה ביחסים בין בני אדם בכל המישורים, וגם במסגרת המשפחה. יפה כתבת כי את לא מבזה. כך צריך לנהוג. בד בבד, מותר לילד להתרחק, לנתק מגע   במקום בו הילד מותקף, מנוצל ונרמס. לגבי שמירת טינה: אפילו בהלכות בקשת סליחה בערב יום הכיפורים מופיע שאם אותו אדם ממשיך לפגוע וכדו    אין חובה למחול לו. את צודקת שיש סיבות רבות למה לא למחול, וביניהן העובדה שבסופו של דבר את זו שממשיכה להיות הפגועה. בעבר השתתפתי בכנס על האתיקה של המחילה ( ואם אכן הרציתי דרך השולחן ערוך והמשנה ברורה על הכלל הנכון שכתבת. יש אכן סיבות משמעותיות מאוד שלא למחול ולא לסלוח לעושה העוול. ברם, יש נימוקים כבדי משקל גם לצד השני. בין השאר עומדת השאלה היא האם הדבר טוב בשבילך? האם ההימלאות בכעס וטינה ותקיפה עושים לך טוב, או שמא דווקא תוקעים אותך? ויש עוד נימוקים כבדי משקל לצד השני. חלק מהם כתובים בסיכום השיעור שנתתי על כך בישיבה: תוכלי למצוא שם את הנימוקים. על כן, מה אני מציע לעשות בפועל? אני מציע לאחוז בזה וגם מזה לא להניח את ידך. לאמור: מצד אחד להתרחק, ולא להסכים שיפגעו בך וישפילו אותך, ולא לחוש שאת זו שלא ר בשעה שאת מתרחקת, ולהפך. מצד שני, להתמלא בהכרעה פנימית שאת לא תהיי כזו, ואת תהיי זו שמכילה ומחבקת ואוהבת, ובמבט של רחמים תתבונני על מי שהולך בדרך אחרת. האם את יכולה ללכת בדרך זו?
שאלה: 1.העם הנבחר 2.תהילים: יש לי ברשותך 2 שאלות. 1.נכון שלפני שבחר בעם ישראל הקדוש ברוך הוא שאל את כל העמים אם הם רוצים לקבל את התורה וכולם סירבו.איך הוא בידיוק שאל אותם הם שמעו את קולו או שהוא שלח שליח.? ואם הוא שלח שליח אז איך הם האמינו שהוא דובר אמת הוא נתן להם סימנים? 2.בתהילים יש מזמור "על נהרות בבל" עכשיו מזמור זה נכתב על ידיד דוד ברוח הקדוש או שהוא צורף אחרי גלות בבל?? כי אם דוד כתב את זה ברוח הקדוש הוא ממש נתן פירוט מה ירגישו ואיך יהיו. מראש
תשובה: א. כאשר אנו לומדים אגדות ח חסר לנו הרבה רקע להבין כיצד הדבר התבצע בפועל. בדרך כלל, ח לא נכנסו לשאלה המעשית, אלא עסקו בעיקרון. טענתם באגדה זו היא שאף אחד מהעמים באותה תקופה לא היה בשל ומוכן לקבל את הרעיונות העמוקים, המצוות, המוסר וכדו  המבושר על ידי התורה, ובכך ח חדרו למהותם של העמים השונים. זה העיקר במדרש הזה, והשאלה האם זה נעשה בפועל וכיצד, או שמא העיקר הוא הרעיון היסודי של חוסר הבשלות וחוסר ההתאמה   תישאר ללא מענה. ב. זו שאלה קשה מאוד. תוכל לקרוא על כך ושים לב לדברי ראב"ע שמביא אכן שתי שיטות.
שאלה: ציצית: אני אשכנזי. האם אני אני חיב ללכת עם ציציות בחוץ? מה המקורות? מראש.
תשובה: נקדים ונכתוב, שגם מי שלובש את הציצית בפנים וגם מי שלובש את הציצית בחוץ מקיים מצוות ציצית כהלכתה. אך ישנו עניין נוסף והוא היכן עדיף שהציציות תהיינה לכתחילה. האשכנזים נהגו על פי דברי המשנה ברורה סימן ח, ס"ק כו ללכת עם ציצית בחוץ, והעניין העיקר הוא כדי שלא יהיה בוש במצוות. רוב הספרדים שבא"י נוהגים בעניין זה ע"פ קבלת האר"י, שהציציות צריכות להיות דווקא בפנים. אמנם, אף אם אתה אשכנזי, אם ידוע לך מנהג משפחתי אחר, הנך יכול ללבוש את הציצית בפנים. משום שיכול להיות שמשפחתך קיבלה בעניין זה את קבלת האר"י, או שהם נוהגים מטעם אחר ללבוש את הציצית בפנים, ויהיה בזה יוהרא להוציא את הציצית לבחוץ. וכך אני נוהג ללבוש את הציצית בפנים, שכך היה מנהגם של אבי מו"ר וזקניי משני הצדדים שהיו ת"ח גדולים, אע"פ שאני אשכנזי. נציין גם לעיון נוסף את הציץ אליעזר בחלק ח  סימן ג, וגם בחלק י"ג סימן ה, ששם גם מעיר בין השיטים שתלמידי הישיבות בליטא לא הוציאו את ציציותיהם ולא מיחו בידם ראשי הישיבות. (התשובה ניתנה מהרב אשר פויכטוונגר) רבני ורבניות בית הלל עונים לשו"ת גם בפייסבוק -
שאלה: שויותי ה. על צמיד: האם יש בעיה להכנס עם צמיד שכתוב עליו שיויתי ה לנגדי תמיד לשרותים? גם אם לא כתוב שם ה במפורש? אלא רק ה.
תשובה: שאלה דומה נשאלה באתר אחר - עיין
שאלה: הלכות נידה: אני נמצאת כעת בשבוע של הנקיים ואתמול בשתיים בלילה נתקפתי בכאבי גב עזים שלא יכולתי בכלל לזוז ולנשום ורק אני ובעלי היינו בבבית,ואין לנו שכנה שיכלה לבוא לעזור האם היה מותר לבעלי לעשות לי עיסוי לשחרר את הכאב לא בשביל הנאה חלילה? ומה ניתן לעשות כשעדיין כואב ואני זקוקה לתמיכה בללכת ולעמוד? ושבת ומבורך
תשובה: וברכת ד  נראה שבהתקפת כאבים, שלא היה ידוע קודם לכן, ואי אפשר היה להתארגן בהתאם, יש מקום להקל שהבעל יטפל, בייחוד שיש כאן בעיות של תזוזה וכדו, ובודאי יש לשים כפפות וכדומה על הידים, ולבני אשכנז הדבר קל יותר. בני ספרד מחמירים, אבל גם לשיטת בני ספרד בהתקפה חד פעמית ואין מי שיעזור אפשר להקל אפילו בחולה שאין בו סכנה אבל הכאבים גדולים מאד. לגבי המשך הטיפול יש לשכור אשה שתעזור לך עד תום ימי הטהרה. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: משה ושמואל: אומרים שמשה היה הכי צדיק אז איך אומרים ששמואל שקול כנגד משה ואהרון?
תשובה: אנחנו לא מודדים צדיקות. זו לא תחרות, ואנחנו לא יודעים מי היה "הכי" צדיק. ממילא לא לזה התכוונו חכמים באומרם ששמואל שקול כנגד משה ואהרון. נראה כי חכמים התכוונו לומר ששמואל היה גם מנהיג האומה כמו משה, וגם כהן כהוראת שעה כמו אהרון, וזו הכוונה של "שקול כנגד כולם".
שאלה: שחיה בתשעת הימים: לבני בן ה- 15.5 יש עקמת קלה והוא חייב לשחות בבריכה 2-3 בשבוע לפחות, האם מותר לו לשחות גם בתשעת הימים? ובשבוע שחל בו תשעה באב? הוא לא אוהב זאת, והוא עושה זאת מתוך כורח, ולמען האמת קרה כבר שהוא לא שחה שבוע שלם, אבל הפיסיוטרפיסטית שלו לא היתה מרוצה לשמוע על כך, והיא ביקשה שנקפיד על השחיה.
תשובה: כל שחייה רפואית מותרת בתשעת הימים, ושחיה זו היא חלק מעבודת ד  של בנך. והתגברות
שאלה: לימוד תורה לחילונים: אני מרגיש שבזמן האחרון מתחיל להיות צמאון רציני בקרב הציבור החילוני ללימוד תורה בכלל וגמרא בפרט. הביטוי הכי חזק של זה כמובן זאת רות קלדרון. מצד אחד זה מדהים שפתאום עם ישראל בכללותו מתחיל לחזור לשורשים וקולט איזה עומקים יש ביהדות, זה ממש מרגיש לי כמו עוד צעד לעבר הגאולה השלמה. מצד שני היחס שלהם ללימוד התורה הוא ככל שאר החכמות ושהיא לא אלוקית, ולכן אין להם מחויבות לתורה וקבלה טוטאלית של התורה על עצמם. זה גם יכול לגרום עיוותים רבים כמו שראינו (שהתורה לא אוסרת משכב זכר וכו ) איך אני אמור להתייחס לזה האם באהבה או שמא בחריפות נגד זה. אשמח למקורות בנושא ומה אתה חושב על הנושא.
תשובה: אני חושב שאתה צודק מאוד. אני חושב שיש צימאון גדול. הוא לא רק בציבור החילוני. גם בציבור הדתי יש צימאון להתרעננות רוחנית, לתנועה למעלה, להתחדשות. רות קלדרון היא אחד הביטויים של זה. אולם התופעה הרבה הרבה יותר רחבה, מגוונת, ומחפשת דרך. אתה גם צודק שהדבר עדיין מאוד בוסרי. גם אצל החילוניים. גם אצל הדתיים. מקום התורה, מעמדה, המחויבות וכדו. ואתה גם צודק שהדבר יכול לגרום לעיוותים רבים. הבעיה סבוכה יותר בשל העובדה שהעיוותים מתהווים לעתים גם אצל שומרי התורה והמצוות, מכיוונים אחרים: תלמוד תורה לא מוסרי, לא מחובר, לא מהפך את הלב לריבונו של עולם. לא נראה לי שאנחנו צריכים להתייחס לזה בכלל מעמדה שיפוטית   לא באהבה ולא בחריפות. בכלל, הדבר היותר נכון הוא לא לבנות את הזהות שלך על בסיס שלילת האחר. אנחנו צריכים להיות חלק מזה. להתחבר לדברים הטובים שבבקשה הרוחנית המתחדשת  להימנע מליפול במלכודות הדבש של תפיסה זו  להציע עולם רוחני עשיר, פורה, משתוקק ומחויב, ולקרוא בשם ד   להאזין למקומות תורה אחרים ולקבל את שאנו יכולים לקבל. נראה לי שכל הכיוון הזה הוא יותר נכון. האם קבלת תשובה לשאלתך?
שאלה: כשרות מוצר מיבוא: קניתי ברשת רמי לוי פחית של גליליות וופלים. על המוצר עצמו לא הייתה כשרות אלא על מדבקה שהודבקה על הפחית. היבואן הוא אינפיניטי סחר בע"מ מנצרת עילית. יש סמל של משולש עם K בפנים ומשפט שאומר שזה באישור הרבנות הראשית לישראל. ידוע לכם אם מותר לאכול את זה?
תשובה: באופן עקרוני הרה"ר לא מתירה את השימוש במדביקות חיצוניות על גבי מוצרי יבוא, אלא רק כאשר מודפס בעברית על גבי האריזה המקורית של המוצר. אמנם הוראה זו לא נשמרת במלואה. אבל בכל מקרה של מדביקה חיצונית יש לאמת את ההכשר והאישור במשרדי הרה"ר 025313131.
שאלה: בין המיצרים (שלושת השבועות): האם מותר לנגן בכלי נגינה כלשהו בבין המיצרים?
תשובה: אין לנגן בכלי נגינה בבין המצרים, וכן מנהג כל העדות, זאת מחמת אוירת החורבן על המקדש ועל חוסר השראת השכינה.
שאלה: מדוע סיפור פינחס נקטע באמצע?: הסיפור על פינחס מתחיל בפרשת בלק - מדוע הסיפור נקטע באמצע ופרשת פינחס מתחילה בחלק השני שלו? לא מתאים יותר לסיים את הסיפור כולו בפרשת בלק, ואת הפרשה הבאה להתחיל במפקד של בנ"י, המפקד שייך גם לתכנים של פרשתנו שעוסקים בהכנות לקראת הכניסה לארץ.
תשובה: הפתיחה בדברים על פנחס אכן מחייבת אותנו להעמיק ולמצוא מדוע התחילו באמצע סיפור וכיצד קשור פנחס לפרשה שעוסקת בהכנות לקראת הכניסה לארץ. כדי להשיב לשאלה שלך אוסיף שאלה: ציינת בצדק שתחילת הפרשה שלנו היא המשך וסיום חטא פעור שתואר בסוף פרשת בלק. בקטע שמופיע בתחילת הפרשה מצווה ד  על משה להתנקם במדיינים (כה  יז-יח) "צרור את המדינים והכיתם אותם. כי צררים הם לכם בנכליהם.". כאן אני מוסיף שאלה: מדוע תאור המלחמה במדין - הביצוע של מצווה זו לא נאמר בפרשתנו אלא נדחה לפרשת מטות? השאלה שהוספתי היא המפתח לתשובה כוללת. המלחמה במדין ומקומו של פינחס במלחמה זו, הם חלק מהמוכנות לקראת הכניסה לארץ. פינחס שמופיע בפרשה שלנו זה פינחס השותף לכניסה לארץ. מלחמת מדין עליה יסופר בפרשת מטות היא תאור של המוכנות של העם לקראת הכניסה לארץ. בפרשת מטות כאשר מתארים את ביצוע הנקמה במדין נאמר (לא  ו): "וישלח אתם משה אלף למטה לצבא אתם ואת פינחס בן אלעזר הכהן לצבא וכלי הקדש וחצצרות התרועה בידו". מתברר שפינחס לא שייך רק לעבר, פינחס מקבל תפקיד לעתיד. הוא מלווה את עם ישראל במלחמת מדין וימשיך ללוות את העם גם בימי יהושע והשופטים. מכאן גם זוית נוספת למעשה של פנחס בחטא הפעור. כל המלחמות שנהלו ישראל עד כה - גם מלחמת עמלק במדבר וגם מלחמות סיחון ועוג - נעשו בפיקודו של משה (הארוע היחיד שהיה ללא מעורבות של משה - שליחת המרגלים הפך לכשלון טראגי). פינחס היה הראשון שפעל במקום משה. מעשה פנחס מרמז לדור חדש שיודע ומסוגל לעשות שליחותו. החלק הראשון של סיפור פנחס בהריגת הנשיא החוטא שייך לארועי המדבר. אבל החלק השני, שקובע את חשיבות מעשה פנחס ומעניק לו מעמד מיוחד, שייך להכנות לקראת הכניסה לארץ. פנחס מסמל את העברת הסמכות והאחריות לדור הבא, בפרשה שלנו זה מתבטא בהסמכתו של יהושע. בפרשת מטות זה יתבטא ביציאה של ראשי הצבא למלחמה בלעדי משה, נציגו של משה הוא פנחס.
שאלה: שאלה אישית: האם אפשר לשאול את הרב שאלה במייל? אני מפחדת שיתפרסם באתר.
תשובה: ב"ה, אפשר, argaman3 gmail.com דני ארגמן
שאלה: לימוד קריאה בתורה - לקוראים מכפר סבא: כבוד הרב אני מגיע לבית הכנסת השכונתי, ולעיתים נוצר מצב שאין מי שיקרא בתורה בשבת חשבתי שאולי אוכל בגילי לרענן הידע וללמוד קריאה בתורה לעת מצוא לכן אני מחפש "מלמד" מתנדב שיוכל להובלני ליכולת קריאה בתורה מעבר לכך שבית הכנסת שלנו מספר המתפללים הולך וקטן ומחפשים לרענן השורות ולןתת עדנה לבית התפלה שלנו. אני גר בכפר סבא לא רחוק ממדרשת נועם סמוך לבי"ח מאיר אשמח לשמוע להכוונה ובושורות טובות ראובן
תשובה: יישר כוח על היוזמה. ראשית, אני מפרסם את דבריך, ואני מקווה שיימצא מי שיידע יותר ממני על כפר סבא בתחום זה. ואולי כדאי לפנות לאחד הרבנים באזור, או לאחד ממלמדי בר המצווה? ושוב יישר כוח
שאלה: ימי בין המצרים.?: מהו ימי בין המצרים.? יש אנשים שאמרו לי שאסור לצעת בלילה בזמן כזה למה. :)
תשובה: כדאי לך לקרוא בקישור הבא מהם ימי בין המיצרים: לעניין לצאת בלילה: ח אומרים שלא במקרה קרו לעם היהודי אסונות רבים דווקא בזמן זה, אלא זהו זמן שמזלו קשה (בלשון ח : "שקטב מרירי  שם של שד שולט בימים אלו). לכן הזהירו ח להתרחק מעשיית דברים שיש בהם קצת סכנה בימים אלו.
שאלה: גיור: גוי שעבר גיור בכדי לעלות לארץ כלומר לא לשם שמים, ולא לשם קבלת מצוות,אחרי תהליך הגיור לא שמר מצוות. לאחר כמה שנים התחתן ונולדו לו ילדים, וזכה לחזור בתשובה. כיום שומר מצוות. מה ההלכה אומרת? כי הבנתי שיש משמעות לכוונה בתהליך הגיור.
תשובה: וברכת ד  אם בשעת הגיור התכוון לשמור מצוות, אפילו רק לצורך עליה לארץ, הרי זה גר גמור. ואם לא התכוון כלל לקיים מצוות, עליו לעבור גיור נוסף לחומרא, אבל זה צריך להעשות בהנחיית בית דין מומחה לענייני גיור. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: אחות מציקה: שבת לרב יש לי אחות בצבא שחוזרת כל שבוע וכל פעם היא לא מפסיקה להציק לי למשל:אם אני שם את השלט בספה והוא נופל היא ישר אומרת להורים שהפלתי אותו והיא מדגישה שזה היה בכוונה או אם אני משחק עם אחותי הקטנה והיא מקבלת מכה היא אומרת להורים שעשיתי את זה בכוונה אני מרגיש שאני לא יכול איתה בבקשה ממך תעזור לי היא נותנת לי הרגשה רעה ונמאס כבר לסלוח ומצד שני אם לא אסלח אני יעבור על מצות לא תיטור זה גם דבר שנמשך כמה שנים וההורים לא עושים משהו אם זה אז איך אני אמור לנהוג?
תשובה: לצערי, אני לא מומחה גדול ב"טיפול" באחיות מציקות. כדאי כמובן להתייעץ עם היועץ של בית הספר או עם מישהו שמכיר אתכם טוב, כגון דודים וכדו, כדי לדעת מה לעשות. אני מבין היטב את הכאב שלך. זה לא הוגן שמפילים עליך דברים שאתה לא עשית, וזה די מציק כי האחות נותנת הרגשה רעה. יכול להיות שההורים לא עושים שום דבר, אולם חשוב לך לדבר אתם ושידעו כי זה מציק לך מאוד. אולי תקבל מהם חיזוק מכך שהם לא מאמינים שהיא אומרת עליך דברים, וגם זו לטובה. אתה לא חייב לסלוח לה אם היא מציקה לך. אולם לאמתו של דבר   לא בטוח כלל שזה יעזור, כי יכול להיות שזה ימלא אותך עצמך בהרבה כעסים וחסימות פנימיות, בשל העובדה שאתה כל הזמן נוטר. אז אולי כדאי לחייך, להמשיך הלאה, ולצפצף. לפעמים, דווקא זה עוזר יותר, כי היא תראה שאין לה נשק נגדך. אבל, כאמור, כדאי לדבר עם איש מקצוע. מה שאני כתבתי הוא רק "עזרה ראשונה".
שאלה: בין המצרים: הזמנו מאוורר והוא הגיע בבין המצרים האם מותר להשתמש בו בימים אלה או שיש לחכות עד אחרי בין המצרים? שבת
תשובה: מותר. ממעטים במשא ומתן רק בתשעת הימים, וגם אז נוהגים להקל שרק משא ומתן של שמחה גדולה ממעטים.
שאלה: מוזיקה ביום שישי בשלושת השבועות: הרב, נאמר לי באתר זה שאסור לשמוע מוזיקה בשלושת השבועות. בימים אחרים בשנה, כמו בספירת העומר- שאסור גם לשמוע מוזיקה, אומרים שביום שישי מותר לשמוע מוזיקה. האם זה נכון גם לגבי שלושת השבועות? שבת
תשובה: בימי בין המצרים נוהגים לא לשמוע מוזיקה וזה כולל גם את ימי שישי. הדבר נכון גם בספירת העומר. אינני מכיר היתר של ימי שישי. ברכה והצלחה. ירון דוראני.
שאלה: המשך לימוד תורה לחילונים: וואו! הרב, בתשובה שלך הבאת לי נקודת מבט כל כך יפה על המציאות, אני מאוד מזדהה עם זה ובאמת עובד על עצמי שאזכה לראות את המציאות כמו שאתה תארת יותר. ענית לי על השאלה מצוין רק שחסר לי משהו קטן, האם יש קו אדום ששם אנחנו אומרים "זהו, זה כבר משהו שאסור לי להכיל, משהו שאני חייב להגיב בחריפות אליו"? לא העמקתי בנושא ואשמח אם תוכל להפנות אותי למקורות אבל ממה שראיתי בגמרות שמדברות על למה אבדה הארץ וכתוב שם שזה כי לא ברכו בצורה תחיחה, אז מהגמרא נראה שמדובר על לימוד שמנותק מה (או לפחות ככה אני הבנתי) גם כל הפרשנים מכוונים לנקודה הזאת. אז האם זה לא קו אדום? ובאמת שאני מאוד מעריך את הענווה שלך לענות לכל שאלה ברצינות ובאהבה
תשובה: אתחיל מהסוף: כאשר אנו מדברים על החומרה הגדולה של תלמוד תורה בלי לברך בתורה תחילה   צריך כמובן לראות גמרא זו מול האלטרנטיבות. לדוגמה, אם האלטרנטיבה היא לעבוד עבודה זרה או לעסוק בשפיכות דמים חס ו   אזי ברור כי עדיף ללמוד תורה בלי לברך בתורה תחילה. על כן, גמרא זו אומרת עד כמה יש חשיבות להעמיד את התורה במקומה הרוחני המכונן על ידי הברכה, אולם היא לא אומרת כי בכל מצב ובכל תחום עדיף לא ללמוד תורה במצב זה, ואסור לנו לשכוח את דברי ח שמלמדים כי המאור שבתורה עצמה מחזיר למוטב. לגבי שאלת הקווים האדומים: גם קווים אדומים יש לבחון בצורה מתמדת מול האלטרנטיבה. איני יודע לסמן אותם במדויק, אולם אני יודע כי קיימים שני סוגים של קווים אדומים. סוג אחד הוא הקו האדום הפנימי שלנו, בהכרעה שלנו שאנחנו בדבר זה איננו מוכנים להיות שותפים בשום אופן, מכוח ההיגיינה הרוחנית והמוסרית שלנו עצמנו. יש הרבה דברים שאנחנו לא מוכנים להכיל בתוך עצמנו כאשר מדובר בחיים הפנימיים שלנו. קו אדום שני הוא קו אדום של תחומים שבהם אני לא מוכן עוד לשתוק. כדי לפרוץ החוצה צריך לעבור שתי נקודות בחינה. נקודת בחינה אחת היא האמנם התחום הזה הוא בלתי נסבל עד כדי אלטרנטיבה יחידה של התפרצות כלפי חוץ  בחינה שניה נוגעת לשאלת התועלת והנזק שבהתפרצות החוצה, וכמובן שלעתים כלל לא ניתן לשקול תועלת ונזק, אלא ההתפרצות באה. נראה לי כי כאשר מדובר בקווים האדומים מהסוג השני יש לחלק בין שני תחומים. תחום אחד הוא עוול וניצול כלפי בני אדם, וכאן הקווים האדומים הרבה יותר נמוכים, ויש חובה לצאת החוצה ולהילחם ברשע ובעוול שנעשה כלפי בני אדם אחרים  תחום שני הוא אי-השתיקה בנושאים שבין אדם למקום, שבהם כאמור צריך אורך נשימה גדול יותר כדי לשקול נכון את מקומה של ההתפרצות.
שאלה: הוספת ו  לשם: בתנו, נערה בשם נעה, שעד היום כתבנו את שמה ללא ו, כמו שכתוב במקורות. שמעתי כבר מכמה אנשים שעדיף שתהיה בשם גם האות ו ומכל מיני סיבות הייתי שמחה להוסיף לה, האם זה נעשה על דעת עצמנו? פשוט להוסיף לה ו? האם זה אפשרי? מבחינתה כמובן שזה ר. מראש
תשובה: הרב מישאל רובין (ראש יהודי) כתב ספר על שמות "קוראי שמו" להלן התיחסות שלו לנושא
שאלה: לשון הרע וכיבוד הורים: כבוד הרב כיצד יש לנהוג כאשר אחד ההורים מספר משהו שהוא לשון הרע רכילות? ושבת
תשובה: יישר כוח על האחריות ועל הרגישות זו כמובן מציאות מביכה מאוד. עם מציאויות מביכות מתנהגים בצורה של פירמידה. ראשית, מתחילים בשורש של הרצון הפנימי של השומע. על השומע לחוש תחושות פנימיות של התנגדות, של אי-רצון לשמוע, של הכרעה שלא להאמין למה שהוא שומע וכדו. כל התמודדות עם מציאות של חטא שנכפתה עלינו מתחילה בהתכווננות הפנימית שלנו, וברצון שלנו שלא להיות שם. שנית, מנסים ככל יכולתנו להאיר את המציאות באור טוב יותר. לאמור: לא גוערים בהורים, אולם מנסים להסיט את הדיבור למקומות טובים יותר, מציעים להסתכל על השיפוט שלנו מנקודות מבט אחרות הדנות את האדם לכף זכות וכדו. לא תמיד זה מצליח, ולפעמים זה עצמו גורם לאמירה יותר גדולה של לשון הרע כי הדבר מרתיח את הסובבים אותנו (אבק לשון הרע), אולם פעמים רבות זה טוב. שלישית, במצבים שאפשר, מנסים לומר בעדינות כי אנו עצמנו מעדיפים שלא להיות שותפים בשיחה על דברים רעים של אחרים. כאמור, לא מוכיחים את ההורים, אלא מדברים על עצמנו ועל הרצון הפנימי שלנו שלא להיות שותפים בלשון הרע האם את יכולה ללכת בדרך זו?
שאלה: מציאת כסף: ביום שישי בשבוע שעבר מצאתי שטר של חמישים שקלים בתוך המים בבריכה.מיד לאחר מכן ייבשתי את השטר וקניתי ארטיק מגנום ב-10 שקל ועוד שתי סוכריות של שקל, בסה"כ 12 שקל. לאחר כחמש דקות הגיע אלי בחור בן 25 ואמר לי שהכסף שלו. מיד הבאתי לו את שלושים ושמונה השקלים שנשארו אצלי ואמרתי לו שאחזיר עוד 12 שקל בפעם אחרת. רק רציתי לדעת מבחינה הלכתית האם אני חייב להחזיר את הכסף?
תשובה: התשובה בקיצור: הכסף שייך לך, ואין עליך שום חיוב להחזירו. מקורות: זה לשון השולחן ערוך (חו"מ סימן רס"ב): "(סעיף ט ) המוצא מעות מפוזרים. הרי אלו שלו. שבכל אלו, מסתמא הרגישו הבעלים בנפילתם, וכיוון שאין בהם סימן מתייאש". בבריכה לא שייך סימן מקום, מאחר שהמים הולכים ונעים (מה גם שבכל אופן זה דרך נפילה שלא שייך בזה סימן מקום), ובשטר כסף בודד שלא בארנק אין סימן. ועוד כתב השולחן ערוך שם: "ראה שנפל מטבע מחבירו בתוך החול או בתוך העפר - מותר לקחתו, שוודאי נתייאש. ואפילו ראהו שהביא כברה לכבור החול או העפר לחפשו - אין חוששין לו". ואע"פ שמצאנו בגמרא (בבא מציעא כז:) מידת חסידות להחזיר גם לאחר יאוש, זה דווקא במקום שנתנו הבעלים סימן, אבל כאן שאין כל הוכחה שהכסף שייך דווקא לפלוני - נראה שאפילו מידת חסידות אין כאן, אלא הרי זה כנתינת מתנה בעלמא (או צדקה, אם המאבד עני).
שאלה: 2 שאלות: 1.למה לפני "עושה במרומיו" צריך ללכת 3 צעדים אחורה? 2.בימות המשיח נצטרך להתפלל או שנקריב קורבנות בבית המקדש במקום?
תשובה: וברכת ד  א. אנו נפרדים ויוצאים מאת פני המלך, ולכן הולכים אחורנית ג  פסיעות. ב. גם בבית המקדש הראשון והשני התפללו, אמנם לא אותם ברכות אבל אמרו תפילה. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: מכרנו רכב לפני יומיים: מכרנו לקרובת משפחה את הרכב ושכחנו שזו התקופה של שלושת השבועות עד כמה זה חמור ומה דין המכירה? עוד לא פדינו את הצ ק אם זה משנה אבל העברת בעלות נעשתה זה רכב שהבטחנו לה לפני כמה שבועות ודחינו את ההעברה בשביל להעביר אותו טסט וקושי להפגש לבצע העברת בעלות
תשובה: ממעטים במשא ובמתן רק בתשעת הימים, כך שאין בעיה.
שאלה: חזן: האם ראוי שילד בן 14 יעלה חזן בשבתות?
תשובה: וברכת ד  בפסוקי דזמרא אין בעיה. גם בשאר התפילות אין בעיה הלכתית אלא כבוד הציבור, ותלוי מיהו הציבור, דהיינו בבית כנסת לנוער אין בעיה כלל. במוסף יש מקפידים שיהיה הש"ץ מעל גיל כ  שנה (אבל להלכה אין צורך להקפיד בכך). בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: תלמודים: כובד הרב ידוע לי שהתלמודים נכתבו שניהם כפירוש או כהרחבה למשנה אך לפעמים התלמוד מביא ברייתות או אגדות שונות. האם הברייתות והאגדות מקבילות למשנה של אותה גמרא? האם כל גמרא קשורה למשנה שלה?
תשובה: לא תמיד יש קשר ישיר. לפעמים דרך קישור אסוציאטיבי עובדים לנושאים אחרים.
שאלה: ברכת המזון: מותר להגיד ברכת המזון בשירה ובתיפוף?
תשובה: וברכת ד  לכתחילה יש לומר רק באימה וברצינות, מכיוון שזו ברכה דאורייתא, אבל אם זו הדרך להגדיל ולחזק את הכוונה בברכת המזון, אפשר לשקול, אבל זה צריך להיות על ידי אנשי אמת ויראי השם, שאמנם כל כוונתם לקדש שמו של הקב"ה בעולם. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: עריות - רק אצל בנים?: הרב אני קוראת במלא מקומות בעיקר שמדברים על החופש וזה שצריך להתגבר על יצר העריות, ששיהיה ממושכת במחשב יכולה להביא לעריות וכו. כל הדיבורים האלה מופנים אל בנים אך אני בת, ואני כזאת. אני לא גאה בזה אבל אני גם ככה נכנסת לכל מיני אתרים ואני עובדת על עצמי ומנסה לשלוט אבל השאלה שלי.מה דפוק אצלי? הרי זה צריך לקרות רק לבנים לא? אז למה לי גם? זה נורמאלי שיש עריות גם לבנות? אני מרגישה כמו בן, איך שאני רואה משהו גס באיטרנט אני לא שולטת בעצמי. ונופלת.וכל זה ממש כמו בנים! איך זה יכול להיות?
תשובה: אין הבדל בין בנים ובנות. כולם צריכים שמירת עיניים. ודאי גם בנות עלולות להכשל וליפול. ודאי גם לבנות יש יצרים ותאוות ומשיכה לדברים. ודאי גם בנות מתרגשות מדברים ששייכים למציאות המתירנית (עובדה שבנות חילוניות נמצאות במועדונים, משתכרות, רוקדות ביחד עם הבנים שנמצאים שם). זוגות של חברים בן ובת, שניהם מתקשים לשמור נגיעה, שניהם עלולים ליפול באותה מידה. ההבדל הוא שאצל בנים יש מושג של  שמירת הברית  והוא קשור לשוני הטבעי בין בנים ובנות. אצל בנים הנפילה ביצר עלולה להביא לפגם הברית - ולכן הבנים יותר ערים לקשיים הללו. את נדרשת לשמור על הצניעות שלך ועל העיניים. כל מראה תועבה מפעיל את הדמיון, נחקק בנפש ויוצר קלקול רוחני (גדול או קטן)בכך אין הבדל בין בנים ובנות. שמרי על טהרת הנפש שלך והתרחקי מכל מה שמעורר את היצרים ומטביע פגם בנפש הטהורה. כל העצות שנותנים לבנים נכונות גם עבורך. להתמלא בתכנים בריאים וחיוביים לעשות הרבה בחופש - לעצמך (ספורט, חוגים, מלאכות, טיולים ביקורים.) לעשות גם לאחרים: להתנדב, לבקר סבא וסבתא, לסייע בסניף או במקומות אחרים. ללמוד - ללכת לשעורים או ללמוד עם חברות, להתפלל על הכל - גם על שמירת העינים והלב. בהצלחה!
שאלה: נטילת ידים: חבר שלי רצה ללמוד איך נוטלים אז מה שכתבתי לו בכללי נוטלים ידיים שאתה קם בבוקר נטילה לפני האוכל ואחרי שירותים לפני האוכל שלוש לימין שלוש לשמאל לפני שמנגבים אשר קדשנו במצוותיו וציוונו על נטילת ידיים ואז מנגבים שאתה קם ימין שמאל ימין שמאל ימין שמאל לפני הניגוב מברך ואז ואילו בצאת שירותים אתה עושה את ההצרכים בקלות בלי כאבים אז אנחנו מודים לקדוש ברוך על זה אז עושה נטילה רגילה מנגב ואז מברך אשר יצר אני מקווה שלא הטעתי אותו
תשובה: לך בפעם הבאה אני ממליץ לך לפתוח ספר הלכה וללמוד ביחד איתו. 1. נכון 2. נכון 3. על כל כניסה לחדר השירותים צריך ליטול 3 פעמים לסירוגים (לא חייב מכלי). לא משנה מה עשית שם. אם התפנית בקושי או בקלות עליך לברך  אשר יצר  דוד לוי