LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: לצאת לעבוד או להפיץ תורה?: אני אברך בישיבה ואני מרגיש שצריך לעשות שינוי כל שהוא בחיי. אך איך אני יודע מה אני צריך לעשות, האם לעסוק בהוראה - או אולי לעבוד בהייטק או ללמוד משפטים, אני יודע שהרבה דברים מעניינם אותי. אך מצד שני אני רוצה דבר שישאר לי זמן רציני ללמוד ולא 1 2 שעה ביום, מה לעשות בדילמה הזאת?
תשובה: להוראה צריך ללכת רק מי שמתאים מאד לתפקיד ורואה בזה את יעודו. ואם יש לך ספק האם זה מתאים לך עדיף לבחור מקצוע אחר. אם אין לך נטיה ברורה במה לעסוק. טוב תעשה אם תלך ליעוץ וגם תתיעץ עם רבך לאחר שתביא לפניו את האפשריות השנות. ותשתדל להיות בן תורה שנהנה מיגיע כפיו, ולא בעל הבית שקובע עיתים לתורה. כלומר עשה תורתך קבע ומלאכתך ארעי. אין הכוונה בזמן אלא בנפש. שהעיקר אצלך יהיה החיים הרוחניים אף שזה לא יתבטא ברוב שעות היום.
שאלה: כוח לגדור גדרים בימינו: האם יש כח ביד רבנן בדורינו לאסור דברים שאינם אסורים מצד הדין, בתורת גדר, הבנתי שגזירה אי אפשר, אז האם יש הבדל מהותי בין גדר לגזירה? אם יש כח כזה, היאך אפשר לאסור דבר המותר, הרי "כשם שאי אפשר להתיר את האסור כך אי אפשר לאסור את המותר", והאם יש להתייחס לדברים כאלה כעל המלצות בלבד, הדברים אמורים לגבי: איך יש רבנים חרדים שאוסרים שירות לאומי לנשים, או שירות צבאי לנשים מהדין ועוד?
תשובה: בזמן הרב הרצוג והרב עוזיאל היתה החלטה של מועצת הרבנות שגם יהודי ספרד בארץ לא ישאו שתי נשים (יהודי אשכנז קיבלו זאת על עצמם בגולה). הם כנבחרי הציבור יכולים לקבוע הנהגות ותקנות לטובת הציבור. גזירה זו הרחקה שמא יבוא לטעות ולעבור על דבר מסוים. כגון תקנות הרבנות לא לעשות חופות ביום שישי ובמוצאי שבת, מחשש לחילול שבת. למרות שבהלכה אין איסור כזה, אלא שחכמי הדור ראו שלמען שמירת התורה, יש לתקן תקנות מסוימות. כמובן, מדובר בגדולי דור שבדקו את הבעיה מכל צדדיה, ועושים תקנה לטובת הכלל. הם לא אוסרים איסור חדש, הם אומרים שלמען הנהגת הציבור, כדי לא לפגוע באיסורי תורה צריך לתת הנחיות מסוימות. זה לא איסור חדש, שמירת שבת אנו חייבים תמיד. אומרים שהיום זה כלול באיסור שבת, בדורות הקודמים לא היתה קיימת הבעיה, והיום קיימת, ויש להיזהר ממנה.
שאלה: ת על שימוש בחפץ ללא רשות: בבעלותי חפץ מסוים שלא מזדמן לי להשתמש בו לעתים קרובות. אחד משכני היה מנצל מציאות זו, והיה משתמש באותו חפץ ללא רשותי. מכיוון שלא היה באפשרותי להכניס החפץ לתוך רשותי, וחרה לי הדבר שהוא משתמש ללא רשות, העברתי לשכני מסר, שעל כל שימוש בחפץ שיעשה ללא רשותי הוא יחויב בקנס. (נקוב בסכום) השכן המשיך בשלו, עד שתפסתיו על חם מספר פעמים, ודרשתי ממנו ת על כל השימוש. יש לציין שבכל שימוש נגרם לחפץ בלאי מסויים. עתה בא לידי סכום כסף מסוים, המגיע לשכני, המכסה חלק ממה שהוא חייב לי. האם רשאי אני לעכבו אצלי?
תשובה: "קנס" אינו בסמכותך, אך אתה רשאי לעכב את הכסף הזה, ולומר לו שלא יקבלו עד שלא ישלם לך את הכסף המגיע לך.
שאלה: יין מתוצרת ביתית: קיבלתי בקבוק יין מתוצרת ביתית ממכר שאינו שומר תורה מצוות. לא ברור אם שמר נטע רבעי, מעשרות, שמיטה וכו. מה עלי לעשות עם הבקבוק, האם מותר להעביר לאדם חילוני, האם להשמיד, ואולי יש בו קדושת שביעית?
תשובה: א. לגבי תרומות ומעשרות יש אפשרות להפריש גם כעת בלא ברכה. נוסח הפרשה וצורת הפרשה אפשר ללמוד מתקליטור תרומות ומעשרות 086847325. ב. אם זהו יין מהשנה האחרונה אין איסור שביעית עד סוף שנת תשס"ח. ג. אין להעביר לחילוני יין שלא הפרישו ממנו תרו"מ. ד. ישנה שאלה האם מכין היין הוא מחלל שבת ואז נשאלת שאלות נוספות האם היין מפוסטר וכדו'. אולם שאלה זאת יש להפנות לרב מקומי. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי.
שאלה: למה להתאבל אם הכל לטובה?: אנו אומרים שכל מה שה עושה הכל לטובה. אם כן גם חורבן הבית הוא לטובה, ואם כן מדוע אנו מתאבלים על מות המת או על חורבן הבית שיבנה במהרה?
תשובה: כשכואב עצובים ומתאבלים. האבל הוא תגובה טבעית של אדם לחיסרון שנוצר אצלו על קרוב שנפטר או על דבר חשוב שאיננו כבר. כשאנו מתאבלים אין אנו, חס חלילה, באים בתלונות אל הקב"ה אלא אף על פי שאנו יודעים שהכל מאת ה' עדיין נוצר אצלנו חלל וחיסרון. אנחנו יודעים שהכל לטובה אבל עכשיו כואב כל כך שעל זה יש להתאבל.
שאלה: בדיקת תבלינים מחרקים: האם תבלינים צריכים בדיקה מחרקים, אם כן, האם כל התבלינים, והאם יש נפקא מינה אם אני קונה בסופר או בחנויות שהתבלינים חשופים? אם ישנו צורך בבדיקה כיצד לבצע זאת, והאם די בבדיקה מדגמית, והאם הגושים שנוצרים בתבלינים או באבקות מרק בעייתיים?
תשובה: תבלינים יש בהם בעיות חרקים, בייחוד חרקי מחסן, ולכן יש להשתדל לשמור במקום קר, ואז אין אפשרות של התרבות חרקים. במקרה של גושים יש ללחוץ עליהם ואם הם מתפוררים הרי זה מלחות, אולם אם הגוש לא מתפרק הרי זה סימן של נגיעות. באופן כללי תבלינים (יש תבלינים שונים) יש לפזר שכבה דקה של התבלין על משטח לבן ולבדוק שאין בו נגיעות. אם יש נגיעות אין להשתמש במוצר. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: מקדש מהשמים או מבני אדם?: רציתי לציין שנהינתי מאוד מהסרטים של הרב על ראשית הגז ומתנות כהונה. ורציתי לשאול את הרב לגבי נושא בניין בית המקדש לאחר ששמעתי שיש פסק הלכה של החתם סופר שמותר לבנות את ביהמ"ק, וכן הביא ששאלו את הרב קאפח זצ"ל על מה שאומרים שביהמ"ק יירד מהשמים, והרב קאפח אמר שנראה לו שבית המקדש יבנה בידי אדם, ורציתי לשאול מה התשובה הנכונה, האם בית המקדש יירד מהשמים או ייבנה בידי אדם?
תשובה: הדעות חלוקות בשאלה זו עיין בספר מקדש מלך להרב צבי פסח פרנק. ויתכן גם ששתי הדעות נכונות שיבנה בידי אדם אך בסייעתא דשמיא כל כך גלויה שכאילו בידי שמים. מכל מקום אנו מתפללים שיבנה בית המקדש במהרה בימינו. ואז נדע איך הוא נבנה.
שאלה: דין הכלים בבישולי עכו"ם: אם הדליק היהודי את האש ולאחר מכן בישל הגוי, האם הכלים יהיו טרפים לספרדים מכיוון שלשיטת השו"ע לא מספיקה ההדלקה ע"י יהודי אלא יש צורך שישתתף בבישול?
תשובה: לפי שיטת המחבר הדלקת האש ע"י יהודי לא מעלה ולא מורידה, ואסור מדין בישולי גויים, ולכן במקרה שתיארת כיון שיש בזה איסור בישולי גויים, הכלים צריכים הכשרה כפי שפסק מרן המחבר ביו"ד (ס"ס קי"ג סעי' ט"ז).
שאלה: חתונה לפני ל"ג בעומר: אם ל"ג בעומר הקרוב יהיה בשבת, האם מותר להתחתן ביום חמישי בערב? שני הצדדים מבני עדות המזרח.
תשובה: ע"פ שאלתך אני מבין שיום ל"ג בעומר חל בשבת, ומימלא בליל שישי (יום חמישי בלילה) הוא ל"ב לעומר, ואם כך הוא הרי שאסור להנשא בליל חמישי. אך אם יום ל"ג בעומר חל בע"ש, כך שליל שישי הוא תחילת ל"ג בעומר מותר להנשא אף לספרדים, אע"פ שמנהג הספרדים ועדות המזרח שלא נושאין נשים עד יום ל"ד בעומר בבוקר. מ"מ אם ל"ג בעומר חל בע"ש מותר, כך פסק הגאון הרב עובדיה יוסף בשו"ת יביע אומר (ח"ג סי' כ"ו סק"ד), שמותר להנשא ביום חמישי בלילה שהוא ליל ל"ג בעומר, אם החתן עדיין לא קיים מצות פריה ורביה.
שאלה: היתר ללימוד מקצוע: ראיתי כי בעל חובת התלמידים ממליץ שלא ללכת וללמוד עבודה עד שתצטרך לפרנסה, כי "הרבה מבעלי התורה עשירים והרבה מבעלי המלאכה רעבים", האם דבריו מקובלים, ואם כן איך אנו היום רואים אנשים לומדים מקצוע זמן רב לפני שזקוקים לפרנסה?
תשובה: כל הדרכה יש לאמץ במידה נכונה. המידה הנכונה היא שלא לעשות את הפרנסה ולימוד המקצוע עיקר. זאת במיוחד בגיל הנעורים שהם שנים שבהם ההתפתחות הרוחנית מאד חשובה. מצד שני היום שהעולם השתכלל לימוד מקצוע לוקח זמן רב. יש להשקיע בדרך שלאחר זמן יהיה לך אפשרויות פתוחות בבחירת מקצוע. יש מידות חסידות שלא כל אחד נמצא בהם שיכולות לקחת את הדרכת האדמו"ר כלשונה. אולם זה רק לאנשים במדרגה מיוחדת. עוד כלל אומר לך: ככל שיש לך כישרון יותר גדול כך אתה יכול להשקיע פחות בלימוד מקצוע משום שגם אם תתחיל ללמוד בגיל מבוגר תצליח ללמוד את מה שליבך חפץ. בכל מקרה תתיעץ עם הקרובים אליך בנוגע להלכה למעשה.
שאלה: נעלי שורש מבטלות ברכות: היות ובתשעה באב אין מברכים "שעשה לי כל צרכי" לפי חלק מהפוסקים, ונועלים סנדל שורש, נמצא שמי שנועל סנדלי שורש כל השבוע אסור לו לברך כל בקר את הברכה הנ"ל. האם הקביעה הזו נכונה? כהן שנשא גרושה, מה דין ילדיו מנשואיו הקודמים לאשה שלא היתה גרושה?
תשובה: ודאי שיברך כי אצלו זו הנאה, סנדלי שורש מגינות לו על הרגל, ולכן יברך "שעשה לי כל צרכי". (אתה הרי מדבר לפי השיטות שהאיסור בתשעה באב הוא על מנעלי עור דווקא). לשאלתך השנייה: רק אלו שנולדו מהגרושה נחשבים "חללים", אך אלו שנולדו קודם הם כהנים כשרים.
שאלה: בעלי רוצה ללכת לים מעורב: המצב שלנו מאוד רגיש. אנו נשואים כשש שנים ויש לנו בת בת 5. אני מגדירה את עצמי דתייה מאוד. בעלי בא מבית תורני מאוד והוא הולך ויורד, עכשיו הוא מגדיר את עצמו דתי מינוס לייט, רגל וחצי בחוץ. אני חוששת למהר לגירושין. הוא בנאדם טוב ואני אוהבת אותו. הוא אב נפלא, ו.הוא כהן. לא יכול להחזיר גרושתו. בין היתר, עלתה לאחרונה סוגייה של ים מעורב. הוא לא דוחק בי ללכת איתו אבל אומר שהוא לא אוהב להיות לבד, והוא הולך וילך "עם חבר ה". למשל, קבוצת גברים ונשים מהעבודה. קורע לי את הלב לחשוב שבעלי ילך לחוף ים מעורב עם נשים שעובדות איתו, שאת חלקן הוא מחבב ויראה אותן בלבוש לא צנוע בלשון המעטה. ניסיתי לדבר איתו על זה והוא שמע אותי בוכה והוא יודע שנושא זה מאוד מכאיב לי. אבל אני לא מצליחה לשכנע אותו. האם מותר או אסור לי ללכת איתו, כדי שלפחות פיתו תהיה בסלו? אני מאוד דואגת על החינוך של ילדתנו, ועל התדרדרות שלי ממצב כזה, אבל אני משתגעת מהמחשבה שהוא יהיה במצב כזה, הוא אומר שאין זה כך, והוא מסוגל לראות את שאר הנשים ועדיין להישאר נאמן לי. לא צריכים לשכנע אותי כמה שזה חמור. רק לשכנע אותו. מה לעשות.??? אתמול, תשעה באב, בכיתי על חורבן הבית שהיה, ועל חורבן הבית שאני חוששת שיהיה, וכל כך בכיתי מהוויכוח שהיה בנושא, לא היה לי מצב רוח להוציא את צום בכלל, רק לבכות. אני רוצה לקיים את רצון השם ולא יודעת מהו. מה לעשות?
תשובה: שורש הבעיה היא הרמה הדתית של בעלך. ועל זה עליך לנסות לעבוד למצוא דרך איך לחזק אותו מבחינה דתית. לקשור אותו לחברה יותר תורנית שהוא יקבע עיתים לתורה ואולי תתיעצי עם הוריו איך לחזק אותו. אם את יכולה ללכת איתו לים בלי החברים שלו ולהשתדל להיות לבושה בצניעות עד כמה שזה אפשר זה עדיף. אך העיקר כאמור לעבוד על התחזקותו הדתית. אני מאחל לך הצלחה.
שאלה: כריתת עץ ועבודה אקדמית: האם מותר לכרות בדרך רגילה עץ דקל בגינה שאינו נותן פרי כבר כעשר שנים? וכן האם מותר לפרסם באתר של עבודות אקדמאיות למכירה מאמר שכתבתי כדי שאחרים יעתיקו ממנו לעבודתם, יש בכך יתרון לדעתי כי המאמר בנושא צדק חברתי ויכול להיות מופץ כך ולקדם את מטרותיו, אך החשש הוא שאני שותף לגניבת דעת ביודעין שהמטרה של כך שאחרים ישתמשו בו לכתיבת עבודה אקדמאית שלהם, ואם מותר האם מותר למכור אותו בת?
תשובה: אין בעיה אם לא עושה פירות. לגבי העבודה, אם אתה מעוניין לפרסם את המאמר, כיון שאתה לא אומר לאנשים להעתיק, זה שהשני יגנוב וירמה את האוניברסיטה זה לא בעיה שלך.
שאלה: הנחות על דמי שכלול: בנותינו לומדות בגן עירוני, כנהוג נגבים דמי שכלול מהורי הבנות, בתחילת השנה ביקשנו שהסכום לא יהיה גבוה כי הת קשה עלינו, למרות בקשותינו הסכום היה גבוה ובכל זאת דחקנו את עצמנו ושילמנו. לאחר מעשה התברר כי הגננת העניקה הנחות להורים רבים (כנראה מפני החשש שאם לא תעניק, לא ישלמו כלל) ואף היו הורים שלא שילמו כלל. אנו מרגישים מרומים כי אותנו לא יידעו על ההנחה והפוך, בנו נשו וחזרו ודחקו כדי שנשלם ולא עוד אלא שאנו שילמנו עבור בנות להורים שמצבם הכלכלי טוב משלנו, רק בגלל שרצינו להיות מוסריים. כעת אנו מעוניינים בשנה הבאה שלא לשלם ת מלא או לא לשלם כלל כי מצבנו הכלכלי נופל מזה של אותם הורים ששילמו פחות או שלא שילמו כלל. האם אנו רשאים שלא לשלם בשנה הבאה כלל או שיכולים אנו לפחות לנכות מדמי השכלול של השנה הבאה את כל מה שקיבלו ההורים הנחה על הת של שנה זו? עוד נוסיף לשאול מה בכלל התוקף של גננת לקבוע את התעריף של דמי השכלול ומנין החובה לשלם דמים אלו וביד מי להעניק הנחות?
תשובה: אתם יכולים לדרוש, אך קשה לומר שאינכם חייבים לשלם. זה שהגננת נהגה לא ר, לא פוטר אתכם מלשלם. אתם צריכים להגיע עם הגננת להסדר לפני שנת הלימודים. הגננת יכולה לעשות חישוב של ההוצאות שצריכה, יש לה הערכה (כמו כל עבודה שנותנים הצעת מחיר). ואם אתם מכניסים ילדים לגן של גננת מסוימת, אתם צריכים לסמוך עליה. ואם אתם חושבים שזה מוגזם, תפנו לסמכות שמעל הגננת שיברר או יעשה השוואה.
שאלה: להתרגל לחוסר צניעות?: יש לי קרובת משפחה שבאה מבית חילוני - מסורתי והיא עצמה ממשיכה את דרכם, ומתוך כך הלבוש שלה מאוד לא צנוע. כשדיברתי איתה על אופן הלבוש שלה (בנועם, כמובן) היא אמרה שלי שככה היא "חונכה", והיא (וגם בעלה) לא רואה שום צורך ועניין לשנות מזה. כשאמרתי לה שכדאי לה להתלבש בצניעות יחסית, לפחות כשהיא ובעלה אסורים, (היא שומרת על טהרת המשפחה) היא ענתה לי, שבעלה אמר לה שזה לא מפריע לו שהיא לבושה שלא בצניעות גם בתקופה זו. וכשאמרתי לה שבחוץ נשים צריכות להתחשב ולא ללכת באופן מגרה כי זה לא נוח גם לחלק מהבחורים החילוניים, היא ענתה לי שבעלה אמר לה שבעבודה אצלו גם לובשים שלא בצניעות. וזה כלל אינו מפריע לו, ולא מושך אותו. האם זה נכון, האם יש מצב שמתרגלים לחוסר צניעות וזה לא מושך, אם כן, אז למה לא כדאי ליצור חסינות כזו באופן זה? וכן האם וכיצד ניתן ליצור מצב בו הבעל נמשך לאישתו בלבד?
תשובה: הנחת היסוד של השאלה שמה שהתורה מרחיקה אותנו מלהסתכל על אישה שאינה לבושה צנועה היא משום שזה עלול להביא אותנו להימשך אחריה ולבוא לכלל מערכת של קשר גופני ממשי. אולם לא זו כוונת התורה וההלכה. עצם ההסתכלות באישה במקומות שמושכים את העין של איש זה כשלעצמו דבר שלילי ולא טוב. הקשר בין איש ואישה יש לו רמות שונות. לצערינו בציבור החילוני והמסורתי רק יחסים מלאים נחשבים כקשר. אולם בתורה גם קשר חלקי כגון בצורה של הסתכלות הוא גם כשלעצמו נחשב כקשר. הקשר הוא רחב יותר. גם העין היא חלק מהקשר שבין איש ואישה. הקב"ה יצר אותנו בצורה שהקשר בין האיש והאשה נוגע להרבה חלקים בנפש שלנו. מושג הקדושה ביהדות מאתגר אותנו שכל הקשר בין איש ואישה יעשה בדרך שמשתמשים בו רק בקשר נצחי ועמוק. זהו הקשר שאנו מנסים ליצור בתוך חיי המשפחה. הקב"ה נתן לנו מתנה מופלאה שזה המשיכה הטבעית בין איש ואישה. במתנה הזו אנו משתמשים רק בשביל "הקשר" העמוק שאנו רוצים לבנות. אנו לא נבזבז את המתנה הזו על כלום. אותו בעל שלא אכפת לו שאישתו תלך גלויה בין אנשים אחרים בעצם אומר שאת המבט וההסתכלות שיכול האיש להסתכל על אישה הוא לא מנצל בשביל לבנות את ביתו. את החלק הזה הוא מבזבז על כלום. זה במקרה הטוב שבאמת אנשים לא נמשכים ליופי באמת של אישתו. אולם הרי אנו ידעים שזה לא כך. הרי אם הגברים לא היו מסתכלים נשים לא היו מגלות. בכל אופן ודאי שיש גברים שמסתכלים במבט של הנאה מגוף של אישה. אם כן אנו יוצרים עולם שבמקום שיהיה לנו יחס של כבוד ושימוש בצדדים הטבעיים האלו לצורך מעולה אנו משבשים לאנשים את היכולת שלהם לתת את כל אישיותם רק לאישה אחת. יוצא שאדם חי עם אישה ב-70 אחוז וחי עם נשים אחרות בשלושים אחוז. דרך התורה מביאה אותנו למצב שאנו נצליח לחיות עם אישה אחת במאה אחוז ולא לחיות בכלל עם נשים אחרות. יש לאיש רק את אשתו בראש. אדם שמגיע למצב זה הוא אדם מאושר. הוא שמח באישתו וכלל לא מעלה על דעתו שיש משהו אחר. אחד מן הברכות שאנו מברכים בשעת החופה. "שמח תשמח רעים האהובים כשמחך יצירך בגן עדן מקדם". אנו מאחלים לבני הזוג להיות בשמחה כמו שאדם הראשון היה שמח עם חוה בגן עדן. מנין אנו יודעים שאדם היה כל כך שמח באישתו חוה? על כך אנו אומרים שכל הקשיים בזוגיות זה רק משום שאדם מסתכל גם על נשים אחרות. לאדם הראשון היה רק אישה אחת בעולם. את כל הנטיה שהקב"ה נטע בנו להיות קשורים איש ואישה האדם מצא באישתו היחידה שיש בעולם. בעולם שלנו שיש הרבה נשים אנו מבקשים מכל הנשים שתהיינה צנועות כדי שכל אחד יוכל להרגיש שיש לו רק אישה במאה אחוז. אם יש לך עוד שאלות תכתבי לי ואנסה להרחיב.
שאלה: ניתוח לייזר ומשפט בחודש אב: משנכנס אב ממעטין בשמחה, ואומרת הגמרא שבחודש זה אין מזל לישראל. האם יש להימנע גם לאחר תשעה באב מלגשת לבתי משפט במקרה הצורך? וכן האם אין מזל לישראל בכל החודש ויש להימנע לדוגמא מניתוחים לא דחופים כגון ניתוח להסרת משקפיים בלייזר?
תשובה: עיקר הקפידה היא עד תשעה באב. ולכן לא צריך לחשוש ולהימנע מניתוחים.
שאלה: כתיבת מקום החתונה בכתובה: השתתפתי בחתונה שנערכה בגן אירועים הנמצא באמצע דרך בין עירונית שלא על יד ישוב כלשהו. התעורר דיון בין המשתתפים כיצד יש לציין את מקום החתונה בכתובה. האפשרויות הם: א. יש להזכיר את שם הגן בלבד (כעבור תקופה יתכן ויתחלפו הבעלים והשם עשוי להשתנות)? ב. יש להזכיר את שם הדרך הבין עירונית או אולי את מספרה במפה בצירוף מספר הקילומטרים מישוב מסויים? ג. היות וגן האירועים משלם ארנונה לרשות מסויימת יש לציין את שם המועצה האיזורית אף ששטחה גדול והמקום לא מוגדר מספיק? מה דעת ההלכה בנידון?
תשובה: יש להזכיר את שם האזור, לאיזה מועצה אזורית שייך התחום הזה (לדוג' "מטה יהודה"). אם רוצים אפשר לכתוב את שם הגן, אך לא צריך מספר כביש סמוך.
שאלה: השגת גבול בכשרות: מהו הגדר של השגת גבול, האם דיני השגת גבול חלים במקרה שהמעביד חוכר עובד לעבוד אצלו ונתעגלו חיכוכים, ואז טוען המעביד אני לימדתיך את המקצוע וע"כ אסור לך לעבוד בתחום זה באזור הגיאוגראפי (יבשת) ללא רשותי בכתב. וכן האם דין זה שייך גם כאשר גוף ממשלתי טוען כך כרבנות האוסרת למשגיח שהוכשר לכך ברבנות לעבוד במקום אחר בלא רשותה?
תשובה: אם זה לא היה תנאי מראש או התחייבות, אי אפשר לדרוש דבר כזה. אם יש חוק של גוף ממשלתי, הוא מחייב, זה כמו התנאה מראש.
שאלה: כשרות בשר ברווז: האם בשר ברווז כשר לאכילה?
תשובה: כן. הרב יעקב כהן. כשרות בשר ברבור
שאלה: קידוש והמוציא בשבת : בסעודה שנייה אני מקדשת על היין ועושה "המוציא". לפעמים אמי מתחילה את הסעודה מאוחר יותר, אחרי שאני כבר מסיימת. האם היא צריכה גם כן לקדש ולעשות "המוציא" על 2 כיכרות, או שמספיק רק לקדש ולאכול מ"המוציא" שהשארתי? היא טוענת שאם היא באה כשאני מקדשת, ואח"כ הולכת להתפלל, (ולא מתחילה לאכול) זה מוציא אותה ידי חובה מבחינת "המוציא". על היין היא מקדשת.
תשובה: אימך צריכה לקדש ולבצוע המוציא על שני ככרות לחם, ואין המוציא שלך מוציא אותה ידי חובתה, כיון שלא סעדה עימך.
שאלה: נטילת ידיים לקם קודם חצות: חייל הקם קודם חצות הלילה ואינו חוזר לישון לאחר מכן, מתי צריך ליטול ידיים ומתי יברך על הנטילה?
תשובה: אם אין בדעתו לישון עוד באותו לילה, מיד בקומו משנתו יטול ידים ויברך על נטילת ידים וכן את שאר ברכות השחר, ובבוקר לאחר עלות השחר אם יוכל ליטול ידיו בשנית תע"ב, אך לא יברך על נטילה זו.
שאלה: הוראת מסחר בבורסה בחו"ל: אדם שנותן הוראה לסחור (לקנות או למכור) במניות בבורסה בחו"ל, וההוראה עשויה לא להתבצע מיד או אף לא באותו יום. אם היא תימשך, היא עשויה להתבצע בשבת, ואין לנו דרך לדעת אם היא מבוצעת על ידי יהודי או לא. האם צריך לבטלה ביום ששי?
תשובה: לא, היות ואלו שמוכרים לא עושים זאת כשכירים שלך, אלא בקבלנות, זה נחשב "אדעתא דנפשיה". והיות ואתה לא אומר לו מתי לעשות זה לא נחשב "מלאכת שבת" (כך לגבי אדם שנכנס למוסך של גוי, ומסכם שצריך את הרכב עד יום שני, למרות שהגוי עובד על זה בשבת, זה לא "מלאכת שבת" כי לא אומר לו מתי לעשות.
שאלה: קשר ציצית למנהג יהודי טוניס: ראיתי כי בתשובה לשאלה כיצד נהגו לקשור את הציצית כמנהג טוניס נכתב: המנהג הרווח ביהדות תוניס לעשות קשר של: י-ה-ו-ה. (כלומר: קשר כפול, 10 חוליות, קשר כפול, 5 חוליות, קשר כפול, שש חוליות, קשר כפול, 5 חוליות, קשר כפול). אך בספר "ברית כהונה" לרבי משה כלפון הכהן נכתב שהמנהג הרווח הוא קשרים של 7,8,11,13. כיצד יש לנהוג?
תשובה: אינני בקיא במנהגי תוניס, אך אתה יכול לעשות פשרה כפי שכתב הגאון הרב מרדכי אליהו שבטלית קטן תעשה הקשירות כמנין הוי"ה, ובטלית גדול תעשה הקשירות כמנין ל"ט.
שאלה: ברכה על נטיעת עצי פרי: האם על נטיעת כעשרה עצי פרי בגינה יש לברך ברכה מיוחדת? (שהחיינו, הטוב והמטיב או על מצוות נטיעת עצים בא"י)
תשובה: אין אנו מברכים על דבר שתלוי בעוד דברים כגון האם העץ יגדל, מים, מזיקים ורוחות, וכדו', על כן חכמים לא תקנו ברכה בדברים שאין ודאות שהם יועילו, ולכן על נטיעה אין מברכים. אשריך שזכית להתדבק במדותיו של אברהם אבינו ולטעת נטיעות בא"י. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: מדידת תחום שבת: הרמב"ם כותב שתחום שבת נקבע מחומת העיר, ואם כך עיר שמוקפת בחוט העירוב האם דינו כחומה ויש למדוד את התחום מגבולות העירוב? כמו כן הרמב"ם כותב שאם החומה נבנתה קודם לישוב העיר מודדים את התחום מבתי העיר ולהיפך, אם כך מהיכן מודדים את תחום שבת בירושלים? כאשר בתוך תחום שבת יש גיא כיצד מתחשבים בו, כלומר, בפועל יכול להיוצר מצב שאדם ילך יותר מאלפיים אמה ולא יעבור את תחום שבת, בגלל הגיא, וכן כיצד מודדים את תחום שבת בהולנד לפי שיטת רש"י?
תשובה: א. חוט העירוב מועיל מדין צורת הפתח הנחשבת מן התורה כחומה ולפיכך מודדים את התחום ממנה והלאה בענין גיאיות, נמצא בגמ' כי זה תלוי בעומק הגיא אם הוא עמוק ותלול מאוד אז המדידה בקן אוירי ואם לא, אם הוא נוח לירידה ועליה יש למדוד לפי המהלך בשיטה מיוחדת שנזכרת בגמרא. ב. לא הבנתי את שאלתך על הולנד, האם כוונתך לתעלות המים? אם כן זה תלוי, אם יש גשרים מודדים מן הגשר. ואם התעלות לא עבירות, הן נחשבות כמחיצות ומודדים מהן והלאה.
שאלה: ברכת לבנה בבית הכנסת: לפני שלוש שנים בערך בנה אבא שלי לזכר סבתי לוח של ברכת לבנה משיש ותרם אותה לבית הכנסת המקומי. לפני כמה חודשים אמרו לאבא שלי מהוועד שבעל בית הכנסת לא רוצה את הברכת לבנה. אבא שלי נפגע מאוד אחרי שתרם את הברכת לבנה ושנים הברכת לבנה נמצאת בבית כנסת. אבא שלי העביר את הברכת לבנה ואנחנו עברנו גם לבית כנסת אחר. עכשיו לאחר כמה חודשים באו מהבית הכנסת הישן שלנו והצטערו מעומק הלב ובקשו סליחה על זה שפגעו באבא שלי, ובקשו מאיתנו לחזור לבית הכנסת. אבא שלי כעת מתלבט מה לעשות, אם הוא עובר ומעביר איתו את הברכת לבנה אז הוא פוגע ומשפיל את בעלי בית הכנסת השני שנתן לנו את הרשות להעביר את הברכת לבנה לבית הכנסת שבנהולו, ואם אנחנו לא עוברים אנו פוגעים ומשפילים את הבית הכנסת הקודם שלנו, מה אנחנו צריכים לעשות?
תשובה: אם אביך רוצה לחזור לבית הכנסת הראשון הייתי מציע שיחזור וישאיר את ברכת הלבנה בבית הכנסת השני. ואם גם בית הכנסת הראשון מעוניין בברכת הלבנה, כאשר אביך יוכל הוא יתרום עוד פעם ברכת הלבנה גם לבית הכנסת הראשון.
שאלה: גר"ח נאה או חזון אי"ש?: האם הרב סובר שצריך לחשוש לשיטת החזון אי"ש בשיעורים (כזית, כביצה וכו ), או ששיטת הגר"ח נאה נכונה ואנו הולכים אחריה תמיד?
תשובה: מקובל תמיד ללכת אחר הגר"ח נאה. כך היה מקובל לפסוק בירושלים (גם הספרדים).
שאלה: שבט בני העדה האתיופית: לאיזה שבט שייכים בני העדה האתיופית?
תשובה: הרב עובדיה (יביא אומר חלק ח אבן העזר סימן יא) מביא את הרדב"ז הסובר שהם משבט דן. הכהנים (הקייסים) של העדה אומרים שהמסורת שלהם היא שהם משבט יהודה.
שאלה: התמודדות עם דיבורים בבית כנסת: בישוב שלנו יש בית כנסת מרכזי, ולצערינו יש אנשים שמדברים בשעת התפילות חלקם באופן תמים בלי לדעת את חומרת העניין. אני יודע שזה לא הפתרון אבל אולי זה יכול לעזור להגברת המודעות לחומרת הדבר: השגתי שלט יפה ממוסגר בזכוכית ובו התפילה של התוספות יו"ט עבור כל אחד ששומר פיו ולשונו מלדבר בשעת התפילה. האם כדאי לתלות אותו בבית הכנסת או בכניסה במקום מתאים שיראה על ידי באי הבית?
תשובה: תתלה את המודעה ייתכן שהיא תעזור לכמה להימנע מפטפוט, אולם הבעיה עמוקה יותר היא נובעת מחוסר יחס לתפילה ולמקום קדוש. צריך להרבות בשעורים על תפילה ועל קדושת ביהכנ"ס ויש סיכוי שתלמוד יביא לידי מעשה.
שאלה: לא הצלתי את אמי: אמי נפטרה לפני 9 חודשים מדום לב, היא התמוטטה לידי בבית ממש ממולי, נפלה על הרצפה מחוסרת הכרה, ואני כנראה הייתי בהלם ולקח לי איזה 2-3 דקות עד שהתקשרתי למגן דוד אדום, ועד שהם הגיעו לקח עוד 4-5 דקות, (כמה דקות לפני היו אצלנו אחי, אשתו וילדיו) ואז הם הלכו וזה קרה ממש אחר 5 דקות שהם הלכו וגם אבי הלך לבית כנסת ואז זה קרה. אני אכולת רגשות אשמה שלא הצלתי אותה ושלא הזמנתי מהר מגן דוד אדום, ואני מרגישה שקשה לי להמשיך לחיות עם התחושה הזאת כי נראה לי שהיא צריכה להיות פה חיה, אני כל הזמן שואלת למה אלוהים עשה לי את זה לידי ולמה הוא נתן לי להרגיש ככה כל חיי. שיכול להיות שאמי מתה בגלל העיכוב שלי. רציתי לשאול מה עושים, ואולי יש תשובה מהתורה שעלי לעשות?
תשובה: אינך צריכה להרגיש כל אשמה. אין ביד האדם לשנות את מה שנקבע בשמים. כל השאלה האם את התרשלת. והתשובה, את לא התרשלת ועשית מה שיכולת לעשות לפי כוחך. אדרבה את היית זו שהזמנת את מגן דוד והשתדלת ועל תקבלי שכר אף שהדבר לא הביא לתוצאות. תתחזקי ותשדלי להרבות במצות ומעשים טובים וצדקה לזכות אימך. ותהי בשמחה כי בודאי זה רצונה של אימך.
שאלה: רימון עשן בפעילות לנוער: יש בסניף שלנו הרוצים לקדם שימוש ברימוני עשן באירוע השבעה. רציתי לשאול, מה הדרכת התורה בענין מבחינת: א. הדבר עלול להיות מסוכן, אך אפשר להיערך לדבר ולנקוט אמצעי בטיחות בהתאם. ב. הדבר אינו חוקי, וייתכן שיגרום בעיות לתנועה אם נתפס. ג. ייתכן שהדבר אינו חינוכי, שבתנועת נוער משיגים אמצעים שעומדים שורה אחת עם נפצים וזיקוקים, שהסוחרים בהם הם אנשים שההורים לא היו רוצים שילדיהם יפגשו. ד. מן הסתם יהיו הורים שלא ירצו בכך, האם חובה להודיע לכל הורה במה מדובר? ה. מה לעשות באם רוב המדריכים בעד, כאשר לא שאלו הורים, והגיוני שרבים אינם מסכימים?
תשובה: יש למנוע את התופעה ולהודיע על כך להורים ולהנהלה הארצית.
שאלה: איך הכותל המערבי נהרס?: בט אב צפיתי במצלמת הכותל. כתוב לידה שהכותל הוא קיר התמך להר הבית שבנה הורדוס ולא שריד לבית מקדשנו. חיפשתי מה עם הכותל שבנו העניים, והגעתי למקור בו רשום: "על פי חלק מהחוקרים, המונח הכותל המערבי לא התייחס לחומת הר הבית כי אם לכותלו של המקדש עצמו. זהו הקיר המערבי המיוחס למבנה ה"דביר" - קודש הקודשים". חיפשתי תשובה תורנית נוספת בנושא שם נכתב ".מדרש ח. שרק כותל אחד מבית המקדש נשאר, זה בגלל שהוא נבנה על ידי העניים. כמו כן, זה כנראה לא הכותל שלנו. כי הכותל שלנו הוא קיר תמך חיצוני להר הבית ולא לבית המקדש". אך ידועה הנבואה מימות שלמה המלך: "הנה זה עומד אחר כתלנו" אחר כותל מערבי של בית המקדש למה נשבע לו הקב"ה שאינו חרב לעולם ושער הכהן ושער חולדה לא חרבו לעולם עד שיחדשם הקב"ה". אם אלו פני הדברים, אז מה עם הכותל של העניים שלעולם לא יחרב ונראה שנחרב. ולפי המדרש בכלל נבנה בבית ראשון?
תשובה: מסתבר מאוד שהכותל המערבי שלנו אינו הכותל המערבי של המקדש המוזכר במדרשים. הנוהג להתפלל לידו הוא רק בן כ-500 שנה לפני כן נהגו להתפלל בכותל המזרחי של הר הבית. המדרשים מתכוונים לכותל המקדש וכנראה שהוא לא נהרס מיד עם החורבן אלא רק מאות שנים אח"כ. וייתכן שכוונת המדרשים לקדושת הכותל המערבי של המקדש שהיא לא פקעה ונשמרה גם לאחר החורבן. אם אכן נכונה המסורת שכיפת הסלע הוקמה על אבן השתיה שהייתה בקה"ק, דהיינו בקצה המערבי של המקדש אכן קדושה זו של הכותל המערבי נשמרה עד עצם היום הזה במבנה שנבנה לכבודו (אגב, הוא לא מסגד אלא מונומנט שנבנה לכבוד החלק המערבי של המקדש).