LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: סדר הפרשת תרומות ומעשרות: מהו סדר הפרשת תרומות ומעשרות (כולל מעשר שני)
תשובה: אמנם במסגרת זו השאלות צריכות להיות מפורטות יותר, אך כיוון שכבר כתבתי בעבר ביאור לסדר תרומות ומעשרות, אצטט מקצתו כאן. באופן כללי הפרשת תרומות ומעשרות כוללת בתוכה ארבעה מרכיבים, שניים של תרומה ושניים של מעשר. וזהו פירוש השם: תרומות ומעשרות, כלומר, שתי תרומות ושני מעשרות. התרומות מיועדות תמיד לכהנים, המעשר הראשון ללוי, וייעודו של המעשר השני משתנה לפי השנים. בשנים מסוימות היה בעל הפירות אוכלו בשעה שהיה עולה לרגל לבית המקדש, ובשנים אחרות היה המעשר השני ניתן לעניים, ואז היה נקרא מעשר עני. עתה נפרט יותר: ראשית, בעל הפירות מפריש חלק כלשהו מהפירות ונותנם לכהן, והפרשה זו נקראת 'תרומה גדולה'. לאחר מכן עליו להפריש מעשר מן הפירות שנשארו, וזהו מעשר ראשון שניתן ללוי. והלוי מצווה להפריש מעשר מתוך המעשר שקיבל וליתנו לכהן, ואותו המעשר נקרא תרומת מעשר, וזוהי התרומה השנייה הניתנת לכהן. ובעצם גם הישראל יכול, לאחר שהפריש את המעשר ללוי, להפריש בעצמו מתוך המעשר ראשון את תרומת המעשר, ולאחר מכן ליתן את המעשר ללוי ואת תרומת המעשר לכהן (גיטין ל, ב  רמב"ם תרומות ג, יב). לאחר מכן היו לוקחים עוד מעשר מהפירות שנשארו, ויעודו היה משתנה לפי שנות השמיטה. כידוע מחזור השנים סובב סביב המספר שבע. בכל מחזור, בשנה הראשונה השנייה הרביעית והחמישית, היו פירות המעשר השני נשארים ברשותו של בעל הפירות, אלא שהם נתקדשו, ויש לאוכלם בקדושה בין חומות העיר ירושלים. בעת שהיו עולים לרגל לבית המקדש, היו נוהגים לאכול את פירות המעשר שני. ובשנה השלישית והשישית למחזור השבע, היה המעשר השני ניתן לעניים. בשנה השביעית שהיא שנת השמיטה, לא היו מפרישים תרומות ומעשרות, מפני שפירות השביעית מופקרים לכל, ופירות הפקר פטורים מתרומות ומעשרות.
שאלה: התרת נדרים על מצה שרויה: אבי מקפיד על מצה שרויה מפני שאביו הקפיד על כך. אנחנו הילדים לא הקפדנו על כך. האם יש צורך בהתרת נדרים כדי לא להחמיר בשרויה רק מהסיבה של מנהג אבות?
תשובה: לכתחילה יש לציין זאת בהתרת נדרים שאומרים לפני ימים נוראים. במידה ולא הוזכר הדבר, עדיף לערוך התרת נדרים מיוחדת ובדיעבד אפשר לסמוך על התרת הנדרים שאומרים לפני ימים נוראים, שבהם מתירים את כל הנדרים. וגם בלא התרת נדרים, אם מתחילה לא נהגתם כך אין עליכם חובה, מפני שמנהג המקום שלא להקפיד על כך.
שאלה: לשון הרע למורים: אני עובד עם ילדים טיפוליים. מדי כמה זמן יש לנו פגישה עם כל הצוות על מנת לדון בדרכי התמודדות עם כל מיני בעיות שנוצרות במקום ואנשי הצוות מספרים על הילדים שהם עובדים איתם. האם מותר להגיד את שמות הילדים או לא?
תשובה: לתועלת הטיפול בילדים מותר לדבר עליהם ולתאר את מצבם, ואין בזה איסור לשון הרע אלא להפך חסד עמהם. אמנם אם יש לך תחושה שחברי הצוות מזלזלים בילדים וצוחקים על מעשיהם, יש להמנע מלהזכיר את שמותיהם, מפני שתגרם מכך פגיעה בכבודם.
שאלה: בישול פרווה: כאשר מבשלים בסיר פרווה (סתמי): האם יש צורך להשתמש רק בכלים סתמיים (כגון כף לבחישה, מזלג וכדו )?
תשובה: מן הראוי להשתמש בכלים שהם פרווה.
שאלה: נטילת ידיים על פיצה: מהו הגדר לפשטידות ופיצות ביתיות לעניין נטילת ידים וברכת המוציא? (מתי יחשבו ללחם ומתי לפת הבאה בכיסנין?)
תשובה: אם קבע עליהם סעודה צריכים נטילה וברכת המוציא, ואם אוכלם דרך ארעי ברכתם מזונות ואינם צריכים נטילה. ככלל אפשר לומר, שאם אכילה זו היא במקום אחת הארוחות, הרי שקבע עליהם סעודה וברכתם המוציא. וכשיש ספק אם קבע סעודה, אם משקל המזונות כ- 240 גרם, יברך המוציא. ולא אאריך בזה יותר לעת עתה, ובעז"ה בעוד כשבוע אפרט דין זה בהרחבה.
שאלה: שימוש ביין קדושת שביעית שלא הופקר: יין וירקות הקדושים בקדושת שביעית שלא הופקרו-מה דינם?
תשובה: אם לא הפקירם במזיד, מפני שרצה לאוכלם, הפירות והיין אסורים וצריך לבערם. ואם לא הפקירם מפני ששכח או לא ידע, יפקירם, ואח"כ יוכלו לאוכלם.
שאלה: גידול זקן: אשתי מבינה את החשיבות של גידול זקן, אולם מתנגדת בחריפות לכך שאגדל זקן, בטענה שזה מגעיל אותה ולא נוח לה. כיצד עליי לנהוג?
תשובה: ככלל גילוח הזקן הוא בתחום ההחלטות שלך ולא של אשתך. כמו שאיזה סוג בגד היא תלבש (בתנאי שיהיה כשר להלכה) הוא בתחום ההחלטות שלה. אמנם מצד ההידור, בית עדיף על גידול זקן, אלא שצריך לבדוק היטב האם באמת הזקן מפריע מאוד. לכן הצעתי שתגדל זקן למשך כחצי שנה עד שנה, ואם גם אחר כך הדבר ימשיך להפריע לאשתך למרות שאינך חייב, עדיף שתגלח אותו.
שאלה: התפוצצות מיחם שבת: מיחם שהושאר במצב הרתחה בשבת. האם מותר לכבות את כפתור ההרתחה, והאם יש הבדל בשאלה האם המיחם יתקלקל או לא (נתיך בטחון)?
תשובה: אסור לכבות את כפתור ההרתחה, רק במקום שיש סכנת נפשות מותר לכבות.
שאלה: כשרות בטיול בחו"ל: אני יוצא לטיול לא מאורגן בספרד. במהלך הטיול אעבור באזורים לא יהודיים בעליל ואף אנטישמיים. מה מותר לי לאכול, ומה אעשה במידה ואשאל מדוע איני אוכל ממאכלי המקום, דבר העלול לסכן אותי במידת מה?
תשובה: מוטב שלא תצא לטיול לספרד, הן מצד היציאה לחו"ל, וגם הרוצה להקל, מוטב שלא לצאת למקום שאין בו קהילה יהודית מסודרת, שבה אפשר להתפלל במניין ולאכול כשר וכו'. מכל מקום אם יש לך צורך גדול לצאת לשם, תוכל לאכול פירות וירקות שלגביהם אין בעיה של כשרות, ותוכל לטעון שאתה צמחוני ולא תעורר שאלות. לידיעתכם! ניתן לברר פרטים על סיוע למטיילים בחו"ל והנהגות בבית מלון בחו"ל בהתאם להלכה,
שאלה: הורדת שירים דרך האינטרנט: ברצוני לדעת האם יש איסור להוריד שירים מהאינטרנט של זמרים חסידים ואחר כך לשמוע אותם בבית או ברכב?
תשובה: ככלל חוק המדינה מחייב, וכיוון שלפי חוק המדינה יש זכויות יוצרים, אסור להעתיק שירים שנמכרים בשוק בקלטות או דיסקים. אמנם יש מקילים שאם מדובר באדם שממילא לא מתכוון לקנות קלטות ודיסקים, שמותר לו, מפני שאין בכך פגיעה בזכויותיהם. אבל נראה שגם כך אסור, מפני שהחוק אוסר זאת. אמנם נראה לי שמותר להקליט רצף שירים מהרדיו, מפני שבעלי תחנת הרדיו כבר שילמו את זכויות היוצרים על ההשמעה ברדיו, ואם כן אין בכך פגיעה כל כך בזכויות היוצרים, וגם האיכות אינה טובה כבקלטת המקורית. לתשובת הרב יעקב אריאל.
שאלה: שימוש במתקני מים בשבת: ברצוני לשאול את כבוד הרב האם מותר להשתמש במתקני מים שמקררים או מחממים מים בשבת כדוגמת מתקני מים של חברת מי-עדן וכדומה בשבת להכנת קפה או תה בשבת.
תשובה: אם בעקבות הוצאת המים לכוס נכנסים למיחם מים קרים שאח"כ מתחממים, יש בזה איסור. ואם לא נכנסים לשם מים קרים, אלא שיש בהם מים חמים שנתחממו מערב שבת והם נשארים חמים כל השבת, מותר למזוג מהם לכוס. לגבי מים קרים, גם אם נכנסים בעקבות כך מים פושרים, והמכשיר אח"כ יקרר אותם, אין איסור. לתשובת הרב רואי מרגלית. לתשובת הרב ישראל רוזן מ"מכון צומת".
שאלה: העברת כוס הקידוש: האם לאדם ששמע קידוש ועוד לא שתה, מותר להעביר הלאה את הכוס שקיבל בשביל לשתות, או שיש בזה בעייה של "מעבירין על המצוות"?
תשובה: אם הוא מעביר למי שיותר מבוגר או חשוב ממנו, הרי שיש בכך מצווה, וכך חובה עליו לעשות. בנוסף לכך צריך לדעת שאין חיוב על השומעים לשתות מכוס הקידוש, אלא זהו הידור להשתתף בשתיית היין של הקידוש.
שאלה: השלמת קבלת שבת: אדם שפספס קבלת שבת (הגיע ב"ברכו" של ערבית) - האם צריך להשלים ביחידות את קבלת שבת לאחר התפילה? אם כן, אילו חלקים?
תשובה: אין חובה להשלים פרקי קבלת שבת.
שאלה: כלי נגינה בתפילה: אצלנו בבית הכנסת נוהג הגבאי בשבת לתת קצב לניגוני התפילה (בנוסח קרליבך) בעזרת תיפוף על השולחן. לאחרונה החל אצלנו גם מנהג אמירת הבדלה בבית הכנסת וזה נעשה בשירה (שוב בנוסח קרליבך) ומלווה בנגינה בגיטרה. כמו כן בראשי חודשים, יום העצמאות ויום ירושלים, התפילה עצמה וההלל מלווה בשירה בליווי גיטרה. האם מנהגים אלה של נגינה בגיטרה בשעת התפילה מותרים? אם זה אסור, מה עלי לעשות?
תשובה: נחלקו הראשונים בשאלה האם איסור תיפוף בשבת חל גם היום כשאין חשש שמא יבוא מחמת כך לתיקון כלי שיר. לרמב"ם אסור ולתוס' מותר. ואמנם בשו"ע של"ט מחמיר. מ"מ למקילים לצורך מצווה של שירי שבת יש על מה לסמוך, וכך נוהגים רבים וטובים, וכן כתב בשו"ת מנחת אלעזר. לגבי נגינה בכלי שיר בעת התפילה, זהו שינוי שאסור לעשותו בלא הוראה של תלמידי חכמים גדולים. אמנם ההבדלה אינה כגוף התפילה, ומדובר בודאי בפסוקים שלפניה, ולא בעת הברכות עצמם, ולכן אין בזה איסור.
שאלה: שניים מקרא אחד תרגום: בלימוד שתיים מקרא ואחד תרגום נאמר שצריך ללמוד עם תרגום אונקלוס. האם גם מי שאינו מבין ארמית ומתקשה מעט בעברית צריך, או שניתן לקיים את המצוה בקריאת תרגום בשפה האנגלית, או בקריאת תרגום רש"י?
תשובה: גם למי שמבין תרגום אונקלוס, לדעת רבים עדיף ללמוד עם רש"י מאשר עם תרגום אונקלוס, מפני שבזה מקיימים מצוות תלמוד תורה בהבנה יתירה. מי שגם רש"י אינו מבין, אף שלדעת רוב הפוסקים אין יוצאים בשאר תרגומים, נראה שבשעת הדחק, מי שאינו מבין כלל תרגום אונקלוס, ואף מתקשה בקריאתו, מוטב שלעת עתה, עד שיתקדם בלימוד, יקרא שניים מקרא עם תרגום לשפה שהוא מכיר, ובתנאי שהתרגום יהיה מדויק. ואם יש לו פירוש רש"י מתורגם, הרי זה יותר מהודר שיקרא פעמיים את המקרא את הפירוש המתורגם.
שאלה: ציצית צמר וציצית גופיה: האם חובה לילד שילך בציצית צמר? האם ציצית גופיה זה הידור? ואולי יש בה פגם?
תשובה: אין חובה ללבוש ציצית, אבל יש בזה מצווה, וממילא מצווה גם לחנך ילד לכך. בציצית גופיה פעמים שיש פגמים, וכשאין יודעים בודאות שהציצית הזו כשרה, מוטב ללכת בציצית רגילה.
שאלה: כיסוי ראש לאישה בבית הוריה: האם אישה חייבת לכסות ראשה בפני אביה ואחיה?
תשובה: בביתה, היינו בבית שבו היא מתגוררת עם בעלה, ישנה מחלוקת אם חייבת לכסות, והמנהג להחמיר. ובבית אחר צריכה לכסות. ומסתבר שגם בית הוריה נחשב אחר נישואיה כבית אחר.
שאלה: קניית אקדח: האם כל אדם ביש"ע צריך להצטייד באקדח? האם זו חובה, חומרא, הידור מצווה או שאולי אין שום עניין אלא כל אחד יעשה לפי הרגשתו האישית?
תשובה: חובה שיהיו רבים עם כלי נשק, ועל ידי כך יוכלו להגיב וליצור הרתעה. אמנם אין חובה על כל אחד ואחד שיהיה לו כלי נשק, והמשתתפים בעול הביטחון, בזה שמצטיידים בכלי נשק ודאי מקיימים בזה מצווה.
שאלה: זמרות בטקסים צבאיים: אנחנו חיילים בצבא, וביום הזיכרון לחיילי צה"ל ערכו טכס זיכרון בו השתתפה זמרת. אנחנו כמובן לא רצינו להשתתף בטכס, אבל היו חיילים דתיים שאמרו שמפני ה טוב לוותר בזה, ובשעה שהזמרת תשיר, יעצמו את העיניים או שיסתכלו כלפי מטה, ואז אין בזה איסור. מה עוד שרבים אינם מקפידים על זה כשהם באזרחות, ורואים זמרות בטלוויזיה וזו צביעות להקפיד על כך בצבא? בפועל, הקבוצה שהתעקשה על כך גברה, וכך נערך טכס נפרד לדתיים. אח"כ הגיע לביקור בבסיס רב צבאי ואמר שהיינו צריכים להשתתף בטכס הכללי ולא ליצור פירוד בצבא, ואותו רב סיפר שראה בעצמו רבני ערים שהששתתפו בטכסי זכרון שבהם נשים שרו, והם נשארו במקומם.
תשובה: לדעתי טוב עשיתם שלא השתתפתם בטכס. ואמנם המיקל שלא להסתכל בשעת השירה, יש לו על מה לסמוך, מכל מקום יותר נכון להחמיר. ואם המפקד לא יסכים שחייל דתי יעדר מהטכס עקב כך, מוטב להכנס לכלא מאשר לקיים את פקודתו. ואשרי החייל שיזכה לשבת בכלא על הקפדתו בשמירת המצוות, ואוי לו למפקד שיוצר עימות של סירוב פקודה על שמירת מצוות. ואין לטעון שבצבא צריך להתפשר, מפני שהאמת הפוכה, שדווקא בצבא צריך להחמיר יותר. וכמו שמצינו שהתורה הזהיר מפני דבר רע דווקא במחנה, שבו מנגנוני ההגנה של האדם נפרצים, הוא מנותק מסביבתו הטבעית, ועל כן עלול להידרדר מבחינה רוחנית, ולכן דווקא בצבא צריך להחמיר יותר. גם מבחינת השיקול הכלל ישראלי, המצב שבו חיילים דתיים מרגישים את עצמם כאורחים בצבא גורם לדתיים רבים שלא להתגייס לצבא. בקרב הציבור הדתי לאומי, זו אחת הסיבות המרכזיות לירידה בקיום המצווה הגדולה של ישוב הארץ והגנת ישראל ומעבר לציבור החרדי. רבים בציבור הדתי לאומי אינם מתייחסים כלל לנתון הזה, שעל פיו עשרות אחוזים עברו לחינוך חרדי מפני חששם שהילדים יתקלקלו, כאשר הזמן המועד לכך הוא בשירות בצבא. וכך רבים מתדרדרים בקיום חלק ממצוות התורה, ומוותרים על מצוות ישוב הארץ ששקולה כנגד כל המצוות, ומוותרים על המצווה של שמירת ישראל מיד צר והצלת נפשות, שעל המציל יחיד אמרו שהוא מקיים עולם מלא, על אחת כמה וכמה כששותפים להצלת ישראל. ואף מונעים עצמם מפרנסה טובה ומפילים עצמם על קופת הציבור, וכבר כתב על כך הרמב"ם שיש בזה חילול ה', ואחד הגורמים המרכזיים לכך הוא האווירה החילונית שבצבא. יתר על כן, אף בציבור החרדי, ישנם רבים שהיו שמחים לשרת בצבא, אבל האווירה החילונית של הצבא מרתיעה אותם. וכך צה"ל מפסיד עשרות אלפי חיילים. ולכן ככל שהדתיים יותר יתעקשו על שמירת הצביון והאווירה המתאימה להם, כך יהיו לצה"ל יותר חיילים, וזו האחדות האמיתית. הפשרה שבה דתיים מוותרים על הסגנון שלהם גורם בפועל לפירוד גדול, שבו ציבור גדול אינו משתתף כלל בצבא.
שאלה: מחיצה בין נשים לגברים בשיעור: ישנו שיעור חשוב שמתקיים ביישוב, והוא מתנהל בצורה שגברים יושבים בצד אחד ונשים מהצד השני, וביניהם יש רק איזה כסא או שנים להיכר, האם ניתן לנהוג כך?
תשובה: אם המבט של הגברים קדימה אז מעיקר הדין זה מותר, אבל זה לא הידור, ויש להשתדל להקים מחיצה ממש בין הנשים לגברים.
שאלה: חיבור פלטה לשעון שבת ביו"ט: האם מותר ביו"ט שחל בערב שבת לחבר את תקע הפלטה לחשמל, כשאין זרם בתקע, על מנת ששעון שבת יפעיל אותה לצורך שבת?
תשובה: מכיון שכרגע אין זרם חשמל והוא יופעל אוטומטית אח"כ, הדבר מותר.
שאלה: טבילת כלים: בדין טבילת כלים תוצרת גוי (תוצרת חו"ל), האם החיוב הוא מדאורייתא או מדרבנן? ובאילו כלים? והאם מדביקה מהווה חציצה? ומה הדין אם אחז בכלי בשעה שהטבילו?
תשובה: המקור הוא בפרשת כלי מדין (פרשת מטות) ויש מחלוקת אם הלימוד הוא מדאורייתא או מדרבנן, לרמב"ם זה אסמכתא והחיוב הוא מדרבנן, ולפי הרמב"ן החיוב מדאורייתא, הכלים החייבים הם רק כלי סעודה הבאים במגע ישיר עם האוכל, (למשל תנור לא צריך), העשויים ממתכת, ומדרבנן גם כלי זכוכית. מדביקות - אם מקפיד עליהם (מעוניין להסירם) חוצץ, ואם לאו: לא חוצץ. המים צריכים לאפוף את הכלי בפעם אחת מכל צדדיו, לפחות לשבריר שניה. לכן יאחוז בצורה רפויה, או ירטיב את היד קודם.
שאלה: עירוב תבשילין: מהו עירוב התבשילין, והאם אדם שברור לו שלא יזדקק להכין מיו"ט לשבת, יברך עליו?
תשובה: עירוב תבשילין יסודו מדרבנן, כי מדאורייתא צרכי שבת נעשין ביו"ט, אבל כדי שיזכור את השבת ויניח מנה יפה לשבת תקנו ח את עירוב התבשילין לתזכורת, שהוא הכנת שני תבשילין מערב יו"ט לצורך שבת, ועל גביהם סומך להכין את שאר התבשילין לצורך השבת. (ביצה טו, ב). בדרך כלל בנוהג שבעולם כל אדם צריך להכין דבר קטן לצורך שבת אף שכבר בישל את עיקר הבישולים לשבת, לכן נהגו כולם לעשות ולברך עליו. אמנם, אם הכין כל צרכי השבת וברור לו שלא יזדקק לעירוב התבשילין לא יברך עליו, ויש מקום לומר שאפ' לא צריך לעשות, כי לצורך הדלקת נר שבת בלבד, לרוב הפוסקים לא צריך.
שאלה: ברכת  שחלק מחכמתו : בגדר ברכת שחלק מחכמתו ליראיו, על מי ניתן לברך, ובאיזו תדירות?
תשובה: רק על מי שמופלג בחכמה, ואז ככל ברכות הראיה אחת לשלושים יום, אבל בזמנינו, לצערינו, עם ירידת הדורות, קשה להצביע היום על גדול שאפשר לברך עליו, כי צריך להיות גדול ר גודל של גדולי הדור הקודם. אבל אם אדם רואה גדול, ובעיניו ראוי לברך עליו, שיברך בלי שם ומלכות, וכך שיטת הראב"ד על כל הברכות האלו, ויצא ידי חובתו.
שאלה: ביכורים בחג השבועות: האם בזמן הבית הביאו ביכורים בחג השבועות עצמו?
תשובה: נאמר במשנה שמעצרת ועד החג מביא וקורא, כי זהו זמן של שמחה, אבל לגבי יו"ט של שבועות עצמו ישנו דיון במפרשים, ויש הסוברים שהואיל והביכורים טעונים קרבן ואינו חובה דווקא ביו"ט, דינו כשאר נדרים ונדבות שפסק הרמב"ם שאינם קרבים ביו"ט. ולכן ביו"ט עצמו לא מביאים ביכורים. ומ"מ חג השבועות נקרא ביכורים על שם שתי הלחם, המנחה החדשה שמביאים, המתירה את המנחות והנסכים והביכורם למקדש.
שאלה: מעיכת אבוקדו בשבת: האם יש פוסקים המתירים מריחת אבוקדו על לחם בשבת?
תשובה: בלא להכנס לבירור מפורט, להלכה: למעך ממש את האבוקדו אסור, אבל לחתוך פרוסות דקות ולהניחם על הפרוסה מותר. וכן מותר לחתוך אבוקדו בקוביות לסלט.
שאלה: הנחת תפילין כל היום: האם יש חובה להניח תפילין כל היום? ואם כן למה לא מניחים כל היום?
תשובה: אין חובה אבל יש מצווה, וכיום נוהגים יותר להדר בקדושת התפילין הזוקקת גוף נקי על חשבון משך הזמן שבו מניחים תפילין. לתשובות הרב דב ליאור לחץ כאן וכאן. לתשובת הרב יעקב אריאל. תשובת הרב דב ליאור בנושא יוהרה במצוות תכלת בציצית.
שאלה: כשרות ג לטין: האם מותר לאכול ג לטין? ממה הוא עשוי?
תשובה: הג'לטין עשוי מעצמות בהמה טמאה. בג'לטין זה - יש רבנויות המאשרות את תשמישו ויש רבנויות שלא. הבד"צים ללא יוצא מן הכלל אינם מאשרים את השימוש בג'לטין זה. יש ג'לטין העשוי מעצמות דגים בכשרות של בד"צ בעלז, המאושר על ידי חלק מהבד"צים. לאפיה ביתית יש תחליף הנקרא גלוטן, המאושר על כל הבד"צים. זה נותן כמעט את אותו אפקט של הג'לטין, זאת אומרת שהוא מקשה כמו הג'לטין, אבל הוא לא מעצב. תשובת הרב יעקב אריאל ג'לטין בתרופה
שאלה: הבדלה על "קולה": האם מותר לעשות הבדלה על "קולה", כמובן בשעת הדחק, ומה היא שעת הדחק כדי לחזר על יין? אשמח אם הרב יביא מקורות לדין זה.
תשובה: חכמים תקנו לומר הבדלה על הכוס. מצווה מן המובחר להבדיל על היין, שהוא המשקה החשוב ביותר, שהוא מזין ומשמח, וכששמחים בו שמחה של מצווה יש בו סגולה שהוא מגלה את הפנימיות הטובה שבישראל. ואמרו ח (שבועות יח, ב) שהמבדיל על היין במוצאי שבתות - יזכה להתברך בבנים זכרים. אך כשאין לו יין, יכול להבדיל על "חמר מדינה". תרגום המילה חמר הוא יין, ו"חמר מדינה" הוא משקה חשוב שרגילים לשתות באותה מדינה כמו יין. לדוגמא, בירה לבנה רגילים לשתות בהרבה ארצות, ובכל המקומות שרגילים לשתותה, אפשר להבדיל עליה. ובאותן המדינות שאין רגילים לשתות בירה לבנה, כיוון שאין לבירה שם חשיבות, אסור להבדיל עליה. מי שיש לו יין אך הוא מעדיף לשתות בירה, לדעת הרשב"ם, כיוון שיש לו יין, אסור לו להבדיל על בירה. ויש אומרים שכיוון שהוא מחבב יותר את הבירה, מלכתחילה יבדיל על הבירה למרות שיש לו יין (רמ"א רצו, ב). למעשה, גם מי שאוהב יותר בירה לבנה, כל זמן שגם היין טעים לו, יותר מהודר שיבדיל על יין, ואם ירצה - יכול להבדיל על בירה. כמובן שגם וודקה או ערק נחשבים "חמר מדינה", אלא שמפני חריפותם קשה לשתות מהם כמות של כמלא לוגמיו (שהוא כדי למלא את פיו בעודו מנפח לחי אחת). ומי שיכול לשתות מהם כמלא לוגמיו יכול להבדיל על משקאות חריפים כוודקה וערק. נחלקו הפוסקים האם כדי שמשקה יחשב ל"חמר מדינה" צריך שיהיה בו אלכוהול. לדעת המקילים, הכלל הוא שכל משקה שאפשר לכבד בו אורחים חשובים, ואנשים רגילים לעיתים לשבת בחברת ידידים ולשתותו, הרי הוא נחשב משקה חשוב, ואפשר להבדיל עליו. לפיכך אפשר להבדיל על קפה ותה, או על מיץ תפוזים או תפוחים טבעי, וכן אפשר להבדיל על בירה שחורה, שכל אלו משקאות חשובים. וכ"כ בציץ אליעזר ח, טז, ואג"מ או"ח ח"ב עה, וגם בשמירת שבת כהלכתה ס, ו, נוטה להקל. ולדעת המחמירים, רק משקאות שיש בהם כח לשכר, שיש בהם אלכוהול, נחשבים "חמר מדינה", שהם משקאות שאנשים מתכנסים לשתותם במסיבת חברים, אבל שאר המשקאות אינם חשובים כל כך ואין להבדיל עליהם. לפיכך אפשר להבדיל על בירה לבנה, ושאר משקאות אלכוהוליים, אבל על קפה או בירה שחורה או מיץ טבעי אין להבדיל, כי הם משקאות קלים שאין בהם חשיבות. וכ"כ ביבי"א ג, יט, ויחו"ד ד, לח, והזכיר עוד אחרונים שמחמירים, והחמיר למעשה משום שיש כאן ספק ברכה לבטלה. וכיוון שיש בזה מחלוקת, אין להבדיל על משקה שאין בו אלכוהול. וקל וחומר שאין להבדיל על מיץ ממותק ושאר משקאות קלים כמיץ אשכוליות מוגז או לא מוגז - שנראה שאף לדעה המקילה אינם נחשבים משקה חשוב, אלא הם משקאות שרגילים לשתותם כדי להרוות הצמאון. ואמנם קולה נחשב למשקה קצת יותר חשוב, ומכל מקום נראה יותר להחשיבו כמיץ ממותק מאשר כקפה ומיץ פירות טבעי. ובשעת הדחק כשאין אפשרות להשיג יין או משקה עם אלכוהול, נראה שאפשר לסמוך על דעות המקלים ולהבדיל על קפה וכיוצא בו, מפני שיש מהראשונים שסוברים שאפשר לומר את ברכת ההבדלה גם בלא משקה כלל, וכך כתב מהר"ם מרוטנבורג בשם רבינו שמחה. והטור כתב שכן מבואר בפרקי דר' אליעזר. ולכאורה כך משמע מדעת הרי"ף והרא"ש שבמקרה שצריך לעשות מלאכה לפני הבדלה על הכוס, יאמר ברכת ההבדלה בשם ומלכות בלא כוס, ויעשה מלאכתו, ואח"כ יבדיל על הכוס. ואע"פ שאין הלכה כן, מ"מ למדנו שיש אומרים שאפשר לומר ברכת הבדלה בלא יין, לפיכך בשעת הדחק אפשר לסמוך על הפוסקים המתירים להבדיל על משקה חשוב שאין בו אלכוהול. אבל על קולה גם בשעת הדחק אין להבדיל.
שאלה: קורקינט בשבת: האם מותר לנסוע על קורקינט בשבת? האם הדין שונה משל אופנים?
תשובה: שאלה זו צריכים לשאול את הרב המקומי, מפני שעיקר הבעייה בזה שנסיעה על אופניים הוא מעשה חול. ואם כן הדין תלוי במידה מסוימת במנהג המקום, ויותר מזה בגיל הילדים.
שאלה: כיסוי ראש חלקי: לאחרונה אני רואה יותר ויותר נשים שמסתפקות בכיסוי ראש חלקי, דהיינו שיער מחוץ לכובע, או צמה בחוץ. האם מותר לכסות רק את הקודקוד?
תשובה: כיסוי הראש לנשים מקורו בתורה, אמנם אם תכסה את עיקר ראשה, לא תעבור על דברים שבתורה שבכתב, אבל מדברי חכמים צריכה אשה לכסות את כל ראשה. ורק כטפח מותר לגלות. וליתר פירוט עייני בפניני הלכה ח"ב עמודים 29-31.
שאלה: המתנה בין בשר לחלב לחוזר בתשובה: האם אני בתור בעל תשובה אשכנזי ללא מנהג אבות רשאי לבחור לשמור בין בשר לחלב 3 שעות כמנהג חלק מהאשכנזים או שעלי לשמור 6 שעות?
תשובה: לכתחילה מוטב שתקפיד על המתנה של שש שעות, ובמיוחד שאם במשפחת סבך כך נהגו, ופוסקים רבים המליצו שאף מי שנהג להקל מוטב שיחמיר. אמנם, כיוון שישנו מנהג מיקל, זכותך לבחור בו.
שאלה: בשר וחלב במגש אכילה של כיסא תינוקות: מגש אכילה של כיסא אוכל לתינוקות: האם אפשר להניח עליו לכתחילה אוכל בשרי חלבי חם אחרי ניקוי במטלית? (גם אם אנו מניחים את האוכל על צלחת - הילד זורק את הצלחת ושם את האוכל ישר על המגש).
תשובה: ככלל אין מניחים לפני תינוק אוכל חם כל כך עד שהיד סולדת ממנו, וממילא אין חשש שהמגש יבלע את טעם הבשר או החלב, ולכן יש להקפיד לנקות את המגש היטב בין הארוחות, ודי בזה.
שאלה: ניקוי עדשות מגע בשבת: האם מותר מבחינה הלכתית לנקות עדשות מגע בשבת בחומר המיועד לכך?
תשובה: אם בכל יום מסירים את העדשות ונותנים אותם בחומר זה, כדי לשומרם, מותר. אבל אם זו פעולה שנעשית רק אחת לכמה ימים, אין לעשותה בשבת לצורך ימי חול. אבל אם על ידי כך תוכלי לראות יותר טוב בשבת, הרי שזה לצורך שבת ומותר. להמשך הדיון בנושא.
שאלה: משולש רוחני: האם קיים ביהדות המושג "משולש רוחני"? (כולל קבלה)
תשובה: ישנה אפשרות לחלק את המושגים הרוחניים לשלושה חלקים, וכך מצינו בגמרא בשבת (דף פח, עמוד א), שהתורה משלושת וניתנה לעם משולש ביום משולש, על ידי משה שהיה שלישי לאחיו. וכן בקבלה ישנה חלוקה לקו ימין, שמאל ואמצע. והנשמה מחולקת לשלושה חלקים, נר"ן - נפש רוח ונשמה. ואף המהר"ל מחלק את האדם לגוף נפש ושכל. אמנם גם מצינו חלוקות נוספות, לשניים - המבטא את המוחלט האוביקטיבי ואת המשתנה והמתגלה אלינו הסובייקטיבי. או חלוקה לארבע המבטאת את ההתפצלות המלאה. או חמש הכולל גם את נקודת האמצע. או שש שמבטא את הגוף על ששת צדדיו. ושבע המגלה גם את פנימיותו. וכמובן החלוקה לעשר, שכוללת את כל המרכיבים.
שאלה: עירוב בקרית ארבע: האם מותר לטלטל בין קרית ארבע לרמת ממרא ובין קרית ארבע למערת המכפילה?
תשובה: עיקרו של העירוב בנוי ממחיצה ממש, מגדר או מתל המתלקט, או ההר החצוב בגובה י' טפחים, לכן מותר לטלטל בכל העירוב של רמת ממרא, גבעת האבות, קרית ארבע והיישוב היהודי בחברון כולו. גם לשיטת הרמב"ם כי עומד מרובה על הפרוץ.
שאלה: נשיאת נשק לאשה: האם מותר וצנוע הדבר שאשה תשא נשק?
תשובה: מוזכר שלא ראוי לאשה לשאת נשק, אבל אם יש צורך לשם הגנה עצמית, כשבעלה לא בבית, או בנסיעה בדרך, יש מקום להתיר נשק קטן (אקדח) בעקבות המצב הנוכחי, אבל נשק ארוך לא. גם לא במסגרת משמר אזרחי, כי זה לא תואם את גדרי הצניעות של בת ישראל.
שאלה: עניית קדושה: ידועה ההלכה, שאם ישנם מתפללים שעדיין עומדים בשמונה עשרה אזי כשמגיע השליח ציבור לקדושה עליהם לשתוק ולכוון לצאת ידי חובה. שאלתי היא כיצד ינהג הש"ץ שמצד אחד צריך לענות קדוש ו ברוך עם הציבור ומצד שני צריך להוציא אותם ושיוכלו לשמוע אותו?
תשובה: את המילים שצריך לומר עם הציבור יאמר בקול רם שיגבר על קולות הקהל כך שיוכלו לשמוע אותו. וכן מה ששאלת לגבי אדם שעומד בברכת שומע תפילה ומוסיף תחנונים אם יכול להפסיק לעניית קדושה, התשובה היא לא, משום שהוא עדיין באמצעה של תפילת שמונה עשרה. רק לשלב בקשות פרטיות התירו לו, ולא שבח וקדושה.
שאלה: שילוח הקן: על אדן המרפסת בביתי, קיננה יונה והטילה ביצים. האם אני יכול צריך לקיים בהם מצוות שילוח הקן?
תשובה: כיון שמסתמא אין דעתך וכוונתך לזכות בדברים כעין אלו בקנין חצר, לכן חשוב כהפקר וניתן לקיים בזה מצוות שילוח הקן. ומכיון שעל פי החכמה הפנימית (הקבלה) יש בזה ענין גדול, טוב שתקיימה, תברך את הברכה ואח"כ תשלח את האם או בידיים או ע"י דבר אחר, וגם תרים ותזכה בביצים, כי ישנם דעות שצריך גם לזכות בהם, ואח"כ תחזיר אותם לקן כיון שאינך זקוק להם באמת.
שאלה: אוכל שסופק לחייל בשבת: האם מותר לחייל השומר בעמדה בגבול, להנות מאוכל שהובא במיוחד עבורו בשבת?
תשובה: כשם שהצבא והחיילים זקוקים לתחמושת על מנת להילחם, כך זקוקים לאוכל ולשתיה, וכיון שמדובר במצב מלחמה, ועל מנת לתפקד זקוק החייל לאכול ולשבוע, מותר לו להנות מאוכל זה, אמנם, לכתחילה אם ניתן למעט בחילול שבת ולהביא קודם לכן אוכל, וודאי שעדיף.
שאלה: העברת דירה בבין המצרים: האם מותר לנו לעבור בשלושת השבועות, לדירה שקנינו קודם לכן?
תשובה: מותר, מכיון שאין בזה ברכת שהחיינו, כיון שחיוב הברכה הוא בזמן קנייה, ובכלל עד ראש חודש אב האבילות הרבה יותר קלה, שהרי לשיטת המחבר אפילו נושאים נשים עד ראש חודש. להמשך הדיון בנושא.
שאלה: המנעות באונס מלהדליק נרות שבת: אשה ששבתה בבית מלון, ושאלה מראש אם הכל יהיה מוכן, וכשבאה להדליק נרות התברר לה שלא הכינו, ובשל כך לא הדליקה, האם קונסים אותה מכאן ואילך להדליק עוד נר, או שבאונס אין דין זה?
תשובה: מסברא נראה שלא שייך לקנוס על אונס, ולכן במקרה זה אין לקנוס אותה כי היא מצידה לא שכחה.
שאלה: עשיית מחיצה ע"י טנק: האם מותר להשתמש בטנק המונח לרוחבו, בתור מחיצה לענין שבת, כשידוע שבשבת על הטנק לנוע ולחזור אח"כ למקומו?
תשובה: מותר, ואף מותר כך לכתחילה. כל עוד הוא נמצא הרי הוא משמש כמחיצה ואם ניטל בשבת אז כל עוד הוא בתנועה המחיצה בטלה, ואח"כ יהיה מותר להחזירו לאותו מצב שהיה בתחילה, ואין זה נחשב עשיית מחיצה לכתחילה בשבת, כיון שכבר קודם היה כך,  ולשיטת המחבר, להחזיר מותר לכתחילה.
שאלה: צילום לבת: האם צנוע שאשה תשמש צלמת, כשמצלמת רק נשים בחתונה?
תשובה: אכן טוב וראוי הדבר כשניתן לעשות בחתונה צלם לגברים וצלמת לנשים, ואם כן אני לא רואה בזה שום חוסר צניעות לאשה לעסוק בצילום.
שאלה: מדבקות של טיטולים: האם מותר בשבת לפתוח את המדבקה של הטיטול, או שיש לעשות זאת בערב שבת?
תשובה: לכתחילה יש לפתוח אותו מערב שבת, ואז חוזר ומדביק בגדר של קשר העשוי לפותחו בו ביום, אבל בגמר השימוש לתינוק, ורוצה להשליכו לפח, יש להקפיד שלא לחזור ולהדביק משום שיש המגדירים זאת בגדר של קשר שאינו עשוי לפותחו.
שאלה: בריכה מעורבת לקטנים: האם יש מקום להתיר לנשים בלבוש מלא לרחוץ בבריכה שרוחצים בה גברים? מאיזה גיל יש להקפיד על קטנים שלא ירחצו במעורב, ילדים קטנים עם נשים, וילדות קטנות עם גברים?
תשובה: קשה למצוא לזה היתר, זה לא צנוע, בעיקר מצד הגברים, ועל הנשים לא להכשיל את הגברים. לגבי הגיל, מגיל חינוך שהוא בערך 5-6 (גיל סוף הגן) יש להקפיד על קטנים גם בענין זה.
שאלה: העברת צדקה מקופה לקופה: ישנה אצלי בבית קופה, שכבר מונחת מספר שנים ולא חזרו לקחת אותה, האם מותר לתרום את הכסף למטרות שונות?
תשובה: כיון שהכסף יועד דווקא לאותו ארגון, הרי שזכה בכסף הזה, ויש להקפיד שלא לשנותו לטובת מטרה אחרת, לכן הייתי מציע לברר את כתובתו ולשלוח לו המחאה על סך הכסף שבקופה ובכסף עצמו אפשר להשתמש.
שאלה: שימוש בתבנית אפייה: האם ניתן להשתמש בתבנית אפייה שלא הוטבלה ע"י ציפוי של נייר כסף?
תשובה: נראה שנייר הכסף הוא טפל ובטל לתבנית ועדיין אסור להשתמש בה.