LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: מסעות ישראל על פי התורה: בתורה כתובים כל מסעותיהם של בני ישראל ועלילותיהם בהיסטוריה עד שלב שהוא הרבה יותר מאוחר מזמן קבלת התורה. איך זה יכול להיות? האם בתורה שקיבלו בני ישראל היה כתוב את מה שעתיד להתרחש בארץ הקודש? אם כך מדוע חזרו על הטעויות שקרו?
תשובה: עיין במסכת גיטין דף ס. שם מופיעה מחלוקת אם תורה מגילה ניתנה או תורה חתומה ניתנה. ועיי"ש ברש"י בד"ה מגילה מגילה ניתנה: כשנאמרה פרשה למשה היה כותבה ולבסוף ארבעים שנה כשגמרו כל הפרשיות חיברן בגידין ותפרן. והדעה החולקת סוברת תורה חתומה חתומה ניתנה, ושם ברש"י מבואר: לא נכתבה עד סוף ארבעים שנה (שנות המדבר) לאחר שנאמרו כל הפרשיות כולם. והנאמרות בשנה ראשונה ושניה היו סדורות לו על פה עד שכתבן עכ"פ יוצא שלפי שתי הדעות לא ניתנה התורה כתובה כפי שהיא בידינו בסיני, אלא לפי סדר המאורעות. הרב חיים כץ.
שאלה: בן ארץ ישאול גשמים בחו"ל?: בן א"י ששוהה בחו"ל בז בחשון ומתכוין לחזור לארץ כמה ימים אחרי. מתי מתחיל לשאול גשמים?
תשובה: זו מחלוקת בין המבי"ט והברכי יוסף, והיות ודעתו לחזור יתחיל לשאול כמו בני ארץ ישראל.
שאלה: ברכת שהחיינו על נעלים: האם יש לברך שהחיינו על נעלים יקרות?
תשובה: הסיבה שלא מברכים 'שהחיינו' על מנעלים היא משום שהם מעור ולשם כך היה צריך להרוג בעל חיים. לכן אין מברכים שהחיינו ולא משנה כמה הם עלו.
שאלה: שיור פת על השולחן : כידוע צריך לשייר פת על השולחן. אם שכח לשייר פת על השולחן ונזכר באמצע ברכת המזון. האם מותר לו להפסיק באמצע ברכת המזון ללכת ולהביא שיירי פת?
תשובה: דין זה להשאיר שיורי פת הוא רק לכתחילה ואם לא השאיר זה לא מעכב את הברכה.
שאלה: יציאה לטיול כשלא יהיה מנין: במידה ורוצים לקיים טיול עם מספר מצומצם של חברים, האם ניתן לצאת לטיול למרות שבודאות נפספס תפילות מסוימות בלי מניין? את הטיולים הללו לא ניתן לארגן בפורום גדול.
תשובה: אין בזה איסור אף אם בוודאי לא ימצא מנין כי מותר לאדם לצאת לדרך, כמו בסוכות, מותר לאדם לצאת לדרך אף אם לא תהיה לו סוכה, אך אין זו מידת חסידות. תשובת הרב זלמן מלמד יישוב ארץ ישראל על חשבון תפילה במניין
שאלה: "כתיבה" באותיות מגנטיות: האם מותר "לכתוב" בשבת באותיות הנדבקות ע"י מגנט למקרר? האם בכלל מותר להצמיד מגנט למקרר בשבת?
תשובה: מותר להצמיד מגנט למקרר, אבל אסור מדרבנן (ולא מדאורייתא מכיון והאותיות כבר מוכנות) לכתוב מילה באותיות הנדבקות במגנט למקרר.
שאלה: ללכת למקווה של גברים: במידה ואני עלול להיכשל בשמירת העיניים בזמן טבילה (במקווה של גברים) מחמת חוסר צניעות של הטובלים שם, האם עדיף להימנע מהטבילה כדי לא לפגום בעיניים? כנ"ל לגבי בני ישיבות שהולכים בחבורות למקווה, האם מנהג זה מגונה בגלל הסיכוי היותר גדול לפגום בעיניים כשיש ריבוי טובלים ועדיף ללכת לבד?
תשובה: ההלכה לא אוסרת על הימצאות בבית המרחץ עם גברים אחרים חלקם ערומים וחלקם לבושים. כמובן שאדם צריך להיות צנוע ולהשתדל להיות כמה שפחות זמן ערום, והמחשבה צריכה להיות עסוקה בהיטהרות. כמובן שצריך בזה בריאות נפשית ומחשבתית, אך רוב האנשים מתנהגים כך ממילא באופן טבעי. כמובן שאין להפוך את ההליכה למקוה למועדון חברתי בו עוסקים בענייני השעה, וכן אם הדבר גורם לו להרהורים מיותרים אולי באמת כדאי ללכת לבד. אך שוב, צריך בזה טבעיות ובריאות מחשבתית ונפשית. הרב רואי מרגלית.
שאלה: מנהג אבות או פסיקת הלכה?: כשאדם מחליט "לעשות לו רב" קורה פעמים רבות שאותו רב נוהג אחרת מאביו. באילו מנהגים והלכות חשוב וצריך לנהוג ע"פ מנהג האב?
תשובה: זו שאלה עקרונית, במנהגי עדה, כגון תימני או אשכנזי, בזה נאמר 'ואל תטוש תורת אמך' והוא מחויב למנהגי עדתו. אבל בהנהגות פרטיות של אביו, כגון שנהג להתפלל כותיקין יום יום, אין הבן מחויב לנהוג כמנהגי אביו, זה לא כלול באל תטוש תורת אמך.
שאלה: הסרט "אושפיזין" - המשך: כבוד הרב ענה על שאלה קודמת בנושא הסרט "אושפיזין" שאין מניעה ללכת אליו אלא מצד ביטול תורה. שאלתי היא האם אין בעיה מצד זה שמשחקת בסרט אשה (אמנם בתלבושת צנועה לגמרי, אך בתפקיד מרכזי)?
תשובה: אכן מי שחושש שראיית פני אשה זו יכולה לפגום בטהרת הלב שלו מן הראוי שלא ילך לראות את הסרט הזה.
שאלה: לשמור את הכתובה דוקא בבית?: האם יש חובה לשמור את הכתובה בבית בו גר הזוג או יש אפשרות לשמירת הכתובה בבית ההורים?
תשובה: העיקר שהכתובה תשמר ולאו דווקא בבית.
שאלה: הלואה בלי ערבים: האם מותר לי להתנות מתן הלוואה בכך שהלווה יביא ערבים להלוואה? האם אני פטור מלהלוות לעני שלא יכול לדאוג לכך? האם מותר לדרוש שהערבים יהיו בעלי הכנסה מינימלית וכד' לפי ראות עיני המלווה? מה אם הלווה מוכן למשכן נכסים ששייכים לו, אבל ערבים אין לו?
תשובה: אדם לא חייב להלוות אם לא מבטיח לעצמו את הת לדרוש ערבים נאמנים בעלי משכורת מינימלית זו דרישה לגיטימית. אם הלווה מוכן למשכן נכסים והמלווה מתרצה בכך זה ר.
שאלה: ברכה על שתיה עם הפסקות: בזמן הריון והנקה, ששותים הרבה, לפעמים יש הבדל של כמה דקות בין לגימה ללגימה. האם צריך לברך "שהכל" לפני כל לגימה? מה הדין לגבי ברכה אחרונה?
תשובה: הראשונה על הלגימה הראשונה תברך ותתכוון לפטור את כל הלגימות. ואם שתתה בסוף כמות של רביעית (86 סמ"ק) תוך כדי שתיית רביעית (בין 4 ל-5 שניות) תברך בסוף גם ברכה אחרונה. ואם לא פטורה מברכה אחרונה.
שאלה: התוכנית ההרסנית של ראש הממשלה: מה דעת הרב בקשר לפירסומים האחרונים של גדולי רבותינו שיש לסרב פקודה באם תינתן הוראה לגרש יהודים מבתיהם? האם חייל צריך לסרב פקודה בכל פעם שהשירות הצבאי מתנגד לערכיו הדתיים?
תשובה: אנחנו משרתים בצבא גם במקומות שדעתינו אינה נוחה מכך, כגון לשמור על מטיילים שבאים בשבת לשמורות טבע. כמו כן אנו משרתים בתנאים בלתי מתאימים לשומרי מצוות כאשר יש בעיות בכשרות ובצניעות. אך כאן מדובר בדבר שונה לחלוטין, כאן מדובר באיסור מוחלט. לא בהידור מצוה אלא במעשה שנוגד את יסוד אמונתינו ולא בכדי אמר מו"ר צריך למסור את הנפש ולא לעבור עליו. אני סבור שסירוב לפנות ישוב לא יפגע בצבא אלא יחזק את הצבא כי הסירוב הוא למען המטרות האמיתיות של הצבא ואלו שיסרבו הם בעלי המוטיבציה הגבוהה ביותר המשרתים בצה"ל.
שאלה: סירוב לפקודת פינוי: האם הרב מצטרף לקריאתו של הרב שפירא לסרב פקודה?
תשובה: את דעתי הבעתי כבר בעבר בספרי "באהלה של תורה" חלק א' סימן ה', עיין שם.
שאלה: תימני של שבת: האם מותר לאשכנזי לבקש מספרדי או תימני לשים בשבילו על הפלטה אוכל שלפי מנהגו אסור לו לשים? והאם הדין שונה אם הוא גם אוכל מהאוכל?
תשובה: אסור לומר לו לעשות פעולה שלגביך היא אסורה. אם עשה לצורך עצמו, הואיל ונעשה בהיתר מותר גם לך להנות ממנה.
שאלה: חבישת כיפה - בל תוסיף: האם חבישת כיפה לא פוגעת דווקא באיסור של "בל תוסיף"? ככל הידוע לי אכן מדובר במנהג שאמור להצביע על יראת שמים, אבל אין בזה בעיה הלכתית???
תשובה: הסמכות ביד חכמים לעשות תקנות וגזרות (וכך היה בכל הדורות), ואין בזה בעיה כיון שאין כוונה בזה להוסיף על המצוות שנכתבו בתורה ולהחליט שיש 614 מצוות. הרב רואי מרגלית.
שאלה: מצוות שילוח הקן: מהי מצוות שילוח קן, המופיעה בספר דברים?
תשובה: כאשר אדם מעונין לקחת גוזלים או ביצים מקן, הוא צריך קודם לשלח את האם. פרטי מצוה זו ושורשי המצוה וטעמיה, מובאים באריכות בספר החינוך מצוה תקמ"ה (פרשת כי-תצא). הרב רואי מרגלית.
שאלה: רצון טוב נחשב כנדר?: האם אדם אשר החליט החלטה טובה בלב בדבר מצווה ולא התכוון שזה יהיה נדר אך גם לא התכוון שדבר זה יהיה בלי נדר, זהו נחשב נדר?
תשובה: התחייבות בלב לקיים מצווה דינה נדר, שנאמר "כל נדיב לב עולות".
שאלה: תפילין לאינו יהודי: האם בן אדם שהוא לא יהודי אבל הוא רוצה להתגייר יכול להניח תפילין?
תשובה: זו שאלה עקרונית אם מותר לגוי לקיים מצוות. הרמב"ם פוסק שמותר לו חוץ משמירת שבת ולימוד תורה ומילה, לכן מותר לו לדוגמא לאכול מצה או לשים מזוזה.
שאלה: נתק במסורת היהודית: בספר נחמיה מובא שהעם לא ידע על איסור עמוני ומואבי. אם כן, ראוים אנו שהיה נתק במסורת. מה דעת הרב בנידון?
תשובה: המפרשים מסבירים שהדברים היו ידועים רק שלא קיימו אותם ולא הקפידו עליהם וראשי השלטון היו בקשרי משפחה עם עמונים ומואבים ועתה היתה שעת כושר שהעם היה מוכן לשמוע וגם לקיים. דוגמאות נוספות הם פסח יאשיהו במלכים, שילוח העבדים בירמיהו, והבדלת הנשים הנכריות לאחר העליה בבית שני ושמירת השבת בשערי ירושלים. הרב רואי מרגלית.
שאלה: מי היו שלושת האורחים של אברהם?: כבוד הרב כותב במאמר "גלי תשובה" כי שלושת האנשים שהגיעו לאהלו של אברהם אבינו באלוני ממרא היו "שלושה ערבים, עובדי עבודה זרה, המשתחווים לאבק שברגליהם". הא כיצד? והרי מקובלנו כי מלאכי השם היו הם. האם "ערבים, עובדי עבודה זרה" נבחרו על ידי הש"ית לבשר לאבי האומה כי שרה תהרה ותלד את יצחק אבינו? האם הבשורה על הולדת עמנו, עמו הנבחר של השם, תבוא מפי ערבים דווקא, מבין כל עובדי האלילים? אולי לא הבנתי את הפיסקא הזו במאמרו של הרב, אך מכל מקום, אני חש כי כפי שהבנתיה, היא מביכה ומעוררת שאלות שקשה לי להשיב עליהן.
תשובה: חכמינו אמרו שכך נראו האורחים בעיני אברהם אבינו והוא קיים בהם מצות הכנסת אורחים ואחר כך התגלה לו שהם מלאכים.
שאלה: קיבלתי ללמוד לעילוי נשמת.: האם אדם שחילקו לו ללמוד מסכת משניות לע"נ, חייב לגמור בתוך השלושים יום, ומה דינו אם לא גמר בתוך שלושים יום?
תשובה: אם אחרים חילקו לו והוא עצמו לא התחייב לסיים תוך ל' יום הוא יכול לסיים גם אח"כ.
שאלה: בורר בתבשיל - חמין: כשאוכלים את הצ ולנט, האם אפשר להוציא את מה שלא אוהבים ולשים בשוליים של הצלחת?
תשובה: כל מה שהוא מפריד עם המזלג דרך אכילה כדי לאכול את מה שהוא רוצה באותו רגע אין בעיה. הרב רואי מרגלית.
שאלה: נטילת ידיים בלילה - המשך: הרב ענה שאין צורך ליטול ידיים כשקמים בלילה לשתות ושמספיק לנקות את הידיים לפני שמברכים. האם צריך ליטול ידיים אחרי שמתפנים באמצע הלילה? למדתי שתמיד נוטלים ידיים אחרי שמתפנים. האם אני צודקת?
תשובה: נטילת ידים אחרי הליכה לשרותים היא לא מעיקר הדין. מי שנוהג כך, נוהג במידת חסידות או מנהג יפה ותו לא. נטילת ידים ג' פעמים לסירוגין מחויבת רק כשקמים בבוקר מפני הרוח הרעה.
שאלה: פורומים שנכתבו בשבת: האם מותר לקרוא ולהגיב לפורומים שנכתבו בשבת? האם מותר לי לכתוב בפורום לפני כניסת שבת, כאשר יכולים לכתוב לי תגובות בשבת?
תשובה: להגיב במוצאי שבת לדבר שנכתב בשבת אסור כי אתה נהנה מחילול שבת, ולכתוב בערב שבת מותר לך כי אינך אחראי למי שיגיב לזה בשבת. לתשובת הרב יעקב אריאל
שאלה: לימוד בספריו של ליבוביץ: מה הרב ממליץ לעשות בענין אדם המוכן ללמוד תורה אך הוא רוצה ללמוד מספרי ישעיהו ליבוביץ אותם רכש ומהם הוא לומד זה מכבר? ניסיתי כבר להניאו מכך אך הוא מתעקש שרק כך הוא נהנה ללמוד תורה?
תשובה: אני ממליץ להציע לו ללמוד מתוך המקורות הראשונים ואם אינו רוצה אין אני ממליץ ללמוד איתו עד שיתרצה. לתשובת הרב יעקב אריאל.
שאלה: ציצית שחלק ממנה נקרע: כאשר נקרעה הטלית גדול בערך קרע של טפח ומיקום הקרע הוא כטפח וחצי מעל הכנף האם זה נקרא כנף נוספת או שאין לחשוש?
תשובה: קרע כזה לא פוסל את הטלית.
שאלה: אכילת פיצוחים בשבת: האם מותר לפצח פיצוחים בשבת?
תשובה: אין בעיה לפצח פיצוחים בשבת כי מותר לקלף אוכלין כדי לאכול את תוכם אף שהקליפה היא פסולת ואין בכך בעיה של בורר. הרב רואי מרגלית.
שאלה: דג עם עצמות בשבת: האם מותר לאשכנזים לאכול דג עם עצמות בשבת?
תשובה: אין בעיה לאכול דג עם עצמות בשבת. אמנם הבאה"ל הזכיר את המאמר מרדכי שאסר ושיבח את אלו הטוחנים את הדג לקציצות, אך כתב שם שהאחרונים דחו את המאמר מרדכי ובודאי כשהוא דרך אכילה ולא מוציא לפני הארוחה את הקוצים מהדגים. הרב רואי מרגלית.
שאלה: כפית חלבית וצלחת בשרית: האם יש איסור מלכתחילה לאכול גלידה פרווה בצלחת בשרית עם כפית חלבית?
תשובה: האחרונים הקפידו שאדם ייחד לעצמו מערכת נפרדת של כלים לבשרי, לחלבי ולפרוה, שאף בדברים שאין בהם איסור הלכתי, לכתחילה אדם צריך להתרגל להפרדה, וגם שבני ביתו יקפידו על כך ולא יבואו לידי בילבול בכלים (לדוגמא: ישכחו וישטפו את שני הכלים בחלבי או בבשרי ואח"כ ישתמשו בטעות לשימוש אחר), וכן מפני הרואים שמכירים את כליו ולא יודעים שאינו מערבב בד"כ ויחשדו בו, או לחילופין ילמדו מזה שמותר אף בדברים אחרים. לענייננו, בדיעבד אם השתמש, מספיקה הדחה, ולכתחילה לא יעשה זאת אף אם אין איסור הלכתי מוגדר, מהסיבות שהזכרנו. הרב רואי מרגלית.
שאלה: היתר עסקה משפחתי: אני רוצה לרכוש דירה. הריבית שאותה אצטרך לשלם לבנק עבור המשכנתא גדולה משמעותית מהריבית לה זוכה מפקיד בתוכנית חסכון. יש לי קרובי משפחה שיסכימו להלוות לי את הסכום הדרוש ורציתי לדעת האם יש אפשרות ללוות ולשלם להם את הרווח אותו היו מקבלים בבנק על הפקדה בסכום דומה? אינני רוצה ללוות ולמנוע מהם רווח אותו יוכלו לקבל בבנק.
תשובה: לכאורה זו בעיה, אא"כ ילווה מהם את הכסף בהיתר עיסקא, בתשובות מהרש"ם כתוב שרכישת דירה זה גם נחשב לעיסקא,(כי מרויח בכך שיש לו דירה) ובצורה כזו של היתר עיסקא יהיה מותר לו ללוות את הכסף.
שאלה: שימוש בזוי בלחם - המשך: ראיתי במסגרת ההלכה היומית תשובתכם בנושא "שימוש בזוי בלחם" לפיה רק לתימנים מותר להשתמש בלחם לשם ספיגת שמן מהג חנון למרות שזה פוסל את הלחם מאכילה. שמעתי מהגר"ע יוסף, שהשליו במדבר היה כל כך שמן, עד שבהכנתו שמו תחתיו עשר כיכרות שיספגו את השומן, וגם אז לא היה ניתן לאוכלו אלא עם לחם אחר. אם כן, לכאורה השימוש בלחם לספיגת שומן מנהג ישראל הוא. בכל אופן בארץ, שיש קיבוץ גלויות ומזה זמן מה שבני כל העדות מכינים גם מאכלים של עדות אחרות, אולי יש מקום להרחיב את ההיתר של הרב לכל הקהילות, ש"מדקדקים הם ישראל בעונג שבת"?
תשובה: לעניות דעתי ראוי שכל העדות יזהרו בכבוד הלחם, שכן ישנו איסור כללי "בל תשחית" - שלא להשחית דבר מועיל. וככל שהדבר חשוב יותר, כך צריך להיזהר יותר שלא להשחיתו. ובמיוחד יש להיזהר מהשחתת מאכלים, ועוד יותר להיזהר מהשחתת לחם, שהוא עיקר מזונו של האדם. ולכן הזהירו חכמים שלא להעביר כוס מלאה במשקה מעל לחם, שמא ישפך מן הנוזל שבכוס על הלחם, וימאיסנו מלהיות ראוי לאכילה. וכן אין לסמוך ללחם כלי שעלול להיות מלוכלך, כדי שלא לפגום את הלחם. וכן הדין לגבי כל שאר המאכלים, שאין לעשות דבר העלול לפוגמם ולהשחיתם (ברכות מ, ב  שו"ע או"ח קעא, א). לגבי לחם הוסיפו והזהירו שלא לזלזל בכבודו, ולכן אסרו לזרוק לחם ממקום למקום. ואף שלגבי מאכלים אחרים הדין הוא, שאם אין חשש שיימאסו, מותר לזורקם. למשל, מותר לחלק שקדים ורימונים על ידי מסירתם בזריקה. וכן ישנו מנהג בהרבה בתי כנסת, שזורקים מעזרת נשים סוכריות בעת שהחתן עולה לתורה, ואין בדבר איסור, מכיוון שהסוכריות עטופות בנייר ואין חשש שמא על ידי הזריקה יימאסו. אבל לגבי פת הדין שונה. שאפילו על גבי שולחן נקי אסור לזורקה. ואף שאין חשש שמא תימאס בזה, מכל מקום מאחר שהפת היא עיקר מזונו של האדם, יש לנהוג כלפיה בכבוד, ולא לנהוג בה מנהג זלזול ולזורקה, שכל המבזה את הפת נראה כבועט בטובה שהשפיע הקב"ה לעולמו (שו"ע קעא, א). וכן אמרו חכמים, שהרואה לחם או שאר מאכל מונח על הארץ, אפילו אם הוא ישן ואולי אף מעופש ואין סיכוי שמישהו ירצה לאוכלו, בכל זאת מפני כבודו של המאכל עליו להרימו מן הארץ ולהניחו על גבי מקום גבוה מעט, סלע או עץ וכדומה (ערובין סד, ב  מ"ב קעא, יא). ואף שלהלכה מותר להשתמש בלחם ככף כדי לאכול דבר אחר, למשל היו שנהגו לאכול דייסה כאשר חתיכת לחם שימשה להם ככף. אבל כל זה בתנאי שלבסוף יאכלו את הלחם ולא יזרקוהו. ואף-על-פי-כן יש שמדקדקים וחוששים להשתמש בפת ככף מפני שיש בזה ביזיון ללחם. ועל כן בכל פעם שהם לוקחים מן הדייסה, אוכלים מעט מן הלחם, וכך הם אוכלים מן הלחם והדייסה ביחד, ואין נראה שהפת משמשת ככלי לדייסה (שו"ע קעא, ג).
שאלה: אני משלם לבד לישיבה: אני בחור ישיבה שמשלם בעצמו את השכר לימוד לישיבה. יש לי הכנסה מכולל ערב, שהיא בסכום שאני משלם לישיבה. זאת היא הכנסתי היחידה. האם אני צריך לשלם מעשר כספים?
תשובה: אתה יכול לחשב את הת עבור לימודיך כמעשר כספים.
שאלה: לאיזה סוג חולה מבקשים רפואה?: בסידור שלי יש תפילה קצרה להוסיף באמצע ברכת רפאנו בשמונה עשרה. האם זה נועד לחולים זמנית (דלקת ריאות) או חולים ארוכי טווח (סרטן)? או לאנשים עם בעיות בריאות רבות שהם לא מצליחים להתגבר עליהן? כנ"ל לגבי מי שברך.
תשובה: אין בזה כללים וכל אחד יכול להתפלל לפי חפץ לבבו. אך לגבי מי שברך בצבור אין להטריח את הציבור אלא למקרים זמניים מיוחדים. אך לעצמו כל אחד יכול להאריך בתפילות כפי חפצו.
שאלה: רכיבה על סוס לשם הנאה: האם זה ראוי לרכב על סוס לשם הנאה? וכן לגבי שאר הנאות מבעלי חיים?
תשובה: הכלל הוא שהתורה התירה כל שימוש בבעלי חיים שהוא לצורך האדם כגון לשחוט אותם לאכילה ולרתום אותם לעגלה או למחרשה על מנת שיעבדו כל היום. אם אדם רוצה לרכב על סוס, כמובן עם אוכף משום גדרי צניעות, מותר לו בלי בעיות לרכב על סוס.
שאלה: בחורה מיואשת עם סרטן: יש לחברה שלי סרטן העור אבל היא לא לוקחת כדורים. היא רוצה להתאבד אבל היא מפחדת ממוות. היא דוקרת את עצמה לפעמים בבטן ובידיים והיא אומרת את זה רק לי.
תשובה: עליך לספר להורים שלה את הרגשתה, כי צריך לשכנע אותה לקבל טיפול רפואי ולעודד אותה שהיא תוכל לחיות חיים טובים ואין כל הצדקה להתיאש.
שאלה: מה המזוזה אומרת לי?: בבדיקת מזוזות שנערכה בביתי נמצא כי המזוזה בחדר השינה המשותף לאישי ולי פסולה מאחר והאות יוד מהמילה בניכם נמצאה מחוררת. מהי משמעות הדבר וכיצד עלי לנהוג?
תשובה: צריך לרכוש מזוזה כשירה ולקבוע אותה לגבי מיסטיקה, זה לא על פי הנגלה ואני לא מטפל בדברים כאלו.
שאלה: מנהגים בנטילת ידיים לארוחה: ראיתי כמה מנהגים בנטילת ידיים לפני שאוכלים לחם. אני למדתי לשפוך את המים ג פעמים על כל יד, וראיתי שיש ששופכים פעמים או אפילו פעם אחת בלבד. בעלי שופך את המים פעמיים על כל יד - האם אני גם צריכה לשפוך פעמים או להמשיך לשפוך ג פעמים?
תשובה: זו שאלה נכונה, מצד עיקר הדין אם אדם נותן כמות של יותר מרביעית מים על כל יד לא צריך פעם נוספת. מה שמוזכר בהלכה שצריך פעמיים זה על מנת לשטוף את המים הראשונים שנטמאו ופעם שלישית לרווחא דמילתא, זה בדורות הקודמים שלא היו מים בשפע ונטלו פחות מרביעית על כל יד, אבל היום שיש נטלות גדולות ומים מצויים די מעיקר הדין ברביעית מים על כל יד פעם אחת. א"כ מעיקר הדין את לא חייבת ליטול פעמיים, אבל אם את רוצה תטלי פעמיים.
שאלה: עבודה במסעדה לא כשרה: האם מותר לאדם ירא שמים לעבוד במסעדה ללא תעודת כשרות? המסעדה פתוחה בשבת, אבל אני אעבוד רק בימי חול. אני מתכנן להיות שוטף כלים.
תשובה: לא מתאים לעבוד במקום כזה.
שאלה: ברכת היין בחתונה: האם כאשר רב מחתן בני זוג והוא מברך על היין אין הוא חייב גם כן לשתות מכוס הקידוש? האם החתן לא מחויב בעצמו לברך על יין?
תשובה: כתב הרמ"א באה"ע בשם הראשונים שהחתן לא יברך, וכמה טעמים נאמרו לכך: שלא ייראה כיוהרא מצד החתן, כדי שלא לבייש את מי שאינו יודע, וכן מתוך שהחתן טרוד לא יכוון לבו לברכות, ואולי גם יתבלבל מהתרגשות ומאימת הקהל הנאספים. לגבי שתיית הרב מכוס היין המנהגים חלוקים: השדי חמד, ערוך השולחן, שו"ת מהרש"ם, תשובות גאונים בשם רב כהן צדק גאון ורי"ץ גיאות פסקו שאין המברך שותה מן היין, וכן מנהג האשכנזים. ומנהג הספרדים מוזכר ג"כ בשדי חמד, שהמברך טועם מן היין, וכן היה מנהג הספרדים בירושלים, וכך כתב בנתיבי עם. (הנישואין כהלכתם). הרב רואי מרגלית.
שאלה: סירוב לפקודת פינוי - המשך: הרב כתב שכדאי להסתכל בשו"ת באהלה של תורה סי ה. ראיתי כי הרב לאחר כל דבריו כתב שהרבנים הגאונים פסקו במקרה אחר לסרב פקודה. האם הרב מתכוון שם שהוא מסכים איתם? מה הרב פוסק היום?
תשובה: אין לי מה להוסיף על מה שכתבתי שם.
שאלה: בובות וציור כוכבים: אשמח מאוד אם כבודו יואיל להקדיש מעט מזמנו ולענות על שאלותי לאור האמור בשו"ע בסימן קמא סעיף ד : א. האם יש איסור בצילום כל גוף השמש, וכגון קודם שקיעתה? ב. האם יש בעיה בציור כוכבים (עיגול עם קרני זווית מעין מגן דוד עם עוד זווית) הרי ברור שלא כך היא צורתם בשמים? ג. האם צריך לקטום חוטם או אף של בובת משחק? ד. האם בימינו שייך לחוש לכל האמור בסימן לעיל הרי רוב העולם לא עובד צורות ודמויות אלה?
תשובה: על צילום אין איסור, ובכלל לפי הרמב"ם מה שמוזכר דמות 'חמה' אין הכוונה לשמש שאנו מכירים אלא לאחת המזלות ששמו חמה. יש הרבה שיטות שמקילות בזה. לגבי כוכבים, אם זה לא בולט, יש בזה מח' הראשונים, ומקלים בדורות שלנו כי אין בזה סרך של עבודה זרה כי כולם יודעים שזה רק ציור. לגבי קטימת בובת משחק, יש הבדל בין יצירת תבנית אדם שזה אסור, לבין השהיית צורה קיימת, שאמנם בעבר משום חשד היה אסור להשהות אפי' רגע אחד, אבל היום הואיל וזה לנוי וכולם יודעים שזה משחק להשהות את זה יהיה מותר. בימינו אם הולך לאיזו מדינה בעולם ורואה צורה, לא צריך לחשוש שזה צלם הנעבד כי רוב העולם, אולי חוץ מכמה עמים פרימיטביים, כבר לא מתייחס לזה בתור ע"ז והולכים אחר הרוב. אבל וודאי שגם היום אסור לעשות צורת אדם שלימה.
שאלה: לעבור מאחורי בית הכנסת: מה הכוונה שאסור לעבור מאחורי בית הכנסת בזמן התפילה מפני החשד? איזה חשד וכיצד זה נחשב שעוברים מאחורי בית כנסת שבימינו?
תשובה: השו"ע בסימן צ' סעיף ז' שאסור לעבור מאחורי בית-כנסת מפני החשד. והחשד הוא שיחשבו שהוא כופר ולא רוצה להתפלל עמהם. ודין זה שייך גם היום. וכל זה מדובר כאשר מחזיר פניו מבית-הכנסת אבל אם מסב פניו לבית-הכנסת אין בעיה כלל. הרב רואי מרגלית.
שאלה: תספורת אצל חילוני: האם מותר להסתפר במספרה בה הספר מגלח בתער? האם זה כמו להכנס למסעדה לא כשרה ולשתות מים משום מראית עין?
תשובה: יש להעדיף ספר כשר. בהעדרו - מותר להסתפר במספרה רגילה, אך להתנות במפורש שלא ישתמש אצלך בתער לגילוח.
שאלה: הצעת נישואין עם טבעת: אני בת 22. חברי הציע לי נישואין שאמורים להתקיים בתקופת הקיץ בעוד כ-9 חודשים בע"ה. האם הצעת הנישואין היא בגדר אירוסין? המשפחות עוד לא נפגשו ואת הטבעת שהוא נתן לי ענדתי לעצמי.
תשובה: אם המתנה היתה ללא כוונת קידושין, אלא כנהוג שזוג שהחליט להתחתן הבחור קונה מתנה לחברתו שעון או טבעת או סידור עם הקדשה, וכמובן שכוונתם להתחתן בעתיד כדת משה ישראל שהבעל מקדש את אשתו בטבעת שעונד על אצבעה מתחת לחופה בחתונה, אז אין אין משמעות לטבעת זו שנתן לה עתה כשי, אלא היא מתנה בעלמא בלבד ואין שום בעיה בכך. הרב רואי מרגלית.
שאלה: חתונה בחודש ניסן: האם טוב להתחתן בחודש ניסן לפני פסח? מה עם ראש חודש? האם החתן והכלה יצטרכו לצום?
תשובה: אין בעיה להתחתן מראש חודש ניסן עד חג הפסח. לגבי ליל ראש חודש עצמו יש שנהגו לא להתחתן לפני מולד הלבנה אך במקום שאין מנהג אין להחמיר. לגבי תענית, הספרדים לא נהגו שחתן וכלה מתענים, ולאשכנזים מתענים בימים אלו כדעת הרמ"א חוץ מיום ראש חודש שאין מתענין, מלבד אם רגיל להתענות בקביעות בראש חודש ניסן מפני מיתת בני אהרון. הרב רואי מרגלית.
שאלה: לשחוט בשר בשביל מוסלמים: סוחר בשר פה נתבקש ע"י מנהיג הקהילה המוסלמית לספק בשר עוף בהשגחה יהודית (כיון שאינם סומכים על ה"הכשר" המוסלמי הקיים). הסוחר היהודי ידאג לקניית העופות, חיתוך הבשר והכנתו למכירה על ידי קצב, אבל השוחט יהיה מוסלמי (בבית המטבחיים של היהודי). הרווח ליהודי הוא משמעותי מאד (פי שמונה מאות יותר ממה שמרוויח עבור מכירת בשר כשר). האם מותר הדבר או שזה בכלל האסור ביו"ד סי קי"ז? אפשר נוספת היא שישחט שוחט יהודי, אך כיון שלשיטתם צריך "ברכה" על כל עוף ועוף, רוצה הגוי להוסיף "ברכה" כשהוא עומד על ידו. האם זה מותר?
תשובה: עדיף שהגוי יקנה את העופות ישירות מבעל העופות, וליהודי ישלם רק עבור השרות של בית המטבחיים והקצב.
שאלה: מתנה לעובדת זרה: האם מותר לתת מתנה לעובדת זרה המטפלת במסירות בחמותי או שיש בעיה של "לא תחונם"? העובדת מצפה למתנה לכבוד יום הולדתה ואי מתן מתנה ייתכן ויפגע ביחסה אלינו.
תשובה: מותר לתת לה מתנה כי זה כאילו ת והכרת על מה שהיא עשתה, מה שאסור זה לתת סתם בחינם, תוס' בפסחים כח. כותבים שמותר לתת תשורה לנכרי המכירו כי זה בתור על טובת הנאה שיש לו ממנו. אף כאן זה ישפר אצלה את המוטיווציה וזה השקעה לטווח ארוך, מה שאסור זה לתת סתם לנכרי.
שאלה: אמונה בעולם הבא: אם אחרי החיים בעולם הזה יש חיים כל כך טובים בגן עדן אז למה רצח הוא פשע כל כך גדול מבחינת הדת? הרי בסה"כ הרוצח הקדים לך את ההגעה לגן העדן שהוא כל כך טוב. משה שהיה איש ישר והגון חיי עד גיל 120. אלוהים העניק לו בריאות. אז למה הוא האריך לו את החיים בעולם הזה במקום להקדים לו אותם? הרי כך היה מגיע קודם לגן העדן. למה?
תשובה: העולם הזה הוא הכנה לעולם הבא וככל שאדם מכין את עצמו לעולם הבא על ידי קיום תורה ומצוות הוא זוכה לחלק יותר גדול בעולם הבא. על כל מי שמקצר את חיי האדם בעולם הוא חוטא ורוצח כי מנע מהאדם להכין את עצמו יותר טוב וכן הביאור לגבי משה. זהו הסבר אחד לשאלתך ויש עוד הסברים.
שאלה: קריאת שמע של ציבור אחר זמנה: אצלינו בבית הכנסת התפילה בשבת מתחילה בשעה 8:00. בחורף הציבור לא קורא קריאת שמע בברכותיה בזמנה, אלא כל יחיד (שמודע לכך או מגיע בזמן) יוצא בקריאת שמע שבקורבנות. שאלתי את המתפללים להקדים התפילה לשעה 7:45, וכולם הסכימו למעט אדם אחד שמשתתף בשיעור המסתיים בשעה 8:00. האם על כל הציבור לא לקרוא קריאת שמע בברכותיה בזמנה בגלל רצונו של אדם אחד? בשנים קודמות היה נהוג בבית הכנסת להקדים את התפילה ל-7:45.
תשובה: יש ללכת אחר הרוב ויכולים לעשות על זה הצבעה כמו בהחלטות אחרות של בית הכנסת, וודאי שבדבר כזה זה חשוב להעביר החלטה בענין הזה, שמא יש אנשים שלא מודעים לקרוא ק"ש לפני התפילה, ויצא שלא קראו ק"ש בזמנה.
שאלה: הפקר בפירות של הקיבוץ: בקיבוץ שלי יש שמירה נגד גנבים, אך לא מקפידים על מי שבא ללקוט פירות מעצים ציבוריים. האם פירות אלו הם הפקר ופטורים ממעשרות?
תשובה: הרב אליעזר וייל במאמר (מצויין להלן) דן בשאלה זו ומסקנתו שרשות הרבים של יישוב נחשב כרשות השותפים, ולכן בסתמא אינם הפקר. אך אם אין מקפידים על קטיף הפירות נחשב הפקר ופטורים מתרומות ומעשרות. ראה במאמרו של הרב אליעזר וייל "גידולי רשות הרבים של ישוב - חיובם לתרומות ומעשרות שפורסם בחוברת אמונת עתיך 15 עמ' 27 ואלחר מכן בס' התורה והארץ ח"ד עמ' 58  קישורית למאמר מצ"ב: בברכת התורה והארץ, יואל פרידמן
שאלה: זריחה מאוחרת בחוץ לארץ: אני בשליחות בארה"ב. הזריחה כאן היא ב-7:42 ולמרות זאת יש מניין בשעה 6:40 שאני צריך ללכת אליו. האם אפשר להתפלל כל כך מוקדם? מתי מותר להתחיל להניח תפילין?
תשובה: לפועלים מותר להתפלל לאחר עמוד השחר קודם הזריחה וזמן הנחת תפילין הוא משיכיר את חבירו בריחוק ד' אמות (כשעה לפני הזריחה), ואז יכולים להניח ולהתפלל. הרב רואי מרגלית.
שאלה: הנצחת שם מכספי בית הכנסת: אחד ממתפללי בית הכנסת הביע נכונות לתרום סכום גדול לבית הכנסת בתנאי שבית הכנסת ישקיע שקל תמורת כל שקל שהוא תורם. על התרומה יהיה שלט שינציח את קרוב משפחתו (הכסף שבית הכנסת ייתן יהיה כסף שכל המתפללים תרמו).
תשובה: אם הסכום שהוא תורם יהיה גדול מאוד, שעיקר התרומה לבית-הכנסת יהיה באמת מכספו, אף שכל כספי המתפללים יחד יעמדו למולו, כיון שהכסף שכל מתפלל ייתן יהיה קטן בהרבה מהתרומה הגדולה שהוא יביא, אפשר להנציח את השם על קרוב משפחתו. ועוד שבשלט אין הזכרה שרק הוא תרם ולא מישהו אחר, וגם במעשהו הוא מזכה את הרבים ונותן חשק לעוד אנשים לתרום בהרגישם שכל שקל שלהם שוה בעצם שניים. ולכן כדאי לשכנע (בנועם כמובן) את המתנגדים אם יש, שאין כאן בעיה, ולהיפך הדבר רק יועיל ויפאר ביהכנ"ס. הרב רואי מרגלית.
שאלה: האם אנו באמת רוצים שיבא משיח: הורונו ספרי המוסר בגודל השמחה שצריכה להיות לאדם גם כשיש לו יסורים והסתר גדול שכן שכרו יהיה גדול מאוד על ביטחונו בהקב"ה. כן מסופר על כמה צדיקים שהיה קשה להם לעזוב את העולם מצד גודל השכר שזוכים לו על כל רגע בקיום מצוות בעולם הזה. וכן אמרו ח שאין מקבלין בעלי תשובה בזמן שיבוא המשיח. לפי זה לכאורה היה עלינו לשאוף לעבוד את ה מתוך הסתר. אני צודק?
תשובה: זו שאלה חצי פילוסופית חצי אמונית. הרמח"ל מבאר בדעת תבונות שמציאות העולם הזה היא זמן המאבק בין טוב לרע על ידי תורה ומצוות ואחר כך יבוא זמן של קבלת השכר. כן הרמב"ם כותב שעיקר קבלת השכר הוא בעולם הנשמות. המאירי כותב על מאמר ח "שית אלפי שני הוי עלמא וחד חרוב" שבאלף השביעי כבר לא יהיה מאבק בין טוב לרע וזה יהיה זמן של דביקות באלוקים חיים, שבו צדיקים יושבים ועטרותיהם בראשיהם ונהנים מזיו השכינה. הטוב יגבר על הרע ותשקוט המלחמה בין בטוב לרע, הרי אין ענין שלעולם תמשך המלחמה הזו. האדם נברא להתענג על ה', כפי שכותב הרמח"ל, וזו התכלית. אז יגיעו לשלימות, ומי שעמל בעולם הזה יזכה לשכרו.
שאלה: הסכך נסרך על הדפנות: סכך שהוא גדול מהיקף הסוכה ונסרך על הדפנות, האם מותר לקשרו בדבר המקבל טומאה לדופן או שהואיל וסוף סוף הסכך עומד בכח אותו דבר המקבל טומאה זה אסור?
תשובה: אם הסכך עומד בפני רוח מצויה ואין חשש שיעוף בלי הקשירה, מותר לקושרו אם נסרך על הדפנות. הרב יוסף וייצן.