LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: שאלות על תרבות: 1.האם מותר ללכת לפסטיגל? 2.האם מותר לי לראות מערכונים מצחיקים כמו נגיד "קצרים", "הפיג מות", "אסי וגורי". יש בהם אולי מילים לא יפות לפעמים אבל אני לא מתייחסת בכלל! אני מתייחסת ממש לדבר המצחיק. 3. האם מותר לראות סרטים (לא מצויירים.) אפילו שאין בהם איזה נשיקה או משהו של אהבה? ואם נגיד ראיתי סרט עם נשיקה אפילו יותר. אני ממש לא מתייחסת לזה! כל הדברים האלה לא מעניינים אותי! אני אוהבת את הסרט עצמו.! וסרטים מצויירים של אהבה?יש בעייה?הרי זה רק מצוייר.
תשובה: אינני מכיר את המערכונים שהזכרת בשאלתך, וגם לא את הסרטים עליהם את מדברת. מכל מקום, קטעים שיש בהם מראות או דיבורים לא צנועים אין לצפות בהם. וגם אם אין כוונתך אל אותם דברים, שכן מראות לא צנועים ובודאי מעשים לא צנועים או דיבורים, משפיעים על הצופה בהם, בין אם הוא מתכוון לכך ובין אם לא. לקטעים המוקרנים על המסך ישנה השפעה עצומה על הצופה, וכל מה שחולף לנגד עיניו נרשם במוחו ובזכרונו ומשפיע עליו בסופו של דבר, גם אם בשעת הצפייה הוא לא מייחס לכך חשיבות. ומי שחושב שהוא יראה דברים שכאלה ולא יושפע - משקר את עצמו. אין אפשרות לראות את זה ולא להיות מושפע מזה, בהרבה או במעט, גםמנשיקה אחת, וקל-וחומר מדברים חמורים יותר. מה עוד שבדרך כלל הבעייה בסרטים הללו אינה רק הצניעות אלא התכנים והמסרים שהם מעבירים אל הצופה. בדרך כלל בדרכים מתחוכמות, מעבירים עורכי הסרטים והמערכונים את עולם הערכים שלהם אל הצופה, עולם ערכים שלצערנו הוא מקולקל ברוב המקרים, ומחנך את האדם לשאיפות נמוכות ולרדיפה אחר חיים דמיוניים שאין להם אפשרות של קיום במציאות. מוטב לעסוק בדברים חיוביים ולא להשתעבד למסרים השלילים שמרצדים על המרקע.
שאלה: חיוב השכנים לתוספת אחוזי בנייה: בבניין בו אנו גרים, ברצון רוב הדיירים להגיש בקשה לתוספת אחוזי בנייה, תוספת אחוזי בנייה חייבת לכלול את כל השכנים, האם יש אפשרות לחייב שכן המסרב?
תשובה: על פי החוק שהתקבל בכנסת ביום ט"ו בשבט התשס"ח (22 בינואר 2008) סעיפים 3,4,5  הצעת החוק ודברי הסבר פורסמו בהצעות חוק   הממשלה 313, מיום ט"ז בתמוז התשס"ז (2 ביולי 2007), עמ' 702  מבואר שתוספת אחוזי בניה מצריכה הסכמת רוב דיירים ואין צורך בהסכמת כולם. כל דייר שבא לדור בבניין משותף בא לדור מראש על דעת זה שיתכן שתתקבל החלטה מעין זו שתכוף את דעת המיעוט. עליך לפנות לעורך דין על מנת לברר את החוק. ככלל, בעניינים אלה אנו הולכים אחר חוק המדינה משום שכך המנהג ועל דעת כן באו לדור שם, לכן זה מחייב גם בדין התורה. הרב ניר אביב.
שאלה: מחיקת שם ה  מבטון: אני נוהג לקום מוקדם ולהתפלל במנין הראשון בבית כנסת בו מתקיימים מנינים רבים אחר כך. הבוקר בבואי לבית הכנסת ראיתי שמישהו הטביע בבטון שנעשה אתמול בבית הכנסת לצורך תיקון ביטויים קשים מאד הכוללים גידוף שם שמים תוך כתיבת השם המפורש ושמות שאינם נמחקים כיצד היה עלי לנהוג? האם מותר היה למחוק את השמות (יש לציין שהיו על הריצפה במקום הליכת אנשים) כשהבטון עדין היה מעט רך עוד בטרם יבואו כל המתפללים או להמתין ולנסות למחוק בדרך אחרת לאחר שהבטון כבר יתקשה (לא נראה לי שניתן היה לכסות באיזה בד או כיו"ב)?
תשובה: אם מדובר בחרוף וגידוף, השם לא קדוש וראוי היה למוחקו מיד.
שאלה: מזל בלעבור טסט: כבוד הרב יש לי בעיה מאוד מאוד מעיקה, זה שאני לא עובר טסט לרישיון. פניתי לרבנים גדולים אמרו לי לעשות ככה וככה ואני כבר לא יודע מה לעשות. מה לפי דעתך אני צריך לעשות כדי שסוף סוף יהיה לי נחת רוח ורישיון ביידים שאני יתחיל לעבוד כמו בן אדם?
תשובה: אינני מכיר סגולה לך מלבד להיות נהג טוב. אם תתרכז בלהיות נהג טוב, אז תעבור את הטסט וגם תצליח בנהיגה כל החיים. ובכלל לנהוג בזהירות היא מצווה גדולה ששומרת על חיי אדם ולכן אם תתאמץ להיות נהג זהיר ותקבל על עצמך לנהוג בזהירות הרי שתהיה בכך קבלה לקיים מצווה, והקב"ה יעזור לך לקיימה. בהצלחה.
שאלה: "רצה" בסעודה שלישית שהתארכה: סעודה שלישית התארכה והסתיימה לאחר צאת הכוכבים. האם בברכת המזון עלי לומר "רצה והחליצנו" או לברך כביום חול?
תשובה: אדם שהתחיל סעודה שלישית בזמן והיא נמשכה לאחר צאת הכוכבים אומר "רצה והחליצנו" בברכת המזון (שולחן ערוך אורח חיים, קפח, י). אולם אם שכח אינו מברך לאחר ובנה ירושלים "שנתן שבתות למנוחה לעמו ישראל" ואינו חוזר וכן אם התפלל ערבית אינו אומר "רצה". (משנה ברורה ס"ק לב וביאור הלכה וכן בבן איש חי שנה ראשונה, פרשת חקת, סעיף כב)
שאלה: לקצר בתפילה לתלמידים : לכבוד הרה"ג ליאור שליט"א. אני מלמד בישיבה תיכונית בכיתות ז -ח. ב"ה חלק מהתלמידים מורגלים בתפילה ואנו עובדים על השלב הבא אך חלקם עוד רחוק. האם מותר לקצר להם את התפילה כדי שנוכל להתמקד יותר וכן כדי שהישיבה בתפילה תיקח פחות זמן.(התפילה היום עורכת כשעה)? במידה וכן, את מה מותר לי להוריד ובמה לא לגעת?
תשובה: זה בעיה, בייחוד לאלה שכן מתפללים, אני לא חושב שזה נכון. בכיתה ז-ח רוב הילדים בגיל בר מצווה, לקצר את התפילה עלול להיות נזק לטווח ארוך, הם יתרגלו לקצר.
שאלה: הדלקת נרות חנוכה בפתח החצר: אני נוהג כמנהג אבי להדליק את נרות החנוכה בפתח חצר הבית (בית פרטי) כאשר החנוכיה נמצאית בתוך "אקווריום" המגן מפני רוחות. הדלקת הנרות נעשית ע"י: פתיחה של זכוכית מחזית האקווריום, הדלקת הנרות וסגירת הפתח. נאמר לי ע"י חבר שכיוון ש"הדלקה עושה את המצווה" אזי באם בזמן ההדלקה, כאשר "האקוריום" פתוח, ישנו חשש של כיבוי הנרות ע"י רוח מצויה אזי ישנו חשש שאני לא יוצא ידי חובת הדלקת הנרות וסגירת הפתח לאחר ההדלקה אינו מועיל. האם טענת החבר נכונה? האם נכון יותר א"כ לברך על חנוכיה הנמצאית בבית ולאחר מכן להדליק גם בפתח החצר אך ללא ברכה?
תשובה: אם מדליק במקום שאחרי זה הנרות יכבו זה לא ר אבל בעניין של כמה שניות עד שסוגרים אין לחשוש כל כך כי הנרות לא נכבים. וזה עדיף מלהדליק בבית ואחר כך להדליק בחוץ ללא ברכה.
שאלה: הלכות תפילה: 1. אם בתפילת שמונה עשרה אמרתי את אחת הברכות באופן מדוייק אך בסיום הברכה שמתי לב שלא כיוונתי נכון, האם מותר לי לחזור לברכה אשר לא כיוונתי בה נכון או שמא תהיה זו ברכה שאינה צריכה? 2. כנ"ל לגבי קריאת שמע. אומרים שאסור להפסיק פסוק עם שם השם באמצעו. אם התחלתי לומר "שמע ד." ובאמצע אמירת הפסוק שמתי לב שלא כיוונתי נכון, האם מותר להפסיק ולחזור לתחילתו?
תשובה: 1. בג' ברכות ראשונות כן, אך בשאר הברכות לא חוזרים. 2. אם לא כיוונת כלל מותר להפסיק אפילו באמצע משפט ולומר שוב בכוונה.
שאלה: עזיבת הארץ למחקר על השואה: האם מותר לעזוב את הארץ כדי לחקור את השואה?
תשובה: מה יש לחקור? יודעים שהייתה שואה, עוצמת הרשעות של הגויים כתובה בספרים. לא נראה לי שזו סיבה מוצדקת לעזוב את הארץ. לפי הרמב"ם יש רק ארבעה דברים שמותר בשבילם לעזוב את הארץ: ללמוד תורה, לישא אישה, להציל רכוש מן הנכרי, או אם האדם יצואן או יבואן. יש דעות שמותר לצאת גם לשאר המצוות. הרב קוק כותב ב"משפט כהן" בתשובה קמ"ז שאין לעזוב את הארץ אפילו להשתטחות על קברי צדיקים. ללכת ולחקור את השואה   אני לא רואה איזו מצווה יש בזה.
שאלה: צילום עם מורה בבית ספר: האם מותר לאשת איש מורה בבית ספר להצטלם עם תלמיד לפי בקשתו לבד או צילם קבוצתי?
תשובה: נראה שמותר. הרב חיים כץ
שאלה: זכר לחורבן: האם יש חובה להשאיר בבית "זכר לחורבן" (למשל ע"י קילוף) או שזהו רק מנהג? הבנתי שגודלו אמור להיות אמה על אמה, אם כן כמה זה בסנטימטרים?
תשובה: הדברים מפורשים בשו"ע חלק אורח חיים (סימן תק"ס ס"א) שהבונה בית חדש חייב להשאיר אמה על אמה בלתי מסוייד סכר למקדש, אך אם כבר קנה בית אז מעיקר הדין אין צריך לקלוף אך גם בזה טוב שיקלוף מהסיד אמה על אמה ע"מ שתמיד יזכור את חורבן בית מקדשינו. אמה על אמה הכוונה ל-48 סנטימטר על 48 סנטימטר.
שאלה: חנוכת הבית בדירה שכורה לטווח קצר: הבנתי שכאשר שוכרים דירה יש לקיים "חנוכת הבית". האם יש לעשות את "חנוכת הבית" גם כאשר השכירות הינה ל-6 חודשים בלבד?
תשובה: לא, על שכירות דירה לא עושים "חנוכת הבית" אלא רק על קנייה.
שאלה: הפרשת תרו"מ מפירות שנקטפו בשמינית: חבר שאינו שומר מצוות הביא לי קלמנטינות מהעץ שבגינה שלו, האם אני צריך להפריש תרומות ומעשרות?
תשובה: אמנם נחלקו בשאלה זו הראשונים, אולם הנהוג בימינו שאפילו שהחילוני לא הפקיר את שדהו בכל אופן התורה פטרה את פירות שביעית ממעשרות, ועל כן אין חובה להפריש מפירות אלו. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: שאלת גשמים : שאלה שנשאלתי ע"י תלמידה בביה"ס ואשמח לתגובת הרב בנושא. אנו דוחים את אמירת "ותן טל ומטר " עד לז במרחשוון ע"מ לאפשר לכל עולי הרגל לחזור לירושלים, מדוע אם כן ממשיכים לשאול גשמים עד פסח ולא מפסיקים את שאלת הגשמים כמה ימים לפני כן ע"מ שיגיעו עולי הרגל "יבשים" לירושלים?
תשובה: ההבדל הוא, שכשהוא עלה לרגל לסוכות הוא מוכרח לחזור עכשיו, אין לו זמן אחר. כשהוא יוצא לעלות לפסח הוא אינו מוגבל בזמן, ויכול להקדים לעלות בכל זמן לפני הפסח שלא יורדים גשמים, הרי לא כל יום יורדים גשמים.
שאלה: שימוש בקרשי מחיצת בית-כנסת לשעבר: בבית הכנסת בשכונה שלנו החליפו את המחיצה. שאריות המחיצה הישנה עמדו ללא שימוש כמה חודשים. האם יש בעיה לרכוש אותן לצורך שימוש חולין (מלונה לבעל חיים)? האם הגבאי צריך לוודא לאיזה שימוש הן נמכרות? אציין שמבנה בית הכנסת שלנו הוא מבנה זמני (קראוון) שניתן לנו ע"י המועצה, אבל לא היה "תנאי" מפורש בשעת רכישת הריהוט.
תשובה: בגלל שבית הכנסת זמני, אין קדושה ולא צריך להפקיע. במקרה שבית הכנסת לא היה זמני, אפילו אם נאמר שיש במחיצה קדושה, הגבאים יכולים להפקיעה. כלומר, למכור את המחיצה לצורכי הציבור והקונה יוכל להשתמש בה לכל מטרה שהוא רוצה. אלה תשמישי קדושה שקדושתם נפקעת.
שאלה: האם להתחיל לצאת?: ברצוני להתייעץ איתך לגבי השאלה האם אני צריכה לצאת לשידוכים? אני בת 20 סיימתי שירות ומדרשה וכרגע עובדת. ככה, אני יודעת שזה גיל כבר שיוצאים לשידוכים. אני במחשבה מאוד רוצה להתחתן כל העניין של החתונה מרגש אבל בפועל כשאני חושבת על חתונה אני מדמיינת את עצמי לאחר החתונה ילדים, מקור פרנסה ועוד. וזה ממש לא פשוט אפילו אני רואה את זה קצת כמו סוג של עול ומסיבה זו הפסקתי קשר עם מישהו - כי זה גרם לי ללחץ. זה פרק חיים שצריך לחשוב עליו בכובד ראש לפני שמחליטים. אני יודעת שצריך אמונה ושהכל זה מאת ה ומה שאמור להיות יהיה. אני רק חושבת שצריך לחשוב על כך היטב ולחשוב אם אני באמת מוכנה לכך. עוד סיבה שאני קצת חוששת היא שאני חושבת שאני צריכה לבנות את עצמי לפני שאני מתחתנת אבל בשביל לבנות את עצמי יכול לקחת לי כל החיים? אז מה לדעתך נראה שכדאי לי לעשות להתחיל לצאת לשידוכים או לחכות? איך אני יודעת מתי כן? אני גם חוששת שאם אני אחכה אולי זה יגרר הרבה שנים כי אני מרגישה שאני אף פעם לא אהיה מוכנה! אשמח אם תענה על שאלתי בסבלנות.
תשובה: הלבטים שאת מזכירה בשאלתך מובנים ואכן דורשים מחשבה ותשומת לב. אך צריך לדעת שהם לא מיוחדים דווקא לגיל שלך. בכל גיל האדם מרגיש צורך לממש את עצמו ורוצה להגשים חלומות ולעסוק במה שמעניין אותו, וחובות הבית מגבילים אותו ומחייבים אותו להקדיש זמן וכוחות לצרכי הבית, בן בת הזוג והילדים. ואדרבא, לפעמים דווקא בגיל מבוגר יותר התחושה הזו מתעצמת. ותמיד יש לאדם סיבות למה לדחות את הקמת המשפחה. אבל מי שדוחה מפסיד, כי הקמת משפחה היא שלב חשוב בהתפתחות של האדם, והיא נותנת לאדם הרבה יותר ממה שהיא גורמת לו לדחות. ולכן הפיתרון אינו דחייה או בריחה מהקמת משפחה אלא בנין משותף של חיי האישים עם חיי המשפחתיים. לא לראות במשפחה עיקוב אלא דרך בניין, דרך אומנם יותר ארוכה, אבל הרבה יותר עמוקה וגם יותר נעימה. ודרך אגב, אם את רוצה לבנות את עצמך אז דעי שהבניין הטוב ביותר הוא דווקא מתוך חיי משפחה, ולא חיי רווקות, שהופכים לחיי בדידות עם הגיל. מה גם שדחייה היא הימור, לא ברור שמה שדוחים עכשיו ימצא באותה קלות אחר כך. ולצערנו הרבה דחו רק לכמה שנים ונתקעו, ודי לחכימא. את צריכה להאמין בעצמך ובכוחותיך, וללכת אחר נטייתך הטבעית ולהקים משפחה. לא לפחוד אלא לתת לתהליך הקמת המשפחה לגלות בך כוחות חדשים, שאולי אפילו לא ידעת שהם טמונים בך. כמובן, שהקמת משפחה אין פירושה שקיעה רק בבעיות פרנסה וגידול ילדים, יש בה הרבה מעבר, אבל גם הצדדים האלה, כשהם נעשים למטרה כל כך נעלה, ממלאים את האדם ונותנים לו המון. בהצלחה.
שאלה: מדוע יוסף לא גילה ליעקב שהוא מלך: מדוע יוסף לא אמר לאביו שהוא עדין בחיים ושמלך (זה נוגד את מצוות כיבוד אב ואם)?
תשובה: השאלה היא שאלה עתיקה. הרמב"ן באר שהשיקולים של יוסף נבעו מהכרה פנימית שהחיים שלו לא היו חיים שצריכים להתנהל לפי השיקולים הרגילים של בני אדם. יש לו שליחות מיוחדת בעולם שכוללת את עליתו כמלך על מצרים וצפייה למימוש החלומות שחלם. הדרך למימוש החלומות חייבו התאפקות והעלמת העובדה שהוא מלך במצרים. בכל אופן העולה מדברי הרמב"ן שאין ללמוד מהתנהגות יוסף הוראה לאנשים רגילים שאינם מתנהלים על פי הכרות פנמיות ועמוקות. יש שקישרו את התנהגותו של יוסף בתכונה המופלאה שהצטיין בה והיא תכונת הצניעות והשתיקה. ללא הצנעת ענינו לא היה יכול לפעול בעולם. יש אנשים צדיקים שהם יכולים לפעול בעולם כל עוד שהם נסתרים. הם הצדיקים הנסתרים. ההתגלות שלהם בטרם עת יכולה לפגוע ביכולתם להשפיע. יוסף הוא הצדיק הנסתר הראשון. יש חוקרים חדשים שבארו שיוסף לא רצה לעורר שוב את המחלוקת עם אחיו והעדיף לתת לשכינה לגלגל את הדברים עד שיזכה שוב להתחבר עם אביו ואחיו. ויש חוקרים שאמרו דבר שעל פני הדברים נראה לא הגיוני והוא שיוסף חשב שגם יעקב הסכים לאחים להוציא אותו ממשפחת בית ישראל.  זהו דבר שקשה להעלות על הדעת
שאלה: האם השמיר היה בתיבת נח?: בפרקי אבות פרק ה מוזכרים 10 דברים שנבראו בבין השמשות של יום השישי של ימי הבריאה. ביניהם גם השמיר, פיה של האתון של בלעם ולפי דעה מסויימת גם אילו של אברהם אבינו. 1) איך אלו שרדו את המבול? בתיבה? 2) האם הם נכנסו לתיבה בזוגות (או בשבעה) או לבד?
תשובה: אין להבין משנה זו כפשוטה. הבריאה האמורה בה, אינה בריאה ויצירה הפיזית של בעלי החיים הללו, אלא שכבר בבריאת העולם נקבע הצורך שיש בהם ונוצרו הכוחות שיפעלו בעת הצורך כדי להגשים את היעוד שהקב"ה קבע להם. לדוגמה: פי האתון, ודאי שלא נברא פה של אתון שהיה מרחף בעולם עד שנולדה האתון של בלעם, אלא שהכוח הניסי שגרם לה לדבר נחקק בבריאה כבר מעת היצרה. הנס שאירע אינו שבירה של המערכת הטבעית, אלא הוא היה עומד ומכן מששת ימי בראשית כדי להופיע - בזמן המתאים לו, בשעה שהיתה האתון צריכה לדבר. וכן אילו של אברהם אבינו. הוא אומנם נולד מעט לפני המעמד העקידה, אבל הכוח שדחף אותו אל הר המוריה וגרם לו להאחז בסבך, ולהיות מוכן להחליף את יצחק על גבי המזבח, כבר היה מוכן מששת ימי בראשית, וכן הלאה.
שאלה: אח שאינו שומר שבת : לצערי אחי עזב את דרך התורה והוא מחלל שבת בפרהסיה וכו. יש לי 2 שאלות בנושא: 1. האם כשהוא נוגע ביין זה נהיה נסך ואסור בשתיה? 2. האם כשהוא מקדש אני יוצאת ידי חובה? (אמא שלי רוצה שהוא יקדש ע"מ לנסות לקרב אותו חזרה, לכן לפעמים הוא זה שמקדש בבית).
תשובה: החזיקו בבית רק יין מבושל כדי למנוע את הבעיה. מה המשמעות של קידוש לאדם שהשבת אצלו חול ואינה קדושה כלל? אם הוא "מקדש", תמלמלי בלחש את מילות הקידוש גם בעצמך כדי לצאת ידי חובה.
שאלה: ביטול קורס ע"י מכללה: נרשמתי לקורס במכללה מסוימת. בטופס רשום שמותר למכללה לדחות את הקורס עד לחודש מאוחר מהתאריך המקורי. כמו"כ רשום כמה אני אצטרך לשלם אם אבטל השתתפות. שבוע לפני תחילת הקורס - המכללה ביטלה את הקורס. הקורס בוטל לחלוטין ולא יהיה גם בעתיד. המכללה מחזירה את כל הכסף כולל דמי הרשמה. מאז הרשמתי ועד שהודיעו לי על הביטול, "בניתי" על הקורס - הפסקתי לשלוח קורות חיים לחברות, תכננתי את שעות העבודה במקום עבודתי לפי הקורס המתוכנן, והתאמצתי למצוא חלופות ללימודי העשרה שאני עושה. השאלה - האם המכללה חייבת לי פיצוי כלשהו?
תשובה: אכן המכללה לא נהגה כשורה בכך שלא עמדה במה שהבטיחה. מאידך, המכללה לא התחייבה לך בשום מקום לפיצוי על נזק כזה, לא הייתה התקשרות מחייבת ביניכם, ואף לא הייתה מודעת לחשבונות והשיקולים שלך. אם כן, הנזק שנגרם לך אינו לכל היותר אלא גרמא בלבד, כלומר נזק עקיף שלא ניתן לחייב עליו, ונראה שאינו מוגדר אפילו כגרמא. לסיכום: המכללה אינה חייבת לך פיצוי כלשהו. הרב ניר אביב.
שאלה: בית הוראה לטהרת המשפחה: איזה שאלות אפשר לרשום על המושג משפחה?
תשובה: בית ההוראה נותן שאלות הקשורות בטהרת המשפחה, אלו דינים הקשורים בהקמת בית יהודי וכשר. בעז"ה לקראת חתונתך אתה תלמד אותם.
שאלה: הוצאת שיער מהגבות: יש לי שיער ברווח בין שתי הגבות, האם מותר לי להוריד אותו עם פינצטה?
תשובה: באופן כללי אסור לבן להוריד שיער מגבות כיון שדבר זה מיוחד לנשים ולכן יש איסור של לא ילבש, אבל אם הדבר מפריע לך לכל מיני עניינים תשאל רב באופן אישי אפילו בטלפון.
שאלה: ברכת הגומל בכמעט תאונה: 1. הייתי כמעט מעורב בתאונה. ירדתי מהאוטובוס ובאותו רגע הגיע אופנוע במהירות מטורפת שחלף על פני וחצי שנייה הפרידה ביני לבין תאונה קטלנית עם אופנוע. הרגשתי האישית היא שניצלתי מפגיעה קשה עד קטלנית. האם אני צריך לברך הגומל? 2. האם להביא סכום כסף גדול מתנה לאח שמתחתן נחשב כמעשרות? ("עניי ביתך".?) 3. האם מותר לי להריץ תכנה במחשב ביום חמישי בידיעה שהוא ימשיך להריץ עד יום ראשון כולל שבת? (צרכי צבא)
תשובה: 1. לא מברכים ברכת הגומל במציאות כזו אך לה' יתברך בלשונך על הנס שעשה עימך. 2. כיון שצרכי החתונה הם רבים, נראה לי שהמתנה יכולה להחשב ככספי מעשרות, אא"כ האח ממש לא צריך עזרה. 3. כן, כמו כל דבר שהפעולה מתחילה בערב שבת וממשיכה מאליה בשבת.
שאלה: מכירת ספרי קודש לגוי: אדם שכתב פרשנות בספר שמות מפרסם את ספרו באתר אינטרנט. השבוע התקשרו איתו מספר אנשים נוצרים המתעניינים בפרשנותו את ספר שמות ומעונינים לרכוש את הספר. האם ישנה בעיה הלכתית למכור לגוי ספר תורני? אומנם לא נשמע מהתייחסותם שמא יעשו דבר שלילי עם הספר, אך אולי עצם המכירה לאנשים כאלן פוגעת ופוגמת בקדושת תוכן הדברים הכתובים בו?
תשובה: יש בעיה בלימוד תורה לנוכרים.
שאלה: יד ביד אחרי החופה וחדר ייחוד: ברוך ה סגרתי ווארט ואנחנו מתחתנים בעזרת ה תוך שלושה חודשים. שמעתי שאחרי החופה הבעל נותן לאישה יד והולכים יחד לחדר ייחוד, זה נכון? אם כן, מה הסיבות לכך. דבר שני שרציתי לדעת, מה העיניין בחדר ייחוד?
תשובה: יש בכך מנהגים שונים. אני למדתי בישיבת מרכז הרב ושם ההדרכה היתה לתת יד לכלה לאחר החופה אולם עתה שמעתי שיש שמדריכים להימנע מלתת יד בציבור. בנוגע לנתינת יד בפני רבים כתבתי כבר במקום תשובה על כך אולם יתכן שגם מי שאוסר לתת יד לאישתו בפרהסיא נוהג לתת יד לכלה לאחר החופה. זהו חלק מהדינים המיוחדים שהתירו בכדי לשמח את החתן והכלה. ענין נתינת היד יש שמצאו לכך צד הלכתי שהבעל הוא זה שצריך להכניס את כלתו לחופה. חדר יחוד הוא לחלק מן הדעות החופה. לאחר מעשה הקידושין צריך לעשות נישואין לאישה. ונחלקו מה מוגדר כחופה שיכולה לעשות את הנישואין. יש דעה ברמ"א שהחופה היא שהחתן והכלה אוכלים במקום צנוע. ויש דעה שהיחוד של החתן והכלה בחדר ששייך לחתן זו החופה. בכל אופן יש אומרים שהחתן הוא זה שמכניס את הכלה לחופה. זאת הוא עושה על ידי שהוא לוקח אותה בידו ומוביל אותה לחדר היחוד. אולם מלבד הצד ההלכתי יש כאן גם הוראה שנועדה בכדי לקרב את הדעת של החתן והכלה שלא יתבישו אחד בשני. נתינת היד בפרהסיא היא חלק מהציור שצריך להיבנות בנפש של החתן והכלה שמאותה עת הם נהפכים להיות קרובים לא רק בנשמתם אלא גם בצדדים הפשוטים של החיים. הצלחה וברכת ה' עליכם.
שאלה: מנהגי קבורה בירושלים: 1. מה הם המנהגים לגבי ליווי הורה בקבורה בירושלים? 2. האם יש הבדל בין בנים לבנות הנפטר? 3. מהו טעמו של המנהג?
תשובה: 1. בירושלים נוהגים שילדים לא הולכים אחרי הוריהם. 2. בייחוד בנים. 3. הטעם הוא על פי החוכמה הפנימית, הוא לא על פי הנגלה.
שאלה: הפחדה לתשובה: עקב דברים שאמרתי למישהי בגין גיהנום, עולם הבא, שכר ועונש וכדומה זה נראה כאילו "הפחדתי" אותה לתשובה, לא בכוונה גמורה כמובן אלא מתוך דאגה אליה שלא תכלם ורצון טוב שתזכה למה שזכיתי אני. העניין הוא שהדבר מאוד מזכיר לי את סיפור חנה ופנינה שפנינה גם התכוונה לטוב אבל גרמה לצער רב לחנה ובגלל זה סבלה עונש כבד ביותר, האם זה דומה למקרה שלי שבו גרמתי לה צער שעוררתי אותה לתשובה או שהדבר הכרחי לתשובה בכל מקרה? האם יש התיחסות כלשהי של ח לדברים מבחינה מוסרית או הלכתית?
תשובה: כמובן שאם התכוונת לטובה, אין לך לחשוש כלל, והקב"ה דיין צדק, שאינו מעניש אדם על מעשים טובים שהוא עשה. ואם כוונתך הייתה לטובה, להחזיר אותה בתשובה, הרי שאין לך ממה לחשוש. אומנם כבר הכיר מרן הרב קוק שהדרך הטובה והמתאימה לדורנו אינה דרך איום והפחדה בעונשי גהינום, אלא דווקא בדרך של הדגשת החיוב והטוב שביהדות, בתורה ובמצוות. ואשרי מי שידע לחבב שם שמים על הבריות ולהאהיב את הקב"ה ומצוותיו. אומנם ישנה דעה שפנינה רצתה להכעיס את חנה כדי לגרום לה להתפלל, אך שם לא מדובר על הסברת עניין התשובה, אלא על גרימת צער רב. מכל מקום בכתוב עצמו לא נאמר כלל שהיא נענשה, וגם בח זו רק דעה אחת, וגם אותה אין להבין כפשוטה, כמו רוב דברי חכמינו שאינם מתפרשים כפשוטם אלא רומזים לענינים עמוקים, כפי שמסביר רבנו הרמב"ם במו"נ.
שאלה: קדיש על אדם זר: האם מותר לבן שלי לומר קדיש יתום על אדם זר, כאשר הוא לא יתום, בשכר? האם יש כאן בעיה?
תשובה: אם ההורים לא מקפידים, מותר. הרב חיים כץ
שאלה: מציאת אבידה בבית שלי: ביתנו הוא בית "פתוח", שבו מתארחים אורחים ושכנים לעיתים קרובות. לעיתים נמצאים אצלנו פריטי לבוש וכדומה שאיננו יודעים למי הם שייכים. הערמותם בבית גורמת אי נעימות ותחושה של "חוב" כלפי מישהו. האם ניתן להשתמש בהם או אף לזורקם? זה יהיה קשה לשאול את כל המתארחים האם חפץ זה הוא שלהם.
תשובה: כדאי להכריז, ולאחר פרק זמן סביר שהבעלים לא באו לדרוש את החפץ הדין כך: בחפץ רגיל ומצוי בשוק על בעה"ב לשום את החפץ ולרשום את שוויו בפנקסו, אח"כ יכול להשתמש בו. אם מדובר בדבר החשוב לבעליו כגון מזכרת חשובה וכדו' והוא דבר שאינו מתקלקל אם יניחנו, עדיף להניחו עד שיבוא אליהו. אם אין לו מקום לכך ישום דמיו כאמור. בשם הרב אברהם יצחק הלוי כלאב שליט"א (אב"ד ירושלים, ראש כולל דיינות פסגות)
שאלה: נטילת ידיים אשר יצר לאחר זמן: במידה ואני נכנסת לשירותים ובצאתי שכחתי לעשות נטילה ולברך אשר יצר, ואז אני נזכרת, אפשרי ליטול ולברך כעת, או שכבר עבר הזמן?
תשובה: השו"ע פוסק שיש לברך ברכת 'אשר יצר' לאחר עשיית צרכיו. וכותב ה'משנה ברורה' שאפילו אם עבר זמן רב מאז צאתו מן השירותים, עדיין חייב לברך. אולם אם הוא כבר צריך להתפנות שוב ואז נזכר שלא ברך בפעם שעברה שיצא מהשירותים, אזי אינו מברך. והגר"ע יוסף שליט"א פסק לבני עדות המזרח שאפשר לברך עד 72 דקות לאחר שיצא מן השירותים, אלא אם הוא צריך שוב להתפנות, שאז כבר איבד את ברכתו. (מקורות: שו"ע או"ח סי' ז, ובפסת"ש על אתר, שו"ת יחוה דעת ח"ד סי' ה) הרב אלחנן לוין
שאלה: מדינה בניגוד לרצון השי"ת (כביכול): אני בחור שכיום הינו חוזר בתשובה קרוב ל-10 שנים ומגדיר את עצמו בעל השקפה חרדית-לאומית (שעד לפני כמה שנים התנדנדתי בין ההשקפות השונות) ומשתדל ללכת ע"פ תורת הרב קוק זצ"ל. אני נתקל לא פעם באנשים (ביניהם קרובי משפחה) בעלי השקפה חרדית שטוענים שהמדינה היא מעשה של היצר הרע (כפי שהאדמור מסאטמר טען בעבר) ושכל הקמתה היא בניגוד לרצון השי"ת ואיך אני בתור מזרוחניק ממשיך להגיד הלל ביום העצמאות גם לאחר הגרוש מגוש קטיף. בגלל היותי תלמיד של הדף היומי יש לי מספיק מקורות ורמזים מתוך הגמרא ומתוך מפרשים אחרים (ביניהם הרב קוק זצ"ל) לגבי יום העצמאות ודרכי הגאולה בדורות האחרונים וביחוד בדור שלנו. האם להביא בפניהם את כל המקורות שאני מחזיק בהם (אפילו שאני יודע כמעט בודאות שזה לא ישכנע אותם) או שמא עדיף לי לשתוק ולתת להם להמשיך לחיות בהזיות שלהם שהרי השקפות מהסוג שהם מחזיקים בה כבר הובילו את עם ישראל בעבר למשרפות ולכבשנים באירופה?
תשובה: אין טעם להתווכח עם מי שאינו מבין את הערך של קיבוץ הגלויות וישוב הארץ שנעשה על ידי הקמת המדינה. אף על פי שהממשלה של היום מקולקלת בהתנהגותה כלפי המתנחלים, הערך של הקמת המדינה הוא גדול ויש בו קידוש ד' לעיני הגויים. עם ישראל אינו עוד בגלות בארץ העמים הטמאה אלא בארץ הקודש. ואי אפשר לדרוס כל יהודי כפי שזה היה בגלות. ועל כל זה עלינו להודות לד' ית'.
שאלה: פיצה עם טונה: אנחנו תלמידי כיתה ח בקיבוץ סעד (אשכנזים וספרדים) מעוניינים להזמין פיצה. רצינו לדעת האם יש בעיה בלהזמין פיצה עם טונה?
תשובה: לגבי אכילת חלב ודגים (טונה) נחלקו בזה הפוסקים. בב"י ביו"ד (סי' פ"ט ס"ג) כתב שאסור לאכול חלב ודגים יחד כיון שיש בזה סכנה, וכ"פ הפת"ת שם בשם כמה אחרונים. אולם הרבה אחרונים כמו הש"ך והט"ז וערוה"ש שם חלקו על מרן בזה וכתבו שרק דגים ובשר יש בזה סכנה ואסור אבל חלב ודגים מותר. למעשה רבני אשכנז התירו בזה, ואילו רבני ספרד ברובם ובראשם הרב עובדיה יוסף אסרו בזה וכדעת מרן המחבר.
שאלה: אמירת אמן : שמעתי שצריך לומר אמן כשהפה נקי מאוכל, זה נכון? אם כן, האם לענות אמן לברכה של מישהו אחר כאשר אני באמצע באכילה או שעדיף לא לענות בכלל?
תשובה: הצורך בפה נקי הוא בשעת אמירת הברכה, שכן נאמר: "ימלא פי תהלתך". אין צורך בפה נקי בשעת עניית אמן. אולם ראוי שאם את רואה מישהו העומד לברך ואת יכולה להמתין רגע מלאכול, תחכי ותעני אמן בפה ריק ומלא תהילה לה'. הרב אלחנן לוין
שאלה: קסאמים באמצע התפילה: אני מתפלל שחרית בבי"ס עם ילדים בגילי (9). אני גר באשקלון ושמה לצערנו הרב יש הרבה קאסמים. אם אני נמצא באמצע תפילת שמונה עשרה (עמידה) ואז אני שומע אזעקה, מה אני צריך לעשות ללכת למקלט או להמשיך בתפילה כמו הסיפור עם רבי יהושע? וגם מה צריך לעשות ששומעים אזעקה אם אני לא נמצא באמצא תפילת שמונה עשרה אבל באמצע תפילה?
תשובה: אם אתה שומע אזעקה אתה צריך ללכת למקלט גם באמצע תפילת שמונה עשרה. ולהמשיך במקלט את התפילה. ואני מברך אותך ואת כל תושבי הדרום שד' ישמור אתכם מכל צרה ויכה את אויבינו מכה נצחת.
שאלה: מה עדיף - לסכם שיעור או להתרכז בשמיעתו?: האם עדיף לבחור ישיבה לסכם את כל השיעורים אליהם הוא נכנס, כדי שבעתיד יוכל לחזור עליהם ולזכרם? כי מצד שני, הרבה דברים במהלך הסיכום הבחור לא זוכר, כי עסוק בכתיבה ובנסיון לשחזר את מה שהרב אמר, וכך לא יוכל להבין 100 מן השיעור.
תשובה: אין בכך כללים. הענין תלוי במה שעוזר יותר לבחור להבין. לימוד עיון עיקרו אינו לחזור רק על מה שהרב אומר אלא בעיקר להבין לעומק את הנאמר. גם אם לא מצליחים להבין את כל הפרטים אולם מה שמבינים מבינים לעומק יש בכך מעלה גדולה. הסיכום צריך להיות אמצעי לבהירות ההבנה. אם הסיכום עוזר לבהירות ההבנה יש לסכם. אולם אם הוא מפריע להבנה יש להמנע ממנו. עדיף שלאחר השיעור התלמיד יסכם רק חלק מהשיעור אולם יסכם מתוך מה שהבין. והצלחה בבהירות והעמקה בלימוד.
שאלה: ממתי ניתן לקפל את התפילין: א) מהו השלב בתפילת שחרית בו מותר לכתחילה לקפל תפילין? (האם דווקא אחר עלינו לשבח?) ב) מי שממהר בתפילת שחרית, ורוצה לצאת מוקדם (לימודים, עבודה) - מתי הכי מוקדם הוא רשאי להוריד את התפילין?
תשובה: א. אחרי "אשרי" ו"ובא לציון". ב. לקראת הסוף של "ובא לציון".
שאלה: להחליף בגד עליו בירכתי שהחיינו: 1. האם יש חשש של ברכה לבטלה כשאדם בירך על בגד חדש שהחיינו, כי שמח בו. ולאחר זמן קצר ביותר, כשהשתמש בו פעם אחת - הוא רוצה להחליפו בחנות? 2. האם גם על הבגד שלוקח במקום הראשון יש לברך שהחיינו?
תשובה: 1. בזמן שהוא ברך הוא היה באמת שמח והודה לה'. 2. אני חושב שכן, כי זה בגד חדש.