LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: אבילות וחודש אדר: כשניכנס אדר מרבים בשימחה. איך לשמוח כשנפטר בעלי (ז ל) לפני 6 חודשים, ואבי (ז ל), לפני 4 חודשים?
תשובה: ב"ה לך. צר לי לשמוע על כל מה שעברת, זה ממש נורא, כל כך הרבה כאב, כל כך הרבה צער, באמת לא פשוט לצאת מכך, לא פשוט להתעלם ממה שהיה ולהמשיך הלאה. שאלה גדולה את שואלת, כיצד להרבות בשמחה כאשר המציאות כל כך לא פשוטה! ואני כל כך מבין אותך. אבל, יחד עם כל זאת, חשוב לדעת נקודה אחת מאוד מאוד חשובה. יש מקום לצער, יש מקום ביהדות לכאב ולביטוי שלו, אך חשוב לדעת לא לשקוע בו. פעמים רבות, כאשר אדם מוקף בדברים לא פשוטים, הוא שוקע בצער ובכאב, ועל ידי כך הוא הורס לעצמו את כל החיים. חכמנו זכרונם לברכה לימדו אותנו לתת לכל דבר את המקום שלו, ועל ידי כך לבנות איזון נכון בנפש ובחיים שלנו. לתת לצער את המקום ויחד עם זאת לתת לשמחה את המקום. לא לתת שדבר אחד יכריע את הדבר האחר, שכן אז האדם יצא שבור או מרחף מעל המציאות ומנותק מהחיים. כבר אמר לנו כך החכם מכל האדם, שלמה המלך, בספרו קהלת שיש עת לספוד ויש עת לשמוח, ודבר בעיתו מה טוב. השמחה יש בה כח מאוד מחזק ומאוד בונה, מה שבדרך כלל הכאב לא נותן את הדברים האלו. נכנסת למציאות לא פשוטה, מציאות שבה שני דברים כמו מתנגשים אצלך, ודבר זה קורא לך להתעלות ולהתקדם, ממש מתוך הקושי, להתגבר ולדעת לפרוח. זה נשמע הזוי, זה נשמע מנותק, אבל זו אמת גדולה. כבר בהלכות אבלות אמרו לנו חכמים שאף שיש אבלות בהלכה, יש בה דרגות, וככל שעובר הזמן מהאבל כך האבלות נהיית יותר קלה ויש יותר מקום לעליה בשמחה פנימית. את יודעת, היו גדולי ישראל שסבלו מאוד, מדברים ממש לא פשוטים, והם ידעו להתעלות בזמנים של שמחה, וממש לשמוח מכל הלב, ולחיות את השמחה, אך היו אלו גדולים עצומים באמת, ולא כל אחד מאיתנו מסוגל. ובכל זאת, אף שאינני יודע אם את תהיי מסוגלת ממש לשמוח, אך חשוב מאוד לתת לצדדים החיוביים מקום, ואולי דווקא בזמן זה, הדבר חשוב שבעתיים. נסי להפוך את הכאב למנוף, נסי לבחון את הדרך איך הקושי והכאב לא יהפכו אצלך למשהו משתק, אלא למשהו שדוחף קדימה. את יודעת, חמותי שתחיה סבלה מפטירה של בעלה אחר שהיה במצב סיעודי במשך כמה שנים, ועם כל הקושי, שהיא נושאת אותו עד היום, היא מובילה בגבורה אמיתית, לחיות עם הכאב, ועם אמונה! לעזור לאחרים להתמודד מתוך ההתמודדות שלה, והיא ממש נהייתה מכך אדם גדול ומשמעותי מאוד ביום יום שלו, ואנשים ממש מתפעלים ממנה. זה לא קל, אבל עצם השאלה שאת שואלת מראה עד כמה הדבר באמת נמצא אצלך בהתמודדות, וממילא נותן לך את הפתח להתעלות. היי חזקה, ואשמח לעזור עוד בכל מה שאוכל. הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: שובבי"ם: האם יש מנהגים מיוחדים לימי השובבי"ם לפי מנהג תימן?
תשובה: אין מנהגים.
שאלה: מוסר אביך: א. האם הספר מוסר אביך מתאים לבחור בכיתה י"ב כספר הדרכה בעבודת ה? ב. הספר הנ"ל נכתב בתקופה מוקדמת, בזוימל, האם הוא אכן משקף נאמנה את שיטת הרב?
תשובה: א. אם הבחור הוא ירא שמים באופן בסיסי ובעל הבנה טובה יכול הוא ללמוד בספר ולקבל את הדרכותיו. ב. בודאי שהספר משקף את שיטת הרב, כי הרב צבי יהודה זצ"ל שלא היה כמוהו בהבנת אביו הרב זצ"ל ובהבנת הדור הוא לומד את הספר ועליו אנו נשענים.
שאלה: פילוסופיה ויהדות : 1. הפילוסופים מאמינים שהם הכי עליונים ושאר העם נמוכים, 2. ואם התשובה היא שזה לא נכון אז למה היהדות קוראת לרבנים מסוימים פילוסופים יהודים הרמב"ם, שלמה המלך, רבנים בתקופת הזהב בספרד הכוזרי 3. למה לומדים כוזרי אם הגמרא בחגיגה אומרת במופלא מימך אל תדרוש ואסור לשאול מה למעלה ומה למטה? 4. האם רב לפני 450 שנה ניקרא אחרון?
תשובה: שמחתי מאוד לקבל את שאלותיך היפות, שאלות המראות על חשיבה ועל רצינות, ואשתדל לענות עליהן אחת לאחת בעזרת ה'. 1. אכן אתה צודק שהפילוסופים מאמינים שהם הכי עליונים. הפילוסופים מעריצים את כח השכל, הם חושבים שהשכל הוא הכח העליון ביותר שיש באדם, ולכן האדם השלם בשכל הוא האדם השלם ביותר. אכן אין ספק שהשכל הוא כלי מאוד חשוב שה' נתן בנו, וחשוב מאוד שאנו נשתמש בו נכון, וכך נוכל לנצל עד הסוף את המתנה הגדולה הזו. כל לימוד התורה שלנו הוא על ידי השכל, אך יחד עם זאת, עם הבנה בחשיבות השכל, אנו מבינים שעדיין הוא כלי בלבד. 2. היהדות קוראת לרבנים מסוימים פילוסופים בשל היותם מגדירים את יסודות האמונה בהגדרות שכליות. אך לא היו הם פילוסופיים אלא אנשים גדולי האמונה בה', וצדיקים גדולים. חשוב מאוד שלא להחליף ביניהם לבין פילוסופים גויים, שאצלם יש רק שכל ואין מעבר לשכל. חשוב לדייק, שבניגוד לרמב"ם ועוד כמה רבנים מרבני ספרד שיותר מוגדרים כפילוסופים יהודים, אך רבי יהודה הלוי בספרו הכוזרי בעל גישה שונה, הוא לא מעלה על נס את כוחו של השכל, אלא את כוחה של האמונה ואת בסיסה שהוא הנבואה שהיא מעבר לשכל, אלא היא אלוקית. 3. הגמרא במסכת חגיגה דיברה על מה שהוא למעלה ולמטה, ואילו בספר הכוזרי עוסקים בעולם שלנו ולא למעלה ולמטה. אמנם בעולם שלנו יש כאלו המתייחסים רק לרובד החיצוני של העולם, רק למה שנראה בעין המוחשית, ואילו באמונה בעולם, ובכל העיסוק באמונה אנו עוסקים בפנימיות של העולם, ביעד של העולם, וכאן אין מה למעלה ומה למטה אלא בירור התפקיד שלנו בעולם, ובמשמעות החיים שלנו. 4. רב לפני 450 שנה עדיין מוגדר אחרון. ידידי, קיצרתי על מנת שהדברים יהיו ברורים, אך חשוב מאוד לדעת שאנו נוגעים בנקודות קצרות מתוך נושאים שלמים הדורשים לימוד מסודר ועקבי, אם תרצה אשמח לעזור לך ללמוד את הדברים לעומקם, ואעזור לך להתקדם הלאה בעצה והכוונה. בברכת הצלחה רבה הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: תפילין וטלית באותו כיסוי: האם מותר לשים תפילין בכיס הטלית באופן שכשבא לקחת את הטלית נוגע בטלית ראשונה ולא נוגע בתפילין? וכן לעניין סידור בכיס הטלית.
תשובה: מותר. (שו"ע כה,א)
שאלה: גט ללא נוכחות האישה.: זוג המתגורר בניו יורק התגרש גרושים אזרחיים (מבחינת מדינת ניו יורק הם גרושים) הרכוש חולק, המזונות לילדים הקטנים שולמו מראש כחלק מהסדר חלוקת הרכוש. מכיוון שהגיע לידיעת האישה שהבעל מתכוון לעלות לישראל, היא מתנה את הגרושים הדתיים בכך שהבעל יפקיד סכום כסף גדול מאוד עבור הלימודים של 2 הילדים הקטנים. הוא מסכים בתנאי שהיא תפקיד את אותו סכום שהוא מפקיד. היא טוענת שאין לה. השאלה שלי היא: האם ניתן לתת לה גט ללא נוכחותה הפיזית למרות שהיא הביעה הסכמה לגט גם טלפונית לרב הקהילה וגם במכתב כאשר היא מתנה את הסכמתה בהפקדת סכום הכסף כשהיא לא מוכנה להפקיד את אותו הסכום בעצמה?
תשובה: אי אפשר להשיב תשובה מדויקת מבלי לשמוע את הפרטים משני הצדדים. תיאורטית יש מושג של שליחות בגט, אבל משתדלים לתת גט ישירות. מהשאלה אני מבין שלא מדובר בבעיה של נוכחותה הפיזית אלא גם בהסכמתה, ואם אינה מסכימה אי אפשר לתת גט בעל כורחה. האם ההסכמה הטלפונית נחשבת הסכמה, אי אפשר להשיב אלא בשיחה ובבירור בבית הדין.
שאלה: אזכרה בשנה מעוברת האם בשנה או 11 חודש?: חמותי נפטרה בבוקר שבת הגדול י"ב ניסן תשע"ג (23.3.2013) ואני מבררת בעבור בעלי מתי צריך לקיים אזכרה- האם כעבור שנה או 11 חודש? מוצא המשפחה מרומניה הונגריה אבל אני יודעת שהמשפחה הולכת על פי עדות ספרד (אמנם אין להם זיקה לדת אבל מהמנהגים היחידים שקיימו עשו זאת לפי עדות מזרח). בנוסף, מכיוון שהשנה היא שנה מעוברת אנחנו עוד יותר מבולבלים. מראש!
תשובה: שלא תדעו צער, האבלות מסתיימת בסיום שנים עשר חודשים ביב' אדר ב' לכול העדות. הספרדים נוהגים לקיים שני אזכרות ב11 וגם ב12 חודשים. עם התפילות והברכות. האשכנזים נוהגים בסוף יב' חודש בלבד.
שאלה: חיוב על זריקת טלפון לפח: תלמיד שלי בכיתה ו לקח מכשיר טלפון של מורה שנשכח בשיעור וזרק אותו לפח משם הגיע למטמנת האשפה. שאלתי היא, האם ניתן לחייב את התלמיד או את הוריו בגין הנזק שנגרם למורה? אם כן בכמה ניתן לחייב, האם במחיר שווי המכשיר?
תשובה: מעיקר הדין, קטן, שאינו בן שלש עשרה שנים ויום אחד, שהזיק או גנב, פטור, וזאת מכיון שח הגדירו אותו ש"אינו בן דעת". ואף לאחר שיגדיל אינו חייב מן הדין לשלם על נזקיו גניבתו וכו'. מכיון שבעת המעשה הוא היה פטור, ואין ה"דעת" שנוספת לו לאחר שהגדיל גורמת להתעוררות החיוב שכבר נפטר ממנו (בבא קמא פ"ז. בבא מציעא ק"ב. שולחן ערוך חושן משפט סימן שמ"ט וכן תכ"ד ועוד ) גם את הוריו אי אפשר לחייב אלא אם כן הייתה התניה מפורשת בעת קבלתו של הילד לבית הספר, שההורים מתחייבים לשלם על נזקי ילדיהם. אמנם כתב הרמ"א (שולחן ערוך אורך חיים שמ"ג ) בשם בעל תרומת הדשן שמידה טובה ללמדו ולחנכו, לאחר שיגיע לגיל מצות, שיפייס את הניזק או הנגזל או בדברים או בת סמלי, ויחזור בתשובה על מעשיו, שעשה בקטנותו. יתירה מזאת, יש חובה על אביו ואמו מדין חינוך להפרישו מעשיית איסורים ועליהם חלה האחריות לדאוג שמעשים מעין אלו לא יישנו ויחזרו על עצמם, ובוודאי שיש להם חובה לשוחח עם בנם על חומרת המעשה, למחות בו, ולדאוג שדבר זה לא יקרה שוב, אך אין זה מטיל עליהם חובות ת ממוניות על נזקי ילדיהם (שולחן ערוך אורח חיים סימן שמ"ג ובמשנה ברורה שם )
שאלה: מוקצה בחפצים שונים: 1- האם אמבטיה לתינוק היא כלי שמלאכתו להיתר? 2- האם ת"ז זה כלי שמלאכתו להיתר? 3- עציץ כבד מאוד שלא מזיזים אותו,הוא כלי שמלאכתו להיתר? כי לא מזיזים אותו רק בגלל כובדו. 4- האם מי שאוכל בשבת,משמש או "קרמבו",אז הגרעין והעטיפה מיד נעשים מוקצה,וא"א לתת אותם לילד שישחק בהם?
תשובה: לשואל, 1. כן, ניתן להשתמש בה לשימושים נוספים ואפילו לרחוץ תינוק במים חמים (מדוד שמש) אם דרכו לרחוץ אותו בכל יום ויש לו צער ללא רחצה (עיין ביאור הלכה סי' שכו ס"א ד"ה במים ומשנ"ב סי' תקיא סקי"ב). 2. תעודת זהות תלויה בדרך השימוש בה: מי שרגיל לשמור אותה במקום מיוחד ולא להסתובב אתה היא עבורו מוקצה מחמת חסרון כיס, ומי שרגיל לקחתה עמו אינה מוקצה עבורו (שמירת שבת כהלכתה מהדו' תשל"ט פכ"ח ס"ו). 3. אם לא מזיזים רק מפני כובדו - אינו מוקצה, אבל אם נמנעים מלהזיז מחשש שיישבר - זהו מוקצה מחמת חסרון כיס (שו"ע סי' שח ס"ב ומ"ב סק"ח). 4. גרעיני משמש, כאשר יש בבית ילדים שמעוניינים בהם, נחשבים כמיועדים מראש למשחק ואינם מוקצה (שמירת שבת כהלכתה פט"ז הערה ל). מסתבר שהוא הדין לעטיפת הקרמבו, שאם ידוע מראש שבבית זה יש אספן עטיפות העטיפה מיועדת לכך מלכתחילה (ויש שהחמירו בזה, שרק ייחוד מפורש מערב שבת מועיל - 'ויאמר אברהם' הלכות מוקצה עמ' קעה-קעז).
שאלה: ברית בשבת - באמצע בתפילה או בסוף?: האם עדיף לעשות את הברית באמצע התפילה או שיש עדיפות לקיים את הברית בסוף התפילה?
תשובה: בשו"ת חתם סופר (או"ח סי' סט) דן לגבי מה שהנהיג אחד הרבנים להתפלל שחרית בהשכמה (כדי שלא יעברו את זמן קריאת שמע), לערוך ברית מילה ולקיים סעודת ברית ולאוספם אחר כך לתפילת מוסף, האם נכון לסעוד לפני תפילת מוסף, ראה שם. מ"מ מדבריו למדנו שהסתפק רק לגבי הסעודה ולא לגבי עצם המילה שיכולה להתקיים לפני מוסף. אם כי לא כתב שכך ראוי לנהוג לכתחילה. מקור הדיון הוא שבדרך כלל ברית המילה היא בסיום התפילה, לפני אמירת "עלינו לשבח" (ש"ך יור"ד סי' רסה ס"ק כד), וכך הורה המהרי"ל, ראש למנהגי אשכנז בהלכות יום טוב. אבל בהלכות ראש השנה הובא בכל הפוסקים שהמהרי"ל הורה למול תינוק בראש השנה אחרי קריאת התורה, קודם תקיעת השופר, ואם חל ראש השנה בשבת נחלקו הפוסקים האם מלים לפני אמירת "אשרי" או אחרי האמירה. (מנהגי מהרי"ל הלכות ראש השנה, שו"ע או"ח סי' תקפד ס"ד, משנה ברורה ס"ק יב). נראה שהטעמים שהוזכרו להלכה זו יש בהם משמעות לשאלתנו. הבית יוסף בהלכות ראש השנה הביא בשם תרומת הדשן שהסיבה לשינוי בראש השנה היא שאנו אומרים בתפילה "זכור ברית אברהם ועקידת יצחק", ברית אברהם זו המילה ועקידת יצחק זו תקיעת השופר, וכדי להזכיר זכות אבות בראש השנה ראוי לשמור על סדר זה. בודאי שאין זה טעם ההלכה, אלא אסמכתא בלבד, מפני שאם זו הסיבה אין טעם לשנות את סדר הברית בראש השנה שחל בשבת, שהרי אז אין תוקעים בשופר ובכל זאת מקדימים את המילה לאמצע התפילה (כך תמה בשו"ת שבות יעקב ח"א סי' ל). עוד כתב הבית יוסף בשם הרוקח שברית מילה צריכה להיות סמוכה לקריאת התורה מפני שזו כריתת ברית עם השכינה, ושכינה נמצאת אצל התורה ולכן ראוי למול מיד אחרי קריאת התורה המשנה ברורה הזכיר טעם נוסף שמוזכר גם בדברי הגר"א, על פי הגמרא בזבחים (צא,א) שברית מילה נחשבת תדירה יותר מקורבן פסח, אם כך גם ברית מילה שכיחה יותר מתקיעת שופר, והיות שכך יש להקדים את ברית המילה לתקיעת השופר. טעם זה אינו שייך בשבת, שהרי היא שכיחה ותדירה יותר מברית מילה. (מצאתי בשו"ת תורה לשמה לרבנו יוסף חיים סי' עה שכתב מפורש שיש להקדים זמירות שבת לזמירות המילה בסעודת שבת שהיא גם סעודת ברית מפני ששבת תדירה). בלבוש מלכות (או"ח שם) כתב בעל הלבושים שהסיבה לשינוי זמן המילה בראש השנה הוא שהיות שבראש השנה מאריכים את התפילה באריכות רבה בבית הכנסת, ועלולים להתעכב עד לאחר חצות היום, ואין ראוי לעכב את ברית המילה אחרי חצות היום, שהרי זו בריתו של אברהם אבינו עליו נאמר "וישכם אברהם בבקר" וממנו למדנו כי זריזים מקדימים למצוות. בשבת רגילה בדרך כלל מסיימים את התפילה לפני חצות היום, כך שברור שאין סיבה לשנות מן הסדר, ואפשר למול אחרי התפילה. מדברי הפוסקים נראה שהיות שכל טעמים אלו שייכים בראש השנה בלבד, בשאר ימים צריכים למול אחרי התפילה, ולא באמצעה. כך משמע גם בכל הפוסקים שהזכרתי לעיל. אגב המנהג שציין החתם סופר, למול בהשכמה בשחרית, מוקדם ככל האפשר, אציין את מה ששמעתי ממורי סבי הגאון רבי יצחק ידידיה פרנקל זצ"ל רבה של תל  אביב שבעת אירוע ברית אמר שהיות שמברכים את הרך הנימול "כשם שנכנס לברית כן יכנס לתורה לחופה ולמעשים טובים", ראוי לברך תינוק, שכפי שהזדרזו הוריו למולו בהשכמת הבקר, כן יזכו הוריו להכניסו לתורה לחופה ולמעשים טובים מוקדם, ויראו ממנו נחת. אמנם נידון הלכתי אחר הוא האם ראוי להקדים את המילה ולהפסיד נוכחות של ציבור גדול בברית המילה, או שמפני ש"ברוב עם הדרת מלך" נכון יהיה להמתין לעת בה יתאסף קהל רב לכבד את המצוה, גם אם הדבר הוא על חשבון איחור המצוה. נושא עליו יש לדון בפני עצמו.
שאלה: נוסח ספר התורה של רש"י: רש"י בספר שמות פרק כ"ה פסוק כ"ב, מצטט פסוק בתוספת האות וא"ו, כיצד יתכן שלרש"י היתה גירסה שונה? האם חלילה הספר שלנו או של רש"י פסול?!
תשובה: לשואל, קיימות גרסאות שונות בדברי רש"י הללו, עיין במהדורת 'תורת חיים' הערה 35. בכל אופן, ידוע שהיו הרבה הבדלים קלים בנוסח התורה בין רבותינו הראשונים, וכבר הגמרא בקידושין ל ע"א אומרת "אנן לא בקיאינן בחסרות ויתרות", כלומר, יש מילים שקריאתן אחידה אבל יתכן לכתוב אותן בכתיב מלא או חסר (תוספת ו' לחולם או י' לחיריק) והגמרא מספרת שיש מבוכה בנושא זה. כך גם פוסק הרמ"א (סי' קמג ס"ד), שכאשר מוצאים טעות בספר תורה ב"חסרות ויתרות" (הבדלי כתיב מלא וחסר) אין להוציא ספר תורה אחר, משום "שאין ספרי תורה שלנו מדוייקים כל כך שנאמר שהאחרת יהיה יותר כשר". בדורות האחרונים השתפרה אחידות ספרי התורה בעם ישראל, וזאת בעזרת חכמים (כגון הספרים 'אור תורה', 'מנחת שי', ו'קסת סופר') שטרחו לנפות את נוסח המקרא מטעויות וחילופי נוסחאות, הן על ידי בדיקת כתבי יד והן על ידי הערות בעלי ה'מסורה', שהקפידו לציין מקבילות בתנ"ך לכל צורה לשונית (ראה למשל במנחת שי על פסוק זה שציינת, שתמה על גרסת רש"י והוכיח מרשימות המסורה שהנוסח הנכון הוא "את כל"). השוואה בין מסקנותיהם לבין כתב יד בן אשר ומסורת יהודי תימן, שלא היו ידועים להם, מעלה התאמה מדהימה וכמעט מושלמת. להרחבה בנושא זה עיין במאמרו של הרב דוד כוכבי בקובץ 'אור ישראל' נה (עמ' ריט והלאה), שם סקירה על תולדות הנוסח והפניות להרבה הבדלים קלים שהיו בזמן הראשונים.
שאלה: כוננות בצבא: אני משרת בצבא יש שבתות שאנו תופסים כוננות במקרה של הקפצה האם ניתן לעשות כל דבר, כמו: להדליק את האור בחדר ביום כדי שיראו קצת יותר טוב כדי לאסוף את הציוד מהר? מה הגבול?
תשובה: כאשר יש אפשרות למעט באיסורים שלא פוגעים בביטחון מה טוב. כאשר האיסורים מדרבנן אפשר לעשות כול מה שצריך - הדלקת מנות פלורסנט איסור הדלקתה מדרבנן.
שאלה: מניין עם אנשים שכבר התפללו: לצורך תפילה במניין, כמה מהמניין צריכים להיות שלא התפללו עדיין וכן לגבי קריאה בתורה?
תשובה: צריך לפחות רוב שלא התפללו או שלא שמעו קריאת התורה, כלומר - אם יש שישה שלא קראו בתורה, יוציאו ספר תורה והארבעה האחרים ישלימו, כי יש כלל ש"אין דבר שבקדושה בפחות מעשרה". גם בנושא של חזרת הש"ץ, אם יש מניין מצומצם של עשרה אנשים ורוב הציבור כבר סיימו שמונה עשרה, יש מחלוקת האם אפשר להתחיל חזרת הש"ץ או לא: לפי הרא"ש אם אין עשרה שעונים, הברכות קרובות להיות ברכה לבטלה. המגן אברהם בסימן נ"ג מביא בשם המהרי"ל שאם יש חמישה אנשים חוץ מהשליח ציבור, אפשר להתחיל חזרת הש"ץ, אבל המחבר מחמיר בזה. למעשה אפשר לנהוג כמו המגן אברהם שמספיק רוב שגמרו שמונה עשרה, למרות שהמחבר מחמיר בזה.
שאלה: אפשר לחכות לפני ברכת המזון?: האם צריך לברך ברכה אחרונה או ברכת המזון מיד לאחר האכילה או שאפשר לחכות,ללכת לחדר אחר, ורק אחר כך לחזור ולברך?
תשובה: לשואל, עדיף שהברכה תהיה סמוכה לסוף האכילה, משום "זריזין מקדימין למצוות" (הרחיב על כך ב'ישמח לב', לרבי גאגין, אבן העזר סימן י), וגם יתכן שהעיסוק בדברים אחרים ישכיח את הברכה. ברם, אם יש צורך לחכות מסיבה כלשהי, או גם ללכת ולחזור, הדבר מותר. בדומה לכך, יש שנהגו ללמוד תורה ליד השולחן לפני ברכת המזון.
שאלה: כספי ציבור למטרות צדקה: האם מותר לקנות בכספי ועד הורים של ילדי כיתה א שקית ממתקים יקרה יותר עבור תרומה? כספי הועד הם עבור מגוון רחב של פעילויות לאורך השנה. יש אפשרות לשקית ב2 וחצי שקלים ויש שקית של "טל חיים" ארגון חסד, במחיר 6 שקלים. מראש, נשמח לתשובה מהירה משום שיש ביננו דיון בנושא.
תשובה: אם יש הסכמה מצד ההורים מותר.
שאלה: ברכת בורא נפשות על אכילה ורוצה להמשיך לשתות: הרב. ראיתי שהרב כתב שאם אדם אכל משהו, סיים לאכול ורוצה לשתות עכשיו, אם הברכה האחרונה של המאכל הוא נפשות ראיתי שהרב פסק שיברך נפשות ויכוון רק על האכילה ולא על השתיה. אני הרבה זמן מחפש את המקור לכך, אפשר את המקורות של הרב?
תשובה: למשל, אדם שאכל תפוח, שתה כוס מים, הוא הולך מהמקום וגמר את התפוח אבל הוא עדיין רוצה להמשיך לשתות מים בצד השני של האולם - במצב כזה שיברך נפשות ויתכוון לא לצאת ידי חובה על השתיה, אלא רק על האוכל. אני לא חושב שיש מקור לזה, אמרתי את זה מסברא. הסברא אומרת שמן הסתם אדם פוטר את הכל וגם למאן דאמר שמצוות לא צריכות כוונה אם אדם מכוון לא לצאת ידי חובה הוא לא יוצא, וכאן הוא לא רוצה לצאת ידי חובה על המים כי רוצה להמשיך לשתות, לכן הוא יכול לברך ולפטור רק את המאכל.
שאלה: אכילת מוח לבן תורה: למה ראוי לבן תורה להמנע מאכילת מוח?
תשובה: נזכר בדברי חכמים כי אכילת המוח גורמת לשכחה ולבן תורה חשוב מאוד הזכרון לשם הצלחת לימודו.
שאלה: דיני משאבת אינסולין: לרה"ג דוב ליאור א. בשאלה שהתפרסמה באתר בנושא משאבת אינסולין לחולה סכרת בסיון תש"ע, נשאל האם נכון לחולה סכרת שזקוק להזריק אינסולין לגופו כל פעם שאוכל, להימנע בשבת מאכילת מאכלים בין הארוחות, על מנת שלא ללחוץ פעם נוספת על המשאבה. וענה הרב שאין צריך להימנע כיוון שהאיסור בלחיצה על המשאבה הוא רק מדרבנן, ומצד שני עונג שבת גם מצווה מדרבנן. המציאות זה, שרוב חולי סכרת שמזריקים אינסולין לפני האוכל גם חייבים לבדוק את רמת הסוכר בדמם לפני האוכל ע"י מכשיר ניטור סוכר (שמוציא דם כידוע). האם גם במציאות כזה אין צריך להימנע מלאכול בין ארוחות, וקינוחים מיותרים במהלך השבת? ב. באותו נושא נשאל גם הרב, אם ניתן לטבול במקווה כשהמשאבה מחוברת לגוף. וענה הרב שמשאבה לא מהווה חציצה משום שהיא נכנסת לגדר מיעוטו שאינו מקפיד. מציאות המשאבה, זה שחייב בכל מיקרה לנתק את המשאבה מהגוף כדי להחליף את המחט שמחובר לגוף כל כ- 4 ימים. (התהליך של החלפת המדבקה עם המחט הוא 2-3 דקות בלי כמעט כאב לרוב בני האדם) לכן, האם אין להחמיר בנידון זה? במיוחד לפי שנוהגות נשות ישראל להחמיר על עצמם כדברי הרמ"א ביו"ד סי קצח סעיף א,ש"לכתחילה לא תטבול אפילו בדברים שאינן חוצצים גזרה אטו דברים החוצצין"? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "משאבת אינסולין לחולה סכרת"
תשובה: א. היות וזה החיים שלו, הרי הוא נחשב בדרך כלל חולה שיש בו סכנה ואסור לו לצום ביום הכיפורים, עד כמה שידוע, אז הוא מוכרח לעשות את הבדיקות, היות וזה פיקוח נפש. אם בשביל לאכול צריך להוציא דם מותר לסעוד שלוש סעודות שבת, כמו כל אדם. אבל מסתם תענוגות מיותרות, שאדם למשל רוצה למצוץ סוכריה יש להימנע, ופה לא שייך עונג שבת שהוא דרבנן, שיתיר הוצאת דם שהיא דאורייתא. ב. אני לא חושב שצריך להחמיר, היות וזה חלק מהגוף שלו, והוא מעוניין שזה יהיה עליו, זה מיעוטו שאינו מקפיד. ולמרות שנשות ישראל נהגו להחמיר, פה בגלל שזה צורך רפואי, לא נראה לי שצריך להחמיר בזה.
שאלה: גלגולי נשמות, גן עדן ותחיית המתים בעולם הזה: האם מגיעים לעולמנו גם נשמות טהורות? גם כאלו שלא באו לצורך תיקון? שאלה נוספת: כשהקדוש ברוך הוא יחליט לעלות אותי לגן עדן, בתור מי אני נכנס? בתור כל מה שזכרתי בעולם האחרון שהיתי בו כשהייתי חסיד מתוקן? ומה קורה עם משפחותי במידה ולא הצליחו לתקן את עצמם בעולם כשהייתי חסיד מתוקן? בגן עדן אהיה עם הזיכרון כשהייתי חסיד עם משפחה ספציפית אבל כשהם יגיעו מתוקנים הם כבר יהיו בזיכרון של מישהו אחר? ועוד שאלה: מה קורה עם הנשמות שנמצאות בגן עדן בזמן תחיית המתים בעולמנו?
תשובה: כן, כי כל נשמה טהורה באה לעזור בתיקון העולם כמו שהיו כל גדולי ישראל. נזכר בספרים כי כל אחד יעלה כמו מי שהיה בעולם הזה ולא כמישהו אחר. בעזרת השם כל הנשמות יקומו בתחית המתים.
שאלה: הכשרה לפסח של כלי פורצלן: הרב, אני מבקש לדעת האם כלי פורצלן שמבקשים להכשיר לפסח, נדרש שלא השתמשו בהם זמן רב קודם, או ניתן להכשירם מיידית. במידה ונדרש זמן רב, מהו פרק הזמן?
תשובה: אם לא השתמשו בהם שנה והם חלק מסרויס יקר יש מקילים.
שאלה: איך מחשבים שעות זמניות?: איך מחשבים שעה זמנית במחשבון כיון שהמחשבון מחלק במאה והשעות ב60 דקות ב מראש
תשובה: לשואל, לא הבנתי כל כך מה הבעיה. אם ידועה לך שעת ההתחלה ושעת הסיום של היום (למשל, בהנחה ההלכתית שמחשבים מזריחה עד שקיעה ובהנחה שהזריחה ב - 6.28 והשקיעה ב- 17.22, כמו היום), עליך ללכת בשלושה שלבים: א. לחשב כמה דקות יש מהזריחה עד השקיעה. בדוגמא הנ"ל: יש 10 שעות שלמות מ 7.00 עד 17.00. כפול ששים דקות   600 דקות. תוסיף עליהן את מספר הדקות מ- 6.28 עד 7.00 (32 דקות) ועוד 22 דקות מ- 17.00 עד 17.22, סך הכל 654 דקות. ב. חלק במחשבון 654 ב - 12 (לחלק את 654 הדקות ל- 12 שעות זמניות ביום) ותקבל 54.5, כלומר, כל שעה זמנית היא 54 דקות וחצי. המחשב מציין את זה כ"חצי" (הספרה 5 שאחרי הנקודה) ואתה מתרגם את זה לחצי דקה   30 שניות. ג. כעת, אם ברצונך לדעת למשל את סוף זמן קריאת שמע (עד סוף שעה שלישית, על פי הגר"א - מהזריחה), הכפל 54.5 כפול 3 (163.5   שעתיים ו -43 דקות ועוד חצי דקה), וכעת תוסיף לשעת הזריחה את הזמן הזה, ותגיע למסקנה שסוף זמן ק"ש על פי הגר"א הוא 9.11 ועוד חצי דקה. תנסה לתרגל ותראה שזה קל מאוד גם בלי מחשבון. בהצלחה!
שאלה: שירת נשים בלהקה: הרב. החלטתי לא ללכת להופעות שיש בהם שירת נשים. אך רציתי לשאול אם יהיה היתר ללכת להופעות כדוגמת הפרויקט של עידן רייכל, שהעיקר שם זה המוזיקה והשירה ולא ההופעה החיצונית. כמו כן זה דרך מיקרופון ואני יושב רחוק. רוב השירים מבוצעים ע"י גברים והזמרות משמשות כזמרות ליווי לרוב. בנוסף זו להקה שאני מאד אוהב! האם יהיה מותר?
תשובה: אמנם יתכן שיש פוסקים שיקלו, אך אין זו שיטת רוב חכמי ישראל ולכן אם כבר זכית לקבל זהירות משירת נשים החזק בעמדתך עד הסוף ותתברך מן השמים.
שאלה: האם רב יכול להתיר לדחות חתונה?!: אני ובת זוגתי סגרנו תאריך לחתונה באולם אך לא ברבנות,לפני כשבוע ויומיים סבא של ארוסתי נפטר,אני אמור להתחתן בע ה עוד כשמונה חודשים,לפי מה שאני יודע אסור לדחות חתונה גם עם לא נרשמנו עדין ברבנות,ידוע שבמקרה של אבל ויש חתונה המשפחה שנמצאת באבל צריכה כאילו לשרת את האורחים ולא לרקוד ולשמוח עם בני הזוג,כנ ל גם האמא של החברה. בת זוגתי רוצה לדחות את החתונה מסיבה כזו שהיא תיהיה עצובה ביום חתונתה בגלל שאמא שלה ובני דודיה לא ישמחו בשמחתה, היא ביקשה שאתחשב בה ויבין אותה, אני מבין מתחשב ברצונות שלה,כל חיי ארצה שהיא תיהיה שמחה ומאושרת. ברצוני לשאול כמה שאלות. א. מה אני עושה במצב כזה?! ב.האם יש אפשרות שרב יתיר לי לדחות את החתונה?! ג.מה ההשלכות של דחיית חתונה מבחינה דתית ומוסרית בגלל אבל?! ד. מה אני אמור לעשות כדי לרצות את בת זוגתי?! ה. האם אני צריך למלא את רצונה של בת זוגתי,כדי לא לגרום לה ליהיות עצובה וכואבת ביום חתונתה?! אשמח עם תענו לי על כל שאלותיי בצורה ברורה,זה חשוב לי מאוד. ולילה טוב.
תשובה: ב"ה לך. ראשית שמחתי מאוד לשמוע שזכית למצוא את בחירת ליבך, ושבעזרת ה' תזכו להקים ביחד בית נפלא, של אהבה ושמחה, ושל כל הדברים הטובים. לצערנו, פעמים שהדברים הגדולים והטובים באים בדרכים מורכבות, שיש בהן גם דברים לא כל כך קלים. אין ספק שפטירה של הסבא היא דבר לא קל, והיא גם באופן טבעי מכבידה על המשפחה. יחד עם זאת, חשוב מאוד לשקול את הדברים בכובד ראש. אנו בגישה שדחיית נשואין זה דבר לא פשוט. במיוחד במצב בעולם שבו יש המון יצרים והמון התמודדויות, ככל שיש יותר זמן בין ההחלטה להתחתן לבין המימוש שלה, כך הדבר מורכב יותר. זוגות רבים במשך זמן זה מתחרטים, או לפחות נכנסים למתחים לא בריאים, ופעמים לעוד תופעות לא פשוטות. לכן כדאי וחשוב להקדים את הנשואין כמה שיותר, וכך להתמודד ביחד עם הדברים. חשוב מאוד לדעת שלפי ההלכה האמא שלה יכולה להשתתף בחתונה כרגיל, ובנות הדודות יכולות גם כל הבעיה היא עם הדודים והדודות שיהיו חייבים להיות במעטה של מלצרים ומשרתים שונים. אכן, כרגע המצב רגיש, אך כעבור כמה חודשים הדבר כבר יהיה יותר פשוט. אם בכל אופן זוגתך לא מסוגלת, ודאי שחשוב להתחשב בה, אך מומלץ לנסות להתקדם הלאה בנושא, שגם היא תבין שלא נכון ולא טוב לא לך ולא לה לדחות יותר מידי את הנשואין. אשמח להיות בקשר ולעזור עוד בכל מה שאוכל, לייעץ ולכוון. הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: נישואין שניים ללוי: אני גרושה עם 3 ילדים. הגרוש שלי הוא לוי. האם אנו יכולים להתחתן שוב?
תשובה: האיסור להתחתן עם גרושה הינו על כהן בלבד. לישראל וללוי מותר להתחתן עם גרושה בין עם גרושתו ובין עם גרושה מאדם אחר. הרב יהודה חי לנזר
שאלה: לקחתי בטעות תהילים מציון צדיק.: כבוד הרב, לפני כמה ימים הייתי בציון צדיק בצפת, ובעלייה מהציון אל עבר היציאה מבית הקברות הבחנתי שספר התהילים שלקחתי מהציון והתפללתי בו (ספר תהילים שלא שייך לאדם פרטי) נמצא בידי. שמתי את התהילים ליד קבר אחר שהיה מרוחק קצת מהציון עצמו. האם נהגתי כשורה? האם עליי לחזור ולהחזיר את הספר (זה נקרא גזל?)? אנחנו מתגוררים מאוד רחוק מצפת כך שזה בעייתי לחזור לשם בכל זמן אפשרי ולהחזיר את הספר, אבל אם יש צורך אולי אפשר למצוא מי שיעשה זאת בשבילי. ויישר כח!
תשובה: אם בספר תהילים שלקחת לא רשום שם או חותמת של אותו ציון יש להניח ששייך לאדם פרטי וממילא אין עלייך חיוב להחזיר אותו לקבר הראשון כיוון שמסתמא בעל הספר התייאש ממנו. אך אם יש עליו סימן המשייך אותו לאותו ציון ויש גוף שאחראי על הספרים במקום, עליך לדאוג להחזירו לקבר שאליו הוא שייך כיון שהחותמת והכתיבה מורה שהספר יהיה באותו מקום. הרב מרדכי רוימי
שאלה: ריצת מרתון וטריאתלון: 1- בעוד כמה שבועות יש ריצת מרתון תל אביבף האם אני בתור אדם דתי יכול להשתתף במרתון אם זה ריצה שיש שם גם בנים וגם בנות? 2- האם מותר להשתתף בטריאתלון שזה ריצה שחייה ורכיבה על אופניים אם יש שם בנים ובנות?
תשובה: אם הלבוש היה כהלכה מותר אולם לצערנו הלבוש אינו כהלכה. מותר לנשים להיות במקום מעורב עם לבוש לא צנוע?