LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: ממה תכליתנו בעולם?: הרב השאלה הזו מטרידה אותי זמן רב, והייתי שמחה לשמוע את עמדתך בעניין. חשוב לי להדגיש שהשאלה נשאלת מתוך רצון עמוק לבירור ולא חס וחלילה ממקום מתריס. אני מבינה שביחס לעולם, החיים האלו של תורה ומצוות הם החיים הכי טהורים,אמיתיים ושלמים, זה מה שנותן לנו את החיות והכח, הכל נכון ואמת. אבל אני משתגעת מה. מה הקטע? אני יודעת שה רוצה שהמציאות תהיה שלמה, שהעולם הזה ישלים את החיסרון היחיד של ה - היכולת להשתלם. אבל לא מבינה איזה נחת יש לה מכל זה? לא מבינה מאיפה זה בא לו, לא רואה בזה שום טוב. מרגישה שאנחנו עושם ככ הרבה דברים בלי תכלית ראויה לשמה. כאילו יופי, עכשיו המציאות תהיה שלמה- עם ה ואיתנו המשתלמים. ואז מה? מה ה יריוח מזה? מקווה שהבהרתי את עצמי, אשמח מאוד לתשובה מהירה, גדולה!
תשובה: במציאות מושלמת אין מקום להתקדמות, לשכלול, להוספת טוב, ללימוד - מפני שבמציאות מושלמת אין מקום לשום תוספת. בשלמות אין מקום למושגים:  הוספה,  ברכה,  שיפור,  שכלול,  תשובה,  לימוד  - אלו ערכים נכונים וחשובים, אבל יש להם מקום רק במציאות חסרה שיש בה תיקון ושכלול. המקום החסר שרק בו יכולה להתקיים השתלמות הוא העולם שלנו, לשם כך נברא העולם, כדי לאפשר מציאות משתלמת. כדי שהקב"ה יקיים מציאות שבתוכה יש ברכה ושיפור, שכלול ותשובה, לימוד וגמילות חסד. עלינו להבחין בפער המהותי בין המציאות המושלמת (הבורא) למציאות המשתלמת (הבריאה). התפקיד שלנו - התפקיד של כל הבריאה שאנו חלק ממנה - להיות הויה משתלמת. המציאות האלוקית נבדלת מאתנו - שונה במהותה - המציאות האלוקית היא מושלמת. למרות הפער, יש קשר ישיר בין השלמות וההשתלמות - השלמות מדריכה ומכוונת את ההשתלמות. כל ההופעות האלוקיות בעולם הם אורות שלמות שפועלים בעולם השתלמות. התורה היא הופעה של השלמות בעולם. הרעיונות הם גילוי הרצון המושלם והמצוות הם ההדרכה הנכונה ביותר של ההשתלמות. לימוד תורה וקיום מצוות   אלו פעולות השתלמות בהשראה ישירה של השלמות האלוקית. התורה היא בבחינת אור שלם שמאיר בעולם את תהליך ההשתלמות (כמו כוכב הצפון שמאיר לפוסעים בחשיכה). שפע אלוקי טמון בתשתית הבריאה והוא דוחף כל יצור להשתלמות. יש שאיפה ראשונית של כל הבריות בעולם, להתפתח ולהתקדם. מגמת השתלמות מניעה את כל הצומח והחי: הצמחים צומחים ומתרבים, בעלי חיים גדלים ומתרבים. המין האנושי נמצא בראש המגמה, כל אדם, מרגיש בתוכו שאיפת התקדמות בלתי נלאית. אצל רבים זו התקדמות שטחית בחומר או במעמד החברתי: להיות עשיר יותר, מכובד יותר, מפורסם יותר משפיע יותר. לשאיפה זו יש גם ביטויים יפים וטובים: במדע, בטכנולוגיה, ברפואה, במשפט, בכלכלה   משכללים ומייעלים, מיטיבים ומשפרים את החברה ואת העולם כולו. אנשים רבים עסוקים בהתפתחות רוחנית (בלי קשר לאמונתם הדתית): ללמוד יותר, לעזור יותר, להיות יותר אמיתי, יותר ישר, יותר מוסרי. הקב"ה ברא את העולם כולו ובמרכזו את האדם כמי שיוביל את תהליך השכלול וההשתלמות שהבריאה כולה נועדה למלא. השאיפה האמונית שלנו, השאיפה עתיקת היומין לקרבת ה  אינה אלא שאיפה אל השלמות. תכלית עמ"י להוביל ולגלות בעולם את שאיפת ההשתלמות. לימוד התורה וקיום המצוות הם הגילוי הקרוב ביותר והגבוהה ביותר של השפעת השלמות עלינו. מכאן מתרחבת היריעה לשאוף לחיים של השתלמות מתמדת: בכל תחום ובכל ענין, לבקש ולהוסיף בכל עת ובכל שעה שפע אורה וברכה. התכלית היא להתקדם - ודאי להתקדם בלימוד תורה וקיום מצוות אבל להוסיף ולהתקדם בכל תחום ובכל מה שנוגע אלינו: לדעת יותר, לעשות יותר, להיטיב יותר.
שאלה: עערב זיכרון: אימי הצדקת נפטרה לפני כ- 17 שנים. אנו עורכים ערב לזכרה שבו נספר ממעשיה הטובים בליווי דברי תורה. האם מקובל לרשום ליד שמה של אישה זצ"ל? אימי הייתה צדקת גדולה,אשת חסד ואוהבת תורה. אשמח לתשובה, אב
תשובה: וברכת ד  אמנם אין זה מקובל, אבל אפשרי. שבוע טוב בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: יייחוד: יש לי אח שחזר בשאלה וחי עם בת זוגו ללא נישואים. האם מותר לי לבקר אותם ולישון אצלם? מצד אחד אולי מותר לישון אצלם מדין ש"בעלה" שם בגלל שהם בזוגיות אף שאינם נשואים? או שבגלל שהם חילונים ואינם מקפידים בדיני אישות אולי אפילו ביום אסור לבקרם?
תשובה: המצבים שבהם יהיה אסור על אח לבקר את אחיו הם מצבים קיצוניים מאוד מאוד. מותר לך לבקר אצל אחיך. לגבי שינה שם - ההלכה בוודאי לא מכירה בזוגיות שלהם, ועל כן אין לכך השפעה על איסור ייחוד.
שאלה: ננפלנו: אישתי בתקופת האיסור אחרי לידה ונפלנו,לא קיימנו יחסים אבל ברגע של חולשה היה מגע ויותר אני ממש בייסורים, מה אני עושה בכדי לתקן את העוול הזה?
תשובה: ראשית, ברכת שמיים על הלידה. יהי רצון שתמצאו חן בגידול. אתם נמצאים כבר בדרך הנכונה. כואב לכם על כך שלא שמרתם. זה הצעד הראשון של תיקון ושל תשובה. הצעד השני הוא לומר את הדברים בווידוי שבתפילה. לומר לפני ריבונו של עולם כי נפלתם, ואתם מצטערים על כך, ומקבלים על עצמכם שלא ליפול ולא לעשות זאת שוב. כך אנו מתקנים את מה שאנו עושים. והצעד השלישי הוא לקבל על עצמכם משהו של התחזקות, כדי להפוך את הנפילה הזו למנוע של התחדשות, של הקפדה יותר גדולה, ושל יראת שמיים. הרעיון היסודי של התיקון הוא הפיכת הירידה לתנופה גדולה כלפי מעלה, וכך טוב שתעשו, ותשובו לשמור את דבר ד  במלואו.
שאלה: ככשרות שווארמה שמש: רציתי לדעת אם לשווארמה שמש ברמת גן שכתוב כשר למהדרין-גלאט בהשגחת הרבנות רמת-גן האם אני יכול לסמוך שזה כשרות טובה? אני לא רוצה להסתכן במיוחד לא בימי השובבים
תשובה: במידה וכתוב בתעודה שהמקום מהדריןאז מן הסתם הוא אכן מהדרין. אם יש לך הקפדות מיוחדות מומלץ שתשוחח עם המשגיח לפני האכילה במקום
שאלה: ררוצה להתחזק ולא יודעת איך להתחיל: אני בת 15.כול חיי אני דתיה. היה כמה עליות וירידות כמובן. החלטתי להתחזק. הבעיה האמתית שלי זה שאני לא יודעת מאיפה להתחיל מבלי להתיאש על ההתחלה? אני מתכוונת שלתורה יש ככ הרבה מצות ואני באמת לא יודעת מאיפה להתחיל.המטרה שלי היא באמת לחפש משמעות במה שאני עושה וכמובן לא לעשות מה שרק אומרים. אשמח לתשובה
תשובה: לך שמחים מאד לשמוע על הרצון שלך להתחזק ועל הזכות להיות שותפים בדבר הנפלא הזה! אני רוצה לעמוד על שלש עקרונות חשובים, ואת מוזמנת בשמחה לחזור אלי למייל ולחשוב הלאה, איך מישמים אותם. העקרון הראשון הוא להתחיל בקטן. זה ברור שכשיש כל כך הרבה מצוות אז  אפשר להתיאש. לכן צריך להחליט על דבר אחד שמתחזקים בו. זה יכול להיות לברך ברכת המזון מתוך ברכון, וזה גם יכול להיות להאריך קצת את החצאיות. כל התקדמות הכי קטנה - מאד משמעותית. העקרון השני הוא התמדה. החלטת משהו - מצוין. עכשיו צריך לרשום אותו איפשהוא, ופעם בשבוע לבדוק מה שרשמת - איך התקדמת בזה, איך צריך עוד להתקדם וכו. כמובן, שאם את ביחד עם חברה שלך מתחילה להתחזק, אז זה יכול לחזק את ההתמדה. אפשר לחשוב על עוד כיוונים - איך ממשיכים לישם את ההחלטה הראשונה. העקרון השלישי הוא לעבוד במה שקרוב אלייך. יש נטיה של האנשים להתחיל בדבר הקשה ביותר. אבל הנטיה הזו היא בסופו של דבר  תוקעת  בדרך כלל את כל התהליך. לכן, עדיף להתחיל במה שאת כבר אוהבת מתחברת רוצה להבין ולדעת. נניח ושבת  מדברת  אלייך אבל אף פעם לא היה ברור לך מה ההלכות ומה הקשר - אז זה הזמן להתחיל ללמוד את הלכות שבת, את הרעיונות מאחורי - יש הרבה ספרים בנושא - ואז להתחזק בהקפדה על הלכות בשבת. בהצלחה רבה! טוביה tsbias1 gmail.com
שאלה: בבחירה: סיימתי י"ב והחלטתי ללכת למדרשה (שלא תומכת בצבא בכלל). בשנה הזאת הייתי צריכה להחליט צבא או שירות לאומי. משהו בתוכי כל הזמן הדהד לי "צבא", את מסוגלת להתמודד. בסוף הלכתי עם האמת שלי, אם אפשר לקרוא לה ככה היום. היום מאוד קשה לי עם ההחלטה הזאת. התגייסתי לפני חצי שנה למורה חיילת ואני עכשיו בתיכון של נוער בסיכון וחוזרת כל יום הביתה. השאלה שלי היא האם הקב"ה ידע מה בסופו של דבר מה תהיה הבחירה שלי? האם הקב"ה כיוון אותי לבחירה שלי?האם עכשיו הוא "מאוכזב" מהבחירה שלי, כועס? האם חטאתי? הרי בסופו של דבר אם הקב"ה לא היה רוצה שאתגייס הוא היה נותן לי את כל המניעים שיגרמו לי להבין לא לעשות את זה. לא?
תשובה: לך. 1. אכן, הקב"ה ידע מה תבחרי. 2. הקב"ה לא כיוון שום דבר, הוא נתן לך "בחירה חופשית" להחליט מה את רוצה 3. אם את מתנהגת, במקום שבו את נמצאת, לפי ציפיתו של הקב"ה ממך, אז הוא לא מאוכזב. את את לא מתנהגת כך, הקב"ה מאמת מאוכזב ממך.
שאלה: ההלכות נימוסי שולחן: ב"ה לאחרונה התוודעתי להלכות נימוסי שולחן, לדוג שאין לאכול מאכל כמו פלאפל בפיתה כך שיראו את סימן הנגיסה של השיניים. כי מספיק שזה יגעיל מישהו אחד. אבל- אם נגיד אני אוכלת מלפפון- הרי לא אוכלים את כולו בבת אחת אלא נוגסים בו וכי שם לא רואים את הסימנים?! גם אין לאכול בדרך כדרך שמהלך בשוק. אך- אם אני ממהרת ולא הספקתי לאכול לפני אי אפשר לנשנש דגנים, במבה וכו? ואכילה באוטובוס נחשבת כדרך? בנוסף- רציתי לדעת האם זה ממש איסור, הלכה ממש או רק בגדר מנהגים. ראיתי המון דתיים שבכלל לא מודעים לזה, גם אני עד לאחרונה.
תשובה: נימוסי שולחן לעולם נגזרים מנוהגים חברתיים. כשמשהו היום יושב בבית קפה ואוכל על שולחן שמצוי ברחוב הדבר תקין לחלוטין. אולם בתקופה אחרת אכילה כזאת אפשר שהיה נחשבת כבזויה, וממלא לבניו של הקב"ה הדבר אסור. הכל תלוי דור ומקום.
שאלה: ססימני נגיעות בשקד: ב"ה אני נורא אוהבת שקדים ולאחרונה למדתי שיש חשש לפעמים לזה שיש בהם סימני נגיעות. רציתי בבקשה לדעת- איך נראים סימנים אלו? טיפה קילוף של השקד?
תשובה: וברכת ד  סימני נגיעות א. אם יש קורים. ב. נקבים. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: ששיעור כזית: ב"ה שיעור כזית הוא כנפח קופסת גפרורים, לפי ידיעתי. אם כך, כמעט על כל עוגיה בודדה שאני אוכלת אני צריכה לברך (כמובן שזה בזמן כדי אכילת פרס)? ואם ככה- מדוע יש דעות שונות לדוג במצב בליל הסדר של פסח? הרי אם מקובל שזה שיעור כזית, גם המצה צריכה להיות מקובלת? (איני שואלת מתוך תרעומת אלא כי באמת איני מבינה ותמיד אני מסתבכת בשיעורים).
תשובה: וברכת ד  אמנם הנפח של כזית הוא 27 סמ"ק, קוביה של 3 3 3ס"מ. אלא שזה צריך להיות ללא אויר, ובמצה יש צורך להגיע לנפח זה ללא אוויר. ולכן צריך לטחון את האוכל ולראות איזה כמות ממלאת נפח של 27 סמ"ק. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: ננחלות השבטים: ב"ה פעם שמעתי שהשבטים קיבלו את הנחלות לפי גודלם. נראה לי שזה נמצא גם בספר יהושוע ששבט יוסף אומרים שאין להם מקום בהר למרות שהם הרבה וכו. אם כך- איך יתכן ששבט דן הוא השבט הכי גדול והוא קיבל את הנחלה הכי קטנה? (עד כדי כך שהיה צריך ללכת לצפון אח"כ) נכון שאולי הוא היה צריך לכבוש ולא כבש, אבל עדיין שאר השבטים גם לא כל כך כבשו אז אם כך שבט דן היה צריך לכבוש יותר המון? ועוד שאלה כללית- האם השבטים קיבלו את הנחלתו שלהם והם היו צריכים לכבוש את כל השטח או את חלקו?
תשובה: רש"י על החומש משיב לשאלה שלך (במדבר כו  נד): "לרב תרבה נחלתו - לשבט שהיה מרובה באוכלוסין נתנו חלק רב. ולא נתחלקה הארץ במדה, לפי שיש גבול משובח מחברו, אלא בשומא, בית כור רע כנגד בית סאה טוב, הכל לפי הדמים": כלומר החלוקה לא היתה לפי מידת השטח אלא לפי איכות הקרקע. באשר לכיבוש הארץ - יהושע כבש את רוב הארץ לא את כולה. מסופר על כך בספר יהושע ובתחילת ספר שופטים - כל שבט היה אחראי להמשיך ולשחרר את נחלתו. להלן דוגמאות קצרות מפרק א  בספר שופטים: יהודה ושמעון היו נאמנים לצווי, הם נעזרו זה בזה - (ג) ויאמר יהודה לשמעון אחיו עלה אתי בגורלי ונלחמה בכנעני והלכתי גם אני אתך בגורלך וילך אתו שמעון: (ד) ויעל יהודה ויתן ידוד את הכנעני והפרזי בידם ויכום בבזק עשרת אלפים איש: שבטים אחרים חטאו בכך שלא השלימו את משימתם, גם כאשר הם היו חזקים מהאוייב, העדיפו לקחת מיסים ולא לגרש כפי שנצטוו: (כז) ולא הוריש מנשה את בית שאן ואת בנותיה ואת תענך ואת בנתיה ואת ישב יושבי דור ואת בנותיה ואת יושבי יבלעם ואת בנתיה ואת יושבי מגדו ואת בנותיה ויואל הכנעני לשבת בארץ הזאת: (כח) ויהי כי חזק ישראל וישם את הכנעני למס והוריש לא הורישו: ס (כט) ואפרים לא הוריש את הכנעני היושב בגזר וישב הכנעני בקרבו בגזר: פ (ל) זבולן לא הוריש את יושבי קטרון ואת יושבי נהלל וישב הכנעני בקרבו ויהיו למס: ס (לא) אשר לא הוריש את ישבי עכו ואת יושבי צידון ואת אחלב ואת אכזיב ואת חלבה ואת אפיק ואת רחב: (לב) וישב האשרי בקרב הכנעני ישבי הארץ כי לא הורישו: ס (לג) נפתלי לא הוריש את ישבי בית שמש ואת ישבי בית ענת וישב בקרב הכנעני ישבי הארץ וישבי בית שמש ובית ענת היו להם למס: ס
שאלה: ככשרות שניצל: ב"ה האם מותר לאכול שניצל פושר שנגע בכלי פלסטיק שלא ידוע אם שימושו לחלב או לבשר? השניצל עצמו בושל במקום כשר, אבל כשמזגו אותו לצלחת- מזגו בכלי הנ"ל. אם כן ידוע שכלי זה משמש לבשרי אבל יתכן שכששוטפים אותו שוטפים גם כלים חלביים (בסקו ץ אחד) ויתכן שהיה בכיור עם כלים חלביים (יש כיור אחד).
תשובה: לשואלת מותר לאוכלו. בכלי עצמו הוא כלי שני. השניצל עצמו פושר. ובכלל יש ספק אם השתמשו בכלי לחלב, ודאי שספק אם השתמשו בו ב24 שעות אחרונות. לכן אין לחשוש. אפי קיציס
שאלה: בברכות: ב"ה 1. אם אני אוכלת טילון- להתחיל לברך על הופל שהוא מזונות או שלא? כי כעקרון אי אפשר לאכול את הופל לפני שמתחילים לאכול את ה"שהכל" למעלה. 2. אם אני אוכלת בארוחה אחת קצת "מזונות" והמון "שהכל". אני מתכוונת שהמזונות כשיעור לברכה, אבל יותר אכלתי מאכלי "שהכל". מה לברך ברכה אחרונה? את 2 הברכות וקודם מזונות?
תשובה: 1. אם אין אפשרות לברך בתחילה על הופל, תברכי שהכל על הגלידה, ולאחר מכן מזונות על הופל. 2. אם אכלת שיעור של כזית מזונות, ובנוסף מאכלים נוספים שברכתם שהכל. לעניין ברכה אחרונה: תברכי קודם מעין שלוש, ולאחר מכן בורא נפשות. בשורות טובות אברהם קריספין רב קהילה בישוב אדם
שאלה: ממאכל סתמי   פרווה: ב"ה קראתי לאחרונה שמאכל פרווה מאכל סתמי- מותר לאוכלו בסעודה חלבית ובשרית. כתוב שם בנוסף שכך הדין לגבי הכלים, ספוג וכו. מה הכוונה? האם מותר לי לשטוף את סיר הפרווה גם בספוג בשרי וגם בספוג חלבי? ואם בדיוק אני שופכת שמן רותח ממחבת בשרי בכיור (סתם דוג ) ושי שם סיר פרווה, הוא נשאר פרווה?
תשובה: זה אומר שאם שמותר לנקות את הכלי בכיור חלבי או בשרי, ובלבד שתזהרי שלא ישפכו חומרים חמים בזמן שיש שם את הסיר וחתיכות בשר. אבל במים חמימים אין בעיה לנקות סיר פרווה בכיור חלבי או בשרי.
שאלה: ממס  שאלות כלליות: ב"ה 1. המונח "לחם משנה" הוא שהן 2 חלות שבוצעים אותן בסעודת שבת ויו"ט והן זכר למנה הכפולה של המן- שביום שישי ירדה גם עבור שבת. האם צריך לכל השבת 2 חלות או לכל ארוחה? אם אנו אוכלים ממש קצת ביום שישי בערב בסעודת שבת מן החלה השנייה (הראשונה נגמרת ומהשנייה אוכלים קצת), ניתן להשתמש בה ל"המוציא" של סעודת שבת ה-2 (ביום)? 2. האם עמ"י נתן מחצית השקל גם בחודש אדר וגם במפקד שעל ידיו פקדו את בנ"י? או שהמפקד היה בחודש אדר? 3. ח תיקנו מים אחרונים כדי שמחל סדומית שבה השתמשו בסעודה והיא גם בידיים עכשיו, שלא תיכנס לעיניים ותגרום ח"ו לעיוורון. מה הכוונה ב"מלח סדומית"? האם הכוונה למלח הרווח בשימוש כיום שמקורו בים המלח וזה מהאיזור שפעם הייתה בו סדום? למה שזה יגרום לעיוורון?
תשובה: וברכת ד  1. לכל סעודה צריך 2 לחמים שלמים, כלחם משנה. 2. אין אפשר להשתמש בחלה שהתחילו לאכול ממנה כלחם משנה. 3. רק בשעת המפקדים נתנו. 4. אין לנו מושג מהי המלח הסדומית, ועל כן לדעת התוס  אין להקפיד בכך היום, אבל אנו חוששים ונוטלים מים אחרונים, גם במלח רגיל. בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: עעבדות ביהדות: ב"ה למדתי שיש המון תנאים שהאדון צריך להביא לעבד, לפי היהדות, כמו להביא לו אוכל ותנאי שינה כמו של האדון, לא להביא לו עבודה בזוייה וכו. אם כך, לכאורה אז אדם שנקלע לקושי כלכלי, הרי לכאורה "עדיף" לו למכור את עצמו לעבודת חס ו ולהנות מכל ה"הטבות" האלו. ברור שזה לא מה שעדיף מלכתחילה אבל אדם מיואש- זה מאד יוכל לעזור לו! כך לכאורה יוצא שהיהדות מעודדת עבדות!?
תשובה: היהדות שונאת עבדות. אולם בעולם שכלכלתו מבוססת על עבדות (עד לפני לא הרבה שנים) עבדים נחשבו לחפצים חסרי זכויות לגמרי, ולכן היהדות מטילה חובות על בעל העבד, ונאבקת על זכויות העבד, מתוך הכרה שזכויות כאלו יכולות בסופו של דבר לצמצם את הרווחיות מעבדות וכך גם לצמצם התופעה וכל זמן שהעבדות קיימת, הלכות אלו שומרות על צלם אנוש שלו (וגם על צלם האנוש של בעל העבד).
שאלה: חחרקים: 1. בסעיף של אגוזים ושקדים בקליפתם הקשה-הטעונים בדיקה: אם בשקד יש חור קטן בליטה כלפי פנימה-האם זה נגוע? 2. ומה הכוונה בפירורים כהים? 3. ובפיצוחים-"גרעינים שחורים"-הכוונה לגרעיני חמנייה? ושנזכה להימנע ממאכלות אסורים. תוכן התשובה:
תשובה: וברכת ד  1. אם רואים נקב יש לפתוח ולראות שאין זחל בשקד. 2. רואים כמין פרורים על קליפת השקד. 3. כן בברכת התורה והארץ יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: סס  בראשית- שאלות שלא הבנתי לבד כמה פעמים: ב"ה יש לי כמה שאלות על רש"י בספר בראשית, : 1. פרק ב פסוק י"ד: "נהר פרת"- מזה שרק הנהר הזה כתוב את שמו רש"י מסיק שזה הנהר החשוב שהוא מוזכר על א"י. כאילו הכוונה שהוא מוזכר בהבטחה של גבולות הארץ? 2. לפי הפירוש של רש"י ש"כל הורג קין שבעתיים יוקם", שמדובר בנקמה על הריגת הבל בעוד 7 דורות שהיא שלמך שבני בניו של קין יהורג את קין אפשר להבין שקין היה חי עדיין כשלמך היה חי? 3. פרק ב פסוק ז - ויפח באפיו. רש"י מסביר שעשה לעילונים ולתחתונים וכדי שלא תהיה קנאה כביכול עשה את האדם גם מהעליונים וגם מהתחתונים- נשמה וגוף. רש"י שם כותב שביום הראשון נבראו שמים וארץ. אני הבנתי שזה לעליונים- שמים, ולתחתונים- הארץ. אבל- האם אכן ביום הראשון נבראו שמיים וארץ? הרי פירוש רש"י המפורסם הוא ש"בראשית ברא אלוקים את השמים והארץ"- לא בא להורות את סדר הבריאה אלא להגיד שבתחילת שמים וארץ הארץ היה תוהו ובוהו וכו. כי אין לך ראשית שלא דסוק לאחריו ואם בא להורות את סדר הריאה היה צריך להיות כתוב בתחילה ולא בראשית. ולכן מזה הסקתי שביום הראשון היה האור."יהי אור". שבת
תשובה: 1. נהר פרת הוא הגבול המזרחי ביותר של הארץ המובטחת. 2. אכן לפי המדרש למך (שהוא דור שביעי לקין) הרג את קין בשוגג. 3. רשי מביא ממדרש רבה - מכאן משמע שאין הכוונה דוקא ביום הראשון אלא  בהתחלה  להלן המדרש: ח כל מה שאתה רואה תולדות שמים וארץ הן שנאמר בראשית ברא אלהים את השמים ואת הארץ, בשני ברא מן העליונים שנא  ויאמר אלהים יהי רקיע, בשלישי ברא מן התחתונים, ויאמר אלהים תדשא הארץ, ברביעי ברא מן העליונים, ויאמר אלהים יהי מאורות, בחמישי ברא מן התחתונים, ויאמר אלהים ישרצו המים, בששי בא לבראות את אדם אמר אם אני בורא אותו מן העליונים עכשיו העליונים רבים על התחתונים בריה אחת ואין בעולם, ואם אני בורא אותו מן התחתונים עכשיו התחתונים רבים על העליונים בריה אחת ואין בעולם, אלא הרי אני בורא אותו מן העליונים ומן התחתונים בשביל הה"ד וייצר ה  אלהים את האדם וגו, עפר מן האדמה מן התחתונים, ויפח באפיו נשמת חיים מן העליונים, דאמר רבי שמעון בן לקיש (שם  איוב  כה) המשל ופחד עמו עושה במרומיו, המשל זה גבריאל ופחד זה מיכאל. בראשית רבה פרשה יב ד"ה ח כל מה
שאלה: ששאלות שלא הבנתי לבד. מראש: ב"ה כמה שאלות על ספר יהושוע: 1. קרית 4 הובטחה לכלב אך אח"כ כתוב שהיא נלקחה ממנו: לא הוגן שקריית 4 שהובטחה לכלב לא ניתנה לו אלא נלקחה אחר כך ממנו- זה כתוב בפרק כ"א: "ט ויתנו ממטה בני יהודה וממטה בני שמעון את הערים האלה אשר-יקרא אתהן בשם. י ויהי לבני אהרן ממשפחות הקהתי מבני לוי כי להם היה הגורל ראישנה. יא ויתנו להם את-קרית ארבע אבי הענוק היא חברון בהר יהודה ואת-מגרשה סביבתיה. ". אמנם זה ניתן בתור ערי לויה, נכון, אך עדיין זה נקלח מכלב והרי זה הובטח לו!!! 2. מה שכתוב לנו זוהי נבואה שנצרכה לדורות (נגיד לא כל המלחמות על כיבוש הארץ התפרסמו כי לא הכל נצרך לדורות). למה מפרטים את הנחלות בס יהושוע? בעתיד נשב כך? 3. יש סתירה בין הפסוקים שאינני מבינה אותה: -פרק י"א פס כ"א,כ"ב: "כא ויבא יהושע בעת ההיא ויכרת את-הענקים מן-ההר מן-חברון מן-דבר מן-ענב ומכל הר יהודה ומכל הר ישראל עם-עריהם החרימם יהושע. כב לא-נותר ענקים בארץ בני ישראל רק בעזה בגת ובאשדוד נשארו. " לעומת -פרק ט"ו פס י"ד: "יד וירש משם כלב את-שלושה בני הענק את-ששי ואת-אחימן ואת-תלמי ילידי הענק." נאמר שיהושוע הרית את כל הענקים ואחר כך נאמר שיש ענקים! אולי הענקים הלכו מעזה,גת ואשדוד לחברון? או שאולי הנעשה בפרק ט"ו נעשה באמת לפני זה ורק נכתב כעת?
תשובה: 1. לכלב הובטחו שדות באזור אבל לא העיר עצמה. עיר לא נתנת לאדם יחיד - עיר שייכת לכולם, בודאי עיר מקלט. 2. לשאלות כאלה יכולות להיות תשובות שונות. אציע כאן הצעה אחת: פרוט הנחלות בספר יהושע בא כדי להראות שיהושע השלים את מה שמשה התחיל. בגלל חטאו של משה הוא לא השלים את משימת הכיבוש והחלוקה לכל העם. הכתוב מראה לנו שהמשימות הללו הושלמו על ידי יהושע. 3. אלו שני פסוקי סיכום - שמסכמים את אותה מציאות: כלב הכרית את הענקים שבהר. נשארו רק ענקים אצל הפלשתים.
שאלה: ההבן שלי יצא בשאלה: לכולכם רציתי לשאול שאלה די רגישה. אז ככה, אני אב ל7 ילדים ב ה. אנחנו שומרים קלה כבחמורה. בצער רב, נודע לנו שהבן הבכור שלנו בן 24 שהוא החליט שהוא כבר לא מאמין במה שאנחנו מאמינים, הוא אמר שזו החלטה סופית ואין לו שום ספק בדרך שהוא בוחר. כמובן שאני ואשתי היינו בהלם, אבל אחרי כמה שעות התחלנו לחשוב איך מתמודדים מעשית עם זה. חשוב להזכיר שחוץ מזה שהוא כבר לא דתי, כל השאר ר גמור, יש לו קשר מצוין עם האחים והוא באמת בן אדם מצוין, עם מדות טובות מאד. אנחנו בדילמה עכשיו, כי מצד אחד אנחנו לא יכולים פשוט לזרוק אותו לרחוב, אין לא עבודה, הוא עד עכשיו היה בישיבה (מהטובים בישיבה, היה מוסר שיעורים מדי פעם) והוא אמר שהוא אפילו היה אוהב את הלימודים ולכן הוא אף פעם לא עזב. שלא נדבר על בית משלו שזה בכלל לא בחשבון עכשיו. הוא הבטיח שלא לספר לאף אחד במשפחה ולהמשיך לכבד את כל מה שצריך בבית. אז מה עושים? מנקודת הנחה שאין שום סיכוי שהוא יחזור בו, האם להשאיר אותו בבית כל זמן שהוא עוד לא מסוגל לפרנס את עצמו (כמובן שזה יהיה בתנאי שהוא יתחיל לעבוד)? האם אפשר לסמוך עליו? האם שייך שהוא ימשיך ללכת לישיבה, שלפי דבריו הוא היה מאת אוהב ללמוד גמרא? ושוב חשוב לי להבהיר, לא מדובר פה על בחור מרדן או חצוף, אין לא שום בעיות עם סמים או אלכוהול וכו, להפך. אם הייתם מכירים אותו לא הייתם מאמינים לי.
תשובה: נאמר בתורה "בנים אתם לה  אלוקיכם" הגמרא במסכת קידושין דף לו. מביאה את דברי ר  מאיר שאומר: בין אם נוהגים מנהג בנים ובין אם אינם נוהגים מנהג בנים - לעולם נקראים אתם בנים. ומכאן עלינו ללמוד ממידותיו של הקב"ה, כשם שהוא אינו זורק אותנו בזמנים קשים, כך עלינו לאהוב את ילדינו בכל מחיר, בבחינת אהבה שאינה תלויה בדבר. נכון, זה מעציב! אבל דווקא עכשיו הוא צריך אותכם לידו. לדעת שיש לו משפחה אוהבת. יתכן שהמשבר יחלוף, ואז הוא ידע שיש לו להיכן לחזור. בהצלחה אברהם קריספין רב קהילה בישוב אדם
שאלה: אאבלות: שבוע טוב אני נמצא בשנת אבלות על אבי הוא נפטר באדר תשנג השנה אנחנו נמצאים בשנת מעוברת ורציתי לדעת את המנהג (לפי זרם אשכנז) מתי אני מפסיק לומר קדיש מתי מסתיימת האבלות (שבט אדר א אדר ב) מתי עולים לקבר מראש
תשובה: עיין שאלה דומה
שאלה: צצניעות-פעם והיום: לפני כמה זמן הסתכלתי בתמונות של אמא שלי וראיתי שפעם היא הייתה הולכת עם חצאית עד אמצע הירך (כמו מיני) וגרביונים מתחת,שאלתי אותה אם היא הייתה דתייה פעם והיא ענתה לי שכן,ואמרה לי שפעם ככה היו הולכים וזה מה שהיה נחשב צנוע, איך זה יכול ליהיות שהיום זה כבר לא??? וזה לא שזה היה סתם האופנה,פשוט זאת הייתה הההלכה!
תשובה: לך! ראשית, סליחה על שנמרחתי עם לכתוב תשובה. השלג קצת עשה לנו בלאגן, ורק השבוע סיימו לתקן לנו את הגג של הקרוון. (וצריך עוד לסדר) גם לי קרה משהו כזה, ראיתי תמונה של דודה שלי, שלמדה באולפנה וזה, עם חצאית קצרצרה. ממש! היום אין סיכוי שהיא תלך ככה. גם לא הבנות שלה. פעם גם רקדו מעורב ולא ממש ראו בזה בעיה. אז מה השתנה פה בעצם? לא. זאת לא ההלכה שהשתנתה. את מוזמנת לבדוק בשולחן ערוך (נדמה לי שזה באזור של הלכות קריאת שמע) ותראי שההלכה היא אותה הלכה. אז מה כן השתנה? אני לא יודעת אם הייתי קוראת לזה אופנה, אבל משהו אצלנו השתנה. לאט לאט התחלנו להקפיד יותר על ההלכה. כשהייתי קטנה, לא ראיתי הרבה בנות שמקפידות על שרוול 3 4 וגם זה נכנס לאט לאט. ואז חנויות ורשתות אופנה ראו שיש ביקוש, והתחילו להביא חולצות צנועות יותר, ואז היה יותר קל להקפיד על אורך השרוול, ואז יותר בנות הקפידו על זה ו. וככה לאט לאט אנחנו יותר קרובים ללשמור מצוות כמו שצריך. יותר קרובים, אבל גם לנו יש עוד דרך. קחי למשל את הלכות לשון הרע. גם הן לא כל כך "המצאה חדשה", אבל גם אנשים שמקפידים מאוד על מצוות אחרות, בעניין הזה של לשון הרע הם לא פעם נופלים. וזה קשה. כי כמעט כולם מסביב נופלים בזה. אחד מספר, אחד שומע, ואחד רק קרא עיתון. נניח שעוד כמה שנים בעז"ה הרבה יותר אנשים יקפידו על הלכות לשון הרע, ומי שיפול בזה הוא יהיה המוזר והשונה. ואז הילדים שלנו יפתחו עיתון מ"פעם" (זאת אומרת מהיום בבוקר), (שמרנו כי היתה שם כתבה על דוד חיים) או יגלו איזו התכתבות מהמייל שבמקרה הדפסנו פעם כי היה שם מספר טלפון חשוב, וישאלו "אמא, הייתם דתיים פעם? איך עיתון כזה בכלל נכנס אליכם הביתה? איך ריכלת ככה עם סבתא על דודה שולה?" ולנו לא יהיה נעים, כי הקפדנו להכניס הביתה רק עיתונים נקיים, בלי פרסומות לא צנועות. וסיפרנו לאמא על הדודה שולה כי פשוט היינו חייבים לפרוק את מה שישב לנו על הלב. (ונודה לקב"ה שלא הדפסנו כלום מה-ווטסאפ) ואז נאנח ונסביר שפשוט זה מה שהיה מקובל פעם. לא שזה היה אז ר, וברוך ה  היום כולנו פחות מרכלים ופחות אומרים לשון הרע, אבל פשוט ככה היה מקובל, והיה מאוד מאוד קשה בכלל לשים לב שמשהו פה לא ר, ולאט לאט הציבור כולו התקדם, ואז גם לנו היה יותר קל להקפיד. כן. היינו דתיים. ההלכה לא השתנתה. אנחנו השתנינו. וכנראה שטוב שכך! אם בא לך, את מוזמנת לשאול עוד, לברר ולהגיב, למייל שלי: renanaro gmail.com רק אור וטוב! והמון התקדמות בחיים! רננה
שאלה: ססוכריות קשות: על סוכריות קשות תוצרות שוויץ כגון סוכריות ריקולה מודבקת מדבקה כי הם בכשרות הרבנות הראשית בזל באישור הרבנות הראשית לישראל. (כגון סוכריות ריקולה). האם ניתן לסמוך על כך? ב מראש, יוגב.
תשובה: נושא מדבקות חיצוניות הוא נושא בעייתי. אשר על כן מומלץ לודא ברבנות הראשית מחלקת היבוא מהי רמת הכשרות. 025313131
שאלה: ששיעור ברכות: מהו השיעור המדויק של סוכר שעלי להוסיף לקילוגרם קמח בכדי שברכת הלחמניות תהיה מזונות? וברכה!!
תשובה: יש בענין הבדל בין אשכנזים וספרדים. לספרדים די במתיקות מועטה שמבדילה בין לחמניה זו ולחמניה רגילה. לכן אצל ספרדים די במידה מסוימת של סוכר או מי פירות. לאשכנזים צריך שתהיה מתיקות ניכרת - טעם של עוגה ממש. לכן צריך להשתמש במי פירות ללא כל תוספת מים. עם זאת כאשר קובעים סעודה חייבים בכל מקרה ליטול ידיים ולברך המוציא וכו  עיין פרטי הדינים בתשובות להלן:
שאלה: תתפילת שחרית לא בזמנה: אשמח לתשובה קצרה ומסודרת עד תומה, וכן אני מודע לכך שלכשאקבל את התשובה היא לא תהיה רלוונטית אך תעזור לי בפעמים הבאות ולרבים אחרים. אם לא התפללתי שחרית מפאת אונס,האם עלייי להניח תפילין בזמן תפילת מנחה כולל בזמן תפילת תשלומין? וכן האם יש להוסיף את כל הקטעים הנאמרים בתפילת שחרית שאינם קריאת שמע ועמידה? כמו כן האם אני יכול להגיד קריאת שמע של שחרית בידיעה שזה נחשב קריאה בתורה כולל כל הברכות שלפני ואחרי,ואם כן האם עליי לעשות זאת עם תפילין?
תשובה: לענין תפילין: אפשר להניח כל היום. נכון יהיה להניח בשעת תפילת מנחה. נהוג לומר עם התפילין את פרשיות  שמע  (כקורא בתורה). אפשר להשאר עם התפילין גם לתפילת התשלומין - שנעשית אחרי מנחה. באשר לפרקי התפילה שהפסדת: ברכות השחר אפשר לומר כל היום. גם פסוקי דזמרה - בלי ברוך שאמר וישתבח. ברכות ק"ש עד חצות היום. עיין תשובות מפורטות בענין:
שאלה: תתפילה בחדר שינה: אל הרב איש קשיש שנעזר בהליכון. במידה ומשתמש בבקבוק מיוחד לקשישים עבור הטלת שתן (במקום ללכת לשירותים). ואחרי השימוש סוגר ואוטם את הבקבוק כיאות (והנוזל נשאר בבקבוק האטום) ומשאיר את הבקבוק בחדר שלו. האם האיש יכול להתפלל ולברך בחדר כזה? או שחייב לפנות את הבקבוק מהחדר? האם יכול להשאיר סידור תפילה בחדר כזה?. שמעון.
תשובה: נראה שדינו לא שונה מדין קטטר עיין