שאלה: איפה המשמעות שלי?: אני חושבת שאני במן דכאון קטן אני לא ממש יודעת מה לעשות. אני בכיתה יא אני ב"ה מוציאה ציונים טובים בלי לחץ אבל אני לא יודעת מה אני עושה. אני לא מדריכה ניסיתי להתקבל וירדתי מזה (לא הייתי ממש שותפה בישוב בבני עקיבא) ובזמן האחרון אני מנסה להתקבל להתנדבויות בירושלים בלי ממש הצלחה(לא צריךבגיל אין צורך בכלל וכו)ואני מרגישה שאני מגיעה הביתה -,עם המשפחה, עם חברות קצת במחשב די הרבה. ולא עושה משו מיוחד אז בעצם בשביל מה להתאמץ בכלל? בשביל מה לנסות? הרי בסוף לא יוצא מזה כלום. אשמח לקצת עזרה והכוונה.
תשובה: אהלן, כשקראתי את השאלה שלך שמעתי את מה שעליו אומרים שטוב בנוער שלנו- שאכפת לו, שהוא רוצה לעשות ולתרום ולא אכפת לו רק מעצמו כמו שאומרים לפעמים. חשוב לך לא לשבת בבית מול המחשב אלא לעשות משהו שיביא אותך לסיפוק. זה יפה ומיוחד בעיני. שלמה המלך הביע את אותו התסכול בספר קהלת, הוא כותב על שאין טעם במה שאנחנו עושים, הרי בסופו של דבר- כלום לא משתנה. אדם יכול לאסוף המון כסף בחיים- וזה לא משמעותי. "אין כל חדש תחת השמש". מה הטעם להתאמץ ולעשות משהו בעולם הזה? הרי אין לזה משמעות. הבנתי מאד מאיפה מגיעה תחושת הדיכאון, שאפשר אולי להגדיר אותה גם כ ריקנות, אנחנו מחפשים להיות משמעותיים פה, אף אחד לא רוצה להרגיש עציץ בעולם, אלא אדם בעל משמעות. להשאיר חותם מאחורי. הדבר הטוב הוא שאת יודעת בדיוק למה את מרגישה ככה, את מסוגלת להגיד- אני מרגישה לא טוב עם עצמי כי אני מרגישה שהיום יום שלי אינו משמעותי, שאני מעבירה אותו מול המחשב. והדבר הכי טוב בזה הוא שככה הרבה יותר קל לחשוב מה לעשות עם זה. איך אמצא לעצמי משמעות? עוד לפני שמתחילים עשייה והתנדבות בחוץ, יש דבר חשוב מאד שחייבים להבין, והוא שאת מספיק טובה כמו שאת כדי לתת לאחרים את מי שאת. כן, יש עוד הרבה מה ללמוד, ומכל מקום שתגיעי אליו תוכלי להרוויח המון. אבל זה שאת לא מתנדבת במקום מסוים לא אומר שכנראה שאת פחות טובה ממי שכן עושה את זה. זה שאת לא מדריכה כרגע לא אומר שמשהו בך פחות טוב, פשוט אומר שאת אחרת, שזה פחות מה שמתאים לך כרגע. אז אמנם בסניף ביישוב את לא משאירה חניכות, אבל את הנתיב שלך תמצאי- כי את מספיק טובה בשביל לסלול לך נתיב. אבל- רק כשתאמיני בעצמך שיש לך את הכוח להביא חותם, ושזה יעשה בדרך שלך ויהיה הכי טוב שאפשר, רק אחרי שתעשי את העבודה הפנימית הזו- תוכלי לעבור לעבודה חיצונית יותר. בשלב שני כדאי לחשוב מה את מחפשת, המחשבה הראשונה שכדאי שתיפתר היא- מה את אוהבת לעשות? במה את טובה? את מודעת לעובדה שאת מסוגלת לעשות הרבה יותר מלשבת מול המחשב, ומתסכל אותך שאת לא עושה את זה, לא מממשת את היכולת הזו. כמו הר געש שכולו מלא בלבה רותחת- עד שלא יוציא את הלבה, לא יצליח להירגע. הכוחות מלאים בך ואת רוצה להביא אותם לידי ביטוי, ורק אז תוכלי למצוא את התחושה המלאה שאת מחפשת. יכול להיות שעד עכשיו לא מצאת את המקום שמתאים לך, ולכן זה הזמן לעצור, ולשאול- מה בכלל אני מחפשת? רק אחרי שני השלבים האלה, אני מאמינה שתהיי מסוגלת לצאת ולחפש איפה תוכלי לתרום, או מה את בוחרת לעשות בצורה פרקטית יותר. זה יכול להיות שתמצאי שאת אוהבת לנגן ותלמדי לנגן על כלי מסוים, זה יכול להיות שתמצאי שאת אוהבת להיות עם ילדים ותלכי להתנדב באיזו מסגרת עם ילדים, וזה יכול להיות עוד כל מיני סוגים של עשייה שבהם תוכלי להרגיש את הסיפוק. האמונה שלנו היא שאף אדם לא הגיע סתם, הגענו לעולם כדי למלא שליחות כלשהי, ולהרבות את הטוב בעולם. "צריך שכל אחד ידע וישקול כי מטבע בריאתו יחיד הוא בעולם, ולעולם איש אחר לא ידמה לו. כל אחד ואחד, משהו חדש הוא בעולם, וטוב אם יעשה את יחודו לשלמות, כי בהעדר אותה השלמות, תתמהמה ביאת המשיח" (רבי נחמן מברסלב) בידיך יש את הכח להביא את המשיח! איך? תמצאי את מה שאת טובה בו, מה שאת אוהבת ושבו תמצי את היכולות שלך בצורה הכי טובה, ותממשי את זה. ובזה שאת תרגישי טוב עם עצמך, ומספוקת- תוכלי להעביר את זה הלאה. אל תשכחי שאת לא לבד בסיפור הזה, המשפחה והחברות שלך מכירות אותך, ובהתייעצות איתם תוכלי לשמוע אולי כיוונים של דברים שרואים בך ואת עוד לא חשבת עליהם- דברים שאת טובה בהם ולא שמת לב שאת מיוחדת בהם, מקומות שתוכלי לממש את היכולות האלה ולא חשבת עליהם. מקווה שהצלחתי לעזור, את מוזמנת לכתוב אלינו שוב לכל שאלה. הרבה בהצלחה! אביטל. Avitalb63 gmail.com