LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: למה לא מורידים נעליים בתפילה?: כשהקדוש ברוך הוא התגלה למשה הוא אמר לו : של נעליך מעל רגליך, כי המקום אשר אתה עומד עליו, אדמת קודש הוא. יכול להיות שלפי ההגיון שלנו יותר מכובד לפגוש מישהו חשוב עם נעליים. אבל רגע, הקב"ה ביקש להוריד נעליים. אז מה תגיד לו? "שמע אלוקים זה לא נראה לי מכובד. אתה מלך ולי נראה שלפני מלך צריך להיות עם נעליים" הקדוש ברוך הוא ביקש להוריד נעליים, מורידים נעליים, למה צריך להתחכם? כן מכובד, לא מכובד גם משה הוריד נעליים ולא התחיל להתחכם.
תשובה: הגמרא במסכת שבת מביאה שרבה בר רב הונא היה לובש גרביים לפני התפילה משום "הכון לקראת אלקיך ישראל", ומכאן לומד הרמב"ם (הלכות תפילה, פרק ה, הלכה ה) שאם דרך אנשי המקום לא לגלות את רגליהם בפני גדולים אין להתפלל ברגליים מגולות, והסיבה היא: "השתחוו ל-ה' בהדרת קודש". וכך פסק השולחן ערוך (אורח חיים, צא) להלכה. אם כן, חכמים למדו את ההלכה שאין לכתחילה להתפלל יחף מאחר ובתפילה יש לכבד את הקב"ה ולא לבא לפניו בצורה שאינה מכובדת ולא בגלל שזה לא מכובד להיות כך לפני מלך בשר ודם. אצל משה רבינו יש הוראה מיוחדת מהקב"ה שיוריד את נעליו (וגם אצל יהושע ביריחו). הסרת הנעליים יש בה בחינה של התפשטות הגשמיות (עיין כלי יקר והנציב על הפסוק "של נעלך") ולכן משה רבינו שהגיע למקום מקודש וקיבל נבואה היה צריך להסיר את נעליו. ממשה רבינו למדו שגם במקדש הולכים יחפים מאחר והוא מקום מקודש ובו מראים התבטלות כלפי ה'.
שאלה: הזכרת שם י-ה: לפי השולחן ערוך אסור למחוק את שם י-ה. האם מותר לומר את השם י-ה, ואם לא, מה הדין להללוי-ה?
תשובה: במס' פסחים, וכן בין המפרשים, יש מחלוקת אם תוספת ה"יה" בהללויה היא שם או לא, כגון: מרחביה וכדו', אם אין כוונה לשם ה' אין במילה זו קדושה.
שאלה: חלב אם: בהלכה כתוב שחלב אישה מותר בכלי אבל מהמקור האסור (גזרה משום חלב בהמה טמאה), וכן השולחן ערוך פוסק שזה כמו אוכל שרץ. 1. האם האוכל שרץ זה משום צניעות או עצם האכילה אסורה - נפקא מינה לבעלה? 2. מה זה משנה אם זה מכלי אם זה משום בהמה טמאה? נ.ב -אם הרב יוכל להביא את המקור שעליו הסתמך.
תשובה: 1. כאוכל שרץ הכוונה, כמי שאוכל דבר אסור כמו שהשרץ אסור באכילה. וזה נקרא אסור מאחר ויש איסור חכמים לגדול לינוק מאשה. (ועיין השגות הראב"ד על הרמב"ם, מאכלות אסורות, פרק ג, הלכה ד). חכמים אסרו לגדול לינוק מהאשה כדי שלא יאמרו שכמו שאסור לאכול בשר אדם ואילו חלבו מותר כך מותר לשתות חלב בהמה טמאה. ומאחר וזה איסור חכמים ולא רק משום צניעות גם לבעל אסור (בשולחן ערוך, יורה דעה, פא, ז כתב שגדול אסור ומשמע גם הבעל). 2. כשהחלב בכלי הרואה חושב שזה חלב בעלמא ולא יבוא להתיר חלב בהמה טמאה. (ט"ז, יורה דעה, פא, ז, וכן כתב בפרישה על הטור בסימן זה)
שאלה: ברכות ותפילות ב-SMS: היום מקובל לעשות "מי שברך" ולשלוח sms עם בקשת "קראו 5 פרקי תהילים, אל תקטע את השרשרת!" לכל עניין, מה שלדעתי, מוריד את הערך מחשיבות הברכה והתהילים. מתוך כך עלתה לי שאלה בסיסית: האם בכלל קריאת "מי שברך" תהילים מסוגלת לעזור, ואם כן, האם זה אומר שמי שמכירים אותו (ומתוך כך יהיו יותר מברכים או מסמסים) או כסף לשלם, "יזכה" ליותר ברכה?
תשובה: לתפילה ודאי שיש ערך, וכל שכן לתפילת רבים. וכאשר אדם מתפלל עם הציבור זכות הציבור מסייע לו שתפילתו תתקבל. ועיקר הסיוע שבתפילה בא מזה שהמתפלל עצמו מתקדם ומתקרב לקב"ה בזכות תפילתו, ובשכר זה ה' נענה לתפילתו ולבקשתו, ביחס אליו וביחס לאחרים. אולם כאשר תפילה הופכת לפעולה מסחרית, כאילו די לומר כמה מילים (אפילו הרבה מילים) אז התפילה מאבדת הרבה מערכה. תפילה כזו אינה מקרבת את האדם אל הקב"ה אלא הופכת את הקב"ה למעין כספומט שבלחיצת כמה מזמורי תהילים נותן מה שמבקשים. לכן אם אדם מרגיש קישור לנושא עליו מבקשים ממנו להתפלל, ובתפילתו הוא מכוון - ודאי שתפילתו מועילה. יתן ה' ותקבלו כל תפילותינו.
שאלה: איסור אכילת דם: מדוע התורה אסרה אכילת דם בהמה? חבר חילוני שאל אותי, ואמרתי לו שכך גזרה התורה, ואבדוק את הנושא.
תשובה: נאמרו שני טעמים עיקריים. הטעם האחד הוא, שהדם הוא עיקר הנפש של הבהמה ולא ראוי שאדם יאכל את עיקר הנפש. הדם משום חשיבותו ניתן רק על המזבח ולא ניתן להדיוט. הטעם השני הוא נראה כטעם הפוך. חלק מן הנקיות שאנו צריכים לנקוט היא לא לאכול דברים משוקצים. הדם לאחר שהבהמה מתה מתקלקל מהר לכן אין לאוכלו.
שאלה: ברכה על נרות שבת לרווקה: שאלתי לגבי הדלקת נרות, אני רווקה ומדליקה נר לפעמים דקה או שתיים לפני אימי או אחריה. האם כאשר אני מברכת על הנר והיא לאחר מכן מדליקה ומברכת גם אז נחשב ברכה לבטלה, אם זה אכן כך, האם עלי להדליק בלי לברך? עוד עניין ששמתי לב אליו, תמיד הנר שאני מדליקה נשאר דולק יותר זמן, לפחות שעה, מאשר הנרות שאימי הדליקה, אם אני מדליקה לפניה או אחריה. זה אומר משהו? אשמח אם תוכל לענות לי על כך,
תשובה: חסידי חב"ד נוהגים שגם רווקה הנמצאת בבית אימה מדליקה ומברכת. רצוי שתדליקי במקום אחר. איחולי שתבני בית משלך, ואז תברכי ללא פקפוק.
שאלה: איסורים החלים על נשים-גם בעקרות: למיטב ידיעתי (שהיא אינה רבה לצערי), כיום הגיעו למסקנה שנשים יכולות לשמש בתפקידים מכובדים ומשמעותיים כטוענות רבניות ואף פוסקות הלכה, אך לא כמחדשות הלכה, מאחר ועל מנת להיות בתפקיד זה יש ללמוד מגיל קטן ללא הפסקה תורה שבכתב ובע"פ, מה שנמנע מן האישה לאור ייעודה הפיזי והרוחני להיות אם. מה קורה במקרה בו אישה עקרה, במצב היפוטתי בו מתאפשר לה ללמוד מגיל צעיר רק תורה ותושב"ע, האם תוכל לשמש כמחדשת הלכה?
תשובה: תיאורטית ייתכן שאישה תגיע לרמה גבוהה של ידע בהלכה. אלא שלפסיקת הלכה חייבת להיות גם מסורת של פסיקה אותה רוכש תלמיד בשימושו את רבותיו. איני רואה כרגע מצב שבו אישה נמצאת במסגרת בה היא מסוגלת להמשיך מסורת של פסיקה. איחולי שה' יפקוד אותה בפרי בטן.
שאלה: קריטריונים לשליח ציבור: 1. אילו קריטריונים בסיסיים מאפשרים לאדם להיות שליח ציבור? 2. אין לנו קורא בתורה בבית הכנסת והרב קורא את הפרשה במנחה של שבת בקריאה רציפה ללא טעמים, האם זה תופס?
תשובה: 1. ראשית צריך להיות מרוצה לציבור, לא שיאמר שמגיע לו להיות חזן. שנית עליו לדעת לבטא את המילים נכון, וכמובן צריך שיהיה שומר תורה ומצוות. 2. טעמים הם לכתחילה. בדיעבד יוצאים ידי חובה גם ללא טעמים. לכן עדיף שישמעו קריאה ללא טעמים מאשר לא ישמעו כלל. אם קורא לא נכון זו לא קריאה.
שאלה: קריאה בתורה על ידי העולה: כידוע בזמן הגמרא לא היה קיים המושג "בעל קורא" וגדולי החכמים היו קוראים בעלותם לתורה את ה"עלייה" שלהם (כפי שנהוג עד היום אצל התימנים). מדוע לא נעודד איפוא מנהג זה משום "חדש ימינו כקדם"?
תשובה: משום שחלק גדול מהציבור לא יודע לקרוא, אם כולם היו יודעים ורק בודדים לא, היה אפשר לעשות זאת. התקנה למנות בעל קורא הייתה משום שלא כולם ידעו לקרוא. המשנה ברורה דן באדם העולה לתורה ויודע לקרוא, האם יכול לעשות זאת במקום הבעל קורא ופוסק שלא יקרא בעצמו כדי לא לבייש את מי שאינו יודע. אם יהיה מצב שכולם ידעו ישתנה הדין. להערכתי עוד לא הגיע הזמן. באמת ראוי שילמדו את הקטנים מהגיל הרך לדעת לקרוא וכך המצב ישתנה.
שאלה: הכשרת סכין מסופק: אנו מסופקים גבי סכין הנמצא בביתנו האם השתמשנו לבשרי או חלבי. כיצד להכשיר?
תשובה: לא ברור שצריך להכשיר את הסכין, מאחר ויש סבירות שלא השתמשת בו באוכל חם, וגם אם כן, נותן טעם לפגם מותר בדיעבד. אבל לחומרא אפשר להגעיל את הסכין. הרב חיים כץ
שאלה: גדר החיוב של תסמונת דאון : מה דינם של בעלי תסמונת דאון לגבי מנין (האם ניתן להשלים איתם למנין?) ודברים שבקדושה, ברכת המזון, זימון (הצטרפות לשלושה או לעשרה), עליה לתורה (יכול לעלות ולברך ולהשלים למנין 7 עולים) וכדומה? ביישוב ובקהילה שלנו משלימים מנין עם בחור בעל תסמונת דאון במשך שנים רבות ומעלים אותו לתורה, האם הם נוהגים נכון ע"פ ההלכה? אני מודע שנושא זו הוא רב מכדי לתמצתו אבל אודה לרב אם יציין מה הדעות השונות, אם יש, וכיצד נוקטים להלכה לגבי עדות המזרח לפחות לגבי כל המקרים הנ"ל.
תשובה: אין הבדל בין העדות. אם הוא בר דעת, גם אם אינה מלאה, כגון: מבין מהי תורה ומה הן מצוות, מאמין באלקים (אין צורך באמונה פילוסופית, אלא במציאות כוח עליון, שהוא בורא משגיח וגומל), ניתן לצרפו למניין.
שאלה: אכילת רמשים בשגגה: אכלתי פת של קרקר ישן שהיה עטוף בשקית. מפאת שהאיזור היה חשוך מעט וצבעם של הנמלים היה צהוב (כצבע הקרקר) והן היו קטנות במיוחד, לא ראיתי אותן וישנה סבירות גבוהה שאכלתי מהן. אציין שאכלתי קרקר שלם עד שהבחנתי בהן מהלכות על השולחן. מה עלי לעשות עם עובדה זאת, וכיצד אכפר?
תשובה: עיקר התיקון לקבל על עצמך בעתיד לא לאכול בחושך מבלי לבדוק את האוכל שאתה אוכל. אתה יכול לתקן בכך שתקבל על עצמך יום אחד לאכול רק דברים שאתה צריך, לחם ומים ולא לאכול מטעמים.
שאלה: למנוע ניתוק מכשירים לחולה: אישה יהודיה במצב סופני מאושפזת בחו"ל. כמה חייבים למחות בצוות הרפואי לבל ינתקו אותה מהמכשירים? לא מדובר בהסכמה אלא האם חייבים למנוע. יצויין שסובלת מאד.
תשובה: אותנזיה אקטיבית אסורה לפי ההלכה וכן ברבות ממדינות העולם, לכן יש למנוע זאת.
שאלה: ישיבת שבעה על אשה בנפרד שחיה עם גוי: האם אדם חייב לשבת שבעה על אשתו ששנים רבות חי בנפרד ממנה והיא חיה שנים רבות עם גוי? האם זה משנה מי יזם את הפרידה?
תשובה: לא צריך לשבת שבעה על האשה.
שאלה: צניעות במד"א ובעבודה: א) האם מותר לי כבחורה דתיה להתנדב במד"א? כרגע סיימתי קורס מגישי ע"ר ואחת הסיבות לרצוני להתנדב מלבד המצווה שבכך היא לשמר את מה שלמדתי בקורס ע"מ שאהיה מסוגלת בשעת אמת להגיש עזרה, האם כשיש איתי אשה נוספת בזמן ההתנדבות זה אפשרי? מדובר על התנדבות של פעם בשבוע. ב) קבלתי הצעה לעבוד בישיבה תיכונית כעובדת סוציאלית. האם יש בכך בעיה או שראוי לא לעבוד עם בנים שהפרשי הגיל ביננו יכולים להיות רק 6-7 שנים? האם יש הבדל בין רווקה לנשואה בעניין זה?
תשובה: א. הינך צריכה להקפיד שתנאי העבודה יהיו באופן המתאים לצביון החיים שלך, שתעבדי עם בנות ולא עם בנים - מה שגורם לקלות ראש. דברי עם האחראים שיעסיקו אותך עם בנות. אין ספק שאם תבוא התעוררות מצד הציבור יענו לזה, כדי שאנשים מסורים יתנדבו. ב. ראוי שלא תעבדי עם בנים, גם אם את נשואה בשביל הבנים זה לא טוב מבחינת גדרי הצניעות.
שאלה: חינוך ילדים מלשון הרע: אשמח מאוד אם הרב יתן לי עצה כיצד ניתן לחנך את הילדים מלספר לשון הרע ובד בבד להיזהר שלא יחששו לספר על דברים שנעשו להם, לדוג הבן בא ומספר "אמא פלוני עשה לי כך וכך." איך להתייחס (לא תמיד הדברים הם באמת עקרוניים ומתייחסים אליו אישית, אלא על הנעשה בכיתה)?
תשובה: לא צריך לחנך ילד קטן לא לדבר לשון הרע. רק כשהוא יבין מה לא טוב בלשון הרע אפשר לחנך אותו לזה, אולי בכיתה ג' ואולי גם זה מוקדם.
שאלה: כשרות- קפה שחור: במקום עבודתי הביאו קפה שחור שנקנה במקום ערבי, ומלבד כמה כיתוביות בערבית כמובן שאין עליו כל חותמת כשרות. האם מותר לי לשתות את הקפה,אם כן, האם ישנם מוצרים נוספים שאינם מחייבים כשרות, אילו? אם לא, אשמח לקבל הסבר מפורט מדוע.
תשובה: חומרי גלם שאין חשש שעובדו ע"י חומרים אסורים כשרים, כגון: קפה, קקאו, תה, סוכר, מלח, קמח וכדו'.
שאלה: נטילת ידיים לאחר התספורת: לאחר שמסתפרים צריך ליטול ידיים, והאם צריך לברך משהו? (לא בהכרח על הנטילה )
תשובה: צריך ליטול ידיים לאחר תספורת אולם לא חייבים דווקא בכלי אלא אפשר לשטוף בברז. אין ברכה על נטילה זו ולא על תספורת.
שאלה: מגע משותף של כלים קרים: האם יש בעיה במגע משותף של שני כלים שהם קרים, האחד בשרי והשני חלבי, כאשר המגע הוא למעלה מ-24 שעות?
תשובה: אם רק הכלים נגעו ולא אוכל נוזלי אין שום בעיה. מותר לאחסן בארון כלי בשרי בתוך כלי חלבי ובלבד שלא יבואו לטעות כשמשתמשים בהם.
שאלה: נטילת ידים באמצע הסעודה: נטלתי ידיים, התחלתי לאכול לחם, ובאמצע הסעודה נגעתי במקומות המכוסים (כמו גירוד בראש, נגיעה בזרוע בחלקה העליון) האם יש עלי חובה ליטול ידיים שוב לפני שאמשיך לאכול את הלחם? אודה לתשובה עם מקור.
תשובה: כתב השו"ע באורח חיים (סי' קס"ד, סע' ב'): "מי שעומד בסעודה ונזכר שנגע בשוק וירך או במקומות המכוסים וכיו"ב, צריך לחזור וליטול ידיו." ה"אשל אברהם" המובא בסוף השו"ע מביא את השו"ע באורח חיים סי' ד' (סע' כ"א) שכתב בענין תפילה או אכילה, שצריך להיזהר שלא ליגע בשוק או בירך ובמקומות המכוסים, לפי שיש שם מילמולי זיעה, וכן שלא לחכך בראשו, אבל המקומות המגולים בראשו ובפניו והמקום המגולה שבזרועותיו אין להקפיד. ומידת חסידות לעשות כן. ועיין שם. בברכת התורה, הרב יונתן סרור
שאלה: נדרתי לא לעשן: לפני ימים מספר נדרתי בפני חברה לעשן עד ראש השנה, אמרתי "אני נודרת נדר לא לעשן עד ראש השנה". האם אמירתי נחשבת לנדר? האם יש אפשרות להתירו? מכיוון שאני לא עומדת בזה וגם הבנתי לאחר מעשה שאסור לנדור נדרים.
תשובה: לכי במקום מגורך אל הרב המקומי, יכנסו שלושה אנשים, תגידי למה את מתחרטת ויתירו לך.
שאלה: שאילת דיסק מחבר: השאלתי מחבר שלי דיסק שירים לבדוק אם הוא טוב. הוא באמת טוב ויש בכוונתי לקנותו, האם מותר לי לשמוע אותו בינתים (עד הקניה ממש) או לחילופין זה גזל?
תשובה: מותר לשאול דיסק מחבר כדי לשמוע אותו ואין הבדל אם ברצונך לקנותו או לא.ו
שאלה: שקט בשעות הצהרים גם במרפסת?: שכנינו סגרו חניה והפכוה לחצר כתוספת לביתם. מצד אחד זהו חלק בלתי נפרד מהבית ומצד שני זה מקום פתוח שפונה לחלונות השכנים. מה דעת הרב לגבי משחקי כדור או דפיקה בפטיש או סתם העברת זמן של הילדים בחצר בשעות הצהרים בזמן ששכנים אחרים מנסים לישון?
תשובה: עד כמה שידוע לי בהרבה מקומות יש חוק מנוחה בין שתים לארבע, אני חושב שזה מקובל ועל ההורים לשמור על הילדים שלא ירעישו בשעות המקובלות.
שאלה: הכשרת ריאה: ברצוני לבשל פשטידה עם ריאה של בקר. האם מספיק לצלות את הריאה עם מלח (100 צלייה) או שיש צורך גם להכשירה לפני הצלייה? שאלה נוספת היא, האם מותר לאכול ריאה מוכשרת ללא צלייה?
תשובה: אם צולים את הריאה (והצליה במקום מליחה) אפשר לבשל. מותר לאכול ריאה ללא צליה, זה לא כבד.
שאלה: הכשרת כלי לאחר שריפת תולעים: לאחר זמן מה שכלי פורצלן בעל מכסה זכוכית עמד במטבחנו ללא שטיפה גדלו בו תולעים, התולעים הילכו אימים על הכלי ומכסהו ואף חישבו להלך חוצה. על כן אזרתי כגבר חלצי, הבאתי את מטהר האויר מהשירותים ומצת וע"י התזת מטהר האויר מעל ללהבת המצת יצרתי מעין להביאור ובאמצעותו שרפתי את התולעים למוות הן מהכלי עשוי פורצלן הן ממכסהו עשוי זכוכית. עתה צצה שאלה הלכתית - האם לאחר ניקוי הכלי עלי להכשירו? זאת כיוון שהתולעים "נצלו" באש שיצרתי היו שאף נחרכו בצורה רצינית עד השחרתן, אם כן, כיצד עלי לעשות זאת? חשוב לציין שהשימוש של הכלי הוא עבור אפיית בתנור פשטידות, לזניה וכדו
תשובה: תולעים שרופות אינן ראויות לאכילה ואינן מטריפות את הכלי, אך אם אתה רוצה להכשיר בכל זאת את הכלי, הכנס אותו לתנור ולבן אותו ליבון קל עד שנייר ייחרך עליו.
שאלה: תינוקות פרה אדומה : תינוקות פרה אדומה (מסכת פרה, פרק ג, משנה ב) - האם היו יכולים לגעת באנשים טמאים? האם אין זה מן ההתאכזרות לכפות על אדם חיים כאלה בלי לתת לו את היכולת להחליט?
תשובה: כשיש לאדם יעוד גדול אין כאן אכזריות. גם שמשון מלידתו היה נזיר ונאסר באכילת ענבים ושתיית יין ובאיסור טומאה. כשיש לאדם יעוד ושליחות הוא לא מוגבל ומסכן אלא יש משמעות ותוכן לחייו. אם לצורך פרה אדומה שגורמת לטהרתם של ישראל יש להתאמץ ולהקפיד שלא לנגוע בטומאה יש בכך חיים איכותיים ומופלאים.
שאלה: פרשת השבוע לבר מצווה: בני נולד ב- כ"ג בחשון וזה יוצא ביום שישי לכן הוא יעלה לתורה ביום שני בתאריך כ"ה בחשון תשס"ט. איזה פרשת שבוע עליו ללמוד?
תשובה: עיקר העליה לתורה היא בעליה הראשונה שאחרי כניסתו למצוות וזה יוצא בשבת חיי שרה. כדאי שאז הוא יעלה לתורה אפילו אם הוא לא יקרא את כל הפרשה. ביום שני הוא יכול לעלות שוב ולקרוא את פרשת תולדות.
שאלה: צבא וזוגיות: אני נשוי 2 כ-5 שנים. אני משרת בצה"ל כ-9 שנים. שירותי מתאפיין בהשארות בצבא שני לילות באמצע השבוע ושבת אחת לכל שלוש שבתות, דבר הגורם לנתק מסוים מן המשפחה הקרובה (אישתי והילדים) שלא לדבר על המשפחה המורחבת. אני נמצא כרגע בצומת דרכים בה עלי לקבל החלטה, האם להשאר בצבא עם פרנסה טובה וחיי משפחה ירודים או להשתחרר מהצבא לטפח את חיי המשפחה לעבוד בעבודה המפרנסת ברמה סבירה, ותוך כדי ללמוד לטפח גם אותי אישית וגם את משפחתי, גם במחיר של ירידה ברמת החיים אליה התרגלנו. האם קודם כל אני מחוייב לאישתי ולידי לרמת חיים גבוהה במחיר שלא אגדל את ילדי כמו כל הורה נורמאלי? אשמח לקבל תמיכה ויעוץ מכבוד הרב.
תשובה: אתה שואל רק מצד הפרנסה לעומת חיי המשפחה. השאלה צריכה להיות איך תוכל לעבוד את ד' בצורה היותר שלמה איך תוכל לחנך את ילדיך לתורה ולמצות יותר טוב. ולפי זה צריך להחליט. ואולי לזה התכוונת בשאלתך. נראה לי כי אם יש לך אפשרות למצוא עבודה ברמה סבירה ועל ידי כך לחיות חיים יותר תורניים זה עדיף.
שאלה: קדימות במפטיר ליארצייט בשנה ראשונה: בשבוע הבא יחול יום השנה הראשון לפטירת אמי. יש חיוב לעלות לתורה בשבת שלפני. בשבת הקרובה יש חיוב למתפלל נוסף בקהילה שגם לא יש יארצייט בשבוע הבא (לא שנה ראשונה). האם יש קדימות למפטיר ליום השנה הראשון או אין חשיבות?
תשובה: אין קדימות. תוותרו אחד לשני או שתעשו הגרלה.
שאלה: חוג ריקוד עם מדריך גבר: האם מותר לאישה ללכת לחוג ריקוד כאשר כל המשתתפים בחוג הן נשים פרט למדריך שהוא גבר והוא רואה אותן רוקדות? אודה לכם אם תיתנו לי מקורות לתשובה.
תשובה: השאלה לא בשביל הנשים אלא בשביל המדריך. זה כמו ללכת לבריכה שיש בה מציל - לכתחילה לא ראוי. לא שיש לאשה בעיה ללכת, אבל לא שתציג ריקוד בפני גבר שאז היא מסייעת לדבר עבירה בזה שגורמת לו הרהורים לא טובים. לכתחילה לא ראוי שאישה תלך. המדריך ודאי לא צריך לעשות את זה. עיקר הבעיה שלו ולא שלהן.
שאלה: תאריך פטירה לנפטר בחו"ל ונקבר בארץ: ישראל שנפטר בחו"ל ונקבר בארץ. כיצד קובעים את יום הפטירה, האם לפי זמן חו"ל, מכיוון שאצלם היה עדיין יום ובארץ ישראל היה כבר ערב - האם לפי זמן מקומי או זמן ישראל? אני מדגיש כי הנפטר נקבר בארץ וכל משפחתו בארץ. התשובה דרושה לי דחוף מאוד היות ולפי התשובה יחרטו את המצבה.
תשובה: התאריך נקבע לפי מקום פטירתו.
שאלה: ללמוד גמרא לעומק: אני לומד גמרא בקיאות וב"ה עושה חזרות ואני רוצה לעבור שלב דהיינו להבין יותר לעומק את דברי הגמרא, לכן שאלתי היא, כיצד עליי ללמוד לאחר שאני לומד כמה פעמים את הגמרא בבקיאות, ואיזה ספרים כדאי לי לקרוא כדי להעמיק יותר?
תשובה: אני מבין שבהתחלה למדת גמרא עם רש"י. בעיון צריכים ללמוד תוספות. יש מפרשים על התוספות 'פני יהושע' ו'חתם סופר'. אם אתה לומד חושן משפט יש 'קצות' ו'נתיבות'. חידושי ר' עקיבא איגר. יש גדולי ישראל שחרשו חריש עמוק את הסוגיא וניתחו את שיטות הראשונים, ישנם הרבה ספרים, צריך כמובן ללמוד את גדולי המפרשים שהזכרתי.
שאלה: מחשבה של צדקה: ידוע לי שאם רק חושבים לעשות צדקה, חייבים לקיים. חשבתי להסתפר במקום שבו תורמים את השערות לילדים חולי סרטן. אולם, כעת אני נורא רוצה להסתפר לקראת חתונה של חברה, ומן הסתם יקשה עליי או אולי יהיה בלתי אפשרי לחפש מקום כזה כרגע. האם אני יכולה להסתפר במספרה רגילה?
תשובה: הרהור בלבד אינו מחייב אלא רק החלטה. כמו כן, צריך עיון אם תרומת שיער דינה כתורמה כספית כי הקדש לא חל על השיער בעודו מחובר אלא רק לכשייתלש וייתכן שאדם יכול לחזר בו לפני התלישה.
שאלה: כיצד לטפל בבעיית התרבות חתולי הרחוב?: כידוע ישנה בעיה בערים וביישובים שחתולי הרחוב מתרבים ומהוים מטרד לאנשים רבים. בעולם, לפי הידוע לי, יש המסרסים את החתולים ובכך מצליחים לצמצם את התרבותם ואף למונעה לגמרי אלא שהדבר אסור על פי ההלכה. כיצד על פי דרכה של תורה יש לפתור את הבעיה הזו באופן ציבורי ולא כפיתרון נקודתי?
תשובה: לסרס אסור. מותר להוציאם מן הישוב ולזרוק אותם במדבר, שם הם ימצאו את מחייתם. לכתחילה לא נראה לי להמיתם.
שאלה: מה עדיף לגלות בכיסוי ראש?: מה עדיף לגלות בכיסוי הראש, מעט שיער מקדימה (שעל הקרקפת) או מעט שיער שיוצא מלמטה (מאחור ומהצדדים)? בשני המקרים מדובר על פחות מטפח.
תשובה: אין עדיפות לצד אחד על חברו. גם בשיער מאחור יש לשמור על השיעור.
שאלה: התנהגות בשבעה על רב הקהילה הקרוב אליך: נפטר רב ביהכנ"ס שהוא גם מיודד מאד במשפחתי, הייתי קרוב אליו מאד מאד, למעשה הוא היה לי אורים ותומים בכל נושא מלבד ההלכה. לאחרונה השתדלתי לסעוד אותו בשנתו האחרונה (במידת האפשר), עתה משנסתלק לבית עולמו אני מוצא עצמי מתאבל ביחד עם בניו, מה הדין ומה נכון לעשות? ב מראש על תשובתכם. ובשורות טובות.
תשובה: אינך חייב שבעה אך אתה יכול לקרוע ולמעט בשמחה.
שאלה: לנשק בבית כנסת: לספרדים שנוהגים לנשק בבית כנסת: א. אפשר לנשק את הסבא (בלחי) אחרי ברכת כהנים (הוא עוטף את כולנו עם הטלית שלו)? ב. אפשר גם סתם לנשק אותו כשרואים אותו לראשונה?
תשובה: הנה מרן הבן איש חי (שנה ראשונה, פרשת ויקרא, אות יא) כתב, "ואין לנשק בניו הקטנים בבית הכנסת דאין ראוי להראות שם אהבה אחרת זולת אהבת המקום, מיהו נישוק ידי ת"ח מותר כי זה עושה לכבוד התורה ואהבתה, וכן אותם הנוהגים שהעולה לס"ת בירידתו ינשק ידי אביו או רבו ושאר קרובים שחייב בכבודם מן התורה גם זה הוא בכלל מצוה שעושה כן לכבוד השי"ת שצוה בכבודם". והדברים מובאים גם בדברי הרמ"א. נמצא שכל נישוק של חיבה ואהבה כמו נישוק בניו ובנותיו וכדו' אסור בבית הכנסת, אבל נישוק של כבוד ת"ח או כבוד אב מותר, לכן נראה לעניות דעתי שגם העדות, כגון: עדת המרוקאים, שנוהגים לנשק האב או הסב בלחי, אין בדבר איסור שהרי עושים כן מחמת מצות כיבוד אב.
שאלה: סבון במים קרים האם פוגם את הכלי: השתמשתי בכלי עץ לבישול בשר ולאחר מכן שטפתי אותו היטב בסבון. למחרת השתמשתי בו בטעות בהכנת רוטב חלבי (אציין שעבר לילה). האם הכלי נאסר או שניתן לומר שהטעם הבלוע בכלי נפגם ע"י השימוש בסבון כלים?
תשובה: ביום הראשון הכלי בלע את הטעם. ביום השני נקרא 'נותן טעם לפגם'. הכף טעונה הגלעה והאוכל יהיה מותר. השטיפה בסבון הועילה לדברים שעל הכף לא לבליעה.
שאלה: ברכת שהחיינו על נקטרינה: האם מברכים שהחיינו על פרי הנקטרינה שהוא פרי מורכב כידוע משזיף ואפרסק, ומדוע? האם מורכב מאותו מין נקרא מורכב? ומהו אותו מין לענין זה, מין בוטני? (אני נוהג ללכת על פי הפסקים של הרב עובדיה יוסף)
תשובה: נקטרינה איננה הרכבה היא זן מסויים של אפרסק, כך שאין בעיית כלאים ושהחיינו, אלא דינו כאפרסק גמור. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי
שאלה: כשרות אבקת צוף: ישנה אבקת צוף פרחים בשם "פולן", אבקה זו נאספת ע"י הדבורה מפרחים שונים ומוחזקת ברגליה. הכוורן אוסף את אותו הצוף מרגלי הדבורה והוא לא מעורבב עם שום חומר אחר. האם זה כשר למרות שעל האריזה אין כשרות כלשהי? האבקה כמובן לצורך חיזוק הגוף.
תשובה: אם האבקה לא באה מגוף הדבורה אלא חיצונית לה אין בזה איסור.
שאלה: לחזור כדי לברך ברכה אחרונה: ראיתי באתר תשובה של הרב שמי ששכח לברך ברכה אחרונה על עוגיות ונזכר בכך לאחר שיצא מהבית, לכתחילה צריך לחזור מפני שאלו דברים שטעונים ברכה במקומם. שאלת המשך: 1) אם לא יכול לחזור - האם מברך? 2) האם יש הבדל בין ברכה אחרונה שהיא מעין השלוש או בורא נפשות? 3) האם יש הבדל בין ספרדים לאשכנזים?
תשובה: 1) אם לא יכול לחזור יברך במקום שנזכר. 2) בברכת 'בורא נפשות' לא מקפידים שיחזור למקומו כלל. 3) אין הבדל בין אשכנזים לספרדים.
שאלה: הדרכה בלימוד תורה: לכבוד הרב הגאון דב ליאור שליט"א, אוהב אני את לימוד ההלכה ופחות את הלימוד הישיבתי הליטאי. 1.האם לימוד הבית יוסף מספיק לידיעת הראשונים או שצריך גם לפתוח את הראשונים מתוך ספריהם (למעט ראשונים שלא הוזכרו בבית יוסף כדוגמת המאירי)? 2. האם הרב יכול לתאר לנו בקצרה את דרך לימוד התורה של הרב בשנותיו בישיבה, האם הרב למד יותר הלכה או לימוד ישיבתי המכונה לימוד הישיבות הליטאיות?
תשובה: אם אתה רוצה ללמוד את הסוגיא כמו שצריך צריך ללמוד את הראשונים על המקום: רמב"ן, רשב"א, ריטב"א, ר"ן ועוד ראשונים. 'בית יוסף' זה לימוד הלכתי למעשה אך אינו עוסק בפרשנות הסוגיא. לימוד גמרא בעיון צריך להיעשות עם הראשונים, אח"כ הבית יוסף - כדי להבין את ההלכה. זה לא עומד בסתירה, צריך גם את זה וגם את זה. אני בהתחלה למדתי לימוד ישיבתי, אחרי כן עברתי ללימוד אסוקי שמעתא אליבא דהילכתא - ר"ן, רא"ש, טור, בית יוסף, שו"ע ונושאי כליו. אבל זה היה לאחר שלמדתי את הצד העיוני, את הסוגיא. כמה שאדם למד אין דבר כזה שהוא יודע הכל, אין גבול למה שאפשר ללמוד. אחרי שאדם מרגיש שהוא יודע ללמוד, לנתח סוגיא, יכול ללמוד אסוקי שמעתא אליבא דהילכתא. כמו חייל שעובר אימון ראשוני להחזיק רובה ביד אח"כ עובר לאימון מתקדם. המטרה היא, כפי שכותב הש"ך בהלכות תלמוד-תורה, ללמוד אסוקי שמעתא אליבא דהילכתא אלא שצריכים ללמוד בעיון, להבין את הלימוד הזה. קודם כל אדם צריך לדעת לנתח סוגיא - להבין את רש"י, להתמודד עם קושיות תוס', לראות כיצד גדולי ישראל כמו הפני יהושע ומגיני שלמה יישבו את שיטת רש"י להתעמק ולהבין עד כמה שניתן את מה שגדולי ישראל הסבירו לנו. אחרי כן יעבור ללימוד ההלכה. הלכה צריך ללמוד אחרי שיודעים לנתח סוגיא. ברור שאדם צריך ללמוד איך להתנהג יום-יום, אני מדבר על חושן משפט ואבן העזר שהם לא הלכות יומיומיות. יש הלכה שודאי שהיא קודמת - כך כותב החיי אדם - הלכות ברכות, שבת וכשרות. אני מתכוון ללימוד בעיון את הגמרא והראשונים ואח"כ את ההלכה. אדם צריך ללמוד את הסוגיות בעיון כפי שיכול ואח"כ לראות כיצד המחבר ונושאי כליו הכריעו.
שאלה: האם שמן זית עדיף להדלקת נרות?: לאחרונה ראיתי נשים רבות אשר נוהגות להדליק נרות שבת בשמן זית. האם יש מעלה מיוחדת בהדלקת שמן זית, האם זה הידור המצווה או רק רצונן של נשים לנהוג כפי שנהגו רוב הנשים לאורך הדורות? ברצוני לציין שדווקא ל"נרונים", העשויים מפראפין, יש להבה יותר בהירה, כמעט לבנה, בעוד שלשמן זית יש להבה צהובה וכהה יותר.
תשובה: יש עניין, ביחוד על פי החכמה הפנימית, להדליק בשמן. לומר שדווקא שמן זית על פני שאר שמנים קשה לי לענות.
שאלה: קוואטר בברית: לפני זמן מה בעלי ואני היינו בברית והציעו לנו להיות הקוואטרים, אך היינו אסורים. מה היינו צריכים לעשות, להסכים או לסרב?
תשובה: במקרה כזה את תביאי את התינוק ותמסרי למישהו מקרובי המשפחה שיעביר לבעלך, תעשו במהירות כזו שיראה שהוא מסייע לך להעביר לבעלך, בלי שאחרים יבחינו. לא לסרב ולא להעביר ישירות, לעשות בחכמה. הרעיון - לא להכניס את האשה למצב לא נעים שאחרים ידעו באיזה מצב היא נמצאת.
שאלה: מניעת זעם ובחירה חופשית יחד אצל בלעם: ישנה שאלה שמטרידה אותי לגבי פרשת בלק. ידוע שהקב"ה מנע מבלעם את הבחירה החופשית לקלל את ישראל וחייבו לברך, אם כן, מדוע הקב"ה לא זעם באותו יום (כפי שמובא בגמרא בברכות), הרי גם אם היה זועם, בלעם לא יכל לקלל באותו רגע (כפי שאומר התוספות שהיה מתחיל באותו רגע במילה כלם), אם כן, לכאורה מניעת זעם ובחירה חופשית יחד נראית לכאורה מיותרת שהרי היה די באחד מהם?
תשובה: אומנם הקב"ה ציווה את בלעם שלא לקלל את ישראל, ורק את הדבר אשר ישים ה' בפיו, אותו ידבר, כלומר, יברך, יכול היה בלעם לנסות לעבור על דבר ה' ולקלל את ישראל. כמו בכל ציווי שהקב"ה מצווה את האדם, כך גם כאן ניתנה לבלעם היכולת לבחור האם לקיים את הציווי או לא. אומנם בלעם בחר לקיים את דבר ה'. אולם אם היה בלעם בוחר להמרות את פי ה' ולקלל את ישראל - לא הייתה קללתו פועלת כל רע מפני שהקב"ה לא זעם באותו יום, כלומר, לא נפתח הפתח דרכו יכולה הייתה הקללה לחול על ישראל. כל זה על פי הפשט. אומנם בדברי ח טמון גם רובד עמוק יותר. זעמו של הקב"ה לרגע בכל יום מסמל את מידת הדין הפועלת במציאות, שתפקידה לשפוט את האדם על פי מעשיו ולתת לו את המגיע לו אם לטוב ואם להפך. אומנם מידת הדין היא רגע אחד של דין ביחס ליום שלם של חסד. אבל גם רגע זה יכול לגרום צרות צרורות. כשבא בלעם לקלל את ישראל הוא ראה שברכתם, שהיא בחירתם על ידי הקב"ה והקשר המיוחד שלהם עם האל, אינה תלויה במעשיהם כלל, וכשדנים בבחירת של ישראל הקב"ה אינו זועם, ומידת הדין נאלמת דום. אפילו מידת הדין אינה יכולה לפגום בקשר המיוחד שבין ישראל לאלוקיו, מפני שהבחירה האלוקית בנו אינה בזכות מעשינו אלא מכוח רצונו של הקב"ה. (המהר"ל בנצח ישראל פרק יא האריך בהסברת יסוד זה).
שאלה: שירות לאומי בבי"ס חינוך מיוחד: שנה הבאה אני הולכת לעשות שרות לאומי בבי"ס חינוך מיוחד לילדים עם פיגור קל עד בינוני בגילאים 6-14. מה מותר לי ומה אסור בנושא צניעות ונגיעה עם אותם הילדים? האם מותר לגעת בהם כדי לעזור להם לאכול, לעלות במדרגות או כל תפקוד אחר? בנוסף רציתי לשאול את הרב, כיצד עלי לנהוג במקרה שיהיו שם תלמידים ערבים, כיצד עלי להתייחס אליהם?
תשובה: הנגיעות שהזכרת אינן נחשבות נגיעה של חיבה, כמו אחות הנותנת זריקה. אם את חייבת לטפל בערבים את צריכה לעשות זאת, כמו שבבית חולים מטפלים בכולם.