LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: השבת אבידה שנמצאה בכותל: הרב מצאתי לפני כארבעה חודשים סט ספרים חדשים, ללא שום סימן ברחבת הכותל, חשבתי שמאחר וזה ללא סימן ניתן לקחת. כעת ברצוני להשיב את האבדה מה עלי לעשות? אם אפשר לציין מקור שאוכל לעיין.
תשובה: לשואל, סט ספרים הוא דבר שלא נופל מאליו, אלא דבר שמישהו הניח, או למספר דקות ובינתיים לקחת אותו, או שהוא שכח אותו שם. וגם אם בו עצמו אין סימן, הרי יש סימן במקום מציאתו, הכותל המערבי. לכן, הדבר הנכון לעשותו היה לדאוג להשבתו (עיין שו"ע חו"מ סי' רס ס"י ברמ"א, ולפי הסמ"ע שם ס"ק מז גם השו"ע מודה במקרה זה: דבר שהונח בוודאי, ויש בו סימן במקום, ואינו במקום המשתמר היטב, שחובה להכריז). כיצד? להמתין כמה דקות, ואם אף אחד לא בא לקחתו - לפנות למשרדי 'הקרן למורשת הכותל המערבי' ולבקש מהם לשמור את הספר או את פרטיך למקרה שמישהו יחפש אצלם את הספר (או נוהל אחר שיציעו). מה ניתן לעשות כעת? יתכן מאוד שהבעלים כבר התייאשו, ובכל זאת אינך רשאי להשתמש בו סתם כך, מפני שבזמן שהרמת אותו הם עדיין לא התייאשו (אפילו בדבר שאין בו סימן - זהו "יאוש שלא מדעת"). לכן אני מציע שתתקשר למשרדי הקרן הנ"ל ותשאל אותם אם מישהו חיפש סט כזה, ואם לא - לבקש שישמרו את פרטיך כאמור. לאחר מכן, אם זהו סט ייחודי שקשה להשיג כמוהו, והגיוני להניח שהבעלים ירצה דווקא אותו ולא את תמורתו הכספית, עליך לשמור על הסט ללא הגבלת זמן, "עד שיבוא אליהו" (שו"ע חו"מ סי' רסז סט"ו). ואם זהו סט שניתן להשיג כמותו, והדעת נותנת שאין זה משנה לבעלים אם יקבל אותו או את תמורתו, עליך להעריך את שוויו ולרשום לעצמך (כדאי בקובץ במחשב עם צילום של הסט), ואם מתי שהוא יבוא הבעלים לבקש את הסט - תתן לו אותו או כסף במקומו. בינתיים אתה רשאי להשתמש בסט או להעביר למישהו אחר (שו"ע שם סעיף כא). אמנם יש מקום לקיים כאן את הדין "גזל ואינו יודע למי גזל יעשה בהם צרכי רבים" (ביצה כט ע"א). לא מצאתי מפורש יישום של דין זה באבידה שהורמה שלא כדין, ומהרמב"ם (הל' גזילה ואבידה טו, א) משמע לכאורה שאין חיוב כזה, אך לפחות לצאת ידי שמיים כדאי לעשות כך (עיין שו"ת אורח משפט חו"מ סי' יח). לכן, עצתי שאם רק לאחר תקופה מסוימת הבעלים לא ידרשו את אבידתם תניח את הסט בספרייה ציבורית כלשהי (אולי יותר טוב - בספריית הכותל המערבי, אם הוא מתאים לצורכי ספריה זו), ותרשום עליו בעיפרון שהוא נמצא בכותל בתאריך זה וזה, ובכך תשפר את הסיכוי שבעליו ימצא אותו.
שאלה: המשך לחנות שמוכרת פירות שביעית: חנות שמוכרת בשמיטה,ירקות של אוצר בית דין, אך בין הלקוחות יש גם גויים, מה יעשו? יגידו לגויים, שלכם אי אפשר למכור? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "למכור לגויים פירות שביעית"
תשובה: אוצר בי"ד אינו מיועד למכירה אלא רק לחלוקה למנויים מראש אין חשש למנויים גויים
שאלה: ביאור למדרש - המשך: על התשובה אבל לא הבנתי חלק ממנה מה הכוונה ב"ולא הגביה קולו יותר מן המתורגמן מפני הכבוד" מי הוא המתורגמן? מה הכוונה? ב השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "ביאור מדרש"
תשובה: לשואל כוונת בעל מתנות כהונה היא, שמשום כבודו של משה רבנו (המכונה מתורגמן לצורך הענין) לא הגביה ה' קולו יותר ממנו, כדין קורא בתורה שמשום כבודו של המתורגמן נכון שלא יגביה קולו יותר. נאמנה
שאלה: ברכת שהחיינו: האם צריך אפשר לברך ברכת שהחיינו על תיק נשים חדש, על בעל חיים חדש (חתול, תוקי וכדו ), על זה שהגעתי למקום (בית מלון יוקרתי, עיר רחוקה) שאני שמחה להיות שם?
תשובה: 1. תיק חדש כן אם שמחים בקנייתו. 2.בעל חיים -לא. 3.בית מלון - לא. ישנם דברים רבים שיש בהם שמחה. אבל חכמים קבעו ברכות - על קניית כלים, בגדים ועוד. ורק הדברים המוזכרים בשולחן ערוך.
שאלה: נרות שבת בנר לא כשר ובלהבת גז: האם שמן להדלקת נרות שבת חייב להיות כשר? האם אפשר לצאת ידי חובה בהדלקת גז (כמו שאפשר לצאת ידי חובה בהדלקת נורת חשמל)?
תשובה: לשואלת, 1. מותר להדליק בנר שאסור באכילה, אך יש להבדיל בין שתי דרגות של מאכלים אסורים: רוב המאכלים הללו אסורים רק באכילה, ומותר ליהנות מהם, כגון: נבילה, טריפה, בעלי חיים האסורים לגמרי באכילה, דם, ועוד. לעומת זאת יש כמה מאכלים שהתורה אסרה גם את ההנאה מהם: פירות של ערלה, פירות שגודלו על ידי יהודים בארץ ישראל ולא הופרשו מהם תרומות ומעשרות ("טבל"), בשר בהמה שמבושל בחלב, ועוד. "הנאה" אין פירושה דווקא הנאה חושנית, כמו ריח טוב או מראה אסתטי נאה, אלא כל הפקת רווח נחשבת כהנאה, כגון לתת אותם במתנה לגוי (או אפילו לבעל חיים, להבדיל). כאמור, מותר להדליק נרות שבת בשמנים שאסורים באכילה (כפי שמוכח מהדיון במשנה במסכת שבת פ"ב מ"א על הדלקה בחלב), אבל אסור להדליק בשמנים שאסורים בהנאה (ביאור הלכה סימן רסד סעיף ו ד"ה חוץ מאלו). אמנם בדרך כלל קיום מצוה אינו נחשב כ"הנאה" ("מצוות - לאו ליהנות ניתנו"), אבל המצווה של נרות שבת נועדה בעיקרה להנאתנו מן האור (בניגוד לנרות חנוכה, למשל), ולכן הדלקתם נחשבת כהנאה האסורה באיסורים מסוימים. אם כן, אם השמן הוא ערלה, או טבל - אסור להדליק בו, ואם הוא איסור אחר, כגון שומן מן החי מבעלי חיים שאסורים באכילה - מותר להדליק בו (כמובן, אם מחזיקים אותו בבית בצורה שהוא עלול לשמש לאכילה חובה לסמן אותו כדי למנוע טעות). אגב, מותר לכהן ולאשתו להדליק בשמן של תרומה טמאה, למרות שהוא אסור באכילה, מפני שלהם הוא מותר בהנאה (שמירת שבת כהלכתה פמ"ג סעיף ד). 2. הדלקה בגז - הדבר אפשרי רק בלית ברירה, וכשאין תאורה חשמלית להדליק אותה בתור נר שבת, אבל לכתחילה אין להשתמש בה, מכמה סיבות: האש הכחולה שבגז מיועדת ומותאמת לבישול וחימום ולא לתאורה, ולכן הטמפרטורה שלה גבוהה אבל האור שלה חלש ולא מאיר היטב את הבית (ראו משנ"ב סי' רסג סקל"ה ושמירת שבת כהלכתה פמ"ג סעיף ב). גם לא ניכר שהיא הודלקה לכבוד השבת, והיא לא מספקת את האווירה המתאימה. נכון שמעיקר הדין המצווה להדליק נר שבת איננה "ליצור אווירה" אלא פשוט שיהיה אור בבית בשבת, אבל בימינו, שיש לנו ממילא תאורה חשמלית, נראה שכבוד השבת בהדלקת הנרות הוא בנרות שמוסיפים תאורה ממשית או מוסיפים כבוד שבת באווירה שהם יוצרים, מה שלא מתקיים בלהבות גז, אלא אם כן שורר בבית חושך מוחלט ואז להבות הגז תורמות אור מסוים. מעבר לכך, יש אומרים שההדלקה צריכה להיות דווקא במה שמוגדר כ"נר", שמורכב מחומר בעירה ופתילה, ולא בכל אש ואור, ובלהבת גז אין פתילה (ראו אנצי' תלמודית ערך 'חשמל' ציון 315  אגב, העובדה שבגז יש הרבה להבות צמודות זו לזו אינה סיבה לשלול, עיינו סי' תרעא ס"ד ברמ"א ובביאור הלכה ד"ה אפילו).
שאלה: הסרת איפור בשבת: אם התאפרתי לפני שבת - האם יש בעיה כלשהי בהסרת האיפור בשבת? אם האיפור מסביב לעיניים נמרח, ואני מסירה רק חלק ממנו, כך שקצת צבע שנשאר נראה טוב - האם יש בזה בעיה?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה מותר, בתנאי שלא תשתמשי בצמר גפן או בד רטוב מחשש סחיטה. שבת הרב חגי בר גיורא
שאלה: שינה בלילה לפי הרב מרדכי אליהו: בספר "מאמר מרדכי" לימות החול כתוב שטוב להיזהר שלא לישון עד שיעברו ג שעות מתחילת הלילה. (בפרק א, סעיף ח ) בנוסף כתוב גם שצריך לישון בלילה בין 6 ל-8 שעות (פרק א סעיף א ). השאלה שלי איך כל זה מסתדר, שהרי הלילה בימות הקיץ נמשך כ-8 שעות מצה"כ עד עלות השחר ואם אדם ילך לישון 3 שעות לאחר צאת הכוכבים יישארו לו רק 5 שעות לישון (אפילו לא 6). אם נאמר שהחישוב הוא לפי שעות זמניות, הרי בקיץ שעה זמנית היא לכל היותר כשעה ועשר דקות כך שלפי שעות זמניות יש אפילו פחות שעות בלילה. אשמח אם תפטרו לי את הקושיה הזו ואוכל להבין איך אוכל יותר טוב לנהל את סדר השינה בלילה.
תשובה: בקיץ אפשר לישון אחרי שלוש שעות מהלילה ולקום שעה אחרי עמוד השחר ואז יש שש שעות שינה. ואם רוצה לקום בעמוד השחר אפשר להשלים עוד שעת שינה במשך היום.
שאלה: חיטים למצה שמורה ביום גשום: מה דין חיטים שנרטבו בשדה? האם הגשם שירד היום עלול לעורר בעיה במצות השמורה בשנה הבאה?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה מובא במשנה ברורה (תנג, כב. תסז, יז) בשם החיי אדם שיש לקצור את החיטים למצה שמורה בעודן לחים. כי השולחן ערוך פסק (תסז, ה) על פי הרשב"א שכאשר החיטים יבשו לגמרי ולא יונקים מהקרקע הן מחמיצים כשירד עליהן גשם אף שהן עדיין מחוברים לקרקע. המשנה ברורה (תסז, יח) מבאר שהחשש הוא רק כאשר ירדו גשמים מרובים. בשערי תשובה (תסז, יב) מביא שהמעיל צדקה מיקל בדיעבד אלא אם כן ירדו גשמים יום ולילה, משום שסובר שדרישת השמירה היא רק אחרי הקציר ולא במחובר. השנה עדיין לא הספקו לקצור את כל החיטים עבור מצה שמורה, במיוחד כי רוצים לקצור עבור שנתיים כי לא יקצרו בשנה הבאה שהיא שנת שמיטה. לכן צריך לחפש האם יש עוד חיטים שלא יבשו, אולם על פי המידע שקבלתי הרוב כבר יבש. הרב חגי בר גיורא
שאלה: חשוב להאכיל חתולים?: : רציתי לשאול אם אני רואה ברחוב גור חתול כבן חודש שלא יוכל לשרוד לבד ברחוב האם צריך או שיש מצווה לקחת אותו לבית להאכיל אותו או למסור עד שיגדל.וכן אם יש מצווה בהאכלת חתולי רחוב מידי ערב.
תשובה: א. צריך לברר האם באמת חתול בן חודש לא מסוגל לשרוד לבד, הוא לא תינוק. אם באמת אינו יכול לשרוד לבד אין צורך להביאו הביתה אלא רק לקרבו לאשפה שם ימצא את מזונו. ב. אין שום מצווה להאכיל חתולים. יש להם מזון בשפע באשפתות. יש אפילו צד עברה בדבר, כי בכסף ובמאמץ שמשקיעים בחתולים ניתן היה להשקיע בבני אדם נזקקים. העדפת חתולים על בני אדם חולים, זקנים, עניים וכדו' היא עיוות מוסרי.
שאלה: ברכה על מצה אחרי פסח: לרב. רציתי לשאול מה המקור בפוסקים לשיטת מרן זצ"ל הרב מרדכי אליהו לברך על מצה שנשארה לאחר הפסח המוציא עד פסח שני (אם אפשר מקור מדויק)?
תשובה: המקור מפסיקת הרב נסים כדורי מגדולי רבני בבל שהעיד שכך המנהג.
שאלה: נטיעה בשמיטה: חקלאי שאלני, שהם רוצים לתכנן בשמיטה הרחבת מקום לבנית דירות, ולשם כך יצטרכו לעקור עצי זית. עכשיו הם לא יכולים לעשות את ההרחבה האם אחרי שישכרו גוי שיעקור את עצי הזית, האם יוכלו לטעת אותם? כי יש כאן תלת דרבנן לצורך מצוה: נטיעה דרבנן לכמה שיטות, לשתול עץ עם גושו זה דרבנן, ושמיטה דרבנן. ואז מותר. ורק להידור-טוב שיעשו זאת ע"י גוי. מה דעת הרב?
תשובה: וברכת ד' מי התיר תלת דרבנן?! ואם יהיו עשרה חיובים מדרבנן ג"כ יש לאסור, אין כאן ספקות, אלא ספק דאורייתא או דרבנן, אבל אין ספק שהכל מותר. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ
שאלה: שליחת פקס מהעבודה: האם שליחת פקס פרטי ממכשיר פקס של העבודה הוא בבחינת גזל? אודה על תשובתך
תשובה: מותר לעובד להשתמש במכשירי העבודה לצרכים אישיים לפי הסכמת המעביד, לכן עדיף לשאול את המעביד האם וכמה הוא מאפשר לעובדים לנהוג כן. במקום שאי אפשר לשאול, או שהדבר כרוך באי נעימות, אפשר להשתמש במכשירי העבודה כפי מה שעובדים מרגישים בנוח להשתמש כשהמעביד נמצא במקום ללא שהוא יעיר להם, כיון שזה מורה על כך שהוא מסכים לדבר. הרב מרדכי גרוס.
שאלה: הליכה לכותל בשבועות: הרב! ראיתי שהרב פסק שאסור ללכת למירון בל"ג בעומר כי זה גורם חילול שבת המוני של שוטרים. האם כך ההלכה גם בעניין של עליה לכותל לתפילת נץ בשבועות דבר שגורם להרבה שוטרים לחלל את החג?
תשובה: אמרתי שלמירון יש לנסוע ביום ולא בלילה או לכל המוקדם לפנות בוקר אין להשוות כלל בין היערכות של אלפי שוטרים, חיילים ואטובוסים בשבת במיוחד להילולא במוצ"ש כשניתן בקלות למנע זאת ע"י דחיית ההדלקה ליום א למספר קטן של שוטרים וחיילים המגבירים את הסיורים בכל תאריך בו יש חשש מוגבר לסכנה כגון יום הנכבה וימי חג קבועים מראש שלא ניתן לשנותם
שאלה: קידוש לבת: לכבוד הרב, שמעתי שיש חשיבות קבלית בקידוש להולדת בת. בכולל של בעלי נהוג שמי שנולדה לו בת מביא (או מממן) ארוחת צהריים בכולל ביום חול, וכמובן אומר דבר תורה הקשור להולדת הבת. האם זה מספק את העניין הקבלי או שצריך דווקא קידוש בשבת בבית כנסת?
תשובה: יש ענין להודות לד' בשמחה בציבור על הולדת הבת וזה יכול לתת ברכה לבת הנולדת. בודאי שזה טוב להביא ארוחת צהרים ללומדי תורה שיברכו את המשפחה, אבל טוב גם לעשות קידוש בשבת כדי לשתף את הנשים קרובות וידידות המשפחה.
שאלה: גידול בעציץ בבית בשנת השמיטה: יש לנו בבית גרעין אבוקדו בתוך עציץ עם מים, שיצאים ממנו ענפים ועלים. מה דינו בשעת השמיטה? והאם זה משנה אם נשתול אותו בעציץ עם אדמה?
תשובה: וברכת ד' אפשר להמשיך ולגדל בעציץ עם המים. לגבי שתילה באדמה אפשר רק בתוך הבית ובעציץ שאינו נקוב, וגם זה לא כדאי לכתחילה. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: מברשת לניקוי לשון בשבת: האם יש בעיה הלכתית להשתמש במברשת שמיועדת לניקוי הלשון בשבת?
תשובה: בשמירת שבת כהלכתה (פרק יד, לד) כתב שנוהגים שלא לצחצח שיניים בשבת. אבל זה מחשש שירד דם מהשיניים או שמא ישתמש במשחה. אבל לגבי השימוש במברשת בשבת הביא בשם הרב אוירבך (פרק יב, הערה מו) שמותר להשתמש במברשת סינטטית בשבת. וכן כתב גם באגרות משה (אורח חיים קיב). בניקוי לשון לא יורד דם ובדרך כלל זו מברשת סינטטית ולכן נראה שאפשר ללנקות את הלשון במברשת בשבת
שאלה: משטח להנחת סירים כ"פלייסמנט": משטח שמניחים עליו סירים בשריים, ולעתים נשפך עליו אוכל חם מהסיר - האם ניתן להשתמש בו כתחתית לצלחת עם אוכל חלבי חם? (המטרה היא שהשולחן לא יינזק מחום הצלחת) או שזה דומה לדין מפה שצריך להחליף בין ארוחה חלבית לבשרית? והאם יש הבדל ממה עשוי המשטח?
תשובה: המנהג הוא ליחד מפה לאכילת מאכלי בשר ומפה לאכילת מאכלי חלב. להלן מספר מצבים בהם ניתן להקל: א. אם כבסו את המפה לאחר ארוחה בשרית מותר לאכול עליה מאכלי חלב וכן להיפך. ב. מפה שניתן להשתמש בה בשני הצדדים, וניכר ההבדל בין הצדדים ואין חשש בילבול, מותר להשתמש בה בצד אחד לבשר ובצד השני לחלב (זר השלחן על שו"ע סי פ"ט ס"ק מ"ז) ג. יש מקילים במפות פלסטיק או שעוונית (מפות חלקות שלא בולעות) להניח עליהם בשר אחר גבינה או להיפך לאחר שש שעות, כאשר המאכלים צונננים, וזאת לאחר שניקו את המפות (מטעמי השלחן סי' פ"ט ס"ק ט"ו) במקרה המדובר אם ניתן להשתמש במשטח בצד אחד לחלב ובצד שני לבשר עדיף. אם לא ניתן אפשר להשתמש לשני המאכלים כאשר הוא יבש (וכדאי לשים נייר כסף על המשטח). הרב חיים שרייבר
שאלה: עצה טובה קמ"ל: ישנם בהרבה מקומות שנוהגים בע"ש להתפלל ערבית קודם פלג המנחה, אם יש במקומו של השואל מנין כזה, יש באפשרותו להתפלל שם, ולאחמ"כ לחזור הבית ועדיין יש זמן לקידוש קפה ועוגה, ולאחר מכן האישה יוצאת לבית הטבילה, והבעל יכול לצאת עם הילדים לטיול וכד שבת ומבורך לעצם תפילת ערבית בפלג, לדעת השו"ע אין בדבר שום חשש, אך לדעת הרמ"א עדיף שיתפלל מנחה קודם הפלג, וקידוש חצי שעה קודם צה"כ. אשמח לשמוע את דעתו של הרב בעצה זו. השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "טבילה בשבת או תפילת ערבית"
תשובה: אכן, בקיץ ניתן להתפלל במניין מוקדם (לאחר פלג המנחה ולפני השקיעה). בעניין הקידוש, עדיף שיעשו קידוש לאחר הטבילה מאחר והאישה צריכה לצחצח את שיניה היטב ועדיף שלא לעשות את זה לאחר שקיבלה שבת. אם תשמע קידוש תצטרך לאכול ותכנס לבעיה.
שאלה: אמונה- ודאית או מסתברת?: ב"ה ישנן שתי שיטות לפי הידוע לי, בקבלת האמונה. האחת אומרת שיש לבסס האמונה על המסורת, והאחת אומרת שיש להוסיף לזה אף חקירה עד כמה שיד האדם מגעת. שאלתי למ"ד שיש להוסיף חקירה, האם אפשרי להגיע לודאות שכלית בדברים הללו? הרי איננו מבינים באמת במושגים שאינם גשמיים, איננו מבינים מהו רצון ה, כעס ה וכו איננו מבינים באמת מהי נשמה, מהו דבר רוחני. א"כ כל מה שנדון בזה, לא נוכל להגיע לודאות גמורה. ונמצא שאנו מאמינים רק כי זה מה שהכי מסתבר לנו אך לא שיש לנו ודאות. ולמ"ד שהולכים אחר המסורת, האם יש גם להפעיל את השכל או לא. כי אם נאמר שלא, אז באמת מנין לנו שהקבלה נכונה, והרי יתכן שהצליחו לעבוד עליהם איך שהוא. אולי התגלה אליהם אלוה אחד ויש עוד כמה? ואיננו מפעילים את השכל להבין הוכחות שיש רק אלוה אחד. סוף דבר- האם הקב"ה רוצה שנעבדהו ונכריז שמע ישראל וכו בודאות גמורה, או דיינו במסתבר בלבד?
תשובה: : כשמדובר על עולם הרוח ההוכחות הם תמיד מורכבות יותר. אולם היסוד הוא שעד כמה שהשכל יכול להשיג השכל לא יתנגד לאמונה. בניגוד לנצרות ששם האמונה היא דבר שנוגד את השכל ביהדות האמונה היא לא רק מסתדרת עם השכל אלא במשך דורות רבים אנשים אם יוכלות שכליות ומדעיות גדולות לא סתרו את האמונה ובמקרים רבים ראו הוכחות לאמיתותה. ככל שעוברות עוד שנים בעולם ההוכחות ההסטוריות הולכות ומחזקות את ענין האמונה. חזרת עם ישראל אל הארץ בצורה ובדרך שצפו אנשי כנסת גדולה היא אות ומופת לאמיתות התורה. ההסטוריה נכתבה לפני כ4000 שנה בפרשת האזינו. רק צריך ללמוד ולהאזין. גם אלו שאומרים שהאמונה מיוסדת על מסורת ואמונה אין כוונתם לשלול את השכל אלא כוונתם שההתישבות של האמונה בלב היא על ידי כוח האמונה כוח שאנו מכירים אותו גם מנושאים אחרים.  כשם שאדם לא מפקפק בכך שאביו הוא אביו כ"ש וק"ו אדם שמכיר במי שאמר והיה עולם מכיר באביו שבשמים  אין להשקיע מאמץ שכלי שהרי ניתן על ידי כוח האמונה שמביא את האדם לודאות בלתי אמצעית.
שאלה: גניזה - העיתון בשבע: ב"ה זו כמובן רק דוגמה, אבל האם עיתון כמו בשבע שכמעט בוודאות יש בו דברי תורה וציטוטי פסוקים אפילו בכתבות בנושאי חולין זקוק לגניזה? האם אסור לזרוק את העיתון לפני ווידוא שאין בו כאלה?
תשובה: איני נכנס לסוגי העתונים בדוק את הנחותיך עפ"י העקרונות דלהלן: רק שמות ופסוקים טעונים גניזה דברי תורה שאין בהם שמות אינם טעונים גניזה אך גם אין להשליכם לאשפה ניתן למחזרם למטרות ראויות
שאלה: חישוב השעות הזמניות ובין השמשות לשיטת התרומת הדשן: לפי שיטת תה"ד שהיום מסתיים בצה"כ, לכאורה זמן בין השמשות צריך להתחיל לאחר צה"כ, היינו בסיום היום, בדיוק כמו שלשיטת הגר"א הזמן מתחיל בסיום היום היינו בשקיעה. ולא מצאתי התייחסות לעניין זה. ב והוקרה אד"ה השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "זמני היום לפי שיטת הגר"א ומגן אברהם"
תשובה: לשואל, שאלתך יפה, אבל נראה שאין קשר הכרחי בין השאלה כיצד מודדים את השעות הזמניות, האם מעלות השחר עד צאת הכוכבים או מהזריחה עד השקיעה, לבין השאלה מתי מסתיים היום במובנו ההלכתי של המושג. בין השמשות הוא מושג תורני מדאורייתא, שלב כלשהו בסוף היום שהוא ספק יום ספק לילה, והכל מודים שזמן זה הוא מהשקיעה עד צאת הכוכבים (יש במשפט זה אי דיוק מסוים, ראה בשולי הדברים). לעומת זאת השעות הזמניות, כגון הגדרת ח שיש לקרוא קריאת שמע של שחרית עד שלוש שעות ביום משום שזהו אומדנם של ח לזמן "ובקומך", זהו שימושם של ח בשפת היום יום המקובלת בימיהם (גם בין המון העם, אולי אף גויים) לתאר את הזמנים. לדוגמא: אין "גזירת הכתוב" ש"ובקומך" הוא רבע היום דווקא, שאז אומדן שלוש שעות היה צריך להיגזר ישירות מהגדרת ה"יום" ההלכתי וחלוקתו בארבע, אלא זהו רק אומדן של ח עד מתי אנשים קמים בבוקר. כך גם לגבי גזירת ח שיש להפסיק את אכילת החמץ בערב פסח בסוף שעה רביעית (ולא בחצות היום, כדין תורה), אין זו הלכה שאוכלים "עד שליש היום" אלא סברה שראוי לעשות הרחקה בת שעתיים לפני חצות היום. נמצא, שכאשר הפוסקים באים כעת לפרש לאלו שעות בדיוק התכוונו ח הם לא צריכים לברר מהו סוף היום ואימתי בין השמשות, אלא זהו בירור לשוני, מהי השפה המקובלת שהשתמשו בה לחלוקת השעות ביום, האם מעלות השחר או מהזריחה. ממילא, לדעת הגר"א השפה המקובלת בימי ח הייתה לחלק את השעות מהזריחה עד השקיעה לשתים עשרה שעות, ואילו לדעת תרומת הדשן השפה המקובלת הייתה לחלק כך את הזמן שעד צאת הכוכבים, למרות שהוא כולל כבר את בין השמשות. וכך עולה די בבירור מתרומת הדשן (סימן א) ויותר מפורש במגן אברהם בסי' רלג סק"ג, עיין שם במחצית השקל. המגן אברהם שם מציע שהלבוש סבר בדומה לדבריך, שהשעות הזמניות הן מעלות השחר עד תחילת בין השמשות ולא עד צאת הכוכבים (לא שבין השמשות מתחיל רק אחרי צאת הכוכבים, כפי שטענת, אלא שהשעות הזמניות נגמרות רבע שעה לפני צאת הכוכבים). ברם, האחרונים הוכיחו שלא זו כוונת הלבוש, עיין שו"ת מנחת יצחק ח"ד סי' נד. את העדר התלות בין הדברים ניתן להוכיח גם בכיוון ההפוך: הרי גם הגר"א מודה שתחילת ה"יום" ההלכתי הוא עלות השחר, כמפורש במשנה (מגילה פ"ב מ"ד), ובכל זאת ספירת השעות מתחילה לדעתו רק בזריחה. אם כן, לדעתו לא מתחילים למנות את השעות מתחילת היום במובנו ההלכתי. אגב, ככל הנראה לדעת התרומת הדשן החישוב עד צאת הכוכבים איננו צאת הכוכבים הנהוג כיום (18 דקות אחרי השקיעה), אלא צאת הכוכבים של זמן רבנו תם (כשעה ורבע אחרי השקיעה). הדבר מתבקש, מאחר שבכמה מקומות בדברי ח נאמר שבסוף השעה השישית ביום השמש עומדת בדיוק ברום השמיים (פסחים צד ע"א ויומא כח ע"ב), ואם כן חייב להיות איזון בין הזמן שתרומת הדשן מוסיף לשעות היום לפני הזריחה לבין הזמן שהוא מוסיף אחרי השקיעה (וגם זה מוכיח שלא כדבריך, שלדעתו הכרחי לחשב עד צאת הכוכבים למרות שהוא כולל את בין השמשות). הרב טוקוצ'ינסקי, מייסד הלוחות המפורסמים, חישב תחילה במשך שנים את זמן המגן אברהם על פי צאת הכוכבים של 18 דקות, ולבסוף חזר בו אחרי שהוכיחו לו שזה לא נכון. על כך עיין בשו"ת מנחת יצחק שם ובהרחבה במבואו של הרב זלמן קורן שליט"א למאמר 'על עניין השעות הנזכרות בתלמוד' מאת הרב יחיאל מיכל שלזינגר (ספר הזכרון 'אש תמיד', עמ' תשנז והלאה).
שאלה: הכשרת צלחת קורל וסכו"ם: כיצד מכשירים את הצלחת וכיצד את המזלג? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "צלחות קורל (corelle)"
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה מרתיחים מים בסיר, בזמן שהמים מבעבעים מוסיפים קצת סבון כלים ואחר כך את הכלים שרוצים להכשיר. אחר הטבילה מוצאים אותם מטבילים במים קרים, את הצלחת לא צריך להטביל בזמן שהיא חמה מחשש שתישבר. הרב חגי בר גיורא
שאלה: העברת אש ביו"ט לעניין בישול גוי: האם ניתן להסתמך על כך שיהודי הדליק את נר הנשמה וממנו גוי הדליק את הגז ובישל ביו"ט ואין עם זה בעיית כשרות מצד בישול נכרי (לפחות לשיטת הרמ"א המקל ע"י הדלקת האש בידי יהודי)? מדובר במקום עם השגחת כשרות רגילה לא מהדרין.
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה הרמ"א(יורה דעה קיג, ז) מביא שהדלקת האש על ידי יהודי מספיקה גם בבישול ומוסיף שיש אומרים(מוהר"ם) שמספיק שהגוי ידליק מאש שיהודי הדליק. אניו בנוהל הכשרות לאה התרנו כשיטה הזו. הרב חגי בר גיורא
שאלה: פטום הקטורת תהליך: אלו כוונות יש לכוון בעת קריאת פטום הקטורת? האם ההבדלים בין הנוסח הספרדי והאשכנזי ובקשות היהי רצון מחייבים קריאת שני הנוסחים לחוד? האם ניתן לקרוא פטום הקטורת בבית העלמין ביאר צייט לעילוי נשמתו של קרוב או צדיק? אלו תפילות טובות לזיכוך נשמתו והעלאת דרגתו,וכפור עוונות של הנפטר? מדוע הפטום מופיע פעמיים בתפילת שחרית, הלא זה מכוון לעולם העשייה ואין יכולת להעלות זבחים לאחר מכן?
תשובה: העיקר להבין את מה שכתוב. אין צורך לקרוא את שני הנוסחים. לא רצוי לומר בבית קברות דברי תורה מלבד הפסוקים והתפילות לעילוי נשמת הנפטר.
שאלה: שתילת פרחים וגינת הבניין בשמיטה: האם ניתן לשתול פרחים בשנת שמיטה? ומה לגבי גינת בניין שבה מנכשים עשבים שוטים וקוטפים נענע וכד? האם יש איסור על כך? בגינת הבניין לא זרועה חיטה.
תשובה: וברכת ד' אין לשתול פרחים בשמיטה, זאת היא מלאכת שתילה האסורה בשביעית. לפעמים יכול להיות חיוב זריעה (האסור מהתורה, כששביעית מהתורה) ולפעמים רק נטיעה שאיסור מדרבנן (לרוב השיטות). קטיף (נענע) לא נאסר בשביעית, אבל צריך להפקיר את הגינה בתחילת השביעית שכל אחד יוכל לקטוף ואז מותר גם לדיירים לקטוף כמות קטנה לשימוש שבועי. אין צורך להפריש תרו"מ. ניכוש היא פעולה שלא ראוי לעשות, יש לרסס במנועי נביטה בתחילת החורף או לכסות בניילון שחור כדי שלא יגדלו עשבים אם גדלו יש לפעול על פי המידרג הנאמר בחוברת לגינות הנוי, מצו"ב הקישורית: בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: המשך השאלה על המדרש: אם כך לפי מה שהרב אומר קולו של השם במעמד הר סיני היה קול מאוד חלש. וכי איך קול כזה הצליחו כמעט 2 מליון איש לשמוע ולהבין? אני מרגיש שאני מבולבל. אשמח אם הרב יעשה לי סדר ר המאורעות במעמד הר סיני על פי הפרוש שהבאנו. ב השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "ביאור למדרש - המשך"
תשובה: לשואל עיון נוסף בדברי בעל "מתנות כהונה" לימד אותי כי הנמכת הקול היתה רק בשעה שדיבר ה' עם משה, והיה הדבר משום כבודו. אם כן, נכונים דבריך, ואכן צריך לומר שבשעה שדיבר ה' עם ישראל היה הקול רם. נאמנה
שאלה: קבלת שבת מוקדמת: הרב, רציתי לשאול: מדוע לדעת הרב תפילת שבת מוקדמת אינה לכתחילה? האם יש מצבים שהיא כן לכתחילה? האם היה ראוי לקבל שבת בפה מוקדם ולהתפלל ערבית בצאת הכוכבים? האם ביו"ט הדין שונה? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "קבלת שבת מוקדמת"
תשובה: בתפילה מוקדמת יש כמה חששות, כגון שכחת קריאת שמע וספירת העומר, תפילת מנחה וערבית בפלג המנחה,לכתחילה זוה תרתי דסתרי וכן לכתחילה יש לאכול כזית לחם בלילה
שאלה: דחית ברית: לרב שאלני יהודי מודאג- שברית בנו תחול בשבת, וקרובי משפחה 20 במספר אמרו שיבואו בשבת, והם אפילו לא מבינים שיש כאן בעיה, ויחזרו בשבת, לכל השבת שיבואו,הם לא ירצו. האם ידחה את הברית ליום ראשון?
תשובה: המוהלים נמנעים בדרך כלל מלמול ילד שמשפחתו עלולה לחלל שבת עקב הברית
שאלה: לספור רק חצי מספירת העומר - ברכה לבטלה?: הרב. מי ששכח באמצע ספירת העומר לספור יום אחד, הוא גם לא ספר ביום וממילא מפסיק לספור - האם הברכות שהוא בירך עד עכשיו הן ברכות לבטלה? אם כן, מי שיודע שיש סיכוי טוב שהוא ישכח לפחות יום אחד באמצע - אולי עדיף שהוא בכלל לא יתחיל לספור?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה קיימת מחלוקת אם כל יום הוא מצוה בפני עצמה ואז יכול לברך גם אם שכח, או כל הספירה היא מצוה אחת ואז אם לא ספר יום אחד קלקל את כל הספירה. בגלל המחלוקת - מי שלא ספר לא ממשיך לספור כי ספק ברכות להקל. כל זמן שלא הפסיק אנו מקווים שימשיך ולכן בינתיים סופר (אלא אם כן ברור לו בוודאות שלא יספור). הרב חגי בר גיורא
שאלה: האם בסמכות שירות הלקוחות למחול?: יישר כח לשואל ולעונה. האם ניתן לסמוך על מחילת המוקדנית בשירות הלקוחות? בחברות גדולות הבעלים לא מתעסקים בעניינים פעוטים, עד היכן זה מעניינו של משיב הגזילה לברר בסמכות מי למחול על חובו?
תשובה: מקובל שהמעביד מאשר ללקוחות לנהוג על פי הדרכות הפקידים שלו, ולכן אפשר לסמוך על מחילת פקיד כל עוד אין ידיעה שהמעביד לא נותן לפקידים סמכות למחול. משיב הגזילה צריך לברר האם יש לפקיד סמכות למחול על חובו רק כשיש לו סיבה מיוחדת להניח שאין זה בסמכות הפקיד. הרב מרדכי גרוס.
שאלה: לימוד ביארצייט: בעת לימוד באזכרה לע"נ, האם יש עדיפות בלימוד פרקים שלמים שכל אחד מתחיל באות מאותיות השם, או שניתן להסתפק במשניות בודדות שכל אחת מהווה אות מאותיות שם המנוח? השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "לימוד משניות אותיות נשמה"
תשובה: אם יכולים ללמוד פרקים שלמים, ודאי תוספת הלימוד תוסיף זכויות לעילוי נשמת הנפטר.
שאלה: התמודדות עם אמא בעייתית.: ב"ה לכבוד הרב רצה הקב"ה ואמי היא אישה שאינה בקו הנורמה. לפני שנים רבות הוריי התגרשו עקב מעשי מירמה כלכליים של אימי. בעודי ילדה בית דין רבני העביר אותי לחזקת אבי עקב חוסר תיפקודה כאם וגדלתי אצלו. במשך שנים היה בינינו נתק עקב התנהגויות בעייתיות. אימי היא אדם לא יציב, היא מבטיחה הבטחות ולא מקיימת, היא איננה מפרידה פעמים רבות בין דמיון למציאות, מדברת בצורה לא נאותה, ועוד.- ראוי לציין שככל הידוע לי איננה מאובחנת ברמה כלשהי. רק כדי לסבר את האוזן, רק לאחרונה גילינו למעשה שכל השנים היא שיקרה לנו בקשר לגילה והיא למעשה מבוגרת ממה שהיא מציגה את עצמה. לפני שנים חזרתי בתשובה, זיכני השם להקים משפחה ולהתברך מ עקב מחויבותי לתורה אני שומרת עמה על קשר טוב ומשתדלת לא להכלימה וכו. עם זאת, ישנם מקרים שגורמים לי לתחושות קשות והתמודדויות לא פשוטות (לדוגמא, היא היתה אורחת שלנו בחג. ובערב חג היא השתכרה, התחילה לדבר שטויות עם האורחים, ונרדמה באמצע הסעודה באחד החדרים). שאלתי: כיצד להתמודד עם אמא שכזו? מהם חיוביי במסגרת כיבוד הורים? ומה לעשות לגבי הקשר עם הנכדים שאנו חוששים להשפעה שלילית עליהם? מראש
תשובה: יש גמ' בקידושין, בנוגע לרב אסי שאימו הייתה מבקשת ממנו בקשות שלא יכל לעשות לה והוא עזב אותה והלך לארץ ישראל, שם הריא"ז מדבר על חיוב ופטור כיבוד הורים שנטרפה דעתם. בשולחן ערוך ס' רמ סע' יח הובאה מחלוקת בנוגע לאב רשע האם יש מצווה לכבדו. אולם במקום שהבן נפגע מההורים, שם הפוסקים דימו זאת למה שראינו שאין מצוות כיבוד אב משל בן, כלומר, הבן לא צריך להפסיד ממון בשביל קיום המצווה, וכך אין חיוב לבן להיפגע בגוף ובנפש בשביל מצוות כיבוד אב. וע' שם בערוך השולחן ס' ר"מ סע' לט שכתב, שגם לרמב"ם, שכתב שיש מצוות כיבוד לאב, זה רק ברשע לתאבון אבל אם אביו עושה עבירות באופן קבוע וברשעות גם לרמב"ם אין חייב לכבדו. העולה מדברנו שמצד הדין אין לך חיוב לכבד את אימא במקום שנגרם לך נזקים. אולם אם את יכולה לספוג עלבונות או נזקין אחרים יש בכך מידת חסידות. כשעושים דבר במידת חסידות צריך לעשות זאת במידה ולא בצורה מוגזמת. עדיף לעשות מידת חסידות מועטת לאורך זמן מאשר לעשות באופן חד פעמי מידת חסידות ואז להשבר ולחזור לדין.