LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: יציאה עם התינוק 40 יום לאחר לידה: לכבוד הרב, ברצוני לשאול על המנהג של איסור יולדת וילוד לצאת מהבית עד 40 יום מהלידה (לא כולל היציאה לטקס הברית). אני מתארת לעצמי שזה מנהג כדי לשמור על האמא והילוד מעין הרע. אבל רציתי להיות בטוחה אם יש לכך גם ביסוס הלכתי או לא. שמעתי פעם (אולי המצאה, אולי אמת) שב40 יום הראשונים המלאכים משחקים עם הילוד (בגלל זה רואים לפעמים תינוקות שצוחקים ללא סיבה) ואיסור היציאה הוא כדי שמלאכים ימשיכו להגן עליו. אם כך, אשמח שתסדרו לי את הדברים מבחינה דתית ולא מבחינת מנהגים עתיקים. ואם האיסור אכן נובע מהדת אשמח להסבר על ה40 יום. השאלה מתייחסת בעיקר ליציאות לאירועים של אנשים אחרים אבל גם ליציאות בכללי חגים במשותף שבתות עם משפחה מורחבת.
תשובה: לפי הידוע לי אין למנהג זה שורש ביהדות כלל וכלל. ולפי מה שממעתי מהרב בן ציון מוצפי שליט"א מקור המנהג בתרבות המוסלמית ולכן אין לחשוש לו, אמנם מסיבות בריאות הילד התינוק והדאגה לשלומו- אין להוציאו מן הבית ללא שמירה יתירה מקור ורעש ושאר נזקים העלולים לפגוע בו בלי קשר למספר 40.
שאלה: שאלות: 1. מותר לשקר כדי לא לקיים עבירה של לשון הרע? 2. אם אני מפעיל נגיד בישיבה שעון מעורר בשעה שכולם אמורים לקום ויש כאלה שעדיין עוד יושנים אבל הרוב ערים והאב בית אומר להם לקום זה מותר לשים שעון מעורר משום שזה הזמן שצריך לקום או שזה גזל שינה בשבילם ויהיה אסור? 3. מה אמורים לברך על רעמים או על ברקים? כי אני שמעתי שצריך לברך עליהם רק אם הם ביחד אבל אם זה רק ברקים או רק רעמים לא מברכים, זה נכון?, אם כן אז למה צריך שתי ברכות להם אחת עושה מעשה בראשית ואחת שכוחו וגבורתו מלא עולם, אפשר פשוט אחת לשתיהם אם מברכים עליהם רק אם הם ביחד?
תשובה: 1. שני איסורים אלו - לשון הרע והשקר - יש להתרחק מהם ולהמנע מלעבור עליהם. כאשר קיים מצב של "התנגשות" בין שני האיסורים כגון: אדם שצריך לשקר כדי לא לדבר לשון הרע או שידבר לשון הרע די לא לשקר - פסק החפץ חיים (הלכות רכילות פרק א' הלכה ח'): אם יש לו עצה לומר באופן שלא יהיה שקר גמור וגם לא יהיה בדיבור זה רכילות או לשון הרע - יענה באופן זה. אך אם הוא מבין שאמירה כגון זו לא תתקבל מותר לומר שקר גמור מפני (אבל מזהיר שחס וחלילה לא ישבע לשקר בזה). 2. אין זה גזל שינה. ככלל אני ממליץ שבכל הלכה והנהגה הקשורה לישיבה כדאי וראוי להתייעץ עם ראש הישיבה והוא יפסוק כיצד יש לנהוג בכל מצב. 3.הרואה ברקים, צריך לברך: "ברוך אתה ה' אלוקינו מלך העולם עושה מעשה בראשית". והשומע קול רעמים, צריך לברך: "ברוך אתה ה' אלוקינו מלך העולם שכוחו וגבורתו מלא עולם". גם על הברק וגם על הרעם אפשר לברך אחת משתי הברכות (עושה משעה בראשית, שכחו וגבורתו מלא עולם), נוהגים לברך תחילה על ראיית הברק "עושה מעשה בראשית", ואח"כ בעת שמיעת הרעם, שקולו מפחיד יותר, מברכים: "שכוחו וגבורתו מלא עולם". ואם הברק והרעם באו כאחד, יברך את ברכת עושה מעשה בראשית לשניהם, אך אם ברך שכוחו וגבורתו לשניהם ג"כ יצא. (מ"ב רכז, ה). הרואה את הברק, יש לו לברך תיכף, ואין להמתין עד שישמע רעם. וכן השומע את הרעם, יש לו לברך תיכף ואין להמתין עד שיראה ברק. (לאחר זמן תוך כדי דיבור  אמירת המילים עליך רבי, לא יתן לברך על הברק או הרעם). מי שהמתין על הרעם ובירך רק ברכה אחת על שניהם, אף שכאמור אין לעשות כן לכתחילה, מכל מקום לא יברך שוב על ברק (הליכות שלמה פכ"ג כד) השומע רעם ותיכף ראה ברק, יברך על שניהם רק ברכת 'עושה מעשה בראשית'.
שאלה: מה עדיף לגבי תפילה: בס ד -מה עדיף תפילה בשבת בבוקר בנץ בבית כנסת שלא רגיל להתפלל בה או במניין מאוחר בבית כנסת בה רגיל להתפלל משום כל הקובע מקום לתפילתו אלוהי אברהם בעזרו. -מה עדיף להתפלל עמידה בערבית בשבת בקצב של הציבור ואז להספיק לומר איתם ויכולו השמיים. או להתפלל בקצב שלי בכוונה ולא לומר זאת עם הציבור? -מה עדיף לומר שמע בקצב שלי עם הטעמים וכמו שצריך ואז להפסיד בלכוון שהחזן אומר ה אלוקיכם אמת ולומר זאת בעצמי או בקצב של חזן במהירות ואז להספיק לכוון בזה?
תשובה: 1.תפילה בנץ עדיפה. 2. תתפלל בקצב שלך,תאמר ויכולו עם עוד אחד לאחר התפילה. 3תאמר בקצב שלך.
שאלה: ברכה על גרעיני חמניות בתוך הסעודה: ב"ה לרב שליט"א הניחו לי גרעינים בסעודה ואמרו לי שלא צריך לברך כי גרעינים אופים עם לחם ונפטרים בברכת הלחם, האם זה נכון?
תשובה: לך. הדבר לא נכון. מה שנאכל שלא כמנה משביעה אלא לקינוח סעודה כפיצוחים צריך ברכה לפניו ואינו נפטר בברכת הלחם. העובדה שיש לחם שנאפה עם גרעינים אינה מעלה ואינה מורידה. גם מיני דגן טעונים ברכה בתנאים מסוימים כשהם באים כקינוח סעודה, למרות שהלחם עצמו עשוי מדגן.
שאלה: שירות מילואים בשנה הראשונה: אני מ"מ בגדוד מילואים קרבי, יש לנו אימון קצר בקרוב (של 5 ימים), האם יש עניין לשחרר מהאימון חייל שהתחתן בשנה האחרונה מבחינת ההלכה? יש לציין שאמנם רק חייל אחד ביקש (כרגע), אך ישנם מספ חיילים במחלקה שהתחתנו בחודשים האחרונים. מראש,
תשובה: אם האימון נחוץ לכוננות מלחמה אין לפטור את החייל מהאימון במלחמת מצוה יוצא חתן אפילו מחופתו
שאלה: שיער חצי אסוף: רציתי לדעת האם מותר לי ללכת עם שיער שאני אוספת אותו רק חצי עם גומיה קטנה למעלה (מעין קוקו שקר),ולא לאסוף את כל השיער לקוקו, יש לי שיער ארוך עד אמצע הגב, עם תלתלים רבים. אציין שאני חרדיה ובמקום שבו אני לומדת ונמצאת כמעט כל הזמן וגם בסביבת המגורים שלי אני לא היחידה עם שיער ככה, האם זה עבירה או שזה סתם ראוי לא ללכת ככה? מראש!!!
תשובה: : זה רק מידת חסידות
שאלה: סוכה היא רשות היחיד בשבת?: האם סוכה היא רשות היחיד לגבי שבת?
תשובה: סוכה הבנויה מ-4 דפנות נחשבת לרשות היחיד בשבת. סוכה הבנויה מ-3 דפנות דינה ככרמלית, שבה אסור מדרבנן לטלטל יותר מד' אמות. (אולם לעניין הוצאה לרשות הרבים, היא עדיין נחשבת לרשות היחיד ואיסור ההוצאה ממנה לרשות הרבים הוא מהתורה) נציין שהשו"ע משמיט את המגו מסוכה לשבת, המובא בגמרא במסכת סוכה בדף ז'. הרחבה: לדעת הרמב"ם מקום מוקף נקרא רשות היחיד רק ע"י ארבע מחיצות (או שלוש מחיצות ולחי). לדעת שאר ראשונים מקום מוקף נקרא רשות היחיד כבר ע"י שלוש מחיצות (או שתי מחיצות ולחי). אך מחלוקת זו מתייחסת להגדרת רשות היחיד לחומרא. כלומר, לחייב את הזורק מרשות הרבים לתוכה. אולם, לקולא, להתיר טלטול בתוכה, לכו"ע צריך ארבע מחיצות. (עיין בשו"ע סימן שסג ס"א ובביה"ל שם). הט"ז עשה פשרה בין השיטות וחילק בין המצבים השונים: שכשהמקום פתוח לרשות הרבים צריך ארבע מחיצות (אע"פ שהוא מצד עצמו רשות היחיד מ"מ רשות הרבים מפסידו), וכשאין שם צד לרשות הרבים - די בשלוש מחיצות (היינו כשפתוח לכרמלית) - וזו דעת המ"מ. יום טוב
שאלה: סדר קדימות בברכות - קודם או חביב?: יש לי שאלה ברשותכם. אם אני אוכלת אורז וחצילים מטוגנים ברכת מזונות של האורז קודמת לאדמה של החציל אבל אם אני אוהבת ומחכה לחציל יותר מאשר לאורז אז להקדים ברכת בורא פרי האדמה על מזונות? מראש
תשובה: לא, יש להקדים לפי ראשי תיבות מג"ע א"ש ולא קשור לרמת החביבות. והראשון מזונות
שאלה: הערמה במעשרות נבטים: שאלתי את הרב האם צריך לעשר נבטים בכל פעם שאני אוכל מהם מפני שהם גדלים כל הזמן (שאלתי היום, ואולי הרב עוד לא ראה את השאלה). במידה וצריך לעשר כל פעם, מפני שזה יהיה לי קשה, אני שואל האם יש אופן כלשהו שיהיה אפשר להערים ולהוציא אותם מהבית (מהדלת או החלון) ולהכניס אותם מהחלון. אם ישנה דרך כלשהי אני אשמח מאוד וזה יקל עלי.
תשובה: וברכת ד' לדעות שנבטים חייבים בהפרשת תרו"מ נראה שאין אפשרות לעשות הוצאה. אולם לדעה זו אפשר להפריש מראש, על פי נוסח המופיע במשפט כהן סי' לה, שלוקחים מספר נבטים גדולים בשלים, ומעשרים אותם על פי ההפרשות במשך הימים הקרובים, במקרה כזה צריך לדאוג שהנבטים שהם תרו"מ יהיו תלושים ושמורים עד תום לקיטת הנבטים. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום - שבי דרום
שאלה: כלאים להשבחת הצמח: אני רוצה לגדל נבטים על מצע של ירק אחר. דוגמה במקום להשתמש בצמר גפן להנבטה, להשתמש בקמח. האם הקמח יהיה כלאים עם הזרעים שאני מנביט (במקרה הזה, שעועית)? משנה האם הירק שאני משתמש בו למצע הוא טחון או שלם (כגון שארוקן עגבניה מזרעיה, ואכניס לתוכה את גרגירי השעועית)? חשוב לי להבהיר שאני עושה את זה בכוונה תחילה כדי שהזרעים ינקו מהמצע (קמח או עגבניה), ואולי יש כאן יותר מקום להחמיר.
תשובה: וברכת ד' המשנה בכלאים (פ"א מ"ח) ובירושלמי (שם) אוסרים לתת שני מינים שיונקים זה מזה, ולכן אין לתת שני מינים בשפופרת שהם יונקים זה מזה, וא"כ גם בנידון דידן אין לתת נבטים בתוך מין אחר. אולם אם אין הדבר השני יכול להצמיח אלא רק לתת מתיקות, הרי זה כפי שנכתב בירושלמי (פ"א סה"ז) שמותר לתת יין בשרשי האילנות שאין זה אלא מיתוק, ואין כאן הרכבה, (וכן איתא בבלי פסחים נא שנתנו שכר בדקל, שאין זה מצמיח אלא ממתק). על כן לגבי נתינת נבטים בקמח שאיננו מצמיח אלא ממתק לכאורה הדבר מותר. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום - שבי דרום
שאלה: אמירת תהילים ע י בני מיעוטים: לכבוד הרב! רציתי לדעת אם אפשר להביא לערבי לקרוא תהילים. לדוגמא- פרק כ להצלחה. ועוד. שנית, רציתי לדעת אם כאשר אני מברכת ובן מיעוטים עונה לי אמן, האם זה תופס והברכה מתקבלת? מראש, שבת ומבורכת.
תשובה: גם תפילה של גוי מתקבלת אם הוא מאמין בד' ומאמין בקדושת התפילה, ולכן גם עניית אמן על ידו יכולה להתקבל ולהשלים את הברכה. כך ראינו שארונה היבוסי בירך את דוד ותפילתו נתקבלה.
שאלה: חזרה לבית של הבת בסוף השבעה: אימי מתגוררת אצלי מאחר והיא בתקופת טיפוליים בשל מצבה הרפואי.האם מותר לה לחזור לביתי ביום הקימה משבעה לאחר עליית לבית העלמין? ושבת
תשובה: תנוחמו מהשמיים, בהחלט.
שאלה: טלויזיה בשבת- המשך: האמת שלא שאלתי מתוך שעמום בשבת או כל דבר כזה ברוך השם, אלא באמת מתוך עניין אחותי שאלה אותי ולא ידעתי להשיב לה, ואמרתי בליבי שאברר מה המקור. אם אני מבינה נכון- העניין העיקרי הוא שלא להנות מחילול שבת של יהודים העובדים בטלוויזיה? ונוסף לכך ישנם מן הסתם עניינים של מראית עין, ושלא יחשבו כי מותר לראות אף דברי חולין, וגם כמובן עניין קדושת שבת (הרי לשבת וללמוד בשעור ממש שונה מלשבת בבית ולצפות בשעור), ועוד העניינים של הנמכה, הגבהה, תיקון וכו? (נא תקן אותי אם אני טועה, אני פשוט רוצה להסביר לה העניין נכונה בעז"ה) ב ושבת השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "טלויזיה בשבת"
תשובה: ב"ה מעיקר הדין איסור להסתכל בטלויזיה בשבת מורכב מכמה דברים: 1. אסור ליהנות מחילול שבת של יהודי. 2. שביתת כלים. 3. התוכן בדרך כלל לא טוב שכולל איסורים שונים. 4. ממצוא חפצך ודבר דבר - הדברים בטלויזיה אינם דברים של שבת. יש עוד סיבות שונות שאפשר להרחיב בהן, ואם תרצי אשמח להרחיב עוד. הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: ישיבה בתוך ד  אמות של המתפלל בזמן נפילת אפיים: האם ניתן לשבת בתוך ד אמות של אדם המתפלל בסמוך אליי, בזמן שאני צריך לשבת בעת נפילת אפיים או קדושא דסידרא?
תשובה: מותר לשבת בתוך ארבע אמות של מתפלל אם גם אתה עוסק בתפילה כדוגמאות שכתבת.
שאלה: שבת: יש לי 2 שאלות ברשותך אשמח אם תענה. 1. האם אפשר בשבת לזרז את הוצאת תמצית התה על ידי עירבוב או הוצאה והכנסה של התמצית? 2. בשוק של עוף יש עצמות ועור איך אפשר לאכול אותו בשבת מבלי לעבור על ברירה?
תשובה: 1. כן. (כמובן המדובר הוא בכלי שלישי דהיינו מים חמים מהקומקום כלי ראשון  לכוס קנקן כלי שני  לכוס כלי שלישי ) 2. כמו בכל יום. רק לא להוציא את העצמות מהבשר לפני אכילת הבשר. בהצלחה, הרב אלישיב קפקה
שאלה: הבדלה במוצאי שבת: ושבוע טוב. אני חוזרת בתשובה דתייה יחידה בבית וההורים שלי התחילו לשבת ולשמוע אותי עושה הבדלה. יש לי 2 שאלות ברשותך. 1. האם זה מנהג של אשכנזים להגיד את הסגולה להצלחה 2 פעמים לפני שמתחילים הבדלה או שספרדים גם יכולים? 2. אם הסגולה להצלחה 3 פעמים זה מעייף את ההורים שלי וגורם להם לא לרצות לשמוע הבדלה כי זה לוקח זמן להגיד 3 פעמים ואיר כך הבדלה האם אני צריכה להפסיק להגיד את זה בשביל שהורי ירצו לשמוע הבדלה ולא יהיה להם נמאס?
תשובה: ב"ה לך. שמחתי מאוד לקבל את מכתבך ומאוד התרגשתי לראות את הרצינות שלך ואת הרצון העז לעשות את הדברים בדרך הטובה ביותר והשלמה ביותר. יהי רצון שה' ישלח לך ברכה והצלחה בכל שתפני, ותזכי להמשיך ולקדש שם שמים במשפחה ובסביבה כולה. בתור דתיה יחידה בבית אני מתאר לעצמי שכבר נתקלת בדברים לא פשוטים, שבהם התמודדת ובהם זכית להצליח. מאוד טבעי שיהיו הבדלים בין המשפחה לבין אותו הבן או הבת החוזרים בתשובה, ומאוד שמחתי לשמוע שההורים שלך רוצים לשמוע הבדלה, ויש להם חלק במה שאת עושה. חשוב מאוד לחזק את הקשר במצבים אלו, חשוב מאוד שהחזרה בתשובה לא תגרום למחיצה ולריחוק, אלא תגרום לקירוב. אדם שחוזר בתשובה נהיה אדם טוב יותר, וממילא יותר שמח ויותר טוב להיות חברתו. כאשר אחד מהמשפחה זוכה לחזור בתשובה, התחושה של המשפחה צריכה להיות תחושה של שמחה ושל גאווה, להרגיש ולהתרגש מכך שיש בן משפחה שעשה תהליך גדול, שזכה להתקדם ולהיבנות. לכן, ההתחשבות בשאר המשפחה היא אחד מהדברים החשובים בכל התהליך הזה. כמובן שהתחשבות איננה אומרת ויתור אל האמת של האדם, אלא זאת אומרת התחשבות ונסיון מתמיד למצוא את המכנה המשותף למצוא את הדרך איך לעשות דברים ביחד, שלא להכביד על האחר כאשר לא צריך, ולמשוך את האחר לאותם הדברים שמיוחדים בדרך החדשה שלנו. כאשר הולכים בדרך זו, פעמים רבות שזוכים לראות את המשפחה באים בעקבות החוזר בתשובה, וממש זוכים לעבור תהליך נפלא של התקדמות. לכן המשיכי להשפיע טוב, המשיכי להתקדם, והמשיכי גם להיות רגישה להורים ולמשפחה. דעי שתמיד את תישארי הבת שלהם, ותמיד יהיה לך דברים רבים להודות להם על כל מה שהם עשו לך במשך השנים, ואני גם מתאר לעצמי שכיום יש עוד דברים רבים שהם עוזרים לך. הכרת הטוב זהו בסיס גדול לחיים, ולחוזר בתשובה אסור להתפשר על הבסיס החשוב הזה. לכן, לפי ההלכה הבדלה היא דבר שחייבים לעשות, אך את כל הדברים האחרים לא חייבים לעשות. כל הסגולות הן יכולות להיות דברים טובים ומיוחדים, אך כאשר הם מכבידים על האחרים, חשוב לדעת לוותר עליהם. הקשר והשותפות הן יסוד חשוב הרבה יותר מאשר סגולות כאלו ואחרות. לכן, גם אם ספרדים יכולים לעשות את אותן הסגולות של האשכנזים, חשוב מאוד לשים לב שהדברים לא יבואו על חשבון האחרים. לכן אל תכבידי על ההורים, אלא תשדרי להם שמחה על השותפות שלהם ועשי את ההבדלה בפשטות ובלי הוספות, ותזכי כך לקדש שם שמים בפניהם. ויהי רצון שדרך זו תקרב אותם כמה שיותר מהר והם בעצמם ירגישו את המיוחד שבזמן זה וירצו למשוך אותו כמה שיותר ואף להוסיף עליו. בברכת והמון הצלחה הרב יצחק גרינבלט.
שאלה: למה צריך לשמור נגיעה?: הרב. אני בת חמש עשרה, וממש מעסיק אותי הנושא של שמירת נגיעה. אני לא מבינה למה צריך לשמור נגיעה וזה מפריע לי, כי אני רואה חברות שלי ששומרות נגיעה וזה נראה לי ממש יפה וקסום. אז למה כל כך חשוב לשמור נגיעה, ואיך אני יכולה להתחיל גם?
תשובה: פעם ידיד שלי הביא לי חוברת שהוא כתב על טעם איסור נגיעה וביקש שאני אחווה את דעתי. עברתי על כל החוברת, והוא שטח בה טעמים רבים לאיסור נגיעה: הנאמנות בין איש לאישה, העומק בנפש שבא לידי ביטוי בנגיעה, המעלה של בניית בית שאין בו זרות ועוד כיוצא בזה. כשהשבתי לו את החוברת ביקשתי שלא להגיב עליה. הוא לחץ שבכל זאת אני אחווה את דעתי ואמרתי לו אחרי הפצרות שאני לא רוצה לפגוע בו ולכן אני נמנע מזה. הוא מאוד התעקש ואמר שהוא מוכן לשמוע כל ביקורת - ואז אמרתי לו שכל מה שהוא כתב זה לא הטעם לאיסור נגיעה, ואת הטעם האמיתי לא כתבת. הוא שאל למה אני מתכוון, והשבתי שאם רק הטעמים האלה היו היינו אולי מנסים להימנע מהשלכות כאלה ואחרות אך לא היינו נמנעים מנגיעה. הטעם האמיתי והיחידי הוא שהקב"ה התגלה בהר סיני, נתן תורת אמת לעמו ישראל, תורה אלוקית שלמעלה מכל גדר אנושי ודבריה לא נמדדים בהבנת שכלנו. כשם ששעטנז היא לא מצווה שהבנת השכל היא תנאי לקיומה, כי המצווה היא מצווה אלוקית - כך איסור נגיעה אינה מצווה שמתחילה משכלנו ומותנת בכך. הטעם האמיתי הוא הקסם של גילוי האלוקות שיש בכל תרי"ג מצוות דאורייתא וכל המצוות דרבנן, ובניהם גם איסור נגיעה. אף על פי כן, אחרי שאנחנו אמרנו 'נעשה', "כל אשר דיבר אלוקים נעשה", לבסוף הוספנו ואמרנו גם 'נשמע', הכלומר הבנה עד כמה שידו של אדם מגעת את רצון ה' יתברך. לעיניננו, ההבנה הפשוטה היא שהקשר בין המינים נוגע במחוזות מאוד עמוקים בנפש, משם נבנית המשפחה, משם מעמידים תולדות, משם ממשיכים את שרשרת הדורות. היא עמוקה אפילו יותר מחייו הפרטיים של האדם, כי היא נוגעת בהמשך הנצחי של ההיסטוריה. לכן כל קילקול, כל זיוף וכל טומאה במקומות אלו חמור ביותר, עד שח אמור שאפילו על אבייזריהו דגילוי עריות יהרג ואל יעבור. אפשר לראות בצורה מאוד פשוטה מה קורה במחוזות שבהם אין הבדלה ואין שמירה של זהירות בין נשים לגברים, לאיזה ריקנות והליכה אחר תאוות ליבם אנשים מגיעים, לעומת מקומות שהולכים על פי תורה בקדושה, בטהרה ובצניעות, איזה איכות חיים של טהרה, קדושה וקסם כמו שאת כותבת - נתון על פני המשפחות האלו. הדברים פשוטים וברורים למי שמוכן לפקוח את עיניו.
שאלה: כשרות ברוקולי וכרובית בחו"ל: אני מתגוררת בחו"ל ומאד אוהבת ברוקולי וכרובית מבושלים,שאלתי היא האם ניתן לאכול ברוקולי וכרובית שנקנו בסופר בחו"ל? אם לא ניתן לקנות ברוקולי קפוא?
תשובה: ב"ה שלו-ם וברכה גם בחו"ל קיימים חרקים וגם שם צריך לשמור כשרות. לכן אין לאכול ללא השגחה על הגידול. אפשר רק לאכול את הגזע בלי הפריחה אחר שרייה הסבון. הרב חגי בר גיורא
שאלה: למה יש תאוות?: אם תאוות הע"ז התבטלה אז למה תאוות הזנות לא התבטלה?
תשובה: חכמים אכן רצו לבטל את יצר העריות (תרגום מהגמרא יומא סט):אמרו חכמים הואיל ועת רצון הוא(שנמסר בידם יצר העבודה זרה), נבקש רחמים על יצר הרע של עבירה  יצר העריות. ביקשו רחמים ונמסר בידם. אמר להם נביא: ראו, אם תהרגו את זה  יצר הרע, ייחרב העולם. אסרוהו אצלם שלושה ימים נתבקשה ביצה בת יומה לחולה בכל ארץ ישראל ולא נמצאה. אמרו: מה נעשה? נהרגנו   ייחרב כל העולם. כחלו את עיניו והניחוהו. והועיל הדבר להתיש את כוחו שלא יפתה בני אדם לחטוא עם קרובי משפחה. א"כ כדי שימשיך העולם להתקיים לא בטלו חכמים את יצר הערוה. יום טוב
שאלה: פסלו של מיכה: לכבוד הרבנים היקרים!!! המדרש בהרבה מקומות מדבר על "פסלו של מיכה", ומגדיר זאת "צרה עבר בים", והקב"ה סרב להענישו היות ופיתו מצוייה לרבים. לא מצאתי במדרש מי זה האיש מיכה, והייתי רוצה יותר פרטים על פרשיה זאת. וכן כיצד ניתן לזהות בזמנינו את תופעת פסל מיכה? המדרש מספר שבני ישראל במדבר בעת שירד להם המן היו מקריבים לפסל מהמן, ובכל זאת "ומנך לא מנעת מפיהם", האם אפשר לומר שבימינו אדם העוסק בעסק מפוקפק והולך לכותל להתפלל ולבקש להצליח בעסק המפוקפק והפלילי, זו מעין הקרבת מן לפסלו של מיכה של זמנינו אנו?
תשובה: לשואל בפשטות, מיכה היה איש מהר אפרים, שעשה פסל. הנביא מספר שהוא גנב אלף ומאה שקל כסף מאמו, וכאשר שמע שקללה את הגנב, הודה שגנבם והחזירם לה. אמו הקדישה את הכסף לעשות פסל ומסכה אפוד ותרפים, ונתנה מאתים כסף לצורף להתיך אותם לפסל. הפסל היה בבית מיכה, ואחד מבניו היה לו לכהן, עד שמינה את יהונתן בן גרשון לכהן. אנשים משבט הדני גזלו את הפסל והכהן כאשר עברו להתישב בעיר ליש היא דן. ממיקום הפרשה נראה שהיא התרחשה בסוף ימי השופטים, אחרי מות שמשון השופט האחרון, אבל ח אומרים שפסל מיכה היה שנים רבות קודם לכן - בתחילת תקופת השופטים ואפילו בזמן קריעת ים סוף (ראה סנהדרין קג ע"ב). כדאי לעיין בספרו של מו"ר הרב איתן שנדורפי "הדר הנביאים" (עמ' 170),שם מסוכמות השיטות השונות ונידונות השאלות השונות שעולות מכל שיטה. בספר זה נידונה גם השאלה עד מתי עמד פסל מיכה (עד ימי סנחריב, עד חורבן שילה או שהיה גם בימי דוד). לפי דברי ח במקומות שונים, מיכה החטיא את ישראל גם בעגל, הוא מרד במלכות בית דוד והתנבא לשקר. אף על פי כן זכה לחיות שנים רבות בזכות החסד שהיה עושה. לתחנות אלה בחייו מוקדש המאמר "מיכה - מעבודה זרה למרידה במלכות בית דוד" באותו הספר (עמ' 198), וקצרה היריעה מהכיל. הגמרא במסכת ברכות (סג ע"א) מביאה מימרא ששגורה בפי האנשים: "גנבא אפום מחתרתא, רחמנא קרי", כלומר גנב, אפילו בשעה שהוא עסוק בגנבה, הוא קורא ומתפלל לקב"ה שיצליח במשימתו. מן ההקשר שם עולה שתפילת הגנב מלמדת עליו זכות ומראה שסוף סוף אדם זה מבין שמקור חיותו מן הקב"ה. מכאן אנו למדים כמה יש לשבח ולראות בחיוב את אותו בעל עסק מפוקפק שבא להתפלל בכותל, ולוואי ומתוך כך ישוב אל ה' בלב שלם. נאמנה
שאלה: ברכת נט"י בלילה: ב"ה לכבוד הרב שליט"א בשאלתי בקשתי לדעת האם לברך על נטילת ידים בלילה, ואם כן האם אני אכנס לבעיה אם לברך שוב בבקר? התקווה שאני ברור, השאלה נשאלה בהמשך לשאלה "ברכת ענט"י בלילה וליטול עם נטלה כל פעם"
תשובה: יש לברך 'אשר יצר' אחרי שטיפת הידים לאחר שאתה מתפנה. ברכת על נטילת ידים נאמרת רק על הנטילה בסוף השינה.  אם משהו לא ברור אפשר לשאול שוב
שאלה: משמעות השמש הירח והכוכבים והאלומות בחלום יוסף: הרי אין דבר מיותר בתורה. האם ידוע מדוע בחלומו של יוסף הופיעו דווקא ירח ושמש וכוכבים ובחלום השני הופיעו דווקא אלומות? מדוע דווקא סימנים אלה הופיע ומה משמעותם? ומה המקור לכך? ישר כח ותזכו למצוות
תשובה: לשואל תשובות שונות ניתנו לשאלה זו, והרי תשובתו של בעל ה"תולדות יצחק" (בראשית לז, ט): "וטעם השינויים שיש בין החלום הראשון לשני, אם לשינוי הראשון שבחלום הראשון ראה אלומים, ובחלום השני לא ראה אלומים אלא כוכבים במקום אלומים, לפי שבפעם ראשונה (כשבאו האחים לשבור בר) באו המה וחמוריהם כדרך עובדי אדמה זורעים וקוצרים מאלמים אלומים, אבל בפעם שניה (כשבאו האחים עם יעקב אביהם) באו כמו שרים אחי המלך, ולכן ראה אותם כוכבים. וטעם לשינוי השני, שבחלום הראשון לא ראה שמש וירח, ובחלום השני ראה שמש וירח, לפי ששמש הוא יעקב, וירח בלהה, ובפעם ראשונה לא באו אלא אחיו לבד, ובפעם השניה באו גם כן יעקב וביתו". נאמנה
שאלה: חלוקת הלחם למסובים לפני אכילת הבוצע: בשבת, כאשר מברך המוציא על לחם משנה ויש עוד מסובים בשולחן, האם אחרי הברכה יאכל בעצמו ואחר כך יחלק מן החלה לשאר המסובים או שיכול אחרי ברכת המוציא שברך לחלק לכל המסובים ורק אז יאכל בעצמו?
תשובה: לשואל, דין זה שנוי במחלוקת. בפוסקים האחרונים התקבלה יותר הדעה שלפיה הבוצע צריך לטעום מהלחם לפני שיחלק למסובים, אבל לענ"ד נראה שיש מקום רב גם לדעה הנגדית, ומי שמרגיש צורך להקפיד על כבוד המסובים וחושש שאכילתו לפניהם תהיה חפוזה או תיחשב כחוסר נימוס רשאי לחלק להם לפני שיטעם. הרחבה: בגמרא (ברכות מז ע"א) נאמר שכאשר אחד מברך על הלחם עבור אחרים אסור לאחרים לטעום מהלחם עד שיטעם המברך. הרמ"א (סי' קסז סעיף טו) פסק שמותר לבוצע לתת לכל אחד את חלקו לפני שהוא אוכל, והם ימתינו מלאכול עד שהוא יאכל, ולדעתו החלוקה איננה מהווה הפסק בין ברכתו לבין הטעימה, מפני שהחלוקה היא צורך הסעודה. לעומת זאת הט"ז (ס"ק טו) סובר שאין לעשות כך משום שלכתחילה יש להמנע מכל הפסק, גם לצורך הסעודה, וגם אין בכך תועלת, מפני שבלאו הכי הם צריכים לחכות עד שיטעם. אילו היו רשאים לטעום מיד כשקיבלו את הלחם - הדבר היה מותר (כפי שעולה מתוספות בברכות שם ד"ה אין, בשם השר מקוצי), מפני שהברכה תהיה צמודה לאכילת המקבלים ואין כאן הפסק (שער הציון שם ס"ק סט), אבל מכיוון שהם צריכים לחכות עד שהבוצע יטעם, יש כאן הפסק. ואמנם כשהוא מקדים לחלק להם הוא מקצר את ההפסק בין הברכה לבין אכילתם, אבל מכיוון שהוא זה שבירך הרי שבעיית ההפסק שלו משמעותית יותר משלהם, ולכן עליו לאכול מיד אחרי ברכתו ואחר כך לחלק לאחרים. המשנה ברורה (ס"ק עט) מצדד בדעת הט"ז, ואילו בערוך השולחן (סעיף ל) הביא את דברי הרמ"א ולא הזכיר דברי הט"ז. ברם, הרמב"ם (הלכות ברכות פרק ז הלכה ה) פוסק: "הבוצע נותן פרוסה לפני כל אחד ואחד. והבוצע הוא פושט ידיו תחלה ואוכל, ואין המסובין רשאין לטעום עד שיטעום המברך. ואם רצה הבוצע לחלוק כבוד לרבו או למי שהוא גדול ממנו בחכמה ויניחנו לפשוט ידו קודם לו הרשות בידו". מדבריו יוצא שהסדר הנכון לכתחילה הוא שהבוצע נותן לכל אחד ורק אחר כך הוא אוכל, לא רק כדברי הרמ"א שמותר לעשות זאת, אלא שזהו הסדר הרצוי. כך פירשו זאת הראשון לציון (לר' חיים בן עטר, ברכות שם) ואבן האזל על הרמב"ם שם. הדבר תלוי בפירוש הגמרא בברכות שם: "הבוצע הוא פושט ידו תחלה". הרמב"ם מפרש זאת על הפת שבצע עליה, ומכאן שהפת מונחת לפני כולם אלא שהוא הראשון לאכול ממנה. ואחרים פירשו זאת על המנה הבאה בסעודה, שמאחר שכיבדו אחד מהם לבצוע - הוא מכובד גם לקחת ראשון מהמנה הבאה (עיין בתוס' הנ"ל ובשו"ע שם סי"ז). נראה שלדעת הרמב"ם עדיף להקדים ולחלק למסובים מפני כבודם, שאין זה ראוי שימתינו לו עד שיאכל. ואולי מטעם אחר, שאין זה נעים לבוצע שכולם עוקבים אחרי אכילתו וממתינים שיסיים, ואולי גם משום כך יזדרז באכילתו יתר על המידה. בירושלמי (ברכות פ"ו ה"א) מסופר על האמורא רב, שהיה מחלק לאחרים ביד ימינו ובו זמנית אוכל ביד שמאלו. נראה שהיה חשוב לו גם למנוע הפסק וגם להקפיד על כבודם, ולכן פעל באופן זה דווקא, אם כי הדבר אינו מעשי למי שבוצע בסכין וצריך בידו השניה לאחוז את הלחם. מכל מקום, יתכן ללמוד מהעדפתו לחלק בימין ולאכול בשמאל שהשיקול של כבוד המסובים גובר על עניין ההפסק, וכדעת הרמב"ם. עיין גם בביאור הגר"א בסעיף יז, שהוכיח מכל סוגיית הירושלמי כדעת הרמב"ם. למעשה, נראה לענ"ד שיש מקום לשתי הדעות, ולכן מי שמרגיש צורך להקפיד על כבוד המסובים וחושש שאכילתו לפניהם תהיה חפוזה או תיחשב כחוסר נימוס רשאי לנהוג כשיטת הרמ"א.
שאלה: למה ה' ברא את העולם?: לכבוד הרב. כבר תקופה ארוכה אני מתחבט בשאלה, למה הקב"ה ברא את העולם? מה בעצם הקב"ה מרוויח בכך שברא את העולם? אשמח אם הרב יוכל להקדיש מזמנו לענות לי.
תשובה: הקב"ה לא מרויח, אולם הקב"ה מחייה את העולם כולו משום שהקב"ה מלא חסד ורחמים, הקב"ה הוא מקור החיות של כלל הויה. עלה ברצונו.להטיב ולכן הוא מחיה אותנו.
שאלה: זמן קריאת שניים מקרא ואחד תרגום: הרב, ברצוני לברר לגבי קריאת שניים מקרא ואחד תרגום מה עדיף לכתחילה: מחד, לדעת הגר"א יש לקרוא לכתחילה כבר מיום ראשון בשבוע שלקראת הפרשה הבאה ומצד שני, לדעת האר"י,כף החיים יש ענין לקרוא לכתחילה דווקא ביום שישי. מאחר ויום שישי הוא לחוץ ובפרט במשפחות מטופלות בילדים ובימי החורף, האם יש ענין מיוחד לכתחילה לעשות את מירב המאמצים שקריאת השניים מקרא תהיה דווקא ביום שישי ואז אולי תימשך עד שבת ולעיתים גם בתחילת שבוע שלאחריה או שאין ענין מיוחד כלל? מראש.
תשובה: רצוי מאוד לקרוא ביום שישי סמוך לקריאת התורה הציבורית שזה מחבר אותנו לשבת ולציבור, ואם לא מספיקים לגמור ביום שישי אפשר בליל שבת, ובשבת בבוקר לפני התפילה, ובכל אופן כאשר יתארכו הימים בימי הקיץ בוודאי אפשר יהיה לפחות כל הקיץ לסיים ביום שישי את כל הפרשה.