LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: כלאיים: הרב ענה לי "לא הבנתי כיצד הייתה השתילה. העיקרון הוא שצריך להיות בין שתיל עגבניות, אבטיח והבננות לפחות 15 ס"מ בין שתיל לשתיל. לגבי הגפן צריך להרחיק ממנה 60 ס"מ מסביבתה. שאר העצים אין בעיה. " 1. האם חייבים גם ספרדים להרחיק דשא מגפנים בודדות? 2. מה המרחק שצריך להרחיק את השתיל עגבניות מעץ הרימונים? 3. מה המרחק שצריך להרחיק את הזית מהרמון? 4. הגפן עלתה והשתרגה על ענפי האתרוג מלמעלה למרות שהיא במרחק 40 ס"מ, האם זה אסור? 5. אם הגפן רחוקה מהדשא 60 ס"מ אבל היא מסוככת מלמעלה, זה בעיה? 6. האם במקום הרחקות ניתן לגדר או לעשות מחיצה? באיזה גודל המחיצה צריכה להיות?
תשובה: 1. עיין רמב"ם (פ"ח מהל' כלאים ה"י). יש שהקלו לגבי דשא שטענו שאין זה מאכל אדם אולם לכתחילה הורה לי הגר"מ אליהו שליט"א להחמיר גם בדשא רגיל. 2. אין מרחק. 3. אין מרחק. 4. לא. 5. לדעת הגר"מ אליהו שליט"א יש חובת עקירה והענבים אסורים. יש אחרונים שמקילים. 6. גדר יכולה להועיל כמחיצה אולם יש פעמים שגדר יכולה לגרום לחומרא, כגון: שהגדר מקיפה גפן ואז צריך ד' אמות. כך שצריך לתכנן זאת מראש. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: כוונה בתפילה או תפילה במניין: ידוע שחשובה הכוונה בבתפילת העמידה. מזה זמן לא מועט אני משתדל להתפלל עם כוונה ואפילו ל-"פשט של המילים". במיוחד אני מתעכב ב-"אבות", ולוקח לי זמן לא מועט תפילת העמידה (לפעמים אני מגיע לכ-30 דקות). מכל האמור, יוצא שאני מתפלל ביחידות (אני לא מספיק לקדושה, קדישים וכו'), ומיותר לציין ש-"הציבור" מפריע לי להתפלל (בהרבה מקרים אני פשוט מעדיף להתפלל ביחידות ולא בציבור). האם מותר והתפלל בכוונה כזאת, ולהפסיד "קדושה", "קדיש", "חזרה" וכו' או פשוט להתפלל בלי שום כוונה, ולהספיק לשאר דברים שבקדושה?
תשובה: אין צורך למעט בכוונה אולם תתחיל את התפלה יחד עם הציבור כדי שיחשב תפילה בציבור. ומה שאתה מאריך בתפלה ולא שומע קדישים, אין זה סיבה שתקצר את תפלתך. שישמע ה' תפילותיך.
שאלה: מחבתות שהתערבבו: בביתי 2 מחבתות סולתם זהות, אחת בשרית והשניה חלבית. היום ראיתי את שתי המחבתות בארון הבשרי ולכן איני יודעת איזו מהן בשרית ואיזו חלבית. כיצד אוכל להכשירן לשימוש?
תשובה: תגעילי אותן על ידי סיר גדול או שתמלאי מים עד שיגלשו ולאחר מכן תסמני אותן. (מאחר ולא בלעו איסור אין צורך בליבון).
שאלה: תותים לדעת הרב ליאור: אשמח לדעת מה היא דעת הרב בעינין התות שדה?
תשובה: אם מנקים ושוטפים מותר, שהתורה לא אסרה מה שלא רואים בעין רגילה. יש להשרות בסבון ולשטוף היטב.
שאלה: צלילה בשבת: האם מותר לצלול בשבת?
תשובה: זה עובדין דחול ולא מתאים בשבת. ויש גם בעיה של רחיצה בים בשבת ועוד בעיות.
שאלה: לדעת לקבל: ברוך ה אני משתדלת מאוד במידת ה"נתינה" שלי. אני ברוך ה אוהבת מאוד לתת ולהעניק. אך בעייתי היא הפוכה לחלוטין, אני לא כ"כ יודעת לקבל! יש שיגידו שכלל אין זו בעיה. אבל מבחינתי זו בעיה גדולה מאוד, כי כשנותנים לי אני לא כ"כ יודעת איך להגיב ולפעמים התגובה לא מתפרשת כמו שצריך לצערי. אתן דוג ממש פשוטה לכך, יצאתי עם מישהו שרצה לקנות למעני שתייה אבל הרגשתי כ"כ לא נעים, כאילו אני "נצלנית" ולא הסכמתי. וכתגובה לכך אמרתי לו: "אני לא צמאה ואם ארצה לשתות אז הבאתי כסף, אני כבר אקנה". כמובן שהדברים לא נאמרו חלילה בטון מתנסה! יש לציין שזה לא סתם מישהו שיצאתי איתו פעם אחת ו"התביישתי" אלא מדובר בחבר רציני, יצאנו תקופה יחסית ארוכה. זה קורה אפילו עם חברות טובות. כשנותנים לי משהו אני ישר דואגת להחזיר! אחרת אני מרגישה נורא, כאילו אני נצלנית. ואם לא מקבלים חזרה, אני מתעקשת ולפעמים עלול הצד השני ממש להפגע מתגובתי! אם רציתי להחזיר ולא קיבלו ממני, אני לא אשכח את זה וארגיש חייבת תמיד. לא טוב לי עם זה! זו הרגשה נוראה וזה לא צריך להיות כך! זה קיצוני מדי! ועוד שבזוגיות בעיקר, כל נושא הנתינה לבן הזוג וקבלה ממנו היא עניין חשוב מאוד! מה אפשר לעשות כדי לעבוד על ה"קבלה"?
תשובה: היסוד בחיים לא לבלבל בין מידת הדין למידת החסידות. המשנה אומרת באבות: "ארבע מדות באדם. האומר שלי שלי ושלך שלך, זו מדה בינונית. ויש אומרים, זו מדת סדום. שלי שלך ושלך שלי, עם הארץ. שלי שלך ושלך שלך, חסיד. שלי שלי ושלך שלי, רשע". הסבירו המפרשים שהדעה האומרת: שלי שלי ושלך שלך - היא קרובה למידת סדום, משום שיש מקרים רבים בהם יש סיטואציה של זה נהנה וזה לא חסר ובכל אופן אדם מתעקש שלא יהנו ממנו, זה גורם להרגשת סדום שאדם לא יכול להנות את חבירו. אולם נראה לבאר שהממון הוא דבר שיכול מאד להפריד בין הבריות. חייבים שיהיה נקודות נתינה ומגע גם בצדדיים המוניים, לכן במקרה שהנתינה אינה מחסרת מן האדם ודאי שראוי לקבל מהשני. כך אנו יוצרים עולם של מגע וקירבה. התאור שאת מתארת שאת לא מסוגלת לקבל מהשני ללא החזרה אינו רצוי. זו מידת חסידות שלא לקבל מהאחר  במקום שנחסר  אולם צריך להתייחס לכך רק כמידת חסידות. מידת חסידות משמעותה שגם אם את נהנית את לא צריכה להרגיש רע. מותר לך להחזיר וכו'. אולם התנאי שזה לא בלחץ, התנאי הוא שזה נעשה בכיף ובלרגייות ללא חשבונות ולחצים. בודאי שאם את מחזירה והצד השני ממש מסרב לקבל ונפגע ממך, יש כאן גילוי שבעצם את דואגת בעיקר לעצמך ולמוסר הכליות שלך ולא לגרום שיהיה הכי טוב להכי הרבה אנשים בעולם. במבט מהצד ניתן לומר שבעצם את דואגת שכל מידת הטוב תהיה רק אצלך. זה ודאי לא טוב, גם במידת הטוב אנשים רוצים להתחלק. לכן לא ראוי במקום שמישהו נפגע ממך שתתעקשי להשאר במידת החסידות שלך ולהחזיר לו בעקשנות. את יכולה בכל מקרה לומר לו שאת תתני את מה שקיבלת ממנו לצדקה. כשמדובר על זוגיות או על חברות ושותפות אמת ודאי ששם ניתן לחיות טוב רק אם יש הדדיות. כמו שאת רוצה לזכות למידת חסידות כך גם בן זוגך רוצה לזכות במדית חסידות. כמו שאת מעונינת לעצמך במידה טובה כך את צריכה להיות מעונינת שמידה זו תהיה המידה של בן זוגך.
שאלה: סגולת ארץ ישראל בכפרת עוונות: בלימודי נתקלתי כמה פעמים באמירות לכאורה "מוזרות" של הגמרא כמו (כתובות קיא) שכל מי שגר בארץ ישראל שרוי בלא עוון, ובהסברי המפרשים (גם במקומות אחרים) שהארץ מכפרת את העוונות של דריה ואפילו אם הוא נראה כרשע הרי שחייב להיות שהוא צדיק או שהארץ היתה מקיאה אותו. מה הפשט של האמירות האלה, הרי הגמרא לא באמת מתכוונת שכל מי שגר בארץ מקבל "free pass" מחילה אוטומטית ומוחלטת של כל עוונותיו?
תשובה: יש לבאר את דברי הגמרא שהדירה בארץ ישראל יש לה סגולה של כפרת עוונות. ובמובן מסוים הדר בארץ ישרל שרוי בלא עוון. אך אין הכוונה ששרוי בלא עוון באופן מוחלט אלא במובן מסוים. אולי כי הוא בטל אל הכלל והכלל תמיד אין בו עוון. ואולי כי הדר בארץ בכח הוא עתיד לתקן את עוונותיו וכאילו כבר תיקן. ואולי עוד סיבות נוספות שבגללן הרי הוא במובן מסוים שרוי בלא עוון.
שאלה: נגיעה בלחם בלי נטילת ידיים: האם מותר לגעת בלחם (רק לגעת, לא לאכול) בלי נטילת ידיים, או שמא חייבים ליטול ידיים אפילו לפני נגיעה בלחם? והאם יש הבדל בין נגיעה להחזקה של הלחם? ואם מיותר, אז מותר גם כשהידיים ממש מלוכלכות?
תשובה: נטילת ידים הינה טהרה לפני אכילת לחם. הנטילה אינה קשורה כלל לנקיון. ממילא גם אין בעיה לגעת בלחם ללא נטילה קודם לכן, אלא רק לפני אכילה.
שאלה: השאלת כדור שאבד: היום בכיתתי הייתה מריבה בין שני תלמידים על כדור שאבד. תלמיד אחד טען שחברו לכיתה שיחק עם חברי הכיתה בכדורגל, כמובן ברשותו של בעל הכדור (בעל הכדור לא היה באותו יום בבית הספר). תלמיד אחד בטעות ( כך הוא טוען) בעט בכדור והכדור עלה לגג. למחרת בקש בעל הכדור את הכדור בחזרה וכמובן שאותו תלמיד ענה שהכדור עף לגג וכי הוא אינו חייב לו שום כדור כי זה לא היה בכוונה. עברו כבר שבועיים ובעל הכדור דורש מחברו כדור חדש. מה הדין? התלמידים הם בכיתה ה'.
תשובה: כתוב במשנה "חרש שוטה וקטן פגיעתן רעה" כיון שהמזיק להם חייב והם שהזיקו פטורים. ואם כן בנידון שלנו, הילד המזיק פטור מן הדין. אמנם בהתאם לנסיבות יש מקום מצד חובת החינוך לנקוט צעדים מסוימים, כגון לחייב את הילד להוריד או לדאוג שיורד הכדור מהגג אם הדבר לא כרוך בסכנה. מבחינה זו הדבר נתון לשיקול דעתו של המחנך לבחון האם היה פה קרוב למזיד או בועט על פי תומו. הרב ינון זמיר
שאלה: כשרות רבנות בחלב תנובה: מה ההבדל בין כשרות רבנות בחלב של תנובה לעומת מהדרין, האם ההבדל זה בגלל החליבה בשבת?
תשובה: כנראה בגלל החליבה בשבת.
שאלה: כתבי משיחיסטים ו"דבר מלכות" : 1. האם יש בעיה לעיין בכתבים של חסידי חב"ד משיחיסטים? גם אם הספרים לא עוסקים דווקא בנושא זה של המשיחיות שלהם? 2. מה דעת הרב לגבי קונטרס "דבר מלכות", היוצא אחת לשבוע ומופץ בכל מיני מקומות ויש בו לימוד שבועי (או רק לשבת, אני לא ממש בקיא)בפרשת שבוע, רמב"ם, תניא, כתבי הרבי וכיו"ב, שכתוב על החזית שלו שליט"א? בויכוח בנושא הזה עם חברים שלי, הם טענו שבגלל שהחזית היא צילום של מהדורות קודמות אז הם לא שינו את השם אבל גם על הספרים שהם הוציאו, שמכילים את כל הקונטרסים שיצאו עד אז (הספרים יצאו אחרי פטירתו), כתוב גם כן שליט"א. יכול להיות שבקונטרסים אלו יש גם חידושים שלהם, אינני יודע. מה דעת הרב על כך?
תשובה: לא בדקתי זאת מקרוב, ואני לא מכיר את האנשים האלה מקרוב, אבל יש מקום לחשוש. תלמד דברים אחרים. אם הם רק מצטטים אין בזה בעיה.
שאלה: חוזר בתשובה בן להורים מעדות שונות: הנני בן 27, חוזר בתשובה, נשוי ב"ה. אני בא מבית חילוני שלא מקיים מסורת ומצוות כלל, אך גם כלל אינו נגד הדת - איש הישר בעיניו יעשה. התקרבתי ליהדות בגיל 17 תוך כדי שיחות על דת וחיים עם בני המשפחה המורחבת, מהצד התימני - צד אמי. כיון שחשתי חיבור המשכתי להתפלל בנוסח התימני ולקיים הלכה לפי נוהג תימן, שולחן ערוך המקוצר והרמב"ם. ומאז תמיד אני מצהיר על עצמי כתימני. אמי תימניה ואבי ספרדי. מדי פעם נשאלתי מדוע לפי הלכות תימן ולא ספרד היות וסוף סוף אבי ספרדי, אך הייתי בשלי ועניתי שכיון שאני חוזר בתשובה יש בידי הבחירה מה גם שאני מרגיש כל כך טבעי שם. שאלו אותי לפני זמן מה שוב, והחלטתי באמת לבדוק סופית מול רב. האם לאור הרקע שלי מותר לי ללכת לפי מנהגי תימן, או שכיון שאבי ספרדי, על אף שחינוך דתי כלל לא קיבלתי ממנו אלא מהמשפחה התימנית, אני צריך ללכת לפי הספרדי?
תשובה: צודק מי שאמר לך שעליך לנהוג לפי מנהג האב למרות שאביך לא חינך אותך כלל למצוות, כי אתה שייך מבחינת הזיקה ליהדות ספרד ואין לשנות מן המנהג של העדה אליה אתה שייך משום "אל תיטוש תורת אימך". אם זה מאוד קשה, לדוגמא: נוסח תפילה וכדומה, אז אי אפשר לחייב אותך לעבור נוסח אבל אם אתה יכול עדיף שתעבור למנהגי הספרדים.
שאלה: תפיסת ההלכה לגבי צניעות האשה: ברצוני לשאול לגבי תפיסת צניעות האשה לפי ההלכה: 1. מדוע אשה נשואה דווקא צריכה לכסות את הראש, במטרה להצניעה את יופיה. אם הסיבה רק לא למשוך את העין, אז מדוע שרווקות לא תחויבנה בכיסוי ראש גם כן (והרי הרבה מתירים שלא כמג"א לרווקה ללכת עם שער שאינו אסוף לצמה- שאין הבדל בין פאה טובה לבין מראה שער הרווקה). ואם המטרה כיסוי סגולי של ראש אשה נשואה אז פאה עדיפה שבאמת מכסה את כל שערות האשה הטבעיות (שזו היא דעתו של רבי מלובאביטש זי"ע ע"פ הזוהר הק ). 2. ואם כבר רוצים להצניע את האשה הנשואה, אז מדוע מותרת הליכה בחציות שמכסות את הברך בלבד ולא עד הקרסולים (למרות כי פסקי תשובות הביא פוסקים האוסרים, אבל זה ממש אינה דעת כל הפוסקים ובמניינם מ"ב), לדעתי חלק זה בגוף האשה גורם הרהור לא פחות מחלק שמעל הברך. 3. ובנוסף מדוע נשים ביהדות לא תכסנה את עצמן דוגמת נשות הבדואים, כך שניתן לראות את עיני האישה בלבד, כך שגם אשה יפה וצעירה בלבוש כזה לא תגרום להרהור. הרי גם פני האשה גורמים להרהור וציור חיתוך איבריה אם היא לבושה בבגד אופנתי ויפה ואפילו לא צמוד וצנוע.
תשובה: א. בנוגע לכיסוי שערות אישה נשואה במיוחד. הסיבה לחומרא היתרה באישה נשואה שהרי היא אשת איש ואם ח"ו נכשלים באיסור כלפיה עוברים על איסור חמור יותר מאשר כלפי אישה רווקה. לכן הרחיקו יותר את מה שיכול לעורר הרהור. מעבר לכך יתכן שהכיסוי ראש הוא סימן על האישה הזאת שהיא אשת איש ואין כלל לחפוץ בה. משא"כ רווקה, יכול אדם לראות את האישה ולרצות לשאת אותה בהיתר. מלבד הטעמים האלו יש בכיסוי הראש של האישה דבר שפונה אל האישה עצמה. אשת איש צריכה להיות בהרגשה פנימית שהיא את יופיה שומרת רק לבעלה. את זה האישה עושה על ידי כך שהיא כלפי אנשים אחרים מוסיפה עוד כיסוי וצניעות. מה עוד, שאישה נשואה לאחר נישואיה הרי צריכה לגלות עצמה בפני בעלה, יכול להתפתח אצלה ציור של מיעוט צניעות לאחר חתונתה. לכן ההלכה דווקא מוסיפה לה עוד צניעות, זאת בכדי להורות שכל מה שהיא מגלה עצמה בפני בעלה לא משום שיש בכך מיעוט צניעות אלא משום שאישתו כגופו. ולצערנו אנו רואים שללא ההלכה יש מקרים שדווקא אישה נשואה מרשה לעצמה לזלזל בהופעה צנועה שהיא כביכול יותר מוגנת ולא מפחדת ממה שיחשבו עליה אחרים וכד'. ולצערנו הדבר גם נמצא בתוך מחנינו שיש נערות שכל עוד שלא התחתנו לא מרשות לעצמם ללכת עם מכנסיים וכד'. ואחר החתונה הם מרשות לעצמם להוריד מרמת צניעותם. לפעמים יש מציאות שהאישה נשארת עם כיסוי ראש סימלי והוא מתיר לה כביכול בשאר הדברים להעיז ולהתלבש כנשות הגויים. ב. לגבי אורך החצאית. זו ענינה של ההלכה שהיא צריכה למצוא את המידה הנכונה. ההלכה צריכה לקבוע דבר שהוא מתאים לרוב הבריות. כנראה שפוסקי ההלכה שפסקו שמותר לכסות מעבר לברך סברו שחלק זה באישה אינו מעורר להירהורים. ההרהור נוגע לחלקים היפים שבגופה של האישה או לחילופין למקומות המכוסים. רגליה של האישה כנראה לדעות אלו לא מעורר להירהור לרוב בני אדם. אם יש אדם שמרגיש שהוא מתעורר להרהור כתוצאה מהסתכלות גם בחלק זה, יעשה לעצמו סייגים אישיים ומיוחדים. ג. לא תובעים מן האישה לכסות את כל גופה חוץ מעינה משום שכל דבר קיצוני בסופו של דבר גורם להיזק. לא שמענו שהצניעות היתרה שיש אצל הבדואים מצליחה ליצור מידת צניעות פנימית אצל הבדואים. צריך הדרכה מאד ממוצעת בכדי לדעת להדריך בדרך שתגרום ליותר צניעות פנימית ולא שהצניעות תתמקד כל כולה בצדדים החיצוניים. גם כאן חכמים העריכו שבנוגע לפני האישה כל אדם שיש לו אישה יכול לחשוב על פני אישתו וזה בודאי מציל אותו מלרצות להתבונן על פני אישה אחרת.
שאלה: ריבית בתשלומים: אני עוסק במתן שירותים (סוכן משכנתאות) כשבסיום העבודה אני מקבל את שכר טירחתי. לעיתים רבות מבקשים הלקוחות לאחר סיום העבודה שאתחשב בהם בענין המחיר. האם ניתן לומר להם שאם הם משלמים הכל מיד ובמזומן אני אוריד להם סך מסוים מהסכום שסוכם מראש, אך באם הם משלמים בתשלומים ו או בציקים דחויים וכדו אז הת יהיה כפי שנקבע מראש? יודגש, כי בת בתשלומים וכדו איני מוסיף על הסכום המקורי, הוא נשאר כפי שהיה מלכתחילה אלא שבת מזומן ומיידי אני מוריד מהסכום.
תשובה: להוריד על ת במזומן אין בעיה. אסור להגיד לו אם אתה משלם עכשיו המחיר 100, ואם בתשלומים המחיר 120.
שאלה: להשתתף באזכרה ערב לפני טקס הנישואין: האם לכלה מותר להשתתף באזכרה ערב לפני טקס הנישואין?
תשובה: אין בכך בעיה כלל.
שאלה: ייחוד ברכב בפגישות: זוג שנפגש לצורך חתונה, לעיתים לאחר פגישה שוהים ברכב החונה בשעות הערב לילה. ישנם עוברים ושבים שאף יכולים לראות הנעשה ברכב, אלא שיש רק תאורת רחוב חלשה. האם יש בזה משום איסור ייחוד, והאם צריך להדליק אור ברכב?
תשובה: לכתחילה עדיף להדליק את האור ברכב.
שאלה: צלצול של שיר חסידי בפלאפון בשירותים: יש לי צלצול בפלאפון של שיר חסידי המכיל פסוקים. האם כשאני נכנס לשירותים עליי להעביר את הפלאפון למצב שקט רטט, שמא הפלאפון יצלצל בזמן שהותי שם, והאם כדי לא להיכנס לכל החשש הזה עדיף שלא תהיה מנגינה עם פסוקים בפלאפון?
תשובה: לא צריך לחשוש שבדיוק שתהיה בשירותים יהיה צילצול אלא אם כן מתקשרים אליך בתדירות גבוהה.
שאלה: שהחיינו על סנדלים איכותיים: האם על סנדלים חדשות שקניתי ואני שמח בהם, וכן מחירם קרוב ל-200 ש"ח - מותר לברך שהחיינו?
תשובה: בדרך כלל לא מברכים על נעליים. אם אתה רוצה להיות חסיד, תקנה פרי חדש ותברך עליו ותכוון גם על זה.
שאלה: אינטרנט אלחוטי-המשך2: הרב כותב שאין להשתמש באינטרנט אלחוטי בלי לבקש רשות מבעליו, אע"פ שהשימוש לא עולה לו. מה הדין לגבי קפה אינטרנט וכד שנמצאים במקומות מרכזיים, והם יודעים ולוקחים בחשבון שישנם אנשים רבים עם כרטיס אינטרנט אלחוטי שישתמשו ג"כ ברשת שלהם?
תשובה: אם אתה ישר אל תשתמש בזה מאחר והם נותנים את השירות הזה למי שנכנס לבית קפה שלהם.
שאלה: רבי שמעון בן נתנאל: מעשה ברבן גמליאל הזקן שהשיא את בת בתו לרבן שמעון בן נתנאל הזקן ופסק עמו שלא תעשה טהרות על גביו- שם בתוספתא ע"ז, ג, י. האם רשב"נ הכהן היה ע"ה לטהרות, מה שלא נראה לי? ואם אכן לא היה, למה היה צריך ר"ג הזקן להתנות עמו הרי זו אמורה להיות התנהלות של ה"חברים"? ואם לא היה, האיך נתן לו את בת בתו ל"חכם שאינו "חבר"? ועוד בעניין רשב"נ הכהן, נאמר עליו גרועה שבמדבר. האם תוכלו להסביר לי בפשטות של ילד מהי גרועה שבמדבר? זאת אומרת, שאני מבין שהיא כנראה שקערורית לא בור ולא באר כנראה דבר שנוצר עם הזמן שאינה מסויידת וכנראה במקום שהאדמה חרבה ואין בה מים ומעט המים שיגיע אליה ודאי יבלע או יתאדה באותה המהירות שהתנקז המים - מה שבח יש בזה? ועוד להבין, האם הגרועה הזו כל המים מתנקזים אליה כתורת רבותיו או כמו ר' אליעזר הגדול או שפחות?
תשובה: רבן גמליאל היה אוכל את כל האוכל שלו בטהרה גדולה אף יותר מטהרת תרומה. וכדי שהאנשים, שיודעים שבתו התחתנה עם רבי שמעון בן נתנאל, לא יחשבו שאף רבי שמעון בן נתנאל אוכל את החולין שלו בטהרה גמורה (יותר מ"חברים" רגילים) התנה איתו שבתו לא תכין לו חולין בטהרה וכך לא יתבלבלו. באבות דרבי נתן פרק י"ד מובא הביטוי גרועה שבמדבר. גרוע הוא מלשון חסרון, כלומר, חפירה בקרקע שלתוכה מתקבצים המים. לגרועה שבמדבר יש מעלה יותר מסתם בור במקום אחר, שהרי במדבר אין מים ואילו בגרועה זו יש. וראיתי פירוש "בן אברהם" על אבות דרבי נתן שמסביר שטבעו הראשוני של רבי שמעון בן נתנאל לא היה טבע של חסיד וצדיק (וזהו המדבר) ואילו הוא הצליח על ידי עבודה עצמית להתעלות מעל טבעו ולהיות חסיד ולכן נתן לו דוגמא מהמדבר.
שאלה: בישול גויים בקפה נמס מחו"ל: האם קפה נמס שמיוצר בהשגחה בחו"ל (כגון: של אוסם - נסטלה) מבושל בבישול ישראל (ואם כן האם גם לספרדים) או שאין דין זה חל עליו?
תשובה: קפה נמס עובר בישול אבל היות ובכוס קפה הרוב מים אין בעיה של בישול עכו"ם.
שאלה: תפילה בתנועות: האם מותר להתהלך באמצע התפילה? האם זה כבוד שאתה מדבר עם מלך מלכי המלכים, וזז ממקום למקום? אני שואל גם לגבי תנועות ונענועים בשמונה עשרה ומחיאות כפיים וכו.
תשובה: לא נראה שזה כבוד להתהלך בתפילה. להתנוענע בשמונה עשרה בשביל כוונה מותר, וזה כבר כתוב ב"כוזרי", אבל מחיאות כפיים באמצע תפילה לא ראיתי.
שאלה: כריכת רצועות התפילין: האם חייבים אחרי שאתה עושה שבע כריכות, לכרוך את הרצועה על היד עצמה לפני שאתה מניח תפילין של ראש וכורך על האצבע האמצעית? והאם זה משנה הסדר מה לחלוץ קודם? האם מותר לאשכנזי להוריד תפילין בישיבה?
תשובה: א. לאחר שבע הכריכות תופסים קצת מהרצועה בכף היד, כדי שהכריכות לא יתפזרו, ואז מניחים של ראש וחוזרים לסיים את קשירת תפילין של יד. ב. קודם מתירים את הקשירה של תפילין של יד, אח"כ מורידים תפילין של ראש וחוזרים להוריד תפילין של יד. ג. לאשכנזים לכתחילה עדיף (אפילו בחליצה) שלא בישיבה, ולספרדים לכתחילה יש להניח ולחלוץ תפילין של יד בישיבה.
שאלה: משחק שלא נמכר יותר: לפני מספר ימים צפיתי במשחק שמאוד התעניינתי בו אך לצערי כשניסיתי לחפש את מכירתו באינטרנט לא מצאתי. כמו כן, גם גלשתי באתר האינרטנט של מוצאי המשחק לאור ולא ראיתי שהוא מוצא למכירה עוד או שידרוג של משחק זה. האם אפשר להוריד את המשחק הישן שכבר הפסיקו לשווק אותו ואף הפסיקו לשדרג אותו, האם המשחק יצא מגדר ההלכתי שיורד לאומנות חבירו שהרי כבר הוא הפסיק בעבודתו?
תשובה: רבים האריכו בסוגיא זו של זכויות יוצרים, ראה תחומין כרכים ו' ז' במאמרים של הרב בצרי והרב גולדברג. למסקנה בהעתקת תוכנות או משחקים יש חשש גזל ויורד לאומנות חבירו. במצב שכבר אי אפשר להשיג את התוכנה מותר להעתיקה, שהרי אינו יורד לאומנות חבירו שהוא כבר לא מתפרנס ממנה וגם חשש גזל באופן זה לא שייך שכבר הפקיר את זכויותיו. (להרחבה ראה עמק המשפט עמוד תרא'). הרב אריאל איגרא
שאלה: יציאת מצרים על פי המסורת: "וצריך להבין איך אפשר לומר כן שאף אנו יצאנו בפועל ממצרים? לכאורה היה נראה לפרש זאת ע"פ המדרש (לקח טוב נצבים):"אתם נצבים היום כולכם - אמר להם משה בואו ראו כמה יציבות התייצבתם, בתחילה על הים, כענין שנאמר: התיצבו וראו את ישועת ה." בהמשך לציטוט מהטקס שאלה לי- על פי המסורת מי עוד יצא יצאו ממצרים ושמו שמם לא מופיע בצורה מפורשת? (וכוונתי גם לא ל"ערב רב")?
תשובה: הנצי"ב בפירושו להגדה של פסח מסביר זאת על פי הגמרא במסכת סנהדרין. הגמרא אומרת שהאדם נברא יחידי כדי שכל אדם ואדם ידע את גודל חשיבותו, שהעולם כביכול עומד עליו והוא יכול להכריע את העולם כולו לכף זכות. כפי שכותב הרמב"ם בהלכות תשובה על "צדיק יסוד עולם" - שהכונה היא שאדם שעשה מצוות ומעשים טובות מצדיק את כל העולם וכולו עומד בזכותו. המגיד בהגדה של פסח רוצה לומר, שיכיר האדם שכל מה שנעשה אז ביציאת מצרים נעשה בשבילו - ה' עשה אז את כל הניסים בגללו - כדי שהוא יוכל למלא את חייו בתכנים אמיתיים ויחיה חיי קדושה ויפרסם את שם השם בעולם. אדם שיחדיר זאת למודעותו ממילא ידע את גודל האחריות וימלא את שליחותו העולם בשלימות ובמלוא הרצינות. אפשר לראות, שלמרות שיצאו ממצרים 60 ריבוא אנשים, נכנסו לארץ רק יהושע וכלב מהדור ההוא. כלומר: ה' מוכן לעשות את כל הניסים ולשנות את מערכות הטבע רק בשביל בודדים, כי לא הכמות קובעת אלא האיכות. ועל כן לא יפול לב המאמין כשהוא רואה שהם במיעוט, כי הם העיקר שבשבילם השם בורא ומנהיג את העולם.
שאלה: הרבי מליובאוויטש - משיח?: עולה מהכתובים בספר "דבר מלכות" של הרבי מליובאוויטש שנרשם ע"י חסידיו והוא עבר עליהם ורשם הערות - כי הרבי אומר בפירוש שהוא נביא אשר השכינה מדברת מתוך גרונו וכן שהוא מלך המשיח - כך רואה כל אדם שקורא את הספר. לדוגמא: הרב יעקב גוטליב, ר"מ ראשי בישיבה התיכונית דרכי נועם, אשר הגיע לשתי מסקנות ממחקרו שלקח 8 שנים והם : שהרבי אומר שהוא מלך המשיח וכן שהוא כך על פי ההלכה בהרמב"ם: אני אישית למדתי בישיבת "חברון" מצפה לתשובת הרב - דיברתי עם ראשי חב"ד בשני צדדי המתרס שלהם והם מסכימים שהרבי הוא המשיח על פי השיחות וההלכה, אך השאלה שלהם היא כיצד זה יתקבל בציבור? ולכן אני כיהודי שרוצה מאוד שהמשיח יתגלה מעוניין לדעת מה דעת הרבנים בנושא -.
תשובה: לכל אחד יש את הרב שלו. יש האומרים שהרבי משיח. רוב הרבנים חושבים שזו דעה שאינה נכונה והורסת יותר מאשר גורמת לתיקון. באופן פשוט משיח הוא מלך שימלוך על ישראל כמנהיג מדיני והוא יהיה מבית דוד. כנראה שיהיה גלוי וידוע שהוא משיח. אין היגיון שכשמלך המשיח יבוא הוא לא יהיה גלוי. כל המשמעות של ביאת משיח היא הגילוי והפרסום שלו. מבחינה פנימית המשיח נולד ביום החורבן, אולם זה לא רלוונטי בנוגע לגילוי מלך המשיח. לכן כל עוד שלא יהיה גילוי של מלך מבית דוד שכל ישראל יקבלו אותו עליהם אין משמעות לאמירות שזה מלך המשיח וכד'.
שאלה: אתחלתא דגאולה: נשאלתי לאחרונה שאלה שלא ידעתי מה לענות עליה, אשמח אם הרב יסייע בידי. נאמר לי (וכך גם נודע לי ממה שבדקתי) כי הפוסק היחידי בעניינים הקשורים לעניין מלך המשיח הוא הרמב"ם, וכי אף אחד לא חלק עליו בכך. ובפסיקתו בהלכות מלכים בפרקים האחרונים הוא מביא כי מלך המשיח הוא זה שבונה מקדש במקומו ומקבץ נדחי ישראל, וכי אין לנו כיום שום כוח ויכולת לקבוע כי אנו נמצאים באתחלתא דגאולה, מפני שכשמה כן היא- התחלת הגאולה, ולאור ההלכה מצב זה קיים רק כאשר מלכותו של מלך המשיח על מכונה ובית מקדש במקומו. בהתחשב בעובדה שהמונח גאולה יש השלכות הלכתיות ונקבע לו גדר על ידי הרמב"ם, ועל כך אין עוררין, נראה כי הביטוי אתחלתא דגאולה אכן קובע כי אנו בזמן של גאולה, ולא מתקיימים התנאים הנדרשים לכך על פי הלכה. לטענה כי הדברים הללו נסתרים מאיתנו ואין לעסוק בנושאים אלו אמרו לי כי הרמב"ם פוסק במפורש כי רק נושאים כמלחמת גוג ומגוג וגילוי אליהו הם נושאים שבהם לא נדע עד שיהיו. לכן יוצא מכך שמותר לנו ואף רצוי לעסוק בכך מפני שיש לדברים השלכות הלכתיות חמורות מאוד, כגון בניין בית מקדש וכו, המופיע בהלכה במפורש יחד עם בוא זמן הגאולה בד בבד. אם מה אשיב לאדם שאומר לי כי אם פסק כך הרמב"ם ואף אחד לא חלק עליו, כיצד יש בידינו כוח לפסוק אחרת ולשנות הסדר? אני מאמין כי הדברים בנושא ודאי צריכים להיות ברורים כי כשם שאת כל דרכיי אני מכלכל על פי ההלכה, על אחת כמה וכמה בנושא זה. לכבוד הרב, שיעלה ויצליח בזיכוי הרבים בהליכתנו לאור התורה, ושנזכה לאורו הגדול של משיח צדקנו שיאיר את דרכנו מקושיות כאלו ואחרות.
תשובה: הרמב"ם בספרו פוסק בנוגע לאישיות של מלך המשיח. זה בודאי שעל פי הרמב"ם עדיין לא זיכנו שיתגלה אלינו האישיות של משיח. אולם אנו לא מדברים על כך, אנו מדברים על תקופת אתחלתא דגאולה. תקופת האתחלתא היא תקופה היסטורית שהיא קודמת לזמן ביאת האישיות של משיח צדקנו. התקופה הזאת מוזכרת בגמ' במגילה בדף יח, כשמדובר שם על סדר ברכות העמידה. הגמ' שם אומרת שח תיקנו לנו את סדר הברכות לפי סדר הגאולה. ברכת הגאולה היא הברכה השביעית. אומרים ח מדוע, משום שהשנה השביעית מזכירה את תקופת המלחמות שהם קודמות לביאת משיח. על כך אומרת הגמ' מלחמות נמי אתחלתא דגאולה היא. הגמ' ממשיכה ומבארת שגם המשך סדר הברכות הם על פי סדר הגאולה. אם כן לאחר המלחמות יש עוד מספר תחנות שיש לעבור אותם עוד לפני שמגיע משיח שהוזכר החמש עשרה. אנו עוברים בתחנות שנוגעות לרפואת עם ישראל מנגעי הגלות. אנו עוברים בתחנה של ברכת הארץ. אנו עוברים בתחנה של קיבוץ גלויות. לאחר מכן יש לנו עוד תחנות. יש חזרת המשפט לעולם משפט שיעשה בין ישראל לעמים ומשפט בתוך עם ישראל. לאחר מכן יש מהפך חברתי בו הצדיקים הם תופסים את מקום הראוי להם בעולם ובתוך עם ישראל. לאחר מכן ירושלים תבנה בשלמות. רק לאחר מכן מגיעים לשלב של ביאת משיח. אנו אם כן טוענים, שאנו נמצאים בתחנות הקודמות לביאת המשיח. גם למבט הזה יש השלכות רבות בנוגע ליחס לנושאים רבים. זה משנה לנו את היחס לחשיבות מצוות ישוב הארץ. זה משנה לנו את היחס כלפי אחינו בית ישראל שלא הולכים בדרך התורה והמצוות. זה משנה לנו את היחס בנוגע למה התורה שאנו צריכים ללמוד. על כך יש להאריך, בכל אופן זהו בסיס שיטתנו.
שאלה: שמן זית שלא ברור מקורו: קיבלנו מתנה ממכר חילוני שמן זית, שהוכן בבית בד של ערבי בגליל באופן הבא: הוא הגיע לבית הבד עם זיתים שלו, והערבי אמר לו שהם לא כ"כ טובים לשמן, ושהוא יחליף איתו שק זן סורי תמורת השק שלו שזיתיו טובים למאכל. לא הצלחנו להבין מדבריו האם הוא ראה איך הזיתים שקיבל נמסקים או שקבל כבר שמן מוכן. מה הדין של שמן הזית בשני המקרים?
תשובה: אם הוא קיבל שמן מהערבי אז אין בו קדושת שביעית ופטור מתרומות ומעשרות אבל לא נראה שיש בעית כשרות בשמן.
שאלה: שולחן שבת מעשר כספים: 1. שמעתי שמקובל לא לגלות את שולחן השבת אף לא לניעור המפה או החלפתה. האם זה נכון ומה מקור העניין? 2. הבנתי שבמקרה שאשה היוצאת לעבוד צריכה לשלוח את ילדיה למטפלת מעון מותר לה לקזז את עלות השמירה על הילדים ממשכורתה, בחישובים למעשר כספים. האם זה נכון? אם לא נהגתי כך, מותר לי לחשב את הסכום שנה או יותר אחורה, ולהוריד אותו (למפרע) ממעשר כספים היום, האם זה ראוי? 3. האם בשלב שהם קצת יותר גדולים (2-3), ובאופן טבעי הייתי שולחת אותם לגן גם אם לא הייתי עובדת, עדיין ניתן לעשות חישוב זה?
תשובה: א. זו מידת חסידות יתירה. יש הנוהגים כך משום ששולחן דומה למזבח ומשום כבוד השבת אבל לא צריך להחמיר כל כך לא להרים את המפה אפילו לרגע אחד כדי לנער אותה. ב. זה נכון, ומותר לקזז את העלויות על המטפלת אבל לא ראוי לעשות כן למפרע אלא רק להבא. ג. גם אז מותר, כי מעשר כספים אינו חיוב גמור אלא רק מנהג, ולכן אם קשה להסתדר   אפשר להחשיב זאת כהוצאה ולהוריד אותה.