LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: האידיאל שקיצור השירות הצבאי: אני תלמיד שיעור א בישיבה גבוהה. יום אחד נסעתי באוטובוס וחילוני אחד דיבר איתי. הוא שאל אותי על צבא. הסברתי לו שאני עושה חוק טל. אז הוא שאל אותי, למה אנחנו הדתיים עושים פחות צבא? אמרתי לו שלעצמי יש לי תשובה אבל אין לי תשובה בשבילו. ועכשיו אני כבר לא בטוח אפילו אם בשביל עצמי יש לי תשובה (התשובה לעצמי היתה, שכל אחד תורם לאומה בדרכו שלו. אני תורם על ידי זה שאני יושב בישיבה ולומד תורה) אולי לרב יש דרך להסביר את זה לחילוני? נ.ב.-החילוני לא בא מתוך ביקורת אלא כדי לדעת באמת.
תשובה: בדרך כלל כשאנו לומדים תורה אנו עושים זאת לא בשביל הרווח שיהיה לנו מהלימוד. במקרים רבים אנשים לאחר זמן כלל לא יתפרנסו ממה שלמדו. אם כן, יש לבחון את הדברים במדד של האגואיזים והאידיאליזים. אנו בעד אידאליזם. גם אדם חילוני יכול להבין את ההבדל בין אדם שהולך לעשות לביתו לבין מי שעומל עם הציבור לשם שמים.
שאלה: שאילה ללא רשות: האם מותר להשתמש בחפץ של חבר ללא רשות כאשר אני בטוח שיסכים? אם אפשר מקורות לעיון.
תשובה: יש לנו כלל שאסור להשתמש בחפץ שלא מדעת הבעלים, והעושה כן נקרא גזלן (שו"ע חו"מ רצ"ב, א). במקרה שברור לנו שבעל החפץ יסכים שנשתמש בו זו מחלוקת הפוסקים. לדעת התוס' (בבא מציעא כב,א) אסור להשתמש כי אף על פי שכשידע יסכים, עכשיו הוא לא יודע וזה שלא מדעתו ואסור. וכן דעת הקצות (רסב' ס"ק א'), ערוך השולחן (שנח') ושו"ע הרב (הלכות שאלה). אך הש"ך (שנח' ס"ק א') סובר שבמקרה כזה מותר להשתמש וכדבריו משמע בריטב"א. לדעת האוסרים, המדובר הוא דווקא בדברים שדרך בני אדם להקפיד שלא כל אחד ישתמש בהם. אבל בדבר מועט שאף אחד לא מקפיד שמשתמשים לו בו (ויתכן שמדובר דווקא על פחות משווה פרוטה), מותר להשתמש לדעת כולם. כן פסק השו"ע (בסימן שנ"ט סעיף א'), וכתב: כגון, לקחת קיסם מהגדר של חבירו כדי לחצוץ שיניו, אך ממידת חסידות יש להימנע מכך, כי אם כולם יקחו לא תשאר גדר. וכתבו הפוסקים שאם ברור שלא יבוא הפסד לבעל החפץ אז אין אפי' מידת חסידות להימנע (יש להדגיש שזה דווקא בדבר שאין אפי' מיעוט שמקפידים אך אם יש אפי' מיעוט שמקפידים אסור להשתמש). היתר נוסף ישנו בחפץ של מצווה שאינו מתקלקל, שישנה חזקה שנוח לו לאדם שיקיימו מצוה בממונו, ולכן מותר להשתמש אף שלא מדעתו. על כן פסק השו"ע (באו"ח סימן י"ד סעיף ד') שמותר ליטול טלית חבירו, ובלבד שיקפל אותה אם מצאה מקופלת. לגבי המחלוקת שכתבנו בדבר שדרך אנשים להקפיד, שו"ע הרב שאסר כדעת התוס', אסר דווקא בדבר שנחסר כגון לאכול פירות חבירו וכדו'. אך בשימוש בדבר שאינו נחסר ומתקלקל שאז גם כן אסור להשתמש בלי דעת הבעלים כי זה נקרא שואל שלא מדעת שהוא גזלן, אם ידוע לי שהבעלים מרשה לי מותר להשתמש. (ולכאורה נראה לי שהקצות חולק עליו ואוסר אף בזה). הרב ניר סיני
שאלה: תרומות ומעשרות בבית ההורים: מה עליי לעשות עם הפירות והירקות שיש בביתי, אם הורי אינם מקפידים על הפרשות וכד - ואם אני אגיד להם להפריש הם בטוח לא יסכימו? (הם קונים בשוק)
תשובה: אם קונים בשוק, השאלה היא האם זה בחנויות תחת פיקוח כשרותי או לא. אם זה תחת פיקוח, הרי שיש כשרות מסוימת, וכמו כן יתכן פגיעה בהורים, על כן אפשר במקרה כזה לסמוך על נותני הכשרות ולא לחזור ולהפריש. אם הם קונים בשוק בחנויות שאינן מפוקחות לעניין תרומות ומעשרות, אזי נראה שעדיף להשאיר מכל ירק או פרי מעט (לומר עליו את הנוסח של הפרשה, יתכן שבשעת הדחק שלך אפשר להסתמך על דברי החזו"א שההפרשה כפי שכתובה אצלי בסידור) כדי לקיים בהם מצוות הפרשת תרומות ומעשרות לפחות על הפירות והירקות שאתה אוכל. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון באיזה סידור נמצא נוסח החזון איש.
שאלה: חופה לפני שקיעה: 1) האם הספרדים נוהגים לעשות את החופה לפני השקיעה? 2) האם האשכנזים נוהגים לעשות את החופה לפני השקיעה?
תשובה: בירושלים היו זמנים שהיו מקפידים לערוך את החופה ביום, ואין בזה הבדל בין אשכנזים לספרדים. יש דעה כזאת אבל זה רק להידור מצווה, ויש שנהגו בזה.
שאלה: זמן שלא נאמר במפורש נדרים: אדם שנדר נדר איסור על עצמו, ולא פירש עד מתי האיסור - אבל במחשבתו היה ברור לו עד מתי הוא רוצה לאסור. האם צריך להתיר את הנדר בפני שלושה (וכמו לגבי נדר שלא התפרש זמנו) או שמא מאחר שאם היו שואלים אותו, היה אומר שהתכוון ודאי לדבר זה, ולכן הנדר חל רק עד לאותו הזמן? השאלה היא לשם הלכה למעשה, ולא רק מבחינת העיון.
תשובה: נאמן לומר שכוונתו היתה עד לזמן זה.
שאלה: קשיים בקבלת ההחלטה להתחתן: אני מתחבטת בשאלה האם לצאת לשידוכים כרגע? אני סיימתי שירות ומדרשה. כרגע, בת 21. יצאתי לכמה שידוכים ולא הלך. אני באופן כללי רוצה להתחתן אבל משהו מונע בעדי, אני מרגישה שאני לא מספיק סגורה עם עצמי אם אני רוצה להתחתן. כרגע, החתונה קצת מפחידה אותי. אני לא רואה את עצמי, חס ו מתחת לחופה או שהחתונה תהיה בעוד שנים רבות. שלא תבין אני מאוד רוצה להתחתן אבל אני לא רואה את עצמי סוגרת עם מישהו ולכן אני לא יוצאת עם בחורים למרות שמציעים לי. איך אני יכולה לפתור עם עצמי את הרצון לרצות להתחתן, וגם לרצות לסגור עם מישהו סופית? אני מפחדת שאני אמשיך כך ולא ארצה לצאת ואני אשאר רווקה ואפסיד את הזיווג שלי. אשמח אם תענה לי בסבלנות ובפירוט.
תשובה: תנסי פעם פעמים להיפגש עם מישהו, יתכן שעצם הפגישות ישחרר אצלך משהו שמונע ממך לראות את עצמך מקימה עתה בית. אולם אם לאחר שתפגשי תשארי באותו מקום כדי ללכת ליעוץ ולאיש מקצוע למספר פגישות כדי שתצליחי להתגבר על החסימה.
שאלה: מלאכת בורר בתפוח : האם מותר בשבת לחתוך תפוח לארבעה פלחים ולאחר מכן להסיר את הגרעינים שנותרו בכל פלח בסכין, אפילו שאני לא אוכל את זה לאלתר, דהיינו יותר משתי דקות?
תשובה: היות וכשמוציא את הגרעינים מוציא אותם עם חלק מהתפוח, זה לא נחשב ברירה. כמו שאסור להוציא זבוב שנפל לתוך הכוס בשבת משום ברירת פסולת מאוכל אבל אם מוציא אותו עם קצת מהמשקה שבכוס זה לא נקרא ברירה, וכן בנידון שלנו ולכן אין בזה בעיה.
שאלה: סתירות לספר "ויואל משה": לאחרונה בשכונתינו קמה גחמה של אחד מבעלי ביהכנ"ס ללמד את "ויואל משה". אין לי בעיה עם הספר אך אותו איש מלמד כאילו אין עוררין על הספר. בדקתי את התשובות לשלוש השבועות אך "ויואל משה" עונה עליהן. האם יש ראיות לסתור את דבריו של האדמו"ר מסאטמר זצ"ל, כי נהיה סחף מסויים וכך אנשים נגררים לשלול רבנים גדולים בטענה שיש להם נגיעה וכד? השאלה שלי היא מהם הסתירות לראיותיו של ויואל משה?
תשובה: כבר כתבו על כך גדולי ישראל. יש ספר "ארץ חמדה" של הרב ישראלי זצ"ל על מעלת ישוב הארץ שמדבר באריכות על עניינים אלו. קודם כל צריך לדעת שאי אפשר לפסוק הלכה על פי אגדה מהתלמוד שאינה מובאת לא ברמב"ם, לא בטור ולא בשו"ע. אם שלושת השבועות אכן היו הלכה פשוטה איך זה שכל גדולי הפוסקים הראשונים לא מביאים את זה ולא נמצא בשום ספר הלכה?! ברור שאלו דברי אגדה שיש בהם דברים עמוקים. בנוסף, רבי מאיר שמחה מדווינסק, מגדולי ישראל לפני מאה שנה, בעל ה"משך חכמה" וה"אור שמח" כתב אחרי החלטת סן-רמו, ששם החליטו אומות העולם ב"חבר העמים" להחזיר את ארץ ישראל לעם ישראל ומשם יצאה הצהרת בלפור, ש"פקע כח השבועה".
שאלה: חתונה וחינה בזמן אבל: אתמול סבתי נפטרה והחתונה מתקיימת לאחר ה30- אך החינה ממש באופן גבולי. זאת אומרת, יום אחרי סיום ה-30. האם מותר לקיים את החינה בכל זאת, והאם אימי יכולה להשתתף לפחות רק בטקס מריחת החינה או באירוע כולו עם מתן תפקיד עבורה? יש לציין כי אנו פועלים ע"פ הלכות הרמב"ם
תשובה: מותר לקיים את ה"חינה" לאחר השלושים כיון שהכלה איננה חייבת בדיני אבילות. ובכל זאת ראוי למעט קצת בתזמורת ובריקודים (אם נוהגים בזה). מותר לאמא להשתתף במריחת החינה. ואם היא רוצה להשתתף בכל הערב- אם אין תזמורת וריקודים מותר, ומותר לה גם להשתתף בסעודה הנעשית באותו זמן. ואם יש ריקודים ונגינות תצא לחוץ באותו הזמן.
שאלה: שימוש בנרות חנוכה לנרות שבת: האם מותר להשתמש בשמן הנותר מחנוכה לנרות שבת או שמא אסור להנות בו אף לצורך זה?
תשובה: לפי המחבר משמע שאסור להנות ממנו אף לצורך זה, אבל יכול לשמור אותו לשנה הבאה. מדובר רק בשמן שנותר בכוסיות אבל מה שנותר בבקבוק אין בו שום איסור ויכול להשתמש בו למה שרוצה. זאת משום שיש שיטות בראשונים שכשמכניס שמן לבית הקיבול שבו הפתילה ומדליקים בו וכבה אחר כך, למרות ששם כמות גדולה שמספיקה לכמה שעות נחשב שהקצה אותו למצוותו. יש חולקים, כמו הרי"ף, שאומרים שאחרי זמן ההדלקה זה כלום, אבל יש גאונים המחמירים בזה, וכן נוהגים שלא להנות מזה אלא לשרוף את זה.
שאלה: שאלות בנושא הלכות שבת: יש לי כמה שאלות בהלכות שבת: 1) האם מותר בשבת לשטוף כלים עם סקוטש וסבון נוזלי? 2) הבנתי שאסור לכסות את הפלטה באופן הרמטי כי זו הטמנה. האם מותר לכסות, למשל, את קערת העופות בצורה הרמטית? אם כן, באיזה אופן? 3) פעמים רבות קורה ששכחנו לכבות את האור בחדר הילדים לפני שבת. לילדים קשה לישון באור. האם אפשרי שבני הקטן בן 3 יכבה את האור עבורנו? אנחנו פשוט מצביעים על המתג והוא מיוזמתו מכבה. האם זה מותר?
תשובה: 1) סבון נוזלי מותר. סקוטש מותר רק אם הוא מתכתי או מניילון שיש בו נקבוביות גדולות שאין המים יכולים להבלע שם. 2) אסור לכסות את רוב הסיר הנמצא על הפלטה, אבל אם הוא מכוסה רק מלמעלה אין בזה בעיה. 3) היות וילד קטן דינו כחולה שאין בו סכנה, שאיסורי דרבנן נדחים מפניו, והיות וזקוק שיהיה לו חושך - זה נחשב דרבנן ויהיה מותר לצרכו. וכן מוזכר בהלכה באם בבית החולים יש אור בחדר והחולים לא יכולים לישון, הביאור הלכה מתיר לכבות את האור בחדר כי איסורי דרבנן הותרו לגבם.
שאלה: מי שלא עשו לו ברית מילה: אודה לכם אם תענו לי על שאלה שמעניינת אותי. ע"פ ההלכה היהודית כל מי שאמא שלו יהודיה נחשב יהודי, ומי שאמא שלו יהודיה והוא לא עשה ברית מילה נחשב יהודי?
תשובה: כמו שכתבת, יהודי נחשב כל מי שאמו יהודיה. אם לא עשו לו ברית הרי שהוא נחשב ליהודי אלא שנקרא ערל. כשהוא יגדל הוא יצטרך לעשות ברית מילה.
שאלה: לא יכול להתרכז בבית הכנסת: קשה לי להתרכז בתפילה בבית הכנסת שלנו בגלל התנהגותם של אנשים שם (קוראים עלונים, מתהלכים, מדברים - על גבול חילול ה ). האווירה בזמן התפילה מצערת אותי מאוד כל פעם. אני רואה שלוש אפשרויות: 1) לסבול ולהמשיך לבקר שם. 2) להתפלל בבית ביחיד. 3) לעבור לבית הכנסת של עדה אחרת (לא גדלתי במסורת מסוימת). מה עדיף?
תשובה: לעבור להתפלל בבית הכנסת אחר ששם האוירה טובה יותר.
שאלה: ציצית קרועה קצת: האם מותר שהציצית תהיה קצת קרועה ולא כל הפתיל?
תשובה: אם נשאר בפתיל כ-2 ס"מ זה כשר. אולם בפחות מכך, או בפתילות רבות שהן קצרות כל כך, יש מקרים בהם אינו כשר ויש מקרים שעדיין כשר, ויש להתייעץ עם רב. בהצלחה רבה.
שאלה: לפרום פתילות של ציצית ולקשור חדשים: האם מותר לפרום פתיליה של הציצית ולקשור לה פתילות אחרות עם קשר אחר?
תשובה: כן.
שאלה: לנהוג הלכה אחרת מאבא: לכבוד הגר"ד ליאור שליט"א אבי, שיחיה, הולך אחר הפסיקה של הבן איש חי. מכיון שלא כן נהגו אבותינו בתימן, אחר בירורים הגעתי למסקנא שהמנהג הנכון ביותר אצלנו הוא ללכת אחר הרמב"ם. והסכימו עמי רבנים. ואמנם כך התחלתי לעשות ואני כבר בתוך זה ממש. האם יש בזה איזו בעיה של כיבוד אב, מכיון שאני בין הגדולים במשפחה ואולי ילכו אחרי אחים? אמנם איני מתכון לעשות מזה רעש אבל כמדומני שאי אפשר שלא יראו איך שאני מקפיד על חליטה, יין לא מבושל ועוד ועוד. האם יש בזה איזה פגיעה באבא, שהרי זה אינו צורכו אז נראה שמעיקר הדין מותר לי, אך אולי תבוא לזה איזו פגיעה בדבר שכן צורכו? ועוד גם אם מעיקר הדין אין בעיה בזה, האם יש הידור ללכת אחריו גם בפסיקה אע"פ שאני מאוד רוצה ללכת אחר הרמב"ם, ויותר מבין את שיטת פסיקתו מאשר פסיקת הבן איש חי?
תשובה: מנהגי אבא אינם מחייבים את הבן. מה שמוזכר בהלכה דין "אל תיטוש תורת אמך" זה לגבי מנהגי עדה, אבל מנהג פרטי, כמו לדוגמא אם האב היה נוהג לקום לתיקון חצות או להתפלל תמיד ותיקין ועוד מנהגים יפים, אז זה יפה אם הבן ינהג אותם גם כן אבל זה מצד עצמו ולכן אם עשה אותם יש בזה צד נדר, אבל אין בזה דין כיבוד הורים. לכן אם אתה רוצה לא לנהוג כמו שנהג אביך על פי הבן איש חי תצטרך לעשות התרת נדרים. יש עניין שלא לעשות מול האב בשונה ממנהגיו ולא לפרסם מעשיך כנגדו, אבל אצלך בבית תנהג כמנהגך. אמנם אין בזה כלל דיני כיבוד הורים, כי כבר כותבים הריטב"א ועוד כמה מגדולי הראשונים שכיבוד הורים הוא רק בדברים הנוגעים לנוחיותו של האב, כמו שהגמרא מביאה דוגמאות שאומר לבנו להאכילו, להשקותו או להלבישו. אבל אם האבא רוצה שהבן ילבש בגד מסוים אין בזה כיבוד אב ואם כי זה לא נוגע לחיי האב. ועיין בעניין זה בריטב"א ביבמות דף ו. אני חושב שאתה ר גמור בדעתך לחזור למנהגי הרמב"ם, שהרי עדתך קיבלה על עצמה כל פסקיו כבר מדורי דורות ואביך הוא ששינה ואתה הוא שחוזר לסדר.
שאלה: ספרות כמקצוע לחיים: רציתי לשאול, האם יש פסק הלכה כלשהו בנוגע לקריאת ספרים שהם לא ספרי קודש? האם מותר לקרוא,למשל, את סוגי ספרות הנוער למיניהם? והאם גם בתור נערה דתיה מאמינה שאוהבת לכתוב ולקרוא - אני אוכל גם לכתוב בעתיד, בתור מקצוע, לאו דווקא בענייני דת?
תשובה: מותר לקרוא ספרים אך רק כאלה שאין בהם תוכן שלילי, כגון, דברים שאינם צנועים. אמנם בנים, שמצווים בתלמוד תורה, מצווים למעט בדברים אחרים ולהרבות בלימוד תורה. אם יש לך כשרון כתיבה ואת אוהבת לכתוב, תבוא עליך ברכה אם תכתבי ספרות ערכית שיש בה תוכן חיובי, והקוראים לא רק יהנו מהקריאה אלא אף יושפעו לטובה.
שאלה: חליטת תה צמחים: א. ראיתי תשובה קודמת בעניין חליטת עלי רוזמרין שיש עליהם מזיקים. האם אלה יורדים בהשריה במי סבון? ב. האם כל בד ראוי לסינון (ברשותנו גלילי בד המשמשים ליצור מגבונים, האם אלה ראויים)? ג. האם יש חשש להימצאות מזיקים בזרעי שומר המיועדים לחליטה? האם העובדה שאנו שומרים עליהם בהקפה מעלה או מורידה?
תשובה: יש חרקים שיורדים ויש שאינם יורדים (אקריות, כנימות), ועל כן ההצעה היא לסנן בבד צפוף. הבד צריך להיות צפוף כמו חולצה. אינני מכיר את הבד המשמש למגבונים, כמו כן, אינני יודע האם יש סוגי מגבונים. על כן קשה להגדיר בצורה סתמית. זרעי שומר צריך לשטוף היטב ושלא יתפתחו חרקי מחסן. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: תנ"ך בבית ספר: יש לי מבחן בתנ"ך ואני לקראת בגרות אני יודע שאסור ללמוד תנ"ך לא לשם שמיים אז אם אפשר לדעת מה אני עושה? כי אם אין לי בגרות בתנ"ך אז אין לי בכלל האם אני יכול ללמוד למבחן בבית גם?
תשובה: השאלה היא במתרחש בלב. אין שום איסור ללמוד למבחן, מבחן בהחלט יכול להיות מדרבן ללימוד, אלא שהלב והמטרה העיקרית צריכה להיות לימוד תורה. בהצלחה.
שאלה: סיום הש"ס עד לבר המצווה: עוד כשלושה חודשים בערך ימלאו לי 12 שנה. פניתי לרב כי ברצוני לגמור את הש"ס עד לבר מצווה ואני רוצה לדעת איך אני יכול לעשות את החישוב של כמה משניות צריך ללמוד ביום. תאריך הלידה שלי הוא כ"א באדר.
תשובה: יישר כח על רצינותך ונכונותך להשקעה. אכן, חשוב להבין שבכדי לקבל את המצוות יש להערך מבחינה רוחנית. ללימוד ש"ס משניות יש חשיבות רבה מאחר ובכך מקיפים כמעט את כל הנושאים שבתורה. אם לומדים 12 משניות ליום ניתן לסיים את ש"ס המשניות בשנה. כדאי לצבור קצת עודף של משניות, בכדי שאם תפסיד כמה ימים של לימוד תוכל להשלים את החסר בקלות. לכן, טוב שתתחיל כבר עכשיו.
שאלה: פתילות של נרות שבת: האם מותר להדליק נרות שבת ע"י שמן בכוסיות זכוכית עם פתילות הניתנות לשימוש רב פעמי?
תשובה: מותר. השולחן ערוך (אורח חיים רסד, ט) כותב שיש עניין להבהב את הפתילה לפני ההדלקה בכדי שהאש תאחז בה יפה. אם כך, אף יש יתרון בכך שהפתיל כבר מוכן להדלקה אולם יש להקפיד ששאריות הפחם לא יפריעו להדלקה.
שאלה: כשרות הסרפד: בחנות הטבע הקרובה לביתי מוכרים סרפד טחון ללא השגחה. האם מותר לקנות ולאכול או האם יש צורך בהשגחה? (אם כן, למה?) האם העובדה שהסרפד טחון (מאוד דק, כמו אבקה) פותרת את בעיית החרקים?
תשובה: דברים טחונים מאד דק (כפי הנכתב) דינם כקמח שאפשר להקל בהם, שהרי ספק אם היה חרקים וכן ספק אם הם שלמים. בברכת התורה והארץ הרב יהודה הלוי עמיחי מכון התורה והארץ כפר דרום אשקלון
שאלה: מעשר ממלגה: קיבלתי מלגה מארגון המורים, היות ואני מורה חבר בארגון ואני זכאי למלגה (שהיא על תנאי שאני אהיה חבר ב-5 השנים הבאות). עד פה זה לא היה נראה לי כמו שאלה האם צריך מעשר. אלא שמשנה שעברה (זו השנה השנייה שזה קורה) שעל המלגה יש מס הכנסה וביטוח לאומי, מה שהביא אותו למחשבה שאולי צריך להפריש מעשר מהמילגה (שלא ניתנה על סמך עבודה,שעות או דברים מסוג זה, אלא על סמך העובדה שאני לומד לתואר באוניברסיטה). האם צריך להפריש מעשר או לא?
תשובה: היות וזה רווח והכנסה בשבילך, נראה שצריך להפריש מעשר מזה, אם אתה מהנוהגים כן, שהרי לא כל העדות נהגו להפריש מעשר כספים. לדוגמא: במערב אירופה נהגו להפריש מעשר כספים ובמזרח אירופה לא נהגו. וגם היום יש הנוהגים ויש שאינם נוהגים בזה.
שאלה: בחירת דירה למגורים: האם ישנה משמעות למספרו של הבית שגרים בו. הנני מתעניינת ברכישת בית שמספרו 21 בדירה שמספרה 20. מה עלי לעשות?
תשובה: את יכולה לקנות ללא חשש.
שאלה: העולם הבא או העולם הזה?: אני שומע הרבה שאת השכר על המצוות שאנו עושים אנו נקבל בעולם הבא ושהעולם הזה הוא זמני בלבד. אם כך, מדוע תהיה תחיית המתים? אם העולם הבא הוא הדבר שאליו אנו אמורים לשאוף, מדוע בסופו של דבר כולם יקומו לתחיה בעולם הזה?
תשובה: א. העולם הבא הוא עולם של הנשמות ולא של הגופות, אמנם הגוף שטרח בשמירת התורה והמצוות יחד עם הנשמה ראוי גם הוא למתן שכר ולבטל מעליו את גזירת המיתה שנגזרה על אדם הראשון וצאצאיו. ועל כן תחיית המתים באה להשיב את האדם לגופו ונפשו כדי לגמול על צורת העבודה שעבד בה בעולם הזה. כמו כן נאמר בתנא דבי אליהו כי עתיד הקב"ה להשיב גם את שונאי ישראל מחריבי המקדש לחיים, כדי שיראו שכל מעשיהם הרעים לא הועילו, בית המקדש נבנה מחדש, הרוגי ישראל קמו לתחיה וכל מעשיהם הרעים בטלו. סמך לדבר יש בדברי דניאל, שנאמר שם:" ורבים מישני אדמת עפר יקיצו, אלה לחיי עולם ואלה לחרפות לדיראון עולם, והמשכילים יזהירו כזוהר הרקיע ומצדיקי הרבים ככוכבים". ב. טעם נוסף נראה מדברי הרמב"ם בהקדמה לפירושו על פרק חלק, והוא - כי ע"י תחיית המתים יווכחו כולם כי אין גבול לנפלאות ד', חכמתו וטובתו.שהרי אין דבר המאיים על האדם כפחד המוות, ובביטולו הגמור נראים נפלאות ד' אשר אין להן חקר. ועל כן קבע הרמב"ם את האמונה בתחיית המתים כאחד מי"ג עיקרי האמונה.
שאלה: שוברים לקניית קולה: לאחרונה פורסם שבקבוקי קוקה קולה שיוצרו בתאריכים מסויימים מכילים גופרית בכמות הגבוהה מהמותר, ושדבר זה עשוי לגרום לטעם וריח לוואי. במקום מסויים אף קראתי כי הדבר עלול לגרום למחלות (למרות שמחברת קוקה קולה נמסר כי אין חשש בריאותי). קוקה קולה הציעו כפיצוי לחלק שוברי קניה לבקבוקי קולה ללקוחות, וכך לפצות אותם. משפחתי התקשרה לחברה ואכן קיבלנו את התלושים, אך אני לא הרגשתי באמת בטעם או ריח לוואי בבקבוקים שנאמר כי הם פגומים. האם מותר לי להשתמש בתלושים ובכל זאת לשתות את הבקבוקים הפגומים? אני לא מרגיש כל הבדל, ואין לי בעיה להמשיך לשתות מהם, אך האם הדבר לא יחשב כגזל?
תשובה: מותר לשתות את המשקה הפגום, אין חובה להשיבו ואין בכך משום שקר. נימוקים: וודאי שהמצב אותו אתה מתאר נחשב מום, ואף אם המשקה הפגום אינו מזיק לבריאות. כפי שכותב השו"ע בסימן רל"ב סעיף ו', שמום נקבע ע"פ מנהג המדינה. ואמנם שאף שכשיש מום יש להחזיר את המקח למוכר וגם אם המקח נפסד יש להחזיר את הנשאר ממנו למוכר, כפי שפוסק שם בסעיף יח' שבהמה שיש בה מום אף אם מתה מחמת המום יש להחזיר את הנבלה למוכר. עם כל זאת, כל עוד לא לקח הלוקח את המקח למקום רחוק במיוחד באופן שאינו סביר כגון לחו"ל, על המוכר לשלם את ההוצאות של החזרת החפץ (כפי שנפסק בסעיף כא' ובנתיבות שם). וממילא במצב המדובר ודאי שלא משתלם לחברה לבוא לקחת את המשקה הפגום וברור שהם הפקירו אותו ובמיוחד לאחר שהודעתם להם שהמשקה אצלכם והם לא ביקשו לקבלו בחזרה. ובפרט שברור שלא היתה כוונת החברה לבטל את המקח אלא לפצות את הלקוחות על עוגמת הנפש שנגרמה להם ובכדי להשיב את אמון הציבור לחברה. גם אין בכך שתשתה את המשקה כדי להוכיח שהדיווח שלכם היה דיווח שיקרי, שאף שאתה מוכן לשתות מן המשקה אך שאר בני משפחתך לא מעונינים בו. ואף אתה לא היית קונה אותו במחיר מלא לו היית יודע את מצבו ולא תוכל לכבד בו אורחים וכדומה כפי שהיית יכול לעשות במשקה רגיל. הרב עמיחי נחמני
שאלה: שיעורי כזית וביצה: הבנתי שהרב סובר בענין שיעור כזית שהוא קטן מאוד. א. כמה השיעור? בנפח. ב. למה הרב לא חושש לספק ברכות להקל עד השיעור הרגיל (גר"ח נאה)? ג. יש יחס בן ביצה לכזית (מחלוקת האם שני או שלוש כזית בביצה). לפי הרב גם כביצה יותר קטנה? כמה היא? (נפק"מ לכמות בצק שצריך הפרשת חלה מ"ג ביצים) אשמח עם הרב ירחיב.
תשובה: א. צריך לקחת זית מהזן הסורי או הנבאלי המקובלים בארץ ולבדוק את הנפח שלהם, שהוא פחות מקצה האגודל. כמובן שזהו עניין של אומדנא, כי דיני התורה ניתנו לנו לפי הנפח ולפי האומדנא. קשה לקבוע שיעור מדויק במשקל, ואפילו אי אפשר, כי לכל חומר יש משקל סגולי אחר. בכל אופן, זהו שיעור קטן מאוד. שאלו אותי פעם האם כשאוכלים וופל אחד חייבים אחרונה. השבתי שבודאי שמתחייבים כי יש בו כמה וכמה זיתים. ב. לא צריך לחשוש, כי דיני התורה ניתנו לפי המציאות שבה אנו חיים ואיננו חייבים לחפש זיתים בחפירות ארכיאולוגיות וכדומה. כתוב בתשובת הגאונים שהולכים לפי הזית המצוי בארץ ישראל, ואין ספק שגם הרמב"ם והגאונים דיברו בזית זה. אחד משרי החקלאות חיבר פעם תחקיר ובו נכתב כי יש שלושה סוגי זיתים בארץ: הזן המליסי, הזן הסורי והזן הנאבאלי. זן המנזלינו הגדול הוא יבוא, ועוד שאין בו הרבה שמן וכתוב במסכת כלים שחכמים שיערו בזית אגורי, ששמנו אגור בתוכו, ובזית זה בקושי יש שמן וודאי שלא שיערו בו. לעניין פסח ומצות, לענ"ד נראה, שבשליש מצה ואולי אפילו ברבע מצה סטנדרטית יש שיעור כזית. ג. הביצה היום, לא רק שאינה יותר קטנה אלא להיפך, הביצים הסטנדרטיות של היום גדלו, כי התרנגולות של היום מטופחות, הן גרות ב"בתי מלון" ומקבלות מים, אוכל מרוכז וחשמל. התוספות אומרים שזית הוא חצי ביצה, והיום אין דבר כזה. ברשב"א כתוב שבביצה יש 4 זיתים. ח אומרים במסכת יומא שאפשר לבלוע ביצה בבת אחת. לא נראה שכיום אפילו אדם גדול ביותר יכול לבשל ביצה שלימה ולבולעה בבת אחת, אפילו בזן הקטן שתנובה לא משווקת.
שאלה: הנותר משמן ופתילות חנוכה: ראיתי בהלכה שאם נשאר שמן בנר אחרון של חנוכה צריך לשרוף (כל שאר הימים הייתי ממלא אותו ליום למחורת). א. אם הנר דלק יותר מחצי שעה אני יכול להשתמש בשמן הנותר או שהכל נקרא כבר שמן מצווה ואז חייב לשרוף? ב. מה דין הפתילות?
תשובה: אם התכוונת שהנר ידלק יותר מחצי שעה, עליך לשרוף את מותר השמן והפתילות.
שאלה: קוממיות בעיתון בשבע: בגליון האחרון של "בשבע" נוסף דף כפול של "קוממיות" ובו שמות המצריכים לענ"ד גניזה. זו הכשלת הרבים, לכאורה. למשל: השם ש-ד-י מופיע באחת הכתבות שם. יש גם פסוקים (שאיני יודע אם כשלעצם מצריכים גניזה). העיתון עצמו הרי לא זקוק לגניזה אבל השמות כן, ולכן יש בכך מכשול לרבים. אם אני צודק, כדאי שכבודכם יורו לקוממיות ולבשבע להיזהר ולא לכתוב דברים הטעונים גניזה בכתבות של קוממיות המופיעות ב"בשבע".
תשובה: יש דעות מקילות, הסוברות שעיתון שאינו אמור להשמר אלא לקריאה חד פעמית, אין צריך גניזה. והמחמיר תבוא עליו ברכה.
שאלה: הרב מלמד שינה את עמדתו?: האם נכון שהרב שינה עמדתו באספת ראשי ישיבות ההסדר כפי שפורסם?
תשובה: ככלל לא שיניתי את עמדתי, אבל בדבר קטן שיניתי. כתבתי שאני "ממליץ לא להפגין במסגרת הצבא", ועתה הנני מצטרף לעמדת רוב ככל הרבנים שהביעו עמדה של "התנגדות להפגנות במסגרת הצבא". וזאת משום שכחבר בגוף ראשי ישיבות ההסדר מן הראוי להתחשב ולקבל את עמדת הרוב, ובתנאי שהשינוי אינו עקרוני. למשל אילו היו אומרים לגנות את המפגינים, לא הייתי מסכים. אך כיוון שהשינוי קטן, מן הנכון להתחשב בדעת הרוב. אבל כמובן שביחס לכפייה לעבור עבירות של שבת או גירוש יהודים וכדומה, לא חל שום שינוי. וגם שאר כל הרבנים מסכימים כעקרון לזה. גם בכך שלא אחתום על דבר תחת לחץ שלטוני לא חל שינוי. שכן בגלל דרישת השר ברק או ראש אכ"א לא אסכים להביע עמדה, אבל בעמיתי הרבנים אני מתחשב. וכן לגבי פגישות עם שרים ומפקדי צבא, אם הפגישות מסודרות בכבוד, הנני מוכן להפגש בשמחה, כמו שנפגשתי עם סגן השר מתן וילנאי. אבל אם הן מסודרות באופן לא ראוי, כמו 'זימון' ו'שימוע', או שמטרתן להפעיל לחץ שלטוני לשינוי עמדה תורנית, אינני מוכן להיפגש. כמובן שאמשיך למלא את חובתי להביע בציבור את עמדותי ביושר ובכנות. וגם בעמדה זו ראשי ישיבות רבים תומכים, ולהערכתי הם הרוב. אם כי חובה לציין שכמה מראשי הישיבות, חלקם בהנהלת האיגוד, הסתייגו מדברים שכתבתי ב'רביבים'. להתנות את ההסכמה בהחזרת הישיבה ל"הסדר". תגובה על דברי הרב סתיו.
שאלה: החזרת הישיבה להסדר: מדוע הרב לא התנה את הצטרפותו לעמדת הרוב השוללת הפגנות בהחזרת הישיבה להסדר?
תשובה: אין ראוי לשנות עמדה כדי להשיג דבר משר הבטחון, אבל ראוי לכבד את עמדת רוב הרבנים שאני במסגרת משותפת אתם. הרב מלמד שינה את עמדתו? תגובה על דברי הרב סתיו.
שאלה: דברי הרב סתיו: האם מה שפרסם הרב סתו דובר איגוד ישיבות ההסדר, שמן הראוי שהיית בא "לזימון" של השר ברק הוחלט שם?
תשובה: היו שסברו כך, אבל הרבה רבנים תמכו בעמדתי, ונדמה לי שהם הרוב. ומכל מקום לא היתה על כך החלטה, ולכן דבריו של הרב סתו הינם על דעתו ולא על דעת האספה. להתנות את ההסכמה בהחזרת הישיבה ל"הסדר". הרב מלמד שינה את עמדתו?
שאלה: צ ק ללא נמען: מצאתי צק על סכום של 800 ש"ח ליד בית הכנסת ללא נמען פתוח. התקשרתי לבעל הצק אין תשובה אצלו שבוע. הכרזתי ע"ג לוח בית כנסת על המציאה, ללא תגובה. מה יעלה בגורל הצ'ק בהנחה שנותן הצק קיבל תמורתו את מה ששילם בעבורו?
תשובה: עליך לנסות להחזירו לבעליו, ודינו ככל אבידה (כמובן שאסור לפדותו). אלא שנראה שכל שוויו הוא רק ערך הנייר או שווי שעולה להדפיס צ'ק (למיטב ידיעתי זה פחות משני שקלים). ומכיוון שכך, אתה יכול לקורעו ולכתוב לך בפנקס או מקום שמור אחר, שאתה חייב לפלוני (בעל הצ'ק) סכום זה (כדין כל דבר שהוא נעשה בייצור תעשייתי ואין לבעליו יחס מיוחד אליו. ועיין שו"ע חושן משפט סימן רס"ז סעי' כ"א ובסמ"ע שם) אין אפשרות להתייחס באופן דיני להנחה שהנחת כל עוד אין טענה של אחד מהצדדים כלפי זה, ואנו נשיב את הצ'ק לבעליו (ששמו מודפס על גבי הצ'ק)!
שאלה: גיל חיוב שבע מצוות בני נח: מאיזה גיל צריכים גוים לקיים את שבע מצוות בני נח? האם תוכל לתת לי עוד פרטים על המצווה?
תשובה: כל נושא השיעורים, גיל חינוך מגיל 9, בר מצוה בגיל 13 ובת מצוה בגיל 12. הרא"ש אומר בתשובותיו שכל שיעורים הללו כלולים במאמר ח : "שיעורים הלכה למשה מסיני". זה בקשר ליהודים. אך הרמב"ם בהלכות מלכים כותב ששיעורים לא נאמרו לבן נח, כלומר, הגיל בו גוי יהיה אחראי למעשיו יהיה הגיל בו הפרלמנט שלהם יחליט. כלומר אם הפרלמנט שלהם יחליט שילד מגיל 10 מענישים אותו אם הוא גונב, ואין צריך לומר אם הוא פוגע בנפש זה יהיה הגיל בו הוא יתחייב.
שאלה: לעודד ילד לבצע מטלה קשה: בננו נולד פג, כיום הוא בן 2. ב"ה מתקדם יפה בכל התחומים אך בעל קשיים מוטוריים קלים. הוא נמצא במסגרת של גן שיקומי שממומן על ידינו. יש לו צורך בטיפול פיזיוטרפיה דו שבועי אך השנה הוא אינו מחבב את הפיזיוטרפיסטית שלו ושיתוף הפעולה שלו איתה נמוך. שאלתנו היא, איך לעודד אותו לבצע מטלות שקשות לו ולהתחבר אל אדם מבוגר מבלי להלחיץ אותו? שיחות מוטיבציה איתו לא עזרו מספיק.
תשובה: ילד בגיל כזה בעיקר צריך עידוד. לכן תנסו לתת לו עידוד, בין בדיבור ובין בפרסים  מדבקות וכד', כדי ליצור לו מוטיבציה לעבודה. תבדקו אולי תמצאו פיזיוטרפיסטית אחרת שתוכל להתחבב עליו טוב יותר.
שאלה: שקר " לבן ": 1. האם מותר לשקר אם זה למטרה טובה? לדוגמה: אם ידיד צריך לעשות משהו שמאוד משמעותי לעתיד שלו, ואני יודעת בוודאות שלחץ עלול לגרום לו להיכשל. מותר לי לשקר ולהגיד לו שהדבר לא חשוב ולא משפיע בכלל? 2. האם מותר לשקר אם יש לי סודות או דברים פרטים שאני לא רוצה שאחרים ידעו ואם אני לא אספר אותם שום דבר רע לא יקרה? לדוגמה: אם יש לי בעיית קשב וריכוז ואני מתביישת בזה, מותר לי לא לספר אם שואלים?
תשובה: לשקר בפועל אין שום היתר, אך מותר במקרים מסוימים לא לספר את כל האמת.
שאלה: הפרדת בשרי חלבי בשולחן משיש קיסר: האם אפשרי להשתמש בשולחן עשוי משיש קיסר גם לבשרי וגם לחלבי רק על ידי ניקוי יסודי?
תשובה: כן, זה כמו זכוכית ואם זה נקי 100  אז אפשר. מה גם שמסתמא לא שמים עליו דברים רותחים כדי שלא יתפוצץ.