LidanRubinov/Halacha-QA huggingface dataset:
שאלה: אירועים בציבור הנוער הדתי הלאומי: כב' הרב שליט"א, בהושענא רבא (פרח מזכרוני אם זה היה השנה או שנה שעברה) ארגנו כמה רבנים וביניהם כב' הרב ערב "מפגשים מהסוג הדתי". הערב התקיים בבנייני האומה, ונכחו בו המוני בני נוער מכל קצוות הציבור שלנו. גם אני נכחתי באירוע, ולצערי פשוט התאכזבתי. זה התחיל בצורת הלבוש של חלק מהבנות שנכחו באירוע, זה המשיך בכך שבכניסה לבנייני האומה היה הכל מעורבב בנים ובנות יחד, והיה בלתי נמנע להתנגש מין במין האחר במהלך הכניסה לאירוע, כמו כן, הריקודים בבמת ההופעות היו מופרדים באיזו יריעה שלא הסתירה כלום, גם אם היתו כאלו שרצו לא להיחשף לריקודי הבנות, ועוד כמה וכמה דברים שפשוט איכזבו אותי לחלוטין. השנה מתוכנן אירוע לכבוד ט"ו באב בבנייני האומה, בהשתתפות אוף שימחעס וחיים דוד. אני מייחס חשיבות רבה לט"ו באב, אך אם בערב הושענא רבא הקדוש המצב היה כמתואר, מה יהיה על אותו אירוע???
תשובה: ביום חמישי בשבוע הבא מתקיימת התיעצות של רבני 'צהר' ביחס להשוענא רבה השנה, עם גדולי הרבנים. העובדה כי מתקיימת התיעצות זו מלמדת על מורכבותה של הבעיה: אתה הצלחת היטב לתאר את הבעיות ואת האווירה שהיתה שם, ועל כן לא אחזור על דבריך. ברם, התעלמת לחלוטין משאלת האלטרנטיבה, שכן עלינו תמיד לשקול שכר מצוה כנגד הפסדה. עובדה היא כי בלילה זה היו 6000 (!) בני נוער, שרובם השתתפו בלא מעט שיעורים, שהיה מפגש משמעותי בין רבנים לבין אלפי בני נוער וכדו'. רוב מוחלט של המשתתפים לא היה בא בלילה קדוש זה לשיעורים מכל סוג שהוא. סביר להניח כי בלוא לילה זה היה חלק ניכר נפגש בין המינים באופן הרבה יותר בעייתי. האם אתה מוכן לקחת על עצמך את האחריות כי הבעיות שהעלית חמורות יותר מההצלחה התורנית הכבירה של האירוע? אני מבקש להדגיש כי איני יודע את התשובה, ובשל כך כנסנו התיעצות, שכן בדיני נפשות מדובר. מסקנת הדברים היא שלא ניתן להצביע על הבעיות בלבד, אלא צריך לשקול היטב לכאן ולכאן. אני מייחל ליום בו שאלתך לא תהיה יותר רלוונטית, אולם עד שיום זה יגיע מוטל על רבנינו לעסוק בשאלות רבות הדנות במציאות שהיא בדיעבד. זו עוצמתה של התורה שאינה עוסקת רק במצבים 'טהורים' אלא מתייחסת גם למצבים ביניים, בהם נדרש פוסק ההלכה להכריע בין שיקולים שונים.
שאלה: חידוש נעליים בבין המצרים: האם מותר לחדש נעליים בימי בין המצרים?(שהרי לא צריך לברך שהחיינו)?
תשובה: מותר לחדש נעליים.
שאלה: איזו הפטרה יש לקרוא: יש שבתות שבהן יש הבדל בין ההפטרה לאשכנזים וההפטרה לספרדים. השאלה היא איזו הפטרה צריכים לקרוא בקהילה של אשכנזים המתפללים בנוסח ספרד - האם את ההפטרה לאשכנזים או את ההפטרה לספרדים.
תשובה: קהילה של בני אשכנז המתפללים בנוסח ספרד קוראים, בדרך כלל את ההפטרה הכתובה כ"ספרדים". זהו כלל שיש ממנו חריגים, כגון יש שנוהגים להפטיר בפרשת שמות את "דברי ירמיהו", אך מסבי הגרי"י פרנקל זצ"ל (רבה של תל אביב, שהיה יהודי חסידי בכל רמ"ח אבריו) שמעתי כי היות שמפטירים את ההפטרה הזאת בשלושת השבועות, הרי שיש לקרוא את ההפטרה של "הבאים ישרש", כנוסח אשכנז. אם המדובר הוא בבית כנסת ותיק, מן הסתם יש מנהג המקום. אם המדובר הוא בבית כנסת חדש ואין לכם רב, כדאי לקבוע את הנוסח היום, ולא להגרר למחלוקות חלילה.
שאלה: קדיש על אח ות: כאשר נפטר אח או נפטרת אחות, האם מוטלת חובה על האחים לומר קדיש (במידה והאב עדיין חי), וגם אם אין חובה, האם ישנה רשות לאחים לומר במידה והאב מסכים? (האם זה יכול חס וחלילה לקלקל?)
תשובה: חובת אמירת הקדיש היא על הנולדים מהאב אם. אם לא זכו להיפקד, אומרים עליהם קדיש קרובי משפחה, כדי לא להניח לנשמתם להצטער. האח אינו מחוייב באמירת הקדיש על אחיו אחותו. במידה שהאב והאם חיים לא ראוי שילדיהם יאמרו קדיש, כי גם אם הם מסכימים, לא תמיד הסכמה זו באה ברצן, אלא מאי נוחות (אני כותב מהנסיון). אם אין קרוב משפחה שיכול לומר קדיש, ניתן למצוא גם אדם אחר שיאמר. בכל מקרה, אפשר לעשות מעשים טובים (לימוד תורה, צדקה, זיכוי הרבים) לטובת הנפטר, וזה מועיל גם לאח הרוצה לכבד את הוריו, וגם את אחיו אחותו. באיחולים שלא תדעו עוד צער.
שאלה: בר מצוה בשלושת השבועות: האם מותר לנער בר מצוה לחדש בגד בימים אלו
תשובה: אם אפשר לחדש את הבגד בשבת קודם בר המצוה עדיף, אך אם כבר מאוחר, יכול הנער לחדש בגד, שהרי אם לא יחדש תהא זו אבילות בפרהסיה. רוב נחת, יתן ה' ויגדל עם עם ישראל השמח בשוב ה' שבות עמו.
שאלה: תיקון חצות.: לכבוד הרב. מהו זמן אמירת תיקון חצות בימים אלו ימי בין המצרים?
תשובה: תיקון חצות כשמו כן הוא, חצות הליל. קודם לכן לא ראוי לומר תחינות, מפני שזהו זמן דין, לאחר חצות, עד עלות השחר זהו זמן האמירה. ויהיו נא אמרינו לרצון לפני אדון כל.
שאלה: הנחת תפילין: לכבוד הרב. בתפילת שחרית החזן שלנו קורא עד: "הודו" בלי תפילין ורק לאחר מכן מישהו אחר מחליפו, האם נהוג לעשות כך או הוא צריך להניח את התפילין כל זמן התפילה?
תשובה: מן הדין הפשוט, אין איסור לעשות כך. נתחייבנו בהנחת תפילין בקריאת שמע, כדשי שלא תהא עדות שקר, אך לא בפסוקי דזמרה ובוודאי שלא קודם לכן. ברם, נראה משאלתך כי הסיבה למנהג זה היא להתחיל את התפילה באופן חפוז, כדי שהיא לא תתאחר, ובגלל שהציבור מאחר ואין חזן מוכן בנמצא עושים כך. זו התיחסות בעייתית, המתנהגת כאילו התפילה היא עול בלתי רצוי, שרוצים להיפטר ממנו מהר, ובוודאי שאין זו צורה יאה לתפילה. על כן, הדרך הטוב ביותר היא לקבוע תורנות או משהו בדומה של מישהו שמגיע לפני הזמן, והוא ניגש לעמוד מוכן לתפילה. אם לא, אולי כדאי לחכות עוד שתי דקות עד שיניחו תפילין, ואז להתפלל כמו שצריך, לפחות מהבחינה החיצונית.
שאלה: לירושלם-ב 3 השבועות: האם מותר לסע לירושלם (לא רק לכותל.) בשלושת השבועות?
תשובה: מותר, ואף מומלץ. כל הליכה בארץ ישראל יש בה מעלה, אף אם לא מצות יישוב ארץ ישרא, אך יש בזה משום ד' אמות בארץ ישראל. באופן מיוחד נתיחדה ירושלים שהאויר בה מחכים, למה לוותר על זה? ואגב, גם לכותל מומלץ להגיע.
שאלה: פלטת שבת חדשה: שמעתי כי יצאה לשוק פלטה חדשה הנקראת פלטה ירושלים מה מיוחד בפלטה זו? האם זוהי חומרה,או שכולם צריכים להשתמש בה.ואם ישנה אפשרות להשתמש בפלטות הקודמות באמצעות תוספת כל שהיא כגון מגש אלמיניום חד פעמי הפוך. ב מראש חיים
תשובה: איני יודע במה מדובר ועל כן איני יכול להתייחס ישירות למקרה זה. אף על פי כן יש להעיר: אין שום בעיה להחמיר חומרות על גבי חומרות. תמיד יש שיטות נוספות שדקדקו בעניינים שונים, ותמיד ניתן למצוא עוד למדנות המחייבת עוד ויותר. יש גם לזכור כי מצטרפים לעניין גם שיקולים מסחריים של יצרן הפלטות החדשות. בשל כך מוטל על רב בישראל להבחין ולהפריד בין דבר המתחייב על פי ההלכה לבין דקדוקים שיכול כל אדם להחמיר על עצמו אך הרב בישראל צריך לעמוד כחומה בצורה נגד הניסיון להפוך את זה לנורמה, בשל שלוש סיבות: א. אסור להלכה להפוך להיות קשה מידי לקיום, ושייכת רק לקבוצה נבחרת באומה הישראלית. ב. חסרון כיס של הציבור. ג."לא תוסיפו" מלמד כי קיימת חובה שלא לפעול בהלכה אלא לפי רצון ד'. אני מעריך כי לאור דבריי תוכל להתייחס לפלטת שבת זו כאשר תשמע מה נוסף בה ועל איזה הידור מדובר.
שאלה: שידוכים בבין הזמנים: האם בבין הזמנים יש איסור כלשהוא על מפגשים לצורך שידוכים?
תשובה: להתארס מותר אפילו בתשעה באב, כך שבודאי שאין איסור על מפגשים, כשכל אחד עושה את ההשתדלות שלו, שמא יקדמנו אחר, והקדוש ברוך הוא יברך.
שאלה: מסירת שטחים: לכב' הרב שליט"א בספר מלכים א', פרק ט' מסופר ששלמה המלך נתן לחירם מלך צור מתנה- "אז יתן המלך שלמה לחירם עשרים עיר בארץ הגליל". שאלתי היא- אם מלך ישראל בכבודו ובעצמו מסר שטחים מארץ ישראל על מנת ליצור יחסי ידידות עם הארצות השכנות, מדוע שאנו לא נעשה כדבר הזה? (ובלי להתייחס לאדם העומד בראש המדינה)
תשובה: השפה העברית עברה שינויים מרובים מימי התנ"ך ועד ימינו. מונחים המתפרשים בדרך אחת מתפרשים בדרך שניה בזמן הזה. דוגמה לדבר: הביטוי "עם הארץ" ביטא בימי התנ"ך את השכבה העליונה ביותר של החברה  מאז ימי המשנה הוא מבטא את השכבה הנמוכה ביותר. ניתן גם להבין מדוע: "עם הארץ" משמעו כפשוטו, כלומר: עם בעלי הקרקעות. בימי בית ראשון היתה זו זכות גדולה להחזיק בקרקע, ובשל כך זו היתה השכבה הגבוהה. עם הכיבוש הרומאי בעלי הקרקע הפכו לעבדים ולצמיתים שעול המיסים העיקרי מוטל עליהם ועל כן ירדו מטה מאה. תאר לך שיבוא מישוה לפסוק "ויקחו עם הארץ וימליכו את יאשיהו" ויפרש: יאשיהו היה אהוד מאוד על השכבות הנמוכות, ולכן נבחר כמלך - מי לא יבוז לו? דוגמה נוספת: הביטוי "עמל". במקרא פירושו של ביטוי זה "יסורים". על כן הביטוי "אדם לעמל יולד" פירושו: אדם ליסורים נולד, וכן הלאה. "מה יתרון לאדם בכל עמלו שיעמול תחת השמש" אינו מתייחס לעבודה ולקריירה כי אם לצער ולייסורים. מגוחך הוא שם המקום " תל עמל", ואכן שונה שם הקיבוץ שבעמק ביח שאן. לפיכך, גם עליך מוטל לבאר מה זה "ויתן" - כיצד נותנים ערים? האם שלמה החזיר את הגבול דרומה כל כך והגליל פסק מלהיות חלק ממלכתו? האמנם זה מתיישב בפסוקים המדברים על גבולות ממלכתו? או שמא: היו עשרים מובלעות תחת שלטונו הכללי של חירם (עניין שהוא כבר רחוק מהסגרת שטחים לערבים, ולמעשה קיים כבר היום אצל ערביי הגליל)? או אולי מודבר, וכך סוברים ראש הפרשנים והחוקרים כאחד, כי מדובר בזכויות מיסוי, ונתינת עיר משמעה נתינת זכויות גביית מיסים ומכסים בעשרים ערים - שיטה שמאוד דומה בזמן הזה לזכיונות? אם אכן שני הפירושים האחרונים נכונים - לא ניתן לבסס ראיה ממעשה שלמה על מסירת שטחי ארץ ישראל. יש לזכור כי גם אם הפירוש הראשון הוא הנכון, דבר המוטל בספק כפי שכתבתי, עדיין יש לבאר האם נהג שלמה כשורה בדרך זו. גם אם כן יש לשאות עוד האם ניתן לבסס מדיניות על סיפור, או שיש לנהוג לפי אורחות ההלכה, והתנהגותו של שלמה כלל אינה רלוונטית. סוף דבר, התבססות על מעשה שלמה צריכה לחצות שלושה מכשולים: ראשון בהם הוא ההנחה שהבנו נכון את הפסוק ואכן מדובר במסירה טריטוריאלית  שני בהם הוא ההנחה ששלמה המלך נהג כשורה  שלישי בהם הוא שכך פוסקים הלכה בישראל. דומני ששלושת המכשולים קשים מידי לחצייה, ועל כן קשה להתבסס על ימי שלמה כאשר מבקשים למצוא מקום להסגרת שטחי ארץ ישראל לערבים.
שאלה: עין הרע: לכבוד כבוד הרב על משפחתי ועליי יש עין הרע הרבה מאוד שנים והדבר גרם לנו להרבה צרות ומחלה שאבי חלה בה. הדירה שלנו נקנתה בלא רצון אמיתי לקנותה.אודה לך מקרב לב אם תעזור לנו ואם תצטרך עוד פרטים על משפחתי ועליי אנאכתוב זאת בתשובתך.אבל אנא ממך אל תתעלם מפנייתי.
תשובה: ישנם כוחות רבים שאינם בשליטתנו. אמת הדבר, כי הקב"ה מנהיג את העולם לא רק בדרכים שאנו יכולים לראות בעיני בשר ודם שלנו. התורה עצמה אוסרת ללכת אחר בעל אוב וידעוני, דורש אל המתים וכדו', ומכאן שיש בהם ממש. אין אנו יודעים את כל דרכי ההשגחה האלוקית, את ההנהגה ואת הדרך בה מנוהלים דברים בעולם. אף על פי כן שני דברים את צריכה לדעת. ראשית, ההכרעה שלך כי יש עליכם עין הרע אינה בטוחה. בגלל שאנחנו לא יודעים כיצד הקב"ה מנהל את העניינים שמחוץ לטבע אי אפשר לקבוע באופן חותך למי יש עין הרע. ייתכן והעין הרע שאת מדברת עליה נוצרה רק בגלל שאת מתייחסת אליה כך, אבל אם היית מסתכלת על דברים בעין טובה, לא הייתה עליך עין הרע. הרבה פעמים העין הרעה נוצרת בגלל האדם המתבונן ולא בגלל שהיא באמת קיימת. עניין שני הוא הרעיון היסודי שאין משהו שאין הבחירה החופשית יכולה לנצח אותו. ההלכה כולה מלמדת כי ניתן בעזרת מעשים טובים לנצח דברים שהם יותר גדולים מעין הרע ואף יותר חזקים. הסיפור המפורסם על בתו של רבי עקיבא ביום חתונתה מלמד על כך שאפילו אם הכוכבים צודקים (שהרי היה נחש בקיר) ניתן לנצח את הכל בזכות מעשים טובים, צדקה וחסד. גם אתם יכולים להסיר את העין הרע מעליכם ולנצח אותה בדיוק באותו כוח. מעשים טובים מתוך כוונה לבטל את העין הרעה הם הדרך הטובה ביותר להתמודד איתה. לא לשקוע בפחדים ובהתרגשויות אלא לצאת למלחמה על ידי שינוי העין במעשים טובים. אני מתפלל יחד אתכם שד' ישלח רפואה שלמה מן השמיים לכל משפחתכם.
שאלה: גילוח לנשים בשלושת השבועות ובתשעת הימים: ברצוני לברר האם מותר לנשים לגלח רגליים בתקופות אלו - לא לצורך טבילה אלא משום בושה ( כגון בדיקה רפואית ). אשמח לקבל תשובה בהקדם.
תשובה: אין שום בעייה בגילוח שערות של נשים. האיסור בבין המצרים הוא גילוח הפוגע באבילות. גילוח מעין זה אינו קשור לאבילות, ועל כן הוא מותר
שאלה: ים מעורב: לכבוד הרב, האם מותר לאישה ללכת לים מעורב כאשר היא בלבוש מלא (חלוק או חולצה ארוכה עד הברכיים )? ואיך צריך להתנהג כאשר חוף הנפרד הוא חוף מעבר להמשך הדרך.ובחוף הזה יש מציל.? אתם עושים עבודה נפלאה!
תשובה: לא ראוי לאישה ללכת לחוף המעורב, גם אם היא לבושה כיאות. גם אם בחוף הנפרד יש מציל, ההיתר ההלכתי הוא כמו ההיתר של הרופא, שכיוון שהוא טרוד במלאכתו, אין עליך איסור. איני יודע על איזה חוף המדובר כשציינת שזהו חוף מעבר, אפשר לפנות לרשויות המתאימות ולנסות לסדר את הנושא, כך שתישמר פרטיותן של המתרחצות. קיץ טוב
שאלה: תיקון בגד בשלושת השבועות: האם מותר לתפור ולתקן בגדים בשלושת השבועות
תשובה: המשנה ברורה (סי' תקנא ס"ק מח) פסק שנוהגים שלא לתקן בגדים מראש חדש אב ואילך. הבינו הפוסקים בדבריו שכוונתו היא לתפור בגדים חדשים, אבל מותר לתקן קרע בבגד, או לתפור כפתור בבגד, גם בצורה טובה ואומנותית, כי אין זה בכלל תפירת בגד.
שאלה: קורס תפירה בשלושת השבועות: על התשובה להתיר תיקון בגד, הבנתי שלתפור בגד חדש אסור בתשעת הימים, ומי שמתפרנסת מהוראת תפירה לנשים שאינם דתיות, האם מותר ללמד תפירה. ב
תשובה: אם יש לך הפסד כספי מביטול הקורס, מותר להמשיך ולהורות תפירה, גם בימים אלו, כיוון שאני מניח שזו הוראה לצורך פרנסתך. (השנה אפשר להקל גם לדעת הגר"א שאוסר בשבוע שחל בו, כי השנה אין שבוע שחל בו תשעה באב). יש פסקים שהתירו לתפור גם בקייטנות, שמעסיקות את הנערות, או לצורך הרעת אישה שעצביה רופפים, ובתנאי שלא יסיימו את הבגד, אלא ישאירו משהו לאחרי תשעה באב.
שאלה: שמיטה וירקות: האם בשנת שמיטה יש צורך בהפרשת תרומות ומעשרות האם מספיקה בבצל ירוק שטיפה בחומץ להסיר את החרקים המצויים בו
תשובה: 1.הרמב"ם פוסק שאין מפרישים תרומות ומעשרות מפירות אוצר בית דין או פירות שביעית שגדלו בחצרו של האדם (הל' מתנות עניים פ"ו ה"ה). הבית-יוסף (שו"ת אבקת רוכל סי' כ"ד ד"ה ועתה ראיתי) ביאר שהם פטורים בגלל היותם הפקר, והפקר פטור ממעשרות, ואילו המבי"ט (שו"ת ח"א סי' יא) ביאר שעצם העובדה שהפירות קדושים בקדושת שביעית מפקיעה מתרומות ומעשרות. דיני ערלה ורבעי נוהגים כרגיל בפירות שביעית. (רמב"ם, הל' מעשר שני ונטע רבעי פ"ט ה"ו). מפירות מצע מנותק יש להפריש ללא ברכה. פירות שגדלו אצל גוי, יש להבדיל שאם גמר המלאכה היה אצל גוי - בכל מקרה אין צורך להפריש מהם תרומות ומעשרות. אולם אם גמר הפירות היה אצל ישראל (כגון שהיהודי קנה ענבים מגוי ועשה מהם יין) - לדעת המבי"ט אין צורך להפריש מהם תרומות ומעשרות, שכן לדעתו פירות נכרי קדושים בקדושת שביעית ועצם הקדושה מפקיעה מתרומות ומעשרות, אולם הבית-יוסף סבור שצריך להפריש מהם, כי פירות הגוי אינם הפקר. הבית-יוסף אף הכריז חרם על מי שלא יפריש תרומות ומעשרות מפירות נכרי (שו"ת אבקת רוכל סוף סי' כ"ה). המבי"ט (שו"ת סי' מ"ג) כותב שגם הב"י עצמו היה מפריש תרומות ומעשרות רק לחומרה, ואחר כך חזר והודה למבי"ט שאין להפריש תרומות ומעשרות. לטענתו, חומרה זו מביאה לידי קולא, שהרי יש בהפרשה הפסד פירות שביעית (וכן כתב בספר חרדים). מאידך, החיד"א (ברכי יוסף יור"ד סי' שלא ס"ק י) כתב שהב"י לא חזר בו, וכמוהו פסק גם פאת השולחן ( סי' כג סעיף יט), שאין קדושה בפירות נכרי בארץ ישראל, והביא לכך ראיות נוספות. הרמ"א (יו"ד של"א, יט) פסק שיש להפריש תרומות ומעשרות מפירות נכרי, והחזון-איש הכריע שיש להפריש מפירות אלו תרומות ומעשרות בלא ברכה (סי' כ ס"ק ז). יש להעיר שצרכן ביתי, בדרך כלל גמר מלאכת הפירות - איסופם לערמה וכד' - הוא אצל גוי, ואז לא מפרישים תרומות ומעשרות. אבל כאשר קונים ענבים ליין או זיתים לשמן - יש להפריש (בלי ברכה). הרמ"א (שם) כותב שפרט לתרומה גדולה, תרומת מעשר ומעשר ראשון, יש להפריש מפירות אלו גם מעשר עני. אמנם, רצוי לומר שאם צריך מעשר שני יהיה זה מעשר שני (שו"ת דעת כהן סי' רלט  מנחת שלמה סי' לז). פירות היתר מכירה, לסומכים על ההיתר, בפירות אלו גמר המלאכה הוא על ידי ישראל, שהרי יהודים קוטפים ומסדרים את הפירות בארגזים, ולכן יש להפריש מהם תרומות ומעשרות בלא ברכה (שו"ת מנחת שלמה, סי' לח-לט). מצד אחד, ההפרשה במקרה זה משמעותית הרבה יותר מאשר בפירות שגדלו בקרקע רגילה של גוי, שהרי ההיתר מסתמך על דעת הב"י, וודאי שאי אפשר לנהוג לפי היתר המכירה ולאכול את פירותיו בלי הפרשה. מאידך, אם ההיתר אינו מועיל - הרי שאלו פירות שביעית רגילים, והם פטורים מתרומות ומעשרות. 2. בצל ירוק הוא ירק עם נגיעות גבוהה. שיטפה בחומץ אינה מספקת. אגב, בבדיקות שעשינו בלשכת הרבנות מודיעין ראינו כי חומץ אינו מועיל להסיר חרקים, ועדיף השימוש במים עם סבון. בירק זה חשוב זרם מים חזק, ושיפשוף יסודי בכל שטחו של הירק לאחר השריה במי סבון.
שאלה: קורס צלילה:, האם מותר להשתתף בקורס צלילה נפרד (רק בנות ומדריכה) כאשר ישנן קבוצות נוספות שצצוללות והן אינן נפרדות?
תשובה: לא ברור מתוך השאלה למה כוונתך. עיקר העיקרים הוא לשמור על צניעותם של ישראל. אם הקורס מתנהל כראוי, ואין הבחורה נחשפת בלא לבוש ראוי, אין שום בעיה בקורס צלילה, גם אם יש קורסים אחרים. ברם, משאלתך משמע שיש דבר מה החסר כדי לענות תשובה מלאה.
שאלה: קורס צלילה: האם מותר להשתתף בקורס צלילה נפרד (רק בנות ומדריכה)?
תשובה: למה לא?
שאלה: ברכת הנס: ראיתי בכמה סידורים שיש ברכה מיוחדת כאשר נעשה לאדם נס שעליו לברך, בכל פעם שעובר במקום שנעשה לו הנס הזה. האם צריך לברכה כל פעם שעובר, גם אם הוא עובר שם כל יום, פעמיים ביום?
תשובה: השולחן ערוך (או"ח סי' ריח) עוסק בדיני ברכות על הנסים שנעשו. אחת מהברכות היא ברכת הודאה על נס שמברך אדם, או יוצאי ירכו במקום בו נעשה לו נס. ברכה זו מברכים משלושים יום לשלושים יום, חוץ מיום הנס עצמו והיום שבו הוא עומד עכשיו. כלומר, אחרי שבירך ימתין שלושים ימים קודם שיברך פעם נוספת. ולא דומה הדבר לברכת הרעמים והברקים שמברכים בכל פעם, מפני שכל ברק וכל רעם הוא חדש, ועומד בפני עצמו. אבל מקום הנס לא נשתנה מהפעם הקודמת בה הוא ברך.
שאלה: צביעת השיער בשלושת השבועות: ברצוני לדעת האם יש נהוג להימנע מצביעת השיער (לנשים) בשלושת השבועות כשם שנהוג שלא להסתפר?
תשובה: כדאי להימנע מכך בימים אלו, לא בגלל איסור התספורת, כמו בשל מראה ההתחדשות, שנוגע לאיסור לבישת בגדים חדשים, שבודאי גורם לשמחה ולהתרוממות רוח, דבר ממנו אנו נמנעים בימים אלו.
שאלה: שירים בשלושת השבועות: האם מותר לשמוע שירים חסידיים איטיים בשלושת השבועות (לאו דווקא עצובים בצורה קיצונית), ומה לגבי הנ"ל בתשעת הימים ובשבוע שחל בו תשעה באב?
תשובה: הגדרת נכון את השאלה, האם מותר לשמוע. אוסיף על ההגדרה ואומר, האם רצוי לשמוע. אסרו חכמים נגינת ושמיעת כלי זמר בימים אלו (לבני אשכנז מי"ז בתמוז). הגר"מ פיינשטיין (אגרות משה יור"ד ח"ב סי' קלז) אסר לשמוע שירים בימים אלו, גם אם אינם בליווי מוזיקלי. אמנם לשיטתו ראוי שלא לשמוע קול זמר בכל השנה, חומרה שלא ראיתי שתלמידיו נוהגים. יש שהקלו לשמוע כלי זמר שאין בהם חגיגיות ושמחה. שירים איטיים אנו רגילים לשמוע דרך הרדיו, ואיננו חשים התרגשות ושמחה בשמיעתם, לכן אין לומר שהם כלולים באיסור על השמחה בימים אלו. שמעתי שיש מקילים עוד, שמותר לשמוע שירים אלו, מפני שבכך יש גם תזכורת להיותנו בימים אלו, דבר שעלולים לשכוח במרוצת היום. לכן, שירים איטיים ונוגים שיש בהם תזכורת לשבועות הללו מותר לשמוע. אם יש הכרח לשמוע איני סבור. אציין שהנוהגים ברכב, עדיף שישמעו קול כלשהו, שיסייע להם לשמור על עירנות. אם שיעור תורני מעורר אותם, או שיחה עם נוסע, בודאי שעדיף. אך אם קול זמר עשוי לעוררם, חשוב לעשות כן.
שאלה: חיזוק קשר בין בן לבת: כב' הרב שליט"א. כאשר בן ובת מעוניינים לחזק את הקשר, ואת הצד הרוחני והדתי שבו, מה עליהם לעשות? מה הכלים שעליהם להשתמש בהם? מה אפשר לעשות כדי שהצד הרוחני יקבל משמעות רחבה יותר? (לא מדובר במצב שבו חו"ח קשר פיזי מונע קשר רוחני, אלא במצב שבו הקשר זקוק לתוספת רוחניות)
תשובה: הרבה עובדות חסרות בשאלתך כדי שאוכל להתייחס באופן מלא. שאלתך תלויה בגיל, במצב, במטרות וכדו'. אף על פי כן ישנם כמה עקרונות בסיסיים נכונים בכל מצב. מובן הדבר שכל האמור אינו מצב לכתחילה. לכתחילה כדאי שלא להיכנס להרפתקאת חברות. חבל לאבד כוחות רעננים בחברות נעורים. על כן, הכותרת 'חיזוק קשר בין בן לבת' יא בעייתית, ואין זה ברור כלל כי אנו רוצים לחזקו. ברם, מדברייך ניתן להבין כי עובדה זו כבר קיימת, ועל כן יש להתייחס אליה. שלוש קומות יש לחיזוק הקשר. ראשית דבר, קשר בריא בנוי על דרך ארץ שקדמה לתורה, כלומר: על התנהגות בטבעיות החיים. הבסיס הנכון לקשר הוא התחשבות הדדית, האזנה והקשבה, כניסה לעומקי המחשבה, אמפתיה וכדו'. אין ההלכה מתעניינת רק בשמירת המצוות, כי אם גם בהיקפים עמוקים יותר של החיים. ביסוס הקשר נעשה על ידי ניסיון להוציא מהשני את הטוב ביותר, לאפשר לו לחיות חיים עשירים, לפתח בכל אחד את הכשרונות וכדו'. את זה עושים בשיחה, בטיול, בחווית חוויות משותפות ובכל דרך המעשירה את עולם החיים. קומה שניה המעמיקה מאוד את הקשר הוא לימוד משותף. מטרת הלימוד איננה הוספת ידע, אלא ביסוס הקשר על תורה. לפיכך, ה'חומר' הנלמד אינו צריך להיבחר לאור חשיבותו, אלא לפי העניין והקשר לתורה שהוא בונה. ניתן ללמוד ביחד עין אי"ה או עניינים אחרים במשנת הראי"ה שהם בונים ומפתחים מידות טובות, הבנות עמוקות והרבה אהבה לטוב ולנכון. על ידי כך מקבל הקשר גם בסיס רוחני, והתורה הופכת להיות חלק בלתי נפרד מהקיום. קומה שלישית המחזקת מאוד את הקשר הוא השמירה הקפדנית על ההלכה. ההלכה אינה רק חומת סוגרים הבאה לשמור על האדם שלא יתדרדר חס וחלילה. מי שרואה את ההלכה רק כשומרת חש שהוא יכול להסתדר בלעדיה, או לפחות שאין היא כל כך חשובה, אלא רק שומרת מפני סכנות. אבל אין אלו פני ההלכה - ההלכה היא כלי מעשי לעיצוב נכון של קשר, ולהדרכה כיצד ניתן לשמור על עצמיות ונאמנות פנימית, ולא להסתנוור מהריגוש. שלושת אלה הם קומות של כל קשר. אם תרחיבו בשאלתכם אוכל להתייחס ביתר מיקוד.
שאלה: שתית חלב ללא הכשר: האם מותר לשתות חלב ממחלבה של קיבוץ חילוני אשר אין עליו הכשר, אך ברור שזהו חלב פרות. אם לא, מהן הסיבות לכך, מלבד מראית עין? כמו כן, באיזו כוס ניתן לשתות בבית אשר אינו שומר כשרות (ספל, זכוכית, פלסטיק.). שבת
תשובה: א. לגבי שתיית חלב ללא הכשר, הדבר תלוי מאוד בצורת הייצור. אם הכוונה היא לשתות ברפת, או לאחר הרתחה (בכלי כשר) אין שום סיבה שלא. אם הכוונה היא לחלב שעבר תהליכי ייצור זו בעייה של ממש, שכן בתהליכי הייצור מוסיפים תוספים שונים לחלב, ולא כולם כשרים. בשל כך אין לשתות חלב ללא השגחה. סיבה נוספת היא הפעלת לחץ על היצרן שידאג להכשר רבני הולם. ב. הכלי הטוב ביותר הוא כוס חד פעמית, שאין עמה בעיות. אם לא ניתן, עדיף לשתות בכלי זכוכית, בעיקר לדעת חכמי אשכנז שקבעו כי כלי זכוכית אינו בולע כלל.
שאלה: נישואים אזרחיים: אישה יהודיה גרה בברית המועצות, והתחתנה עם יהודי נישואים אזרחיים והתגרשה באותו אופן. האם יש לה בעיה כלשהי להנשא שוב לאדם יהודי?
תשובה: נושא נישואין אזרחיים קשה וכואב. בודאי שכואב הלב על אישה יהודיה שגרה בברית המועצות, לא גדלה על ערכי היהדות ומסורת ישראל, ולא היתה לה אפשרות להנשא כדת משה וישראל במקום מגוריה. בנושא זה האריך אבי מורי שליט"א בספרו שו"ת יחל ישראל (ח"א סי לא-לב) וציין מקורות שונים. בעיקרון, אם אותו יהודי לו היא נישאה נמצא במקום בו אפשר יהיה לסדר גט כהלכתו, ראוי. אם אפשרות זו אינה קיימת, סביר שבית הדין הרבנות בה תירשם האישה לנישואין יקלו בעניין. אך רצוי לפנות לרבנות באיזור מגוריה שתדאג לנושא.
שאלה: אמירת אב הרחמים בשבת מברכין אב: האם אומרים אב הרחמים השבת
תשובה: בסידורים רבים כתוב לא לומר אב הרחמים השבת, אך הדבר שנוי במחלוקת. בימי הספירה רבו הגזירות, ונהרגו אז רבים על קדושת השם. לכן נוהגים לומר אב הרחמים גם בשבת מברכין בימי הספירה. סיבה זו אינה קיימת בשבת מברכין אב, ואף על פי כן כתב ערוך השולחן שאומרים אב הרחמים בקצת קהילות. יש שהוסיפו אב הרחמים, לאחר שנות חורבן יהדות אירופה, בכל שבת מברכין. למעשה, כל אחד ינהג כמנהג קהילתו. במודיעין הנהגתי לומר אב הרחמים בשבת זו, שבת מברכין. אך לא לומר בשבת הבאה, שהיא שבת ראש חודש.
שאלה: מוסיקה בשלושת השבועות: האם מותר לשמוע מוסיקה בשלושת השבועות ואם כן איזה סוג?
תשובה: היחס למוזיקה בשלושת השבועות (עד ראש חודש אב): א. ההלכה הבסיסית לא אסרה מוסזיקה באופן מיוחד בשלושת השבועות. ישנה הלכה כללית לגבי מיעוט מוזיקה מאז חורבן הבית, אך זו אינה הלכה הנוגעת לשלושת השבועות בלבד. ב. מנהגי אשכנז הם למעט במוזיקה בשלושת השבועות. אין מנהגים ברורים ביחס לשאלה איזו מוזיקה כן ואיזו לא. יש הנוהגים שלא לשמוע כל מוזיקה כלל ועיקר. ברם, מנהג זה אינו נראה נכון, שכן הבעיה אינה המוזיקה כי אם העונג והשמחה שהיא גורמת. לעתים יש ודווקא מוזיקה שקטה מביאה לידי כובד ראש, ובעיקר מוזיקה של 'שירי סעודה שלישית' שאינם מכוונים לעונג אלא להעלאת רמתה הפנימית של הנשמה. ג. בשל כך, הלכה למעשה: הנוהג שלא לשמוע כל סוג של מוזיקה יכול להמשיך במנהגו. מי שאין לו מנהג קבוע ראוי כי יאזין רק למוזיקה שעניינה יראת שמיים, עבודת ד' ואהבתו וכובד ראש, ולא מוזיקה שנועדה להתענג. קשה אמנם לקבוע בדיוק איזו מוזיקה כן ואיזו לא אך זהו הכיוון הכללי. יש תמיד לזכור כי עיקר ההלכה מכוון לזכרון ירושלים ולצער החורבן, ולתת את הדעת על כך ולא על עניינים אחרים.
שאלה: אני מעוניינת למצוא מדרשים ע"פ ערך כמו "התבוננות" "הקשבה " וכד'. לא מצאתי בספר האגדה. האם יש אפשרות אחרת נוחה?!: האם חוץ מספר האגדה של ביאליק ורבניצקי, יש עוד ספרים המכילים מקבץ של אגדות לפי נושאים, או מילות מפתח?
תשובה: אני מבין משאלתך שמדובר על התבוננות פנימית והאזנה לקול העולה מהאדם עצמו. קשה למצוא מדרשים, שכן מינוחים אלה לא היו נקוטים בימי ח. להקשבה העצמית ולהתבוננות קראו ח בשמות אחרים, כמו: שקט, דומיה, ענווה, מדבר (אזור גיאוגרפי), אסקופה הנדרסת וכדו'. על כן אני מציע שתחפשי בספר הגדה בערכי המידות השונות, ושם תמצאי היטב את רצונך. מעבר לכך, גם דבריהם במסכת אבות של מעלת השתיקה יוכלו לסייע בעד מה שאת מחפשת. כדאי גם ללמוד את דבריהם על ההתגלות המיוחדת לאליהו - "ואחרי הרעש קול דממה דקה".
שאלה: צניעות בצוואר החולצה: לכבוד הרב! לאחרונה שמעתי וקראתי בענין כיסוי החלק שמתחת לצואר אצל נשים ולפי מה שהבנתי אני בעצם לא יכולה ללבוש חולצות טריקו, שמלות, סוודרים. מכיוון שאין להם צווארון. מהי בדיוק ההלכה? האם אני צריכה להחליף את המלתחה שלי? מה עושים???
תשובה: הלכות צניעות מורכבות משני עניינים: ישנו גדר אובייקטיבי שאינו משתנה לעולם. אף אם ילכו כל באי עולם ערומים יהיה איסור ללכת חשופים במקומות מסוימים בגוף. כאן מהווה הצניעות ערך שאינו משתנה לעולם בשל ההגדרה הבסיסית הקיימת בעולם הבריאה האלוקי. תחום שני משתנה ממקום למקום ומזמן לזמן, והוא קשור למציאות של צניעות כפי שהיא באה לידי ביטוי בזמן מסויים. אף לא אחד מהפוסקים יחייב אשה ללכת כיום עם רעלה, אף על פי שכך פסק הרמב"ם. למעלה מכך, אף שבדורות קודמים נהגו בנות ישראל גם אם אינן נשואות לכסות את שערותיהן אין נוהגים כך כעת. קשה מאוד למדוד בדיוק היכן עובר הגבול בין תחום לתחום. אמנם, זהו יופיה של ההלכה, שהיא מבקשת לכמת כל דבר בפועל, ולהגדיר את האידיאלים הנישאים של צניעות בסנטימטרים ובאברי גוף, אך הדבר לא תמיד מוגדר עד הסוף. מדברי הסוגיות עולה כי צוואר אינו מקום בלתי צנוע בהגדרה האובייקטיבית, ועל כן לא נתחייבנו בכיסויו המוחלט. מתחת לו, מקום בו הוא מתחיל להתרחב - זהו מקום הראוי לכיסוי. על כן, חולצות טריקו שצוארן מתהדק למעלה וכן שמלות וכדו' מותרות בלבישה. ישנן מידות חסידות, אך על פוסק ההלכה ללמד את ההלכה, ומידת חסידות ניתנת לבחירתו החופשית של אדם. צניעות זו היא המאדירה את עולמנו הרוחני והשומרת על עצמיותם של ישראל. זכות גדולה היא למקפידות ולמקפידים בה.