Riksdag
2002-06-12

Herr talman! Berit Andnor säger sig vara helt övertygad om att det kommer ett förslag. Det krävs då i varje fall en väldigt stark tro. Man har att göra med en regering som har motarbetat detta i åratal, som sedan 1997 har haft den positiva utvärderingen liggande i byrålådan, som frenetiskt har försvarat någonting som ingen i kammaren i dag försvarar, nämligen den s.k. Frisammodellen som ett alternativ till ekonomisk samordning, och som har struntat i två tillkännagivanden. I det läget säger utskottsordföranden att hon är helt övertygad om att det kommer ett förslag. Då krävs det nog relativt mycket tro. Herr talman! Nu tror jag inte att Berit Andnor har repliktid kvar, men det kommer kamrater här efteråt från samma rörelse, exempelvis Ronny Olander. Om man ser på majoritetsförslaget, som ni har reserverat er mot, finns det sju konkreta punkter inplockade av en närmast desperat opposition som har att göra med en regering som inte verkställer det man begär. De punkterna finns uppräknade på s. 26. Nu vänder jag mig närmast till Berit Andnor. Första meningen i punkten 2 lyder så här: "Finansiell samordning skall omfatta försäkringskassa, landsting, socialtjänst och arbetsmarknadsmyndigheter". Min fråga till Ronny Olander, eller vem det nu blir som kommer efteråt och som har talartid kvar, och Berit Andnor kan också anmäla sig på talarlistan, är: Vilka av de sju punkterna är ni så mycket emot att ni inte kunde rösta för förslaget utan var tvungna att reservera er?