Riksdag
1998-01-20

Det är i varje fall inte den värnpliktiges inställning när han kommer till tjänst att han skall sova sig igenom åtta nio månader. Han skall också kunna bidra, förutom med utbildningen och förkovran, till säkerheten i den svenska neutralitetsvakten. Den behöver vi förvisso också under en tid som är så snäll och vänlig internationellt sett som den vi nu har vant oss vid. Vi ser inga militära hot omkring oss. Det är alldeles uppenbart att vi i viss utsträckning, tillåt mig att säga det, håller på att slumra till. Jag vet att vi har ett utomordentligt välutrustat försvar, och vi har bra personal. Men vi är uppenbarligen väldigt godtrogna då ett helt förband med vapen liggande framme bokstavligen kan intas under loppet av ett par minuter. Det är inte den värnpliktiges fel som suttit vakt. Jag påstår heller inte att det är ansvarigt befäls fel, utan det beror på den anda som vi något sätt kommit att besmittas av i den svenska säkerhetsvakten. Vi tror tydligen alla om gott.