Riksdag
1991-05-15

Herr talman! Eftersom vi har diskuterat de här frågorna förut i anslutning till det grundlagsbetänkande som återförvisades till utskottet, skall jag koncentrera mig till två viktiga principiella områden, som också har berörts här i debatten tidigare: kraven på handlingsdugliga regeringar och behovet och möjligheterna att reglera fri- och rättigheter i grundlagen. Claes Roxbergh sade här nyss att den viktigaste uppgiften är att demokratin skall förstärkas, om man skall göra förändringar. Jag har tillåtit mig att diskutera även förändringar av valsättet och proportionaliteten från samma utgångspunkt, nämligen den att demokratins viktigaste uppgift är att lösa medborgarnas problem, att vara handlingsduglig. Om man hamnar i en långtgående partisplittring i parlamentet, kan det bli ett schackrande, ett kompromissande och inga resultat. Då är jag alldeles säker på att medborgarna reagerar och inte heller kan anse att det proportionella valsystemet är så heligt att man inte kan ändra på det. Det här är sista gången jag deltar i en författningspolitisk debatt i riksdagen. Romaren Cato slutade alla sina anföranden med: Praeterea censeo Carthaginem delendam esse -- för övrigt anser jag att Kartago bör förstöras.