Riksdag
1992-01-23

Det är kanske denna tendens som just nu är den allra allvarligaste. Det finns förmodligen flera skäl till detta. Ibland samverkar de och gör att försämringsprocessen fortsätter på ett okontrollerbart sätt. Ibland kan vi förmodligen inte heller göra särskilt mycket åt det. Den pågående klimatförändringen med kraftiga stormar och ökad våghöjd som följd har sannolikt spelat in. SGU, Sveriges geologiska undersökning, har i en promemoria påvisat att antalet dygn under vilka medelvinden varit minst 21 meter per sekund under minst 10 minuter har ökat mycket dramatiskt. Uppgifterna gäller visserligen för Kullen, men skillnaderna gentemot exempelvis Löderup utanför Ystad, där stranderosionsskadorna är som allra störst, är förmodligen inte särskilt stora. Mycket tyder på att detta i dag är den främsta anledningen till skadorna. I delar av dessa områden försvinner årligen ytterligare några meter av kusten. En kombination av hårda vindar och högt vatten, såsom var fallet i slutet av förra veckan, gör att förfallet går ännu snabbare. Det gör också att kravet på insatser blir allt större.