Riksdag
1991-04-17

Trots att vårt regeringsparti ofta och länge skrutit om framgångarna för den tredje vägens politik, visar svenskarnas ständigt minskade sparande att det varit dåligt med detta förtroende. Vad som framför allt gjort sparandet ointressant har varit kombinationen av en hög marginalskatt och en hög inflation. Vid en marginalskatt om 60 % och en inflation om 8,8 %, bägge rätt vanliga värden under senare år, har det erfordrats 16 % ränta på ett sparkapital enbart för att behålla kapitalets köpkraft. En så hög räntesats för sparare har inte funnits i vårt land ens under de år då inflationen varit som högst. Ett annat hinder för positivt sparande har varit bristen på fasta spelregler. Engångsskatten på pensionssparandet, olika pålagor på aktiesparandet och uttagandet av sociala avgifter på vinstandelssystem har avskräckt många från långsiktigt sparande, detta i synnerhet som en del av dessa åtgärder -- framför allt engångsskatten på pensionssparandet -- innehöll ett icke obetydligt element av retroaktiv beskattning.