Riksdag
2005-05-27

De inskränkningar i äganderätten som jordförvärvslagen innebär har befunnits motiverade för att åstadkomma mer rationella brukningsenheter inom jord- och skogsbruket för att upprätthålla balansen emellan olika ägarkategorier och för att förhindra så kallat klipperi, det vill säga att skogsfastigheter förvärvas för att sedan snabbt avverkas och säljas vidare utan att återväxtåtgärder är genomförda. När, som i dag är fallet, en inskränkning finns för fysiska personers förvärv av mark i glesbygd, ska denna utformas på ett sätt som faktiskt kan motverka de exploaterande förvärven. Skärpningen i kravet på bosättning i glesbygd vid tillståndsfria förvärv och slopandet av möjligheten till bosättningsåtagande skapar bättre förutsättningar att stävja klipperiet. Det återstår dock att se vilken effekt dessa lagändringar, tillsammans med de föreslagna ändringarna i skogsvårdslagen, kommer att få i praktiken. Det är egentligen ganska märkligt att det har varit möjligt för en köpare att utnyttja marken innan överlåtelsen har fullbordats eller förvärvstillstånd har beviljats. Nu är det kanske inte så vattentätt som det ser ut med de nya lagförslagen. I vissa områden kan en köpare avverka skogen och därefter försvinna utan att erlägga köpeskillingen.