Riksdag
1999-10-20

Det är ingen tvekan om att mycket av det intressanta och spännande sker mellan traditionella ämnesområden. Ibland är vårt system för stelt för att kunna reagera på detta och föra över resurser till områden som kan bli mycket dynamiska i framtiden. Då blir det också viktigt att det på våra högskolor och i våra forskningsråd finns ledningar och styrelser som orkar med att ibland göra svåra prioriteringar. Det kan inte vara så att en gång fördelade resurser alltid ska ligga fast för evigt, utan man måste också på en högskola via styrelser och fakultetsstyrelser kunna fatta prioriteringsbeslut som gör att resurser förs över till nya spännande, dynamiska områden. Dagens forskningsfinansieringssystem är ganska uppsplittrat. Det finns en mängd olika forskningsfinansiärer. Det är nog inte alltid som de sammantaget bidrar på bästa sätt för att driva på kvalitetsutvecklingen inom forskningen. Det finns anledning att se över detta, både grundforskningsrådens inriktning och den mängd av sektorsforskningsorgan som vi har. Jag tror inte att den enkla sanningen är att ju fler forskningsfinansiärer, desto bättre blir det.