Folketing
2005-05-11

Jeg ved ikke, hvad det er for problemer, man forsøger at skabe. Vi kan have en fælles glæde over, at vi tilstræber, at vi opbygger et miljø på forskningsområdet, som er større end det, vi kender i dag, og hvor der anvendes flere ressourcer både privat og offentligt. Det burde være en fælles glæde. Det er vel også sådan for den enkelte forsker, at det, der er afgørende, er, at når vedkommende så får sin bevilling, sin ramme, så forsker. Den forskning ligger inden for den ramme, og det ødelægger den jo ikke. Den enkelte forsker spekulerer ikke på, hvad andre forskere får. Der har man en ramme, en bevilling, man har fået, og så forsker man på livet løs. Sådan er miljøerne bygget op. Det er politisk interessant, hvor meget det ender med i alt, når man lægger alle tallene sammen, men for den enkelte forsker er det afgørende, om man kan få sin bevilling; om der er sikkerhed for det. Det, vi har sagt, er, at det niveau, man fordeler udfra, ikke bliver mindre, det kan kun blive større. Det burde alle glæde sig over.