Hrvatski sabor
20041111

Za ublaženje posljedica prošlogodišnje suše izdvojeno je 400 milijuna kuna iz državnog proračuna i dio tih sredstava išao je i hrvatskim proizvođačima ribe. Prva intervencija je bila u novcu i od strane resornog ministarstva je dakako trebalo uslijediti niz drugih aktivnosti, primjerice brža naknada od štete od kormorana. To je jedan problem s kojim se bavimo već dugo vremena. Dakako kako bi se i oni sami oporavili od elementarne nepogode kao što je već ovdje i bilo napomenuto nažalost koja ih je teško pogodila. Nažalost, moramo konstatirati da se u ovoj godini nisu poduzimale nikakve druge aktivnosti osim što ako globalno gledamo prepolovili su se poticaji od strane resornog ministarstva te su proizvođači ribe a posebice svi ostali proizvođači je poharala ipak elementarna nepogoda smanjenja poticaja do koje je došlo zbog premalog dijela proračuna predviđenog za isplatu poticaja, dakako ne te promjene i u samom rebalansu gdje je postojala mogućnost nakon svih opravdanja koje smo čuli. Sam zakon ima nelogičnost u članku 26. kojim se propisuje dopustiva godišnja kvota hrane za uzgoj kao dopuna članka 47. Zakona o slatkovodnom ribarstvu.