Hrvatski sabor
20181127

Da, zar ovo zaista nije divni komad tkanine, govorile su obje varalice, te pokazivale i objašnjavale sve divne uzorke koji uopće nisu postojali. Ja nisam glup, mislio je on. Zar zaista nisam dorastao svom poslu? To mi je čudno, al izgleda da mi je bolje šutjeti. Zato pohvali tkaninu koju nije vidio i uvjeri ih kako mu se sve boje i uzorci zaista vrlo sviđaju. Da, to je zaista nešto najljepše, poruči on caru. Cijeli grad je pričao o divnoj tkanini. Car je samo zaželio vidjeti dok je još bila na razboju. S velikom pratnjom u kojoj su bila i ona dva stara poštena ministra, dođe do vještih varalica koji su se i dalje bez ičega trudno pleli. Da, zar nije magnifik, govorila su oba poštena ministra. Vaše Veličanstvo mora pogledati kakvi uzorci i boje, pokazivali su na prazne razboje jer su mislili da ostali vide odjeću. Što je ovo, mislio je car, ja ne vidim baš ništa, pa to je grozno, zar sam ja glup, zar nisam dostojan biti car, to je najgore što mi se moglo dogoditi.