Folketing
2002-11-18

Den logik, der ligger bag hr. Bjarne Laustsens svar på mit spørgsmål, hvor han siger, at vi ikke skal blande os i overenskomsterne og dermed mindstelønnen, er jeg da enig i. Men lad os nu tage en situation, hvor arbejdsløsheden stiger meget drastisk i det her samfund, og man ved overenskomstforhandlingerne dermed ikke kan få lønforhøjelser i hus, så man får reallønsnedgang, ville hr. Bjarne Laustsen så argumentere for, at vi skulle sætte ydelserne længere ned? Og hvor langt ned kan vi så gå? Hvis logikken er, at man gerne vil have et incitament til at gå i arbejde, så må det vel være sådan, at ydelserne skal følge den nedgang konstant. Så jeg vil gerne spørge hr. Bjarne Laustsen: Hvor langt kan vi gå ned med de ydelser? Så vil jeg lige sige omkring det dér med de under 25-årige, at da man halverede deres dagpenge, var det rent aldersbestemt. Det var rent aldersbestemt. Det havde intet at gøre med de unges uddannelse. Jeg kan sige, at jeg dengang var med til at demonstrere mod den finanslov, det blev lagt ind under. Der døbte vi Socialdemokratiet om til Asocialdemokratiet. Nu har I skiftet navn, så jeg tror, at vi i forbindelse med denne her gang, hvor I skærer i folks ydelse, må kalde jer Asocialdemokraterne.