Riksdag
1991-06-03

Den svenska miljöskyddslagen föreskriver att varje anläggning skall bedömas för sig och alltså få egna villkor. Kommunförbundet har uppvaktat jordbruksutskottet och redovisat investeringskostnaden för detta alternativ till ca 4 miljarder kronor. Man har också varnat för att den höga kostnaden kommer att leda till kraftigt höjda vatten- och avloppsavgifter. Eftersom kväveutsläppen påverkar miljön i större områden skulle systemet med utsläppsrätter kunna användas för att radikalt minska investeringskostnaderna. Det räcker ju att indela kusten i lämpliga zoner och inom dessa kräva kväveminskningar med minst 50 %. Kommunerna kan då förhandla med varandra om hur målet skall uppnås. Om kväveutsläppen kan minskas på andra sätt, exempelvis genom anläggande av våtmark som kvävefälla, skall detta också kunna användas och inräknas i denna måljsättning. Våtmarkerna kan ju dessutom tillföra nya naturvärden. Jag är övertygad om att Sverige skulle spara åtskilliga miljarder i minskade investeringar om denna metod kunde tillämpas. Dessa besparingar skulle då till en del stå till förfogande för andra viktiga miljöinsatser. Det har tyvärr i utskottet inte funnits möjligheter att få gehör för denna tanke. Fru talman!