Riksdag
2003-11-20

Det konstitutionsförslag som slutligen kommer att landa på riksdagens bord efter det att regeringskonferensens förhandlingar är färdiga kan mycket väl komma att stå i strid med svensk grundlag. Flera tunga remissinstanser pekar på det faktum att EU-rätten alltid ges företräde framför vår lag, och grundlag, och att EU nu får möjlighet att såväl utvidga sin makt till nya områden, genom den så kallade flexibilitetsklausulen, som övergå till överstatligt beslutsfattande genom kvalificerad majoritetsomröstning, genom de så kallade passerellerna, kan strida mot vår grundlag. När alltfler beslut inom alltfler områden fattas i EU, genom kvalificerad majoritet där enskilda länder kan bli överkörda, hur går det då med medborgarnas möjlighet att utkräva ansvar? Hur ska ansvarsutkrävandet gå till om svenskar ska lyda under lagar som har blivit beslutade av en allians av tyska, franska, italienska och brittiska ministrar? En svensk medborgare har inte rösträtt till tyska förbundsdagen, till franska nationalförsamlingen, till italienska senaten eller till brittiska parlamentet, som i sin tur utser de ministrar som kan komma att bestämma lagar som man ska lyda i svensk domstol.