Riksdag
2012-11-07

I stället ger det snarast, som Abir Al-Sahlani sade, en känsla av kakofoni. Det är många olika människor och många olika sorters röster. Och det är både styrkan och svagheten i dagens organisation, inte överstatligheten. Det är i själva verket bra att det finns många olika röster och många olika möten, som Abir påpekade, för då kan vi tala om det som är viktigt för oss, nämligen demokrati, öppenhet, rättsstat, kvinnor, de religiösa minoriteterna, läs: kristnas och judars ställning i de olika länderna. Det finns skäl till berättigad självkritik mot hur vårt gemensamma arbete organiseras i Medelhavsunionen, vilket Ulrik Nilsson var inne på. Alla erkänner att det finns en potential till förbättringar – en stor potential. Samtidigt finns en uttalad ambition att komma varandra närmare. Från olika håll har sagts, exempelvis av kommissionär Fühle i samband med politiska utskottets möte för knappt år sedan i Bryssel, att ifall UfM eller PA-UfM, det vill säga Medelhavsunionen för regeringarna respektive parlamentarikerna, inte hade funnits skulle man nog ha tvingats uppfinna något liknande.