Riksdag
2007-11-15

Det är mot den bakgrunden viktigt att EU-frågorna debatteras mer än vad som görs i dag. EU-frågor handlar inte bara om utrikespolitik, utan de får i allt större omfattning bärighet på inrikespolitiken. Det är viktigt att debatten förs för att granska de bakomliggande ambitionerna. När det gäller ungdomspolitiken anser jag att det är ett nödvändigt ställningstagande som kulturutskottet och för den delen också regeringen gör när vi fastställer att ungdomspolitiken är ett nationellt ansvar. Samtidigt känner jag stor oro inför att ”luriga” formuleringar i ett lite längre perspektiv innebär att även ungdomspolitiken kommer att ingå som ett smörjmedel i stormaktsbygget Europas förenta stater. Exempelvis är formuleringen ”Europeiska unionens utveckling kräver ett starkt engagemang” en sådan varningsklocka. Kommissionen skriver att den vill att man ska stärka ”partnerskapet mellan EU:s institutioner och ungdomsrepresentanter” för att få en ”strukturerad dialog” om innehållet i kommissionens meddelande. Det kan kanske låta oskyldigt. Men vid en närmare analys innebär dessa rader att kommissionens ambition inte är att verka tillsammans med medlemsstaterna, utan här vill kommissionen vara ensam på planen tillsammans med ungdomsrepresentanter.