Riksdag
1999-01-21

Fru talman! Jag tycker att den debatt som vi hörde här i kammaren i går delvis vara ganska patetisk. Alla talade om allas rätt till bästa möjliga vård och service. Det handlade om att ge mer resurser till allt och alla. Jag tror att det behövs en betydande ödmjukhet. Jag har jobbat i och med sjuk- och socialvård sedan 1967, och jag är bekymrad. Sverige har ramlat från 2:a till 18:e plats i väldståndsligan sedan 1970. En koreansk varvsarbetare tjänar bättre än vad en svensk gör. Storföretagen flyr från landet på löpande band, och vi har väldigt få medelstora företag. Småföretagen är i stor utsträckning underleverantörer till de utflyttade företagen. Arbetslösheten är stor, och den fortsätter att vara stor. Vi finns huvudsakligen i den priskonkurrerande sektorn. Det tillverkas produkter som uppfanns vid förra sekelskiftet och som måste säljas till låga priser. Lönerna är låga. Framtiden innebär att det finns få platser jämfört med konkurrentländerna vid de tekniska utbildningarna. Det sker en stor utflyttning av tekniker från landet.