Riksdag
1999-03-10

Fru talman! Christel Anderberg kände sig illa berörd av att jag antydde att kvinnor var den svagare parten. Det sade jag inte för att kvinnor i sig är svagare utan för att de ofta har en svagare position som de är helt utan skuld till och som inte minst den manliga delen av befolkningen får ta på sig ansvaret för genom den tradition och det kulturmönster som har varit under mycket lång tid. Christel Anderberg sade i sitt tidigare inlägg kanske något lättsinnigt att många vill ha symboler och politiska inhopp. Det räcker inte med det, men det är nog inte utan värde. Ibland har de s.k. signalvärdena en real betydelse. När det gäller både Christel Anderbergs anförande och inlägg i repliken anser jag att det är alltför begränsat till det skattemantra som man från moderat håll ofta upprepar. Vi från Folkpartiet har i och för sig likartade synpunkter, men det finns bitar där moderaterna borde engagera sig mera. Det gäller t.ex. opinionsbildning för föräldraledighet, JämO:s möjlighet att driva diskrimineringsmål och kravet på en utredning som ser över just lönediskriminering. Dessa delar bör också finnas med om man skall anse att man har ett fullödigt jämställdhetsbudskap.