Riksdag
2003-04-16

Man kan ställa sig frågan: Varför har inget skett under alla dessa år? Varför har man blundat och låtit vissa bygder i vårt land förbli under vad man kan kalla en stat i staten? Frågan har som sagt stötts och blötts i riksdagen i århundraden. Sedan början av 1900-talet har ett trettiotal, fyrtiotal riksdagsmotioner väckts om friköpsrätt från fem olika partier. Frågan har kommit att rubriceras som en arrendefråga, historiska arrenden. Det är möjligt att det är orsaken till att man inte kommit till skott i frågan. Det kanske hade varit bättre om man gått lite mer rakt på sak och exempelvis talat om avveckling av historiskt betingad beskattningsrätt över landsbygden och rätt till enskilt ägande för frälsebönderna. Det hade kanske på ett annat sätt fokuserat på vad det egentligen handlar om. Ett genombrott skedde den 30 november 1989 då riksdagen beslutade med röstsiffrorna 176 mot 95 för ett uttalande om att innehavare av historiska arrenden borde ges möjlighet att friköpa sina gårdar. Men dessvärre har vi ännu inte kommit till ett avgörande beslut i denna fråga.