Riksdag
2000-12-11

Det är emellertid dags att vidga perspektivet på handikappfrågorna och peka på att det för den enskilde funktionshindrade i lika hög grad är en frihetsfråga som en rättvisefråga. Att man som rullstolsburen kan färdas med allmänna kommunikationer, att man som hörselskadad kan lyssna på föredrag och att man som rörelsehindrad kan ta sig till och från samt in i och ut ur offentliga lokaler på egen hand vidgar markant friheten för den enskilde. Den funktionshindrades rättigheter handlar om att öka möjligheten för den enskilde med funktionsnedsättning att leva ett självständigt liv. Fru talman! Regering och riksdag har ändrat stödet i form av personlig assistans fr.o.m. halvårsskiftet 1996. Ur individens perspektiv har ändringarna lett till försämringar. En lagändring den 1 juli 1996 utestängde nästan helt personer med psykiska funktionshinder från rätten till personlig assistans. Regeringsrätten har tolkat lagändringen i ett fall som gällde en man med schizofreni, hjärnskada och hörselnedsättning, som behövde hjälp med att aktiveras, så att han inte var berättigad till personlig assistans.