Riksdag
1997-06-05

Herr talman! Jag menar att vi inte har tid att vänta. Vi har inte tid att avvakta. Vi kan gå ett par år tillbaka och se till den kulturpolitiska debatten då. Det var faktiskt fem partier här i riksdagen som motionerade om ett nationellt kvinnohistoriskt museum. Svaret blev att det var nödvändigt att invänta den kulturpolitiska propositionen, där det säkert skulle komma något. Men så blev det inte. Beträffande den kulturpolitiska propositionen sade vi: Nu är det hög tid att också kulturarvssektorn tar frågor om kön och jämställdhet på allvar. Jag tycker att det nu är dags för det. Jag tycker inte att det regleringsbrev räcker som kulturministern har hänvisat till. Det är inte kraftfullt nog. Här klumpas på något vis kön ihop med annat. Man kräver inte en könsuppdelad statistik. Man kräver inte "mainstreamad" utställningsverksamhet. Man tillför inga nya resurser. Dessutom tror inte ministern riktigt att vi skall ha en institution. Ministern talar om att avvakta, att vänta. Hon använder ordet eventuellt och hon vill inte nu säga nej, vilket jag är tacksam för. En sak är i alla fall säker, nämligen att Vänsterpartiet kommer att fortsätta att arbeta för ett nationellt kvinnohistoriskt museum.