Riksdag
1996-12-11

Eftersom vi med stor sannolikhet kommer att vara studenter i någon mening vid flera tillfällen i livet blir det i längden ohållbart att bara därför byta bostadsstöds- eller familjestödssystem. En modell som inom studiestödssystemet bygger in olika behovsprövade tillägg leder osvikligen till en väg där inte bara taket utan även golvet i systemet ifrågasätts. Vi skulle därmed glida över i en mer europeisk modell, där föräldrars inkomster och frågan om man bor hemma hos sina föräldrar eller i egen lägenhet kommer att styra den studiefinansiering man får. För mig vore det ett kraftigt steg tillbaka. Det är inte frågan om man är student eller inte som avgör behovet av bostad, familjestöd eller andra ersättningar. Rimligtvis bör samhällets stödsystem i dessa sammanhang vara generella, inte selektiva. Till sist vill jag, med anledning av både Moderaternas reservationer och Ola Ströms vädjan, säga något om utbildningskonton. Jag har inget emot olika varianter av individuella eller kollektiva avtalslösningar som syftar till att ge ökade förutsättningar för kompetensutveckling, livslångt lärande eller hur vi nu skall uttrycka det.