Riksdag
2011-11-18

En politik om barnfattigdom är inte bara en politik för minskade klyftor och ökad social sammanhållning utan också en politik för framtida jobb och tillväxt i vårt samhälle. Ett av de stora problemen med barnfattigdomen i vårt land är att en stor grupp utrikesfödda kvinnor har svårt att komma in på arbetsmarknaden. Många av dem har kommit från den delen av världen som styrs av patriarkala normer och värderingar, där kvinnorna inte fick möjlighet att gå i skolan utan i stället blev uppfostrade till att vara goda hemmafruar och ta hand om barnen. Därför saknar de arbetslivserfarenhet och utbildning. Det är väldigt viktigt att samhället ser dessa kvinnor som resurser. Jag möter de här kvinnorna, och jag möter också barnen. Det handlar faktiskt om deras rättigheter. Barn föds inte fattiga; de föds i fattiga familjer. Barnfattigdom kan lösas om föräldrarna jobbar och får bidra till familjens gemensamma ekonomi. Problemet i många familjer i dag är att det bara är mannen som jobbar. Jag vill ändå fråga integrationsministern: Vilka åtgärder? Jag pratar inte om nyanlända flyktingar.