Riksdag
2009-02-20

När det gäller det här projektet har man inte permanentat stödet för kvinnor, barn och män som utsätts för människohandel i de länder där vi har bedrivit projektet. Det finns inte heller möjlighet för dem som stöder det – och då syftar jag speciellt på frivilligorganisationer – att bedriva verksamhet i och med att ländernas regeringar inte har prioriterat verksamheten. Det är olyckligt att det har blivit ett vakuum när det gäller våra möjligheter att hjälpa till i de baltiska länderna. Jag deltog i en konferens i Riga förra våren med Nordiska rådet. Där var Beneluxländerna, Baltiska församlingen, forskare från Europa och Europol också med. Vi fick höra att det inte finns något kriscenter för drabbade kvinnor i Riga. De andra baltiska länderna beskrev också att situationen är väldigt besvärlig för dem. Nu när pilotprojektet är avslutat har situationen för dem som kämpar mot människohandel blivit värre. Jag vill passa på att fråga jämställdhetsministern: När är utvärderingen klar? Vad händer efter det? De aktiviteter som ministern beskriver sker nationellt.