Narodna skupština
20090718

Hoću da kažem da je dobro što ste vi stavili priču i otvorili priču o nasilju u školama, ali mi se čini da, osim toga što ste se deklarativno založili da nasilja u našim školama nema, nema kvalitativnog pomaka, nema mera, nema aktivnosti, nema šta je to osim definicije, vrste, šta je to zabranjeno? Ono što me naročito čudi jeste što u jednom stavu kažete: "Ministar propisuje i bliže uslove o načinima prepoznavanje neverbalnih oblika zlostavljanja dece i učenika od strane zaposlenog za vreme odmora, nege i rekreacije i drugih oblika vaspitno-obrazovnog rada". Prosto bih volela da mi neko razjasni šta znači ovo – kako će ministar da propisuje neverbalne oblike zlostavljanja. Usput da pitam – šta se dešava sa sertifikatima, jer smo imali u jednom periodu obuku stručnih saradnika i nastavnika koji rade u školama za borbu protiv nasilja, jedan interventni tim, jedan program koji se zvao "Krin", neki naši ljudi koji su učestvovali u tom programu da i dan-danas nemaju sertifikate, a imamo ljude koji bi mogli time da se bave. Zatim, idemo na priču o zabrani diskriminacija.