Riksdag
2015-04-23

Självförverkligandet ska inte vara ett privilegium för ett fåtal, inte ens för ett flertal. Vi vet att en funktionsnedsättning kan påverka livets alla skeenden, och förutsättningarna för delaktighet kan mycket snabbt förändras. Men människor med olika funktionsnedsättningar ska inte ytterligare handikappas på grund av att vårt gemensamma samhälle diskriminerar dem. Personlig assistans, som flera tidigare talare tagit upp, har på sätt och vis blivit en symbol för mänskliga rättigheter och möjligheten att kunna leva sitt liv fullt ut efter egna förutsättningar. Alltsedan 1993, sedan herr ålderspresidentens företrädare Bengt Westerbergs tid, har LSS skapat stora möjligheter för personer med funktionsnedsättning att leva ett bra liv, att klara av vardagssysslor, att delta i samhällsaktiviteter och att arbeta. Personlig assistans och LSS handlar om att värna alla människors lika värde, att alla får möjlighet att leva på någorlunda lika villkor. Om detta, herr ålderspresident, torde vi vara relativt överens i denna kammare och i hela samhället. Varför står vi ändå här och debatterar frågan? Problemen ligger, tycker många och kanske särskilt politiker på olika nivåer, i kostnadsutvecklingen.