Riksdag
2003-12-18

Därmed hanterar regeringen finanserna på ett sätt som aldrig skulle vara tillåtet för en vanlig företagare och en vanlig löntagare. Den som får bära bördan av detta är Sveriges skattebetalare som får betala för ökade räntekostnader, men också de företag som själva har förfallodatum vid årsskiftet men inte får avtalade ersättningar som de ska ha enligt normala regler och enligt EU:s direktiv. Det här fifflandet blir ytterligare ett mycket dåligt exempel i den etiska debatten i dag. Samtidigt ser vi, när vi tittar på var och när de ökade utgifterna kommer, att viljan att sänka utgiftstrycket minskar jämfört med hur det var för några år sedan. Ännu farligare blir det om lågkonjunkturen förlängs och den förbättring som vi förväntat oss inte kommer utan skjuts framåt hela tiden. Om några år är vi dessutom i en situation där demografin gör att allting blir oerhört mycket dyrare. En minskande andel av den arbetande befolkningen ska ju då försörja en väldigt mycket större andel pensionärer. Den här utvecklingen är ohållbar, vilket väl alltfler har börjat notera.