Riksdag
1997-10-22

Fru talman! Vi fick inget svar på hur man skall göra med barn till döva föräldrar. Om man nu ser teckenspråket som ett eget språk, och den statusen har det fått en gång, varför anser man då inte att barnen till döva föräldrar skall få teckenspråk som hemspråksundervisning i skolan? Jag kan inte förstå varför man inte svarar på reservationen. Om man nu ser teckenspråket som ett språk kan jag inte förstå varför undervisningen inte kan bedrivas som hemspråk i skolan. Jag vet också att det är svårt att få teckenspråkslärare. Men om man skall få fram teckenspråkslärare i framtiden, måste man ta till vara de kunskaper som finns hos de här barnen. Jag själv kan i dag inte komma in på en utbildning för att bli teckenspråkslärare, därför att jag har för svagt teckenspråk. Det beror på att jag aldrig har fått någon undervisning och aldrig någon hjälp att få teckenspråket som ett riktigt språk. De kunskaper som jag har är bara de som jag fick från mina föräldrar när jag växte upp. Det finns många brister i mitt teckenspråk som gör att det inte är möjligt att få ett arbete eller komma in på en utbildning. Jag skulle i så fall vara tvungen att träna mycket mer. Jag vill ha ett svar på varför man inte kan se att detta är ett eget språk som man skall kunna få lära sig i skolan.