Hrvatski sabor
20181212

Ona bi mogla i dodatno opteretiti bilateralne odnose sa Bosnom i Hercegovinom što također neće pomoći Hrvatima u Bosni i Hercegovini, a mogla bi izazvati i hrvatske susjede da naprave nešto slično prema Hrvatskoj ili prema Bosni i Hercegovini. Pa gdje se onda treba koncentrirati vanjska politika Republike Hrvatske da bi dovela do konkretnih rezultata u smislu poboljšanja položaja Hrvata u Bosni i Hercegovini? Jesmo li mi uopće jasno definirali ciljeve naše vanjske politike prema Bosni i Hercegovini? Da li su to možda dobri bilateralni odnosi sa Bosnom i Hercegovinom? Da li je to razvijeni gospodarski odnosi sa Bosnom i Hercegovinom? Jesu li to institucionalna i praktična ravnopravnost Hrvata u BiH bez miješanja u političke procese i odluke sukladno načelu nemiješanja u unutarnje stvari susjedne države? Je li to integracija BiH u NATO i Europsku uniju? Je li to održivost i funkcionalnost Bosne i Hercegovine stabilnosti, sigurnost BiH-a kako se ne bi ugrozila nacionalna sigurnost Hrvatske. Ako su to ciljevi vanjske politike RH, zašto ih nismo do sada ostvarili? Da li je možda bio pogrešan pristup?