Narodna skupština
20150202

Mislim da ste lepo upotrebili primer lekara, ovo je potpuno paralelna stvar tome. Hirurg kome pacijent ipak umre odgovaraće samo ako se nije držao protokola i isto tako je i u ovom slučaju. Znači, šteta može da nastane, ali mora da se proceni kakva je procena, da li je u toj proceni koja se posle odluke i posle realizacije rizika pokazala pogrešnom, jer je nastala šteta, da li je u tome prekršen neki od protokola, odnosno neke od razumnih pošto ne može apsolutno sve, pogotovo u finansijama još manje nego u medicini sve da se definiše protokolom, a protokol vam je ovde ekvivalent aktima koji su propisani i koje usvaja i sama agencija. Znači, kada vi posle procenjujete, vi morate da dovedete ekspertizu i da se stavite u položaj procene rizika u trenutku kada je odluka donošena. Uostalom, mogla sam i da se ograničim samo na to da kažem da je to praksa zastupljena u državama članicama Evropske unije, to je praksa zastupljena u celom razvijenom svetu, nego mi još uvek imamo jedno preširoko shvatanje službene odgovornosti i vreme je da smanjimo arbitrarnost procene koju vršimo posle nego što je neko bio na službenoj dužnosti o njegovom radu.