Riksdag
1999-05-19

Herr talman! Kerstin Heinemanns inlägg överraskar mig faktiskt. I den sjukvårdspolitiska debatten har vi att göra avvägningar mellan vård och läkemedelsbehandling. Det är det vi diskuterar när det gäller att landstingen skall ta över ansvaret. Landstingen skall kunna göra bedömningar om man skall satsa på annan medicinsk behandling eller på läkemedelsterapi. Jag påpekade att genom det förslag som vi nu lägger fram undviker vi att ta pengar från andra områden för att klara kostnadsökningen. Kostnaden hade varit 1,4 miljarder högre nästa år och ungefär 600-700 miljoner högre i år. Genom att lägga fram det här förslaget behöver vi inte ta från andra områden. Det öppnar för möjligheten att skjuta till 1,3 miljarder kronor mer till kommuner och landsting nästa år. Det innebär att de kan öka sina insatser när det gäller vård och omsorg. Om räknar om dessa pengar till antal anställda rör det sig om 3 500-4 000 anställda. Debatten handlar ju om den här typen av prioriteringar av olika delar i vården. Om Kerstin Heinemann skall ställa grupper mot varandra varje gång man diskuterar detta blir den sjukvårdspolitiska debatten meningslös.