Riksdag
2008-12-01

Med det sagt kan jag inte låta bli att konstatera att utgångspunkten när vi påbörjade detta arbete var allt annat än god. Jag tycker att det är spännande att höra hur upprörd oppositionen är över de 7 000 fler ungdomar som nu inte har arbete. Jag delar den upprördheten, för varje individ utanför arbetsmarknaden är en individ för mycket. Men låt oss ändå vara lite sanningsenliga när vi tittar i den berömda backspegeln. Den förra regeringens politik, med stöd av Vänsterpartiet och Miljöpartiet, hade som bekant – och det är ganska rimligt att vi påminner varandra om detta – resulterat i att 100 000 ungdomar stod utanför arbetsmarknaden. Det gjorde Sverige till ett av Europas tre sämsta länder när det gäller ungdomsarbetslösheten. Det är ett allt annat än gott betyg på den tidigare, socialdemokratiska regeringen, och det gör mig upprörd. Sänkningen av de sociala avgifterna är emellertid bara en del av en strukturerad och målmedveten satsning för att underlätta ungdomars inträde på arbetsmarknaden. Vi har redan tidigare i debatten hört talas om andra satsningar.