Riksdag
1999-03-26

Riksnormen medför, enligt vår uppfattning, en uppenbar risk att kommunerna gör slentrianmässiga bedömningar av vilket hjälpbehov som föreligger och inte väger det ekonomiska biståndet mot andra stödoch hjälpåtgärder som kan vara lämpliga. Om särskilda skäl föreligger kan socialtjänsten, enligt § 6 b i socialtjänstlagen, frångå riksnormen och beräkna biståndet till en högre nivå. Enligt förarbetena till bestämmelsen gäller detta t.ex. om en person av medicinska skäl har behov av dyrare kost eller om han på grund av rörelsehinder har svårigheter att upprätthålla kontakten med andra och därför har extra behov av ersättning för att täcka utgifter för telefon och tidningar. Vi menar att det finns en rad situationer som inte självklart täcks in med vad som anförs i motiven till lagstiftningen. Det vore t.ex. oacceptabelt om en funktionshindrad person vägras tillfälligt bistånd med hänvisning till att han eller hon kan sälja sin handikappanpassade bil. Vi anser det därför angeläget att regeringen noga följer utvecklingen av de senaste ändringarna i socialtjänstlagens bestämmelser om ekonomiskt bistånd.