Riksdag
2002-03-20

Fru talman! I den här propositionen likställer vi fristående grundsärskolor med kommunala särskolor. Också det är ett viktigt steg för att skapa likvärdiga villkor. Det är ett viktigt och bra steg som jag tror att vi är överens om i hela kammaren. Sedan måste vi alltid, framför allt i kommunerna, arbeta för att valfriheten också för den som har ett handikapp, ibland ett ganska svårt handikapp, ska bli en reell möjlighet, så att de investeringar som behövs finns där och de verktyg och den hjälp man behöver finns där. Det gör man i stor utsträckning i kommunerna. Men det är precis som Ulf Nilsson sade: Fullt ut har man inte nått dit. Min grundinställning är att det ska vara samma principiella hållning när det gäller fristående skolor. När det gäller det individuella programmet är det viktigt - och inte något slags utredningstaktiskt resonemang - att vi nu sitter i en gymnasiekommitté med alla partier representerade för att bygga framtidens gymnasieskola. Där ställs väldigt grundläggande frågor. Bl.a. ställs frågan om det individuella programmet ska finnas kvar i framtiden eller om man måste finna andra lösningar. Medan detta arbete pågår - det ska bli klart under detta år - menar jag att det är klokt att invänta kommitténs beslut. Därefter kan man ta ställning till frågan om de fristående skolorna och den lösning som har kommit fram i utredningen. Något annat tycker jag inte är ett riktigt seriöst sätt att arbeta på.