Riksdag
1992-03-24

Herr talman! Carl B Hamilton har frågat mig hur jag tänker säkerställa en god hushållning av de för arbetsmarknadspolitiken anslagna medlen. I statsmakternas prioritering inom arbetsmarknadspolitiken av svaga grupper ligger ett kostnadseffektivt tänkande. Denna inriktining grundas bl.a. på forskningsresultat. Dessa visar att det framför allt är samhällsekonomiskt lönsamt att stödja grupper som handikappade, ungdomar samt invandrare och flyktingar. Alternativet är många gånger att dessa grupper för all framtid slås ut från arbetsmarknaden. Statsmakterna ställer för varje budgetår upp ett antal mål, som bl.a. berör de prioriterade grupperna, för den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Dessa mål inarbetas i arbetsmarknadsverkets verksamhetsplanering. Måluppfyllelsen analyseras genom att arbetsmarknadsstyrelsen till regeringen redovisar ett antal resultatindikatorer. Dessa indikatorer behandlas vid regelbundet återkommande möten mellan arbetsmarknadsdepartementet och arbetsmarknadsstyrelsen. Resultaten av dessa möten ligger till grund för det fortsatta arbetet med att utveckla arbetsmarknadspolitiken vad gäller dess effektivitet och träffsäkerhet. Här bör även de av regeringen föreslagna praktikplatserna nämnas. Det föreslagna systemet är ett bra exempel på ökad kostnadseffektivitet, dels på grund av att systemet är mycket enkelt att administrera för arbetsförmedlingen och företagen, dels på grund av att kostnadsökningar undviks genom att bidragskostnaderna är fixerade till ett fast krontalsbelopp. Förutom att arbetsmarknadspolitiken löpande följs upp görs även djupare analyser inom området av bl.a. expertgruppen för arbetsmarknadspolitiska utvärderingsstudier. Avslutningsvis vill jag understryka att arbetsmarknadsmyndigheterna är väl medvetna om vikten av att tilldelade resurser i nuvarande, ekonomiskt ansträngda läge utnyttjas optimalt.