Riksdag
1993-11-16

Herr talman! Vi är överens om att fusk, oavsett vilka former det tar, är oacceptabelt inom våra socialförsäkringar, eftersom det kostar pengar och dessutom underminerar förtroendet för de viktiga välfärdsanordningar som våra socialförsäkringar utgör. Samtidigt skall man inse att det ofta är svårt att kunna belägga fusk. Ganska ovanliga metoder har använts i dessa fall. Vi vet dock ännu inte säkert, eftersom inga mål har avgjorts av domstol. Men det är sannolikt att fusk har förekommit. När det gäller kroppsliga åkommer men framför allt när det gäller psykiska åkommor är det väldigt svårt att belägga om fusk förekommer. Detta gör att man i dessa sammanhang nog inte kan vara säker på att man kan hitta en metod, som förhindrar fusk. Ett sådant försäkringssystem finns nog inte någonstans. Kampen måste handla om att man försöker pressa tillbaka fusket så mycket som möjligt med iakttagande av acceptabla former. Jag fick frågan om man utan att vara jurist kan riva upp beslut, som har fattats på felaktiga grunder. Min bedömning är att man kan göra det i det här fallet, om man kan belägga fusket. Problemet är bevisningen.