Narodna skupština
20200228

Pa, negde u belom svetu se droga prodaje kao najnormalnija roba. Pa, hoćemo li da idemo, da dostižemo taj nivo civilizacije, pa da kažemo – može i droga da se prodaje na kioscima? Ne možemo na taj način da se ugledamo sa tim nekim savremenim svetom, koji je u nekim delovima otišao u potpunu krajnost u toj tzv. savremenosti. Nije to ni suština, ni rešenje. Mi smo svesni i ponavljamo to da igre na sreću postoje u Srbiji, da ljudi vole da se kockaju. Ima još nešto, što je narod siromašniji više pribegava igrama na sreću. To je takođe nešto što je opšte poznato i što je utvrđeno da je tako. I zato, ne samo ove igre na sreću o kojima mi, kao malo više govorimo o kladionicama i tako, imate na svakom kiosku one neke greb-greb listiće gde se ljudi jadni navlače da daju 100 dinara, obećava im se da će možda dobiti dva miliona, a možda neće dobiti ništa, a uglavnom bude tako. Naravno, ne možemo mi pobeći od toga, ali možemo zakonom to svesti na minimum.