Poslanecká sněmovna
2001-06-27

Místopředseda vlády a ministr práce a sociálních věcí ČR Vladimír Špidla Vážené poslankyně vážení poslanci vzhledem k tomu že téměř 20 let existující Evropská rámcová úmluva o přeshraniční spolupráci mezi územními společenstvími nebo úřady již nedostačovala současným potřebám místních a regionálních úřadů v oblasti přeshraniční spolupráce byla koncem 90 let doplněna dvěma dodatkovými protokoly Podmínkou aby se Česká republika stala stranou těchto protokolů je přístup k úmluvě Daná předkládací zpráva se nyní věnuje významu úmluvy jakožto úvodu k vlastnímu odůvodnění přijetí dodatkového protokolu PČR PS 1998 2002 37 schůze část 76 27 6 2001 pokračuje Špidla Dovolte mi abych se nyní zabýval problémem úmluvy a poté dalšími okolnostmi Úmluva byla otevřena k podpisu v Madridu roce 1980 vstoupila v platnost 22 prosince 1981 Vláda České republiky projednala návrh na podpis úmluvy předložený ministrem pro místní rozvoj místopředsedou vlády a ministrem zahraničních věcí dne 27 května 1998 a to bez výhrad a bez doprovodných prohlášení Zmocněním od vlády pak za Českou republiku úmluvu podepsal v sídle Rady Evropy ve Štrasburku dne 24 června 1998 ministr pro místní rozvoj Na základě usnesení č 414 ze dne 24 června 1999 Poslanecké sněmovny Parlamentu ČR a usnesení č 136 ze dne 29 července 1999 Senátu Parlamentu České republiky prezident České republiky dne 11 října vyslovil souhlas s ratifikací Úmluva Rady Evropy č 106 představuje první významnou vícestrannou mezinárodní úmluvu potvrzující závazek vlád členských států podporovat přeshraniční spolupráci místních společenství v Evropě Jejím základním obsahem jsou následující body úmluva usnadňuje přeshraniční spolupráci vzhledem k potřebám územních společenství přeshraniční spolupráce nesmí být znevýhodňována oproti spolupráci samospráv uvnitř států úmluva nerozšiřuje působnost či pravomoci územních společenství úmluva neomezuje provádění státního dozoru smluvní státy se zavazují k oboustranné informovanosti Dodatkový protokol č 159 k úmluvě umožňuje místním společenstvím států které jsou strany úmluvy uzavírat smlouvy a vytvářet společné subjekty za stanovených upřesňujících podmínek Dodatkový protokol dosud podepsalo 14 evropských států včetně Slovenska z toho 8 ho již ratifikovalo ve smyslu čl XI vstoupil dodatkový protokol v platnost dne 1 prosince 1998 Dodatkový protokol představuje průlom ve smyslu výhrady států používat mezistátní dohody jako výlučnou právní formu úpravy otázek přeshraniční spolupráce Dává rozhodnutím místních samospráv přijatým v rámci přeshraniční spolupráce právní závaznost přičemž není narušena povinnost plně vyhovět právnímu řádu smluvního státu V rámci smluv územních společenství o přeshraniční spolupráci je zároveň na základě prvního dodatkového protokolu umožněno vytvářet společný soukromoprávní nebo veřejnoprávní subjekt Přístup k prvnímu dodatkovému protokolu posune význam úmluvy směrem k současné praxi dnes již uplatňované členskými státy Evropské unie v oblasti přeshraniční spolupráce a významně posílí smluvní zapojenost České republiky v Radě Evropy Je v souladu se zahraničněpolitickými zájmy České republiky