Riksdag
1993-11-16

Herr talman! Först vill jag tacka för svaret. Det här är en mycket svår fråga. Jag tror att det vore bra om vi politiker någon gång inte bara pratade om pengar utan kanske också litet om känslor. Bland det mest tragiska en familj kan råka ut för är att förlora ett barn -- dessutom utan att man kan se en förklaring till det. Jag tror att det är mycket viktigt för de drabbade föräldrarna att få ett svar på varför deras barn dog. Forskningen på det här området står inför mycket stora utmaningar. Det är inte särskilt glamoröst att forska om plötslig spädbarnsdöd. Det är svårt att få pengar och man får förmodligen inte heller något nobelpris. Forskarna har haft mycket svårt att ens hitta ledtrådar till lösningen av problemet. Därför har det också varit svårt att formulera forskningsprojekt. Jag tycker att statsrådet Könbergs svar visar på engagemang i den här frågan. Förhoppningsvis kan det på sikt leda till mera pengar till den här mycket viktiga forskningen. Det har nu kommit oroväckande signaler från t.ex. Föräldraföreningen om nedskäringar i den, till omfånget, ganska begränsade forskning som pågår. Jag skulle vilja veta hur Bo Könberg ser på signalerna. Är det sant att det kommer att ske nedskärningar även av de ganska små resurser som den här forskningen får?