Riksdag
1994-12-20

De regeringsförslag som vi i dag har att ta ställning till präglas, tycker jag, alldeles för mycket av en kombination av hafsverk och ett plötsligt uppvaknande inför ekonomiska realiteter. Dessa realiteter tog vi kristdemokrater och de andra tidigare regeringspartierna ständigt upp under den gångna valrörelsen. Flera av förslagen har tillkommit utan tillräcklig beredning. Profilen på budgetförstärkningarna är, menar vi, delvis orättfärdig. De ekonomiskt sämst ställda pensionärerna och barnfamiljerna får dra ett oproportionerligt stort och tungt lass i denna nödvändiga saneringsprocess. Den avgrund mellan den politik som Socialdemokraterna har bedrivit i opposition och den som man bedriver i regeringsställning visas brutalt upp i den nu behandlade propositionen. I regeringsställning accepteras påfallande stora delar av den politik som bedrevs av fyrpartiregeringen under förra mandatperioden. Den beskrevs då av Socialdemokraterna i termer som "raserad välfärd", "inte hållbar", "passiv", "närmast ägnad att fördjupa krisen" etc. etc. Uppenbarligen ställer sig socialdemokraterna i dag också bakom en mängd av de beslut om besparingar som har fattats under den föregående mandatperioden. Då kritiserades de benhårt av samma parti. Det gäller t.ex.