Folketing
2017-01-19

Nu nævnte jeg jo i min tale, at jeg bl.a. havde besøgt folkedrabsmuseet i Jerevan, og jeg har også haft glæden af at deltage i en delegation fra Folketinget for en del år siden, som besøgte Ankara, hvor vi fik muligheden for at komme ind og besøge, skal vi sige den tyrkiske version af det. Og den kan jeg afsløre var lidt anderledes, end hvad vurderingen var på folkedrabsmuseet i Jerevan; tværtimod var den sådan med omvendt fortegn – med kristne spyd og alt muligt andet, der dræbte civile i det osmanniske rige, osv. Så jeg er ikke så naiv at tro, at det her bare bliver løst med lidt snak, lidt forhandling osv. Jeg tror, at der er gravet så dybe grøfter mellem de to landes fortolkninger af det her, at det – for at sige det ligeud – er ligegyldigt, hvad f.eks. det danske parlament skulle mene om den sag; så vil der stadig væk være uenighed mellem de to lande. Derfor mener jeg også, at det her må være historikerne, der må gøre deres arbejde så godt, de overhovedet kan, ved at prøve at tydeliggøre, hvorfor de nu står ved det, som de gør.