Riksdag
1997-04-17

Fru talman! Änkor med änkepension är en väl definierad grupp på 52 000 kvinnor. Allteftersom de här kvinnorna blir äldre och går i pension blir gruppen mindre. Om några år har den helt försvunnit, eftersom det inte beviljas fler änkepensioner. Då beslutet att avskaffa änkepensionen fattades skedde det i bästa jämställdhetsanda. Det var inte rättvist att änklingar inte kunde få pension. Jag håller i och för sig med om att förvärvsmönstret i dag ser annorlunda ut för kvinnor jämfört med hur det såg ut då änkepensionen infördes och att konstruktionen av nuvarande efterlevandepension på det sättet är bättre. Men det betyder inte att vi har ställt oss bakom den minskning av den tid som efterlevandepensionen utgår. Jag satt inte i riksdagen när änkepensionen togs bort. Men vad jag har förstått stod alla partier bakom bl.a. övergångsreglerna. Övergångsreglerna utformades så att de skulle tillgodose behovet av skydd för äldre kvinnor. Förslaget att behovspröva slår hårdast mot de änkor omkring 60 års ålder som arbetat i hemmet, vars makar också hade låg inkomst och där änkorna nu har lyckats få jobb, dvs.