Riksdag
2000-01-18

Herr talman! Den här diskussionen ser enkel ut om man inte har varit med på samhällets botten. Nu råkar det vara så att jag under de senaste åren och fortfarande har arbetat och arbetar bland mycket långvarigt eller permanent arbetslösa invandrare, många av dem högutbildade. Där har jag träffat de "nollade". Det är faktiskt så att det i praktiken händer mycket ofta att ingen vill ta ansvaret om någon behöver rehabilitering efter whiplash-skada eller när de har mycket djupa psykiska problem. Då faller de mellan myndigheterna. Jag har fått information från Röda korset om vissa mycket alarmerande tal. Enligt Röda korset kan antalet traumaskadade flyktingar i arbetsför ålder lågt räknat vara minst 35 000. En stor del av dessa är arbetslösa och har varit det sedan de kom till Sverige. Men de är inte registrerade vid arbetsförmedlingarna. Antagligen betraktas de som oanställbara, som man säger på arbetsförmedlingarnas språk. Det är i dag ett mycket skrämmande ordbruk i socialsvängen. En annan grupp hör till de mycket långvarigt arbetslösa som fortfarande har mycket svårt att få arbete.