Riksdag
2000-06-14

Fru talman! Bengt Silfverstrand halkar hela tiden in i diskussionen om vad som har hänt en lång tid tillbaka. Vi kan diskutera historieskrivningen länge, t.ex. när Ingvar Carlsson avgick efter berömda stoppaket, hur tusen jobb förlorades varje dag under våren 1991 innan ni förlorade regeringsmakten, hur kurvorna vände uppåt under 1993 och 1994 och som bröts när socialdemokraterna kom till makten och som har vänts upp först 1999 och framåt. Vi kan hålla på med en lång diskussion. Tilläggsbudgeten och uppföljningen 1999 handlar om hur vi hanterar vårt budgetsystem. Det är nu det sker en prövning. Då vi nu försöker ha en kontrollerad utveckling av offentliga utgifter för att inte hamna i ett dåligt budgetläge i framtiden prövas verkligen hållfastheten i socialdemokraternas syn på en budgetprocess med vissa regler och begränsningar. Tycker Bengt Silfverstrand att vi har en rätt och riktig utveckling? Tycker Bengt Silfverstrand att det är riktigt med panikbesparingar på de fattiga människorna i u-länderna, att sätta bönderna i likviditetsproblem, därför att Bengt Silfverstrands kompisar inte kan hantera budgetprocessen? Man använder budgeteringsmarginalen på fel sätt genom att syssla med anslagssparande och ryckighet fram och tillbaka. Det är den frågan som diskuteras i det här betänkandet. Sedan går det att ha en allmänpolitisk ekonomisk debatt. Det har vi haft tidigare i dag. Men kan vi få en diskussion om det betänkandet handlar om, Bengt Silverstrand, och inte en historieskrivning? Där kan vi ha en särskild ordväxling.