Riksdag
1996-05-29

Just nu, parallellt med regeringskonferensen, pågår resonemang och diskussioner medlemsstaterna emellan om EMU:s innehåll, i en verklighet som kanske ser litet annorlunda ut än när Maastrichtfördraget antogs, bl.a. på grund av de enskilda människornas reaktioner i medlemsländerna. Vi kan i dag, hur gärna vi än skulle vilja det, knappast se ett tydligt innehåll i EMU och EMU-samarbetet. Därför tycker utskottsmajoriteten - jag dristar mig att göra den lilla politiska vinklingen - att det är litet för tvärsäkert att säga nej innan man riktigt vet vad man säger nej till. EU är, fru talman, ingen förbundsstat utan ett förbund av suveräna stater. I frågan om EMU har Sverige tidigt och tydligt gjort klart att Sveriges riksdag skall fälla det slutliga avgörandet för vår del. Låt mig sluta med att anföra det svar som ordföranden i Ekofin, Pedro Solbes, gav en svensk journalist på frågan om Sverige kan besluta om medlemskapet i EMU eller inte. Solbes sade så här: Medlemskapet i EMU "är ett politiskt beslut som bygger på två faktorer: dels det enskilda landets ställningstagande, dels beslut i Europeiska rådet".