Riksdag
2002-05-30

Fru talman! Jag talade inte bara om beredskapspolisen, Per Lager. Det handlade också om det initiativ som Thomas Bodström tog när det gällde att märka polishjälmarna, liksom det sätt på vilket de hanterade de grupper som kom till Göteborg. En del var bra och en del var antagligen mindre bra. Det som Per Lager tar upp mot slutet av sitt anförande är egentligen inte konstitutionella frågor som vi ska granska. Men jag kan inte bara låta en bild stå kvar när vi avslutar det här ärendet. Det finns andra bilder också. Det finns bilder av skräckslagna ungdomar som möts av stora pojkar, eller män, i rånarhuvor och med tillhyggen av alla de slag. Än i dag finns ungdomar som är skräckslagna och inte mår bra efter de upplevelser de hade för snart ett år sedan. Det finns också poliser som fortfarande inte mår bra. Det finns alltså en polarisering i den här bilden, och jag tycker att vi måste ha bägge polerna med oss. Detta är alltså ingenting för oss att granska, men jag kunde inte låta bli att väldigt kort också måla upp den andra bilden. Jag vet inte om Per Lager var på Avenyn några dagar efter händelserna. Det var jag. Jag vidhåller att jag som göteborgare kände mig både våldtagen och skändad när jag såg vår vackra aveny alldeles förstörd.