Riksdag
1995-01-10

Men i det nu framförda förslaget till ekonomisk politik syns det inte alls, snarare tvärtom. Denna budget är nog den sämsta miljöbudget jag hittills sett sedan jag började i rikspolitiken för cirka åtta år sedan. Jag upplever den som en krigsförklaring mot miljön, miljöarbetet och den ekologiska dimensionens ökande inflytande i politiken. Nerdragningarna på miljöområdet är mycket stora och helt omotiverade. Utlovade miljöinvesteringar och miljöskatter saknas. T.o.m. den satsning på 200 miljoner för att förbättra inomhusmiljöer som fanns med i Perssonplanen, som antogs för bara några veckor sedan, och som är så viktig för att bekämpa allergier i skolor, dagis m.m., prutas med 75 miljoner, vad jag kan se. Satsningar på synnerligen kostsamma och miljöfientliga vägprojekt fortsätter med i stort sett oförminskad styrka. Allt detta betyder ökade kostnader på grund av tilltagande miljö- och resursförstöring. Persson hemfaller till att bygga upp en snabbt ökande miljöskuld. Det är som om den socialdemokratiska regeringen drabbats av en gigantisk minneslucka efter segerruset i höstas. Hela miljöansvaret är borta. Insikten om miljöns stora betydelse för ekonomin är borta. Tankar på gröna nationalräkenskaper är borta.