Riksdag
2002-04-24

Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 5. Fyra år har vi suttit i trafikutskottet. Fyra år har vi debatterat järnväg, flyg, vägar och mycket annat. Jag tror inte att vi samtalar om någonting som är viktigare än det som vi samtalar om här i kväll. Detta handlar om människoliv. Det handlar om barn som inte kommer hem från skolan. Det handlar om efterlängtade föräldrar. Det handlar om människor som skulle ha haft en stor del av livet framför sig levande eller oskadade, men en trafikolycka kom emellan. Jag skulle vara glad och stolt för att vara en del i detta utskott om det inte vore för det oerhörda allvaret som gör att man aldrig kan känna sig riktigt nöjd när man talar om trafiksäkerheten mot bakgrund av att närmare 600 dödas i trafiken varje år. Men jag är stolt, och jag är glad över att detta betänkande speglar en så stor enighet bland oss i trafikutskottet.