Riksdag
2002-11-08

Sverige behöver reformer som ger utrymme för mångfald och pluralism i politiken, reformer som gör upp med föreställningen om att Sverige är en enpartidemokrati. Sverige behöver en konstitutionell nystart. Låt mig ge några exempel på sådana angelägna åtgärder som finns på en liberal reformagenda: För det första bör man ändra formerna för regeringsbildning. Det borde enligt min mening vara självklart att regeringsfrågan prövas automatisk efter ett val. Efter det att ett val har hållits bör uppgiften att analysera det politiska och parlamentariska läget och utpeka regeringsbildare alltid ligga hos talmannen. Därefter hålls en förtroendeomröstning i riksdagen som förhoppningsvis kan bekräfta talmannens bedömning. Det ligger något mycket egendomligt i att regeringsfrågan, som av naturliga skäl alltid är en huvudfråga under valrörelsen, över huvud taget inte behöver aktualiseras av den nyvalda riksdagen. För det andra bör man inrätta en författningsdomstol. Sverige har i förhållande till andra stater ett relativt svagt skydd för de mänskliga fri- och rättigheterna, som medborgarna är tillförsäkrade i grundlagen. Genom tämligen okomplicerade politiska processer kan statsmakterna stifta lagar vars förenlighet med författningen i högsta grad är diskutabel.