Riksdag
2001-03-07

Hon skriver att när hon skulle lägga grunden för sin beskrivning av 1000- och 1100-talet i svensk historia hade hon tänkt använda det första kapitlet till att diskutera kyrkans förhållande till kungen och staten och sedan lämna ett och annat ämne ifrån sig och gå vidare i sin historia. Men hon upptäckte att de här frågorna var så oerhört sammanvävda i historien att hon kom att ägna hela boken åt detta. Vad vi nu har gjort under dessa senaste år på 1900-talet och tydligen fortsätter in i 2000-talet är att försöka hantera de historiska arven på ett sätt som går att motivera in i framtiden. Vi rensar utifrån ett slags modernistiskt perspektiv på vad den demokratiska staten är, och så försöker vi förhålla oss till det som är hennes historia. Det kan naturligtvis göras i mera revolutionära termer, och man kan kasta allt gammalt över bord. Ibland kan det behövas, men oftare tror jag att det är alldeles rätt att göra så som vi gjort när det gäller t.ex.