Riksdag
2012-02-28

När man tittar på klyftorna är det ofta skillnader i hushållens inkomster som betraktas, och vi använder ett begrepp som man ofta hör i denna debatt, så kallade Gini-koefficienter. Jag vill poängtera det som finansministern nämner i sista meningen i sitt svar. Om man tar hänsyn till offentlig konsumtion i form av välfärdsmöjligheter, skola, vård och omsorg, ligger Sverige i särklass bäst till med de allra minsta skillnaderna mellan hushållens disponibla inkomster. Man blir då lite förvånad när man reflekterar över det alternativ som kommer från Socialdemokraterna och vänsterhåll. De hade en tidigare finansminister, Ernst Wigforss, som myntade det ofta citerade begreppet att fattigdomen fördrages med jämnmod då den delas av alla. Detta kanske är den typ av Gini-koefficient som man vill ha från Socialdemokraterna. Man vill ha noll i Gini-koefficient. Man ska alltså ha den allra fattigaste som rikslikare för vad målet för politiken är. Det blir en besvärande insikt om det inte är så att vi, när vi för in arbetslinjen, ger stimulanser till arbetslivet.