Riksdag
2005-11-22

Fru talman! Tack, arbetslivsministern, för svaret. Det finns en paradox i det svar jag fått. Jag talar om hälsa och ohälsa, om rehabilitering och vård. Jag får ett svar på två sidor om vad olika tjänstemannagrupper ska göra och några rader om sjukvården. Det är mycket konstigt. Jag tycker att vård är den första åtgärd som ska vidtas om folk verkligen är sjuka. Om de behöver speciell behandling för att bli av med sina smärtor och sitt sjukdomstillstånd ska de också få behandling, och då är det alla andras uppgift att underlätta en snabb ingång i rehabiliteringen. Men om tusen tjänstemän och trettitusen experter sitter och utreder och redovisar och utreder en gång till hinner dessa människor kanske bli fullständigt förlamade innan ett beslut fattats. Jag överdriver inte. Jag minns en tid när det fanns betydligt färre sådana expert- och tjänstemannagrupper. I stället kunde primärvården remittera till olika rehabiliteringsspecialister vilka verkligen åtgärdade en hel del sjukdomsfall.