Riksdag
2001-01-31

Fru talman! I det här ärendet, som rör motionsbehandling från inte mindre än tre år, 1998, 1999 och 2000, tänkte jag beröra frågan om äganderätt och ersättningsregler. Jag tänkte beröra viltskador och gränsen för fjällnära skog och kanske också säga någonting om forskning och utveckling. Men först, fru talman, finns det alltid när vi diskuterar skog och skogspolitik anledning att påminna oss själva och andra om den svenska skogens och den svenska skogsnäringens stora ekonomiska betydelse. Med all respekt för den s.k. nya ekonomin och dess betydelse finns det inte en näring som är så viktig när det gäller vår export och indragandet av exportinkomster till vårt land som just skogen och skogsnäringen. Den är i själva verket en omistlig del av det som ska betala vår välfärd och vår handel med andra länder. Privata skogsägares och skogsbolags möjligheter att förfoga över och bruka sin skog inom ramen för skogsvårdslagstiftningen är en grundbult i skogsnäringen. Det har varit förutsättningen för det svenska skogsbeståndet och för att skogsförrådet stadigt har ökat i volym, värde och avkastning.