Riksdag
2004-03-17

Herr talman! Efter denna trevliga uppläsning, väl genomförd, är det svårt att begära replik om något så tråkigt som själva förmögenhetsskattens utformning. Får jag ändå säga att jag har noterat att Miljöpartiet, vilket inte kom fram i själva sagan, på en lång rad punkter har en annan syn på ägandet än vad som kommer fram i betänkandet. De motioner som inte minst Barbro Feltzing har skrivit vittnar om vikten av att man kan äga sitt eget hem och att man inte känner ett hot om att drivas bort från det egna hemmet. I det avseendet är det bra att Miljöpartiet har anslutit sig till begränsningsregeln. Problemet är att det är för lite. Jag skulle önska, utan att det blir någon hård polemik, att ni skulle lyckas bättre på detta område i regeringsförhandlingarna. Det hade kunnat göra att fler människor inte känner sig hotade när det gäller en så central del som boendet. På den punkten håller jag med Marie Engström om att vi inte ska förminska problemen utan vi måste se till varje individuellt fall. Det är tyvärr så att inte minst ganska många äldre människor känner ett hot, att de inte klarar detta. De kan inte hantera dessa konstiga regler och så vidare. Det är ett väl så stort samhällsproblem på det individuella planet som de statsfinansiella vådorna av den här ganska marginella sänkningen.