Riksdag
1991-05-17

Herr talman! Jag tycker inte att det var bra när Roland Brännström kom dragande med partiledarna när det gäller försvarskommittén. Jag tycker inte att man skall ifrågasätta vår förmåga som ledamöter att företräda våra partier i kommittén. Vi hade kunnat klara ut dessa frågor, men det var interna socialdemokratiska motsättningar som torpederade arbetet. Så ser jag situationen som ledamot av kommittén. Roland Brännström säger att vi har en samsyn i försvarsfrågan. Ja, visst. Men vi från folkpartiet liberalerna har inte ändrat oss så mycket. Vi har välkomnat närmandet från socialdemokraterna. En samsyn i framtiden kan säkert lösas på samma sätt med att våra borgerliga bröder hinns upp av verkligheten. Det är bra att det sker en översyn av pliktlagarna. Vi beklagar att det inte har skett tidigare. Förvisso har det funnits möjligheter att bifalla våra yrkanden tidigare. Det är just senfärdigheten som är ödesdiger. Den utredning som nu skall börja arbeta under Roland Brännströms ledning, vilket är bra, gör att tidsplanen kanske torpederar möjligheterna att ta till vara saker och ting inför försvarsbeslutet -- om det fattas nästa vår -- som borde komma till nytta. Därför är det en förhoppning att man delar upp utredningen, så att man med delbetänkande lämnar förslag som kan gynna försvarsbeslutet. När det gäller senfärigheten tycker jag verkligen att man ändå kan fortsätta att beklaga den när det gäller direktrekrytering av värnpliktiga för tjänstgöring i civilförsvaret. Därvidlag borde man ha kunnat gå vidare utan att invänta principbeslut i utredningen.