Riksdag
1999-03-16

Fru talman! Jag tror att det är viktigt att fundera över varför våra regler är utformade som de är. Det grundläggande i våra försäkringssystem men också i skattesystemet är att betrakta människor som individer - därav också att vi har en särbeskattning och socialförsäkringsförmåner som är knutna till individen och det inkomstbortfall som drabbar individen vid sjukdom eller skada av skilda slag. Det som skiljer sig något från den grundläggande principen är folkpensionen, den grundläggande pensionen för oss som i det framtida pensionssystemet kommer att kallas för garantipension. Där är reglerna utformade på grundval av att det enligt den lagstiftning vi har finns ett ansvar mellan makar att sörja för varandra och att man har en lägre kostnad när man är gift och bor tillsammans. Det är en fråga som har funnits med i pensionsarbetet inför det reformerade pensionssystemet, där samtliga fem partier som står bakom uppgörelsen även i det nya pensionssystemet valt den lösningen att man som gift får en lägre garantipension än som ogift. Reglerna omkring änkepensionen bygger också på motivet att klara inkomstbortfallet när maken har avlidit. Om man gifter sig och i och med det flyttar samman har man på nytt en situation där man är försörjningsansvarig gentemot varandra som makar. Därmed har rätten till änkepension upphört. Det finns skäl till att våra regler ser ut som de gör.