Riksdag
2005-04-06

Det är de som avviker från det som är det generella, det som är de stora greppen. Vi ser det i friskoledebatten. Vi ser det när vi tittar på olika vårdproducenter. Vi ser det i barnomsorgsdebatten. Den som väljer det som inte det stora flertalet väljer, den som väljer det som inte passar in i det politiska kollektiva tänkesättet blir utstämplad. Den ska inte få stöd, den ska inte vara med. Den ska in i systemet. Den som avviker från normen utgör ett hinder och är en potentiell bråkmakare och ett orosmoment som kan hota systemet. Jag tror att de kollektiva lösningarna i samhället ser människor som objekt för omhändertagande i stället för som resurser. Jag tror att vi här har ett problem som vi ska vara medvetna om är en del av den diskriminering vi ser i praktiken. Jag tror också att en viktig del i att komma åt diskriminering i arbetslivet är att vi ökar möjligheten för privatpersoner att driva diskrimineringsmål.