Riksdag
2008-06-17

Fru talman! Så har det gått ett år sedan vi stod här i kammaren och debatterade försvarsunderrättelseverksamhet och signalspaning. En sak kan vi vara eniga om i alla fall – det här är ett förslag som väcker många och starka känslor. Debatten om lagen om signalspaning har innehållit många överdrifter och en hel del osanningar. Samtidigt vill jag säga att det är bra och glädjande att vi har haft en livlig och bred debatt, inte minst via nätet och via mejl, för det här är en viktig och svår fråga. Det är också en fråga där vi i majoriteten hade hoppats på stöd från Socialdemokraterna, riksdagens största parti. Det är nämligen så att en av de uppgifter som vi har som lagstiftare är att ta ansvar även när det är obekvämt och gör ont. Och det gör vi i alliansen. Vad handlar den här frågan egentligen om? Vad är det vi i riksdagen ska ta ställning till? Jo, det handlar om en lag om signalspaning för försvarsunderrättelseverksamhet. Varför behövs då försvarsunderrättelseverksamhet?