Hrvatski sabor
20110713

godine opet ovaj obrazloženje ovog zakona kaže da se potrošilo 40 milijardi kuna, 2009., a 2010. 25 cca milijardi kuna u javnoj nabavi. Dakle smanjio se značajno uticaj države na gospodarstvo kroz javnu nabavu. No pređimo na kako bih rekao na normativni dio prijedloga zakona. Zakonom je s obzirom na izuzetke za sektorske naručitelje zakon značajno liberaliziran, povoljniji je posebno zbog postupka javne nabave u pregovaračkom postupku bez prethodne objave iz članka 116. i 117. ovoga zakona. Zakon je po mom sudu povoljniji i za naručitelja ili dobavitelja ili isporučitelja robe i usluga jer se ocjena sada kombinira osim najniže cijene i ekonomska ocjena u odabiru izvoditelja ili isporučitelja. Međutim, ovdje se postavlja pitanje, tko će i koje je tijelo predviđeno da ocjenjuje koja je to ekonomski najbolja ponuda? Za tu ocjenu vrlo važno je imati neke objektivne kriterije. Ovaj zakon ih uopće ne spominje. Za ocjenu ekonomske korisnosti nekog posla najvažnija je ocjena samog subjekta naručitelja, jer može imati kratkoročne i dugoročne ciljeve, može ima strateške planove u okviru toga naručivati ili naručivati poslove i usluge.