Riksdag
1996-12-19

Fru talman! Jag skall inte föra en diskussion om det kloka i en sådan hysterisk nedskärningspolitik som har bedrivits i landet. När det skärs ned på så mycket är det klart att det måste drabba idrotten också. Det skulle drabba den även med Vänsterpartiets förslag. Men att denna oerhört drastiska nedskärning görs inom idrotten samtidigt som kommunerna sitter trångt, samtidigt som idrotten på den lokala nivån ges betydligt sämre förutsättningar är verkligen att slå mot viktig social ungdomsverksamhet. Denna tudelning som man gör - visserligen finns det en liten del av idrotten som är kommersiellt bärande, elitverksamheten, men inte ens inom det vi allmänt kallar elitidrott är det särskilt stora delar som bär sig. Likväl kan ungdomsverksamheten få vilket stöd som helst från samhället, finns det inte en inspirerande elit, finns inte föredömena inom olika idrotter av framstående idrottsmän, idrottskvinnor och lag, är det ingenting som inspirerar ungdomen, inte heller ett lokalt aktivitetsstöd. Därför måste samhället se mindre ensidigt på idrottsrörelsen än man hittills har gjort. Det är bara en förhoppning att den nu tillsatta idrottspolitiska utredningen har förmåga att lyfta blicken litet högre.