Riksdag
1991-05-16

Jag konstaterar att när GATT-överenskommelsen lade hinder i vägen för höjning av jordbrukspriserna fick man åtminstone viss kompensation genom s.k. inkomstbidrag. Den nonchalans och likgiltighet som regeringen visar när det gäller fiskerinäringen är därför för mig svår att förstå. Statsministern och andra regeringsmedlemmars löfte att Sverige inte skulle avreglera före övriga länder var inget annat än tomt prat, och löftet var värdelöst. Det råder i dag ingen konkurrensneutralitet inom EFTA, och klyftan kommer att öka med ett fortsatt socialdemokratiskt regerande. Man berövade oss redan första året rätten att prisförhandla, trots att jordbruksministern lovade motsatsen på fiskarnas kongress i höstas. Regleringsskrivelsen, som ligger till grund för propositionen, är ett verk av jordbruksnämnden med benäget bistånd från fiskeristyrelsen. När har något gott kommit därifrån? Vi moderater kräver att fiske i vår zon inte får bytas mot annat än fiskerättigheter. Jag känner stor oro inför resultatet av EESförhandlingarna. Vi har inget mer att ge bort och har redan gett bort för mycket. På grund av nedgången av torskstammen har Sverige en torskkvot som med minst 10 000 ton understiger våra behov.