Riksdag
2004-11-10

Fru talman! Återigen ser vi effekterna av misslyckad socialdemokratisk politik. I grund och botten handlar det om att det är färre människor i arbete än vad det borde vara. Det leder i sin tur till att budgeten inte håller ihop. Den hotar att spricka. En begynnande panik sprider sig i de socialdemokratiska leden, och då ska man reformera. I det här fallet innebär det nedläggning av ett antal tingsrätter. På traditionellt socialdemokratiskt manér ser man det hela då lite grann från ovan och tittar ned på hur man kan hantera det här – ett typiskt organisationstänkande. Jag påstår att man inte längre befinner sig bland medborgarna när man försöker avgöra vad det är som medborgarna behöver. Låt mig, fru talman, citera en mening på s. 9 i betänkandets majoritetsskrivning: ”Målet att bibehålla tingsrätternas tillgänglighet har i allt väsentligt uppnåtts.” I allt väsentligt uppnåtts – det tyder på att man över huvud taget inte längre har någon närkontakt med verkligheten. Man har kvalificerade skygglappar när man betraktar det som man är satt att sköta.