Riksdag
2003-06-03

Fru talman! Tänk, jag tror inte att politiker ska gå in och diskutera vad man får forska kring. Då tror jag att vi är farligt ute. Däremot tror jag att politiker, som vi diskuterar här i dag, ska fatta beslut om hur etikprövningen kring forskning som berör människor ska äga rum, att vi ska fatta beslut om organisationen och när det ska ansökas om prövning. Men ansvaret och bedömningen ligger hos den enskilde forskaren. Det är den enskilde forskaren eller forskningshuvudmannen som bedömer om det är en forskning som de måste ansöka om godkännande för hos den regionala nämnden för etikprövning av forskning. Såtillvida har Inger Davidson rätt, att det är forskaren som gör det. Jag kan inte föreställa mig att det skulle vara en politiker som gör den bedömningen. Jag tror att det är forskarsamhällets ansvar, men sedan ska prövningen ske gemensamt mellan forskare och allmänhet. Överklaganderätten ligger hos forskaren om man inte får godkännande, men prövningsrätten finns hos allmänföreträdarna, om de är tre och vill föra det vidare till den centrala nämnden. Jag tror att detta är en bra balans.