Riksdag
2004-11-16

Jag tycker att det finns starka skäl för att inte fördela ett stöd till riksorganisationer utifrån inrapporterade lokala aktiviteter från lokalföreningarna. Aktivitetsbegreppet var alltför snävt och fångade endast in en liten del av den verksamhet som i dag bedrivs i landets ungdomsorganisationer. Många organisationer har andra arbetssätt och mötesformer för att nå nya grupper av unga, till exempel öppen verksamhet, skolinformation och virtuella möten via Internet. Tidigare missgynnades både organisationer som bedrev sådana verksamheter och organisationer som hade en omfattande internationell verksamhet. Jag är medveten om att ungdomsorganisationer vars verksamhet innehåller en stor mängd aktiviteter kan få ett mindre rörligt bidrag än tidigare. Därför beslutades det att särskilt utsatta organisationer skulle få viss ekonomisk kompensation under åren 2004–2005. Två organisationer har erhållit sådant stöd. Enligt min mening ska man inte ställa det ena engagemanget mot det andra. Det viktigaste är att det offentliga – stat och kommun – ansvarar för att ungdomar har fortsatt stora möjligheter att vara delaktiga i ideella verksamheter. Regeringen har verkat för detta.