Riksdag
2010-01-20

Även den hade nämligen visat sig vara ett ganska ineffektivt medel. Vårt motiv var då som nu att man om man inte effektivt kan använda en lagstiftning vid förvärvet måste ha en lagstiftning som säkrar att fastighetsägare tar ansvar för sin egendom. Fru talman! Det kanske var en lite haltande utvikning, men jag tycker ändå att det fanns en parallell. Om man går tillbaka till dagens betänkande och pratar om förvärvslagen och bostadsförvaltningslagen kan man konstatera att de helt klart har en sak gemensamt, och det är att de båda vill tillvarata hyresgästernas intressen. Frågan som har ställts är vilket som är det effektivaste sättet att göra detta – totalt sett. Vi måste prata om en helhet. Det är egentligen inte det att den ena lagen står mot den andra, utan det är resultatet som betyder något för den enskilda hyresgästen. Den fråga man måste ställa är då om det lämpligaste är att försöka förhindra olämpliga fastighetsägare att köpa fastigheter eller om det är att ha en skärpt lagstiftning för att säkra en god förvaltning av fastigheter.