Riksdag
2013-04-26

I botten på detta ligger, som jag sade också i interpellationssvaret, att vi inte ser några hinder att samarbeta på många olika områden, så länge vi har kvar vår nationella beslutandeprocess över operativa förmågor. Det kan på ett ordnat sätt lösas i avtal, till exempel de avtal som vi har inom ramen för SAC-samarbetet och även i andra samarbeten. Om man redan i avtalet beskriver hur olika behov ska prioriteras och hur man kan ta hänsyn till de nationella behoven tror jag verkligen att vi har en väg framåt. Vi är bara i början på detta. Men det måste självklart bedömas från fall till fall, och det ska alltid finnas avtal i grunden för den här typen av samarbeten.