Folketing
2012-02-23

(Ordføreren nynner). Jeg indrømmer, det er lidt underligt at indlede min begrundelse for denne forespørgsel om kanonlister med at nynne, men jeg skal søge at forklare det, for der er en mening med galskaben. Den musikkyndige har sikkert noteret sig, at jeg nynnede to forskellige toner og tilsammen fire noder, nemlig begyndelsen på Wagners bryllupsmarch. Den er verdensberømt – i hvert fald i den vestlige kulturkreds. Nynner man disse fire toner, er vi i fantasien allerede til kirkebryllup. Vi ser blomster for os, hvid brudekjole, nervøs mand i jakkesæt, Dannebrog foran kirken, fest, musik, taler. Mere skal der ikke til, fire toner, for de er kendt af alle og husket af alle, selv børn kender til dem. Dette er kultur, fælles kultur, kanonkultur. Jeg har brugt dette for at vise, hvilken velsignelse en fælles kultur er for mennesker. De fire toner vækker minder, der får folk til at trække på smilebåndet, giver mulighed for kærligt at drille to, der kysser. For Dansk Folkeparti er en fælles kultur og kanonlister af det gode.