Riksdag
1992-10-14

Vi kan börja se slutet på den mentala socialisering som så länge har präglat debatten och politiken. Det är en nödvändig förutsättning för att komma till skott med de beslut som krävs för att vända den onda cirkel som vi befinner oss i till en god cirekl. Det räcker inte att vilja väl. Man måste också kunna göra rätt. Vi har, som Lars Tobisson tidigare sade i debatten, aldrig haft en så svår situation som nu. I stället för full sysselsättning har vi den högsta arbetslösheten sedan 1930-talet. Sedan 1989 har utvecklingen rasat brant utför. Basen för vårt välstånd, industriproduktionen, har på fem år minskat med närmare 5 %. Under samma tid ökade den inom våra konkurrentländer inom OECD med 10 %. Varje år sedan den kraftiga uppgången devalverignsåret 1992 har vi förlorat marknadsandelar på exportmarknaderna. Inflationen har ätit upp vår konkurrensförmåga och därmed även basen för vårt välstånd. Detta har också drabbat löntagarna. Av 1980-talets löneökningar på 88 % fick löntagarna efter inflation och skatt bara behålla 1/4 %. Det var alltså bara luft i lönekuverten.