Riksdag
2000-06-08

Trots det har konstitutionsutskottets majoritet inte funnit skäl att rikta kritik mot statsministerns eller utrikesministerns handlande i detta ärende. Vilka signaler skickar Sveriges riksdag därmed till landets medborgare? Alla vet att medborgare som brutit mot lagen - det må gälla fortkörning, försenad skatteinbetalning eller bristande deklaration - slipper inte ifrån påföljd genom att skylla på glömska, god tro eller tidsbrist. Det har riksdagen bestämt, samma riksdag som inte ens uttalar kritik när landets högsta politiker använder dessa skäl som försvar för att de själva åsidosatt grundlagen. Att verkställande direktören i ett enmansföretag egenmäktigt kan fatta viktiga beslut är lika självklart som att landets statsminister inte kan göra det utan att passera gränsen för sina befogenheter. Sammanfattningsvis har Österrikeärendet handlagts av statsministern högst personligen på ett sätt som inte endast saknar stöd i grundlagen utan som står i direkt strid med den. Avsaknaden av dokumentation har omöjliggjort önskvärd kontroll och komplettering av de muntliga uppgifter som lämnats under utfrågningarna. Detta exceptionella avsteg från praxis i svensk utrikespolitik är ytterst betänkligt.