Hrvatski sabor
20121025

Standardizacija praćenja projekata i učinak projekata ili tog programa koji bi bio mjerljiv, definiran, očekivan ili možda čak samo i željen, te u tom okviru i standardiziran na žalost nikada nije provedena. Vanjska evaluacija, nadzor i kontrola je više na žalost rijetkost nego praksa i to se odnosi na sve udruge civilnog društva. Financiranje projekata je najčešće kratkoročno, segmentirano i rascjepkano. Ponekad zavisno previše možda od trendova nametnutih izvana, a ne u skladu sa našim potrebama na terenu ili potrebama u onim jedinicama lokalne i regionalne samouprave. Previše je europskih projekata. Mislim da smo evo sad možda taj dio i odradili, da bismo možda o tome trebali i razmisliti. Mislim da smo dosta shvatili što znači Europa, na koji način sa Europom kao buduća članica možemo koordinirati, na koji način možemo izvlačiti sredstva iz europskih fondova, pogotovo iz Socijalnog fonda. Ali evo, opet se vraćamo na ono pitanje da bi trebalo možda više ulagati u taj ljudski kapital, odnosno u intelektualni kapital. Dakle, tim ljudima na terenu dati neka nova i drugačija saznanja.