Folketing
1997-10-30

Jeg forstår ikke hr. Arne Melchior; det må jeg indrømme. For jeg går ikke ind for nogle sanktioner, som går ud over uskyldige, fattige mennesker, og jeg synes generelt, den indiske regering - ifølge det, jeg kender til den - er en rimelig fornuftig og ræsonnabel regering, der sikkert gør det så godt, som den kan, for sine 500 millioner mennesker. Men uanset hvad det er for en indisk regering, er jeg helt overbevist om, at hvis vi sagde til den: Nu har vi altså hidtil ydet jer 232 mio. kr. om året, fordi vi faktisk mener, at der er problemer i jeres land, og vi vil godt blive ved med at at hjælpe jer, men det må også kræve en lille bitte smule samarbejdsvilje fra jeres side, eksempelvis på den måde, at I modtager de seks - det er ikke 6 millioner, jeg taler om, men blot seks enkeltpersoner, som er udvist af Danmark - som I har en moralsk forpligtelse til at modtage. Og hvis I ikke vil gøre det, vil vi altså tage støtten til jer op til overvejelse. Så er jeg sikker på, at den indiske regering ville gøre det dagen efter, at vi havde sagt det til den, og så var problemet løst, og så kunne vi stadig væk hjælpe de fattige og sulte horder, og hvad det ellers var, hr. Arne Melchior omtalte inderne som. For der er altså noget, der hedder almindelig fairness, og det er blot det, jeg beder om.