Narodna skupština
20041203

Dame i gospodo, nekoliko puta predsedavajući je u toku ne samo ove rasprave, nego i pre toga upozoravao govornike da se drže teme, odnosno da pričaju o zakonu. Ja ću malo neobično početi upravo o zakonu, ne samo o ovom nego uopšte o zakonu. Poznato je da u svim segmentima društvenog života, pa i u prirodi, postoje zakoni i postoje pravila. Ako je zakon o njemu nema rasprave, mora da se poštuje, a pravila su ono što može i ovako i onako. Pošto sam stručnjak za jezik, mogu vam reći da u jeziku imate primera da može i ovako i onako, ali ima zakonski određenih primera koji moraju da se sprovode. Primera radi, upotreba velikog slova kod ličnih imena, vlastitih imena, mada bih vrlo rado neke narode pisao najmanjim slovima koja postoje, a pogotovo one koji su izvršili agresiju na našu zemlju, ali nažalost po zakonu moram da ih pišem velikim slovom. Obratio bih se gospodinu ministru, vidim da je zauzet nečim drugim, u ovom zakonu ima nekih mogućnosti i za jedno i za drugo.