Folketing
2007-02-09

Da Københavns Teaters strategiplan kom i sommeren 2006, kunne selv en skarpsindig skovsnegl måske nok have forudset og forudsagt, at der ville blive ballade. Jeg behøver vist ikke at minde nogen om balladen om strategiplanen og om manglende debat og dialog især omkring udpegning af teaterchefer. Ud over personsagerne var der også spørgsmålet om stillingsannoncerne. De indeholdt jo som bekendt en invitation til, at ansøgerne gerne måtte bidrage med egne penge til teatrenes økonomi, en konstruktion, man på det tidspunkt mente at have rigtig gode erfaringer med fra Gladsaxe Teater. Blandt alt det, vi muligvis ikke får lejlighed til at lære af Gladsaxesagen, mener jeg, at dette må være en af undtagelserne. I hvert fald er der ikke noget, der tyder på, at de ansatte teaterchefer har penge med på arbejde. Noget andet, der forhåbentlig er blevet lært, er en lektie om en nødvendig kommunikation, om åben dialog og om kompetent lederskab.