Riksdag
2013-12-03

Herr talman! Låt oss först konstatera att vi resonerar om ett område som i många avseenden, skulle jag säga, är sämre rustat att möta utmaningarna än när det gäller den somatiska vården. Den somatiska vården är generellt sett av högre kvalitet och brottas inte alls med samma problem som psykiatrin gör. Någon kan hävda att det ligger lite i sakens natur att det är svårare att bota och lindra sjukdom som är av mer själslig, psykisk karaktär än annan, och kanske är det så. Dock får jag säga att den vården i mindre utsträckning än den somatiska vården vilar på vetenskap och beprövad erfarenhet. Det har funnits ganska stora skillnader mellan landets olika delar, där det har kunnat vara så att dominerande personer, som har utbildats under en viss tid och påverkar vården inom ett visst område av Sverige, har utfört vården på ett sätt medan det har kunnat vara på ett annat sätt i andra landsändar. Vi har större skillnader och större kvalitetsmässiga diskrepanser mellan olika delar av landet. Var kommer då staten in?