Riksdag
2003-05-12

Herr talman! Vi är överens om att arbetet ska fortsätta för att minska brottsligheten på det här området. Jag får ofta frågan om nollvision inom brottsligheten. Det gäller inte bara de här brotten utan även brott i andra sammanhang, till exempel narkotikabrott, brott mot kvinnor och barn och så vidare. Min inställning är att man inte bör ha en nollvision. Man bör inte ställa det ena brottet mot det andra. Det vore att gradera brottslighet på ett olämpligt sätt. Men jag anser också att man inte bör ha en målsättning som man redan från början vet faktiskt inte går att uppnå. Det är inte realistiskt att tro att inga brott ska begås över huvud taget i ett land med nästan nio miljoner invånare. En sådan målsättning skulle ju faktiskt spricka redan den 1 januari, tyvärr, och ska man ha en nollvision menar jag att man ska ha det mot all brottslighet. Däremot arbetar vi hela tiden hårt på att försöka minska brottsligheten. Då är frågan: Ska man ha något mål för det?