Riksdag
2005-01-28

Det har inte med heder att göra och inte ens med kultur utan snarast med en människosyn som är främmande för både Jens Orback och mig och jag hoppas för oss alla. Det är ändå påtagligt i vårt samhälle. Just nu är uppmärksamheten stor och debatten aktuell om till exempel de apatiska barnen i asylsökande familjer. Det är kanske drygt ett hundratal barn som svävar i direkt livsfara. Det är inte ämnet för dagens debatt. Men jag vill ändå lyfta in det i sammanhanget. De hotade flickorna och de hotade människorna finns mitt ibland oss. Det är de förra vi debatterar här i dag. Men jag anser att båda företeelserna ständigt måste stå högt upp på samhällets politiska agenda. Därför är det bra att regeringen har tagit frågan på allvar så långt man har gjort. Om insatsen är tillräcklig eller inte vill jag inte ha någon bestämd uppfattning om just nu. Det ligger möjligen i sakens natur att man aldrig kan tycka att man har gjort nog när det gäller att värna de mest utsatta i samhället.