Poslanecká sněmovna
2003-04-11

Poslanec Josef Mikuta Dobrý den vážená paní místopředsedkyně vážené kolegyně a kolegové Po seznámení s vládním návrhem na vydání zákona kterým se mění zákon č 65 1995 Sb zákoník práce ve znění pozdějších předpisů a zákon 312 2002 Sb o úřednících územních samosprávných celků a o změně některých zákonů konstatuji že smyslem předkládaného návrhu je sladit fungování pracovněprávních vztahů v České republice s prostředím v členských státech EU Již v letech 2000 až 2002 byly přijaty některé prvky které upravily problematiku rovného zacházení a diskriminačních přístupů k přijímání zaměstnanců Nově předložený návrh zákona vychází jednak z některých směrnic platných v EU a z poznatků praxe jednak zpřesňuje vymezení výjimek Přesnější vymezení diskriminačních znaků vytváří příznivější podmínky pro rovné zacházení v každodenní praxi Ovšem ani princip zákazu diskriminace nemůže platit absolutně ve všech případech Je tedy správně stanoveno v novém návrhu 1 odst 5 jaké možnosti výjimek dané zvláštní povahou sjednané práce s ohledem na uznávané morální náboženské či kulturní hodnoty jsou pro výkon konkrétní pracovní činnosti zcela nezbytné a zároveň přiměřené Pro rozhodování soudů činila dosud problém aplikace obecné zásady zákoníku práce Proto je dobré že bude zakotvena dosavadní obecná zásada přesněji a jednoznačněji Jako velmi důležité a nezbytné se mi jeví nové znění 30 zákoníku práce jež je značně odlišné od dosavadní právní úpravy Dosavadní právní úprava přestože byla výsledkem několika novelizací ustanovení 30 se v praxi příliš neosvědčila Je proto dobře že návrh stanovuje celkovou dobu trvání na sebe navazujících pracovních poměrů na dobu určitou v maximální délce dvou roků Navrhované výjimky např dlouhodobá nemoc mateřská dovolená a další by měly pokrýt dostatečně potřeby zaměstnavatelů Lze zvážit zda v 30 odst 4 nemá být stanovena zaměstnanci doba kdy musí oznámit zaměstnavateli že trvá na tom aby ho dále zaměstnával na dobu tří měsíců od uzavření pracovního poměru Dle mého názoru je nutné aby si zaměstnanec trvale udržoval určité právní povědomí o obsahu některých ustanovení zákoníku práce Podstatné však je že v zájmu právní jistoty obou účastníků pracovněprávního vztahu je stanovena prekluzivní lhůta pro uplatnění soudního návrhu na určení zda byly splněny zákonem stanovené podmínky pro sjednání pracovního poměru na dobu určitou Ovšem stanovit lhůtu pro uplatnění soudního návrhu na dva měsíce po skončení pracovního poměru na dobu určitou se mi jeví jako možná příliš jednostranně nevýhodné pro zaměstnavatele Tyto úkony by mohly být limitovány délkou sjednaného pracovního poměru Až následujících praxe ukáže zda bylo dosaženo hlavních cílů novelizace stanovených v důvodové zprávě a vymezených obecně na str 8 a 9 této důvodové zprávy Myslím že předkládaný návrh je srozumitelný a že je dalším krokem ke zkvalitnění dosavadního znění zákoníku práce Vydání nového zákona ovšem bude v budoucnu jistě nutností Návrh jsem široce konzultoval a vyjádření zaměstnanců i zaměstnavatelů jsem vnímal jako pozitivní