Hrvatski sabor
20100713

Hipotetski, kad bi država ove godine počela sa izdavanjem i naplatom koncesija samo na zemljištima u kampovima po cijeni od 7 kuna po kvadratu dobila bi 154 milijuna kuna. Na ukupno 100 milijuna kvadrata po istoj cijeni zaradila bi 700 milijuna kuna pa se možemo zapitati koliko smo novca izgubili u posljednjih 10 godina koliko se pokušava donijeti Zakon o turističkom zemljištu. Zbog nedefiniranog vlasničkog statusa tog zemljišta nije bila samo zakinuta država, lokalna samouprava već i hotelijeri i vlasnici kampova jer im je bilo onemogućeno investiranje i kategorizacija njihovih objekata. Ovdje dolazi također do izražaja rješavanje drugog problema, ništa manje važnog, a to je financiranje jedinica lokalne samouprave od potencijalnih koncesija i mudrog korištenja turističkog zemljišta koje će uskoro biti na raspolaganju. Smatramo posebno važnim istaknuti odredbe članka 8. kojima se zabranjuje prenošenje koncesije na treću osobu, pogotovo imajući u vidu produženi rok trajanja mogućih koncesija sa 35 na 50 godina. Smatramo to pozitivnim jer se koncesionar potiče na planiranje dugoročnog razvoja svoje djelatnosti, uz sigurnost povrata uloženih sredstava i ostvarivanja dobiti u dužem vremenskom razdoblju.