Folketing
2004-12-07

Gitte Seeberg har da udtrykt sig på baggrund af sine ophold dernede, og hun har udtrykt sig overordentlig fornuftigt. Hun har udtrykt sig, således som hun har set tingene, så der er ikke grund til, der skulle være specielle overvejelser i regeringen. Regeringen har tobenspolitikken. Den stiller krav til både Israel og palæstinenserne. Så det ændrer ikke noget som helst, og Gitte Seeberg lægger jo heller ikke op til, at der skal ændres noget som helst. Det, som er det væsentlige nu, synes jeg, hvis jeg må gå videre til det væsentlige i fremdriften, er, at der er en mulighed for fra den 9. januar 2005 at få en præsident på plads, som kan gå ind i forhandlinger med Israel om Gaza. Den ene side er tilbagetrækningen, men vi er jo alle sammen interesseret i, at det foregår på en rolig og ordentlig måde. Også videreførelsen i overensstemmelse med køreplanen er vigtig, så vi får 1967-grænserne som grundlag. Der er samtidig også optræk til en fredskonference – jeg tror, man taler om den 25. januar 2005 – og Israel har altså lovet at hjælpe til med valget og er også positiv over for fredskonferencen. Så jeg synes ikke, at situationen nu kalder på, som vi også har haft en folketingsdebat om for nylig, at vi pludselig foretager ensidige skridt over for en af parterne. Tværtimod skal vi hjælpe begge parter frem ad forhandlingssporet nu.