Riksdag
1993-05-13

Man säger att man skapar nya jobb, men jobben försvinner, och de fortsätter att försvinna. Man säger att man hävdar arbetslinjen, men arbetslösheten fortsätter att öka. Man säger att man sanerar statsfinanserna, men budgetunderskottet är ett stort svart hål. Man säger att man vill ha ett rättvist samhälle, men klyftorna bara ökar. Detta märker vi kvinnor varje dag. Hur kan man säga att jämställdheten på detta sätt skall bli bättre när vi ser hur den försämras? Jobben försvinner och barnomsorgen blir sämre. Talet om att produktiviteten och effektiviteten skall bli bättre och motverka de förändringar som sker har till viss del sitt berättigande, men samtidigt ökar hela tiden behoven av vård och omsorg. Vi ser att vården av de äldre blir hotad. Trygghetssystemen är heller inte att lita på längre. Arbetslöshetsförsäkringen urholkas också. I detta mycket allvarliga läge som vi nu befinner oss i ägnar sig regeringen åt att diskutera frågan om vårdnadsbidrag. Det verkar som om det tar väldigt mycket tid och kraft av regeringens arbete att diskutera när och hur vårdnadsbidraget skall finansieras.