Riksdag
1999-03-03

Uppriktigt talat är vi inte så lite förvånade över hur många som har fokuserat på form framför innehåll. Den här debatten ger ju också uttryck för det. Det viktiga är ju faktiskt att få en lagstiftning som kan ingripa mot diskriminering och inte var eller i vilken form lagstiftningen skall stå i lagboken. Vi ser också orsakerna till denna diskussion. Jag tycker att det har blivit ett bekvämt sätt att här och nu säga nej till lagstiftningen. Till synes vill man ha en starkare lag, men i realiteten innebär det att man skjuter den effektivare lagstiftningen på framtiden. Man passar och accepterar här och nu. I vissa fall beror det säkert på någon form av missriktad välvilja, men i åtminstone ett fall, det moderata fallet, är det uppenbart att det också handlar om en avvägningen där diskriminering får stå tillbaka för andra syften som är angelägnare i deras ögon. Ändå är det glädjande att lagen i dag kan antas i så pass bred enighet som nu kommer att ske.