Folketing
2006-06-01

Griber man ind med forbud og sønderlemmende kritik, bør man i det mindste at gøre sig den umage at undersøge den side af sagen inklusive de oplysninger, der kommer fra de canadiske myndigheder. Canadiske myndigheder oplyser, at 98 pct. af Canadas sæler slagtes på en dyreetisk forsvarlig måde, det vil sige, at de ikke lider, og at de dør hurtigt. De 2 pct., hvor det går galt, er selvfølgelig 2 pct. for meget, og det skal der gøres noget ved. Men hvor er proportionerne henne? Hvor er proportionerne, når man reagerer med totalforbud af canadisk sælskind til hele EU? Og hvad er 2 pct. i forhold til det store antal hjorte og ænder, der hvert år skamskydes af fritidsjægere i Danmark? Vi kunne tænke os en mere nuanceret debat om dyrevelfærd, og når jeg siger en nuanceret debat, mener jeg en debat, der for en gangs skyld ikke kun handler om den danske kritik af og harme over grønlændernes og færingernes fangst af sæler og hvaler.