Riksdag
1992-04-01

Herr talman! Jag skall något kommentera den diskussion som har förts tidigare i dag när det gäller Europeiska gemenskapen eller Europeiska unionen. Där lever i dag ungefär 45 miljoner människor i fattigdom, enligt EG:s eget sätt att mäta. Vissa forskare hävdar att andelen fattiga i detta område ökar. Arbetslösheten har stigit i princip under hela 80talet och håller sig nu omkring 10 %. Arbetslösheten slår inte minst hårt mot tidigare starka industriregioner i mellersta England, i Bremenområdet i Västtyskland, i södra Belgien, i Baskien i norra Spanien osv. Borttagandet av handelshinder och tullar gynnar frihandel och ekonomisk tillväxt, som vi nu mäter tillväxt. Men den ekonomiska integrationen för också med sig ökade regionala klyftor och klyftor mellan människor. Den tidigare regionalpolitiken inom EG har inte förmått påverka denna utveckling. För att inte de ökade klyftorna inom området skulle leda till oöverbryggbara motsättningar, har regionalpolitiken efter Enhetsakten skärpts sedan 1987. Trots denna skärpning tycks, enligt tillgänglig statistik, klyftorna ha fortsatt att öka, mätt i genomsnittlig köpkraft per invånare. Det tar förmodligen en viss tid innan även dessa insatser ger resultat.