Riksdag
2014-02-26

Här finns ett stort ansvar som brustit. Fru talman! Den svenska funktionshinderspolitiken är i dag alldeles för passiv. Trots kvarstående problem och orättvisor för personer med funktionsnedsättning kommer inga konkreta förslag från regeringen. Andra frågor prioriteras betydligt högre i regeringens arbete. Det finns en rad frågor som regeringen borde ta itu med snarast och där flera departement och utskott måste involveras. Man måste exempelvis ändra lagstiftningen så att bristande tillgänglighet blir en diskrimineringsgrund. Detta har utretts flera gånger, och ett färdigt utredningsförslag finns. Arbetet måste nu få fart. Den 15 augusti 2013 var det 1 000 dagar sedan remisstiden gick ut för den senaste utredningen, /Bortom fagert tal/. Sedan dess har regeringen kontinuerligt sagt att de bereder frågan. Arbetet har gått i snigelfart, och man har inte alls nått uppsatta mål. Vill man inte, kan man inte eller kommer man inte överens? Aktiva åtgärder måste sättas in för att öka sysselsättningsgraden för personer med funktionsnedsättning. Andelen personer som arbetar är otroligt liten, och den har inte ökat under de borgerliga regeringsåren. Regeringens politik har misslyckats trots allt tal om arbete.