Riksdag
2001-12-06

Våra grundlagar tänjs till det otillåtnas gräns, och JK har varnat. Trots Nicefördragets utomordentligt långtgående konsekvenser för vår demokrati och JK:s betänkligheter har Lagrådet inte tillfrågats. Ingen behöver tvivla på skälen till denna underlåtenhet. EU:s terrorlagstiftning genomförs i dessa dagar på ett sätt som väcker allvarliga farhågor för rättssäkerheten. Ändamålet tycks helga medlen även där. Den enda utstakade väg som kan skönjas är vägen in i skendemokratins värld, en väg som sluttar allt brantare. Med ideliga nya s.k. grundfördrag, som alla har blivit halvmesyrer - om ens det - kan man inte effektivisera beslutsprocessen. Man gör bara ont värre genom att ständigt omdefiniera verksamhetsområden med pelare hit eller dit och förändra maktstrukturer samtidigt som nya unionsmedlemmar ska tas in. Vem hinner då bry sig om vare sig demokrati eller medborgare? Nicefördraget, som utgör det senaste beviset för dessa misslyckanden, höjdes till skyarna av våra politiker. När efter mer än tre veckor man fortfarande inte var överens om vad man sagt sig vara överens om gick det inte längre att dölja vilket fiasko det i själva verket är fråga om.