Poslanecká sněmovna
1998-03-27

Poslanec Andrej Gjurič Vážená paní předsedající ještě se vydýchávám z cesty pospíchal jsem abych to stihl Jste velmi přesná což je v pořádku a sněmovna je velmi prázdná což v pořádku není Trochu mě mrzí že tady není pan kolega Dostál s kterým si v řadě věcí rozumíme a v řadě věcí nerozumíme protože bych právě i pro něj chtěl prohlásit že nepatřím ani k jednomu z oněch táborů které on uvedl a už vůbec ne k táboru nesmiřitelných Celá tato věc není totiž jenom otázkou těchto dnů a není také otázkou jenom nějaké povrchní a laciné liberality S panem předsedou SOHO Hromadou se známe řadu let a vícekrát jsme o tomto problému hovořili Jednou dokonce v Aréně Takže toto je problém který se touto společností vine už léta A dodneška stejně jako tehdy v Aréně kdybych měl vyjádřit svůj postoj tak bych řekl zatím ještě opravdu nevím Myslím si že nevím ne proto protože nechci vědět ale protože ta věc je tak složitá ta pro a proti jsou tak významná že si dovolím s celou věcí velmi souhlasit a sympatizovat ale nevědět zda už teď máme udělat to co právě děláme Domnívám se totiž že celá problematika má dvě roviny Jednu bych nazval z nedostatku jiného termínu emotivně normativní druhou řekněme legislativně praktickou rovinou V té emotivně normativní nemám vůbec žádné problémy A nemám je už léta Nemám žádné předsudky Nemám žádné averze Naprosto chápu požadavek našich homosexuálních občanů a vždycky jsem ho chápal Mám několik známých žen a mužů s homosexuální orientací I s těmi jsem o tom mnohokrát mluvil Vím velice dobře proč by to bylo dobré Na druhé straně si dovedu představit že řada lidí v této emocionálně normativní rovině problémy má Pokud jsou ovšem zákonodárci tak to není tak úplně jejich věc a měli by si přiznat a připustit že s touto apriorní představou k celé věci přistupují Ale nechme tu první rovinu stranou Ta druhá o které se tady hodně mluví ta legislativně praktická skutečně klade řadu otázek Jednak je to otázka kolem osvojení a výchovy dětí o které tady padlo už několik slov Je sice upravována jinou normou resp jinými dvěma normami ale myslím že legitimní je i obava paní kolegyně Fischerové pokud jí nebude legislativně vyvrácena Co se týká oslabení instituce rodiny jako další námitky pak musím říci že si dovedu představit mnoho daleko destruktivnějších vlivů než je registrované partnerství Je to řada obecných postojů k manželství tzv rozvodových mýtů celé společnosti Je to růst svobodného mateřství a monoparentálních pouze mateřských rodin Je to růst výrazného oslabování role otcovství Tady pro mě tento argument oslabení instituce rodiny není nijak zvlášť významný Třetí argument tady také už padl že smlouva kterou toto partnerství vzniká je vlastně pouhou registrací a ničím asi jiným být nemůže a nemá Zde se trochu obávám a rád si o tom s panem předsedou Hromadou ještě pohovořím toho že se tady klade do tohoto institutu příliš mnoho naděje Že je tady určitá zejména u mužských homosexuálních párů větší tendence ke kratším vztahům to je obecně známo Jeden z těch argumentů je že právě proto je třeba udělat registrované partnerství aby tomu už tak nebylo Já mám trochu obavu aby toto nebylo hlouběji zakódováno a aby skutečně nedocházelo jak už řekl kolega Benda k velmi častým a velmi snadným rozvázáním smlouvou protože tam v podstatě o nic jiného nejde Pak je tady řada ještě ne docela verifikovaných souvislostí a důsledků Trochu na ně upozorňuje vláda Ale to jsou věci které by se daly dotáhnout Daleko podstatněji na ně upozornil kolega Benda a kolega Bratinka Můj závěr je bohužel stále stejný když nevím tak je potřeba o tom hovořit Pan kolega Hromada jistě může říci že o tom hovoříme už dost dlouho Ale já jsem si právě teď po vystoupení pana kolegy Bendy uvědomil že ještě asi ne dost hluboce Já jsem to všechno řekl jenom proto aby tady nebylo to černobílé vidění mezi lidmi kteří nechtějí aby naši homosexuální spoluobčané mohli posunout svůj vztah do určité roviny a mezi těmi liberály a odvážnými kteří to chtějí Já si myslím že je tam ještě třetí strana ke které si dovoluji patřit Snažím se o tom co nejvíc dozvědět a pak teprve to rozhodnutí udělat Na druhé straně musím připustit že přijmu obě pro mě možné varianty To znamená vrácení k dopracování a v nejhorším případě propuštění do dalšího čtení protože mám obavu že se nám tady začíná podsouvat toto rozhodnutí jako určitá postojová otázka a to bych nerad Rozhodně bych tedy nebyl pro zamítnutí Děkuji za pozornost