Folketing
1999-05-26

Jeg vil godt sige, at grunden til, at vi ofte kommer til at gentage EU-debatter her i Folketingssalen i forhold til Folketingets Europaudvalg, er jo, at regeringen har gjort en så ihærdig indsats for at holde dørene til Europaudvalget lukkede for offentligheden. Så hvis offentligheden skal have indblik i EU-diskussioner og i forskellige EU-holdninger, er der selvfølgelig kun muligheden for os at bringe debatten herind i Folketingssalen og så tage den i offentligheden, og vi synes alle bør være tilfredse med, at den kommer. Det, jeg gerne vil spørge om, er sådan set en opfølgning på det, jeg sagde før: Hvor går regeringens grænse? Altså det, ministeren svarer på mit spørgsmål om, hvor grænsen går for, hvor meget kulturpolitik der skal føres gennem EU, er et glødende forsvar for, at kulturpolitik er et EU-anliggende, og det, der var mit spørgsmål, var, hvor grænsen går. Jeg er selvfølgelig opmærksom på artikel 151, men det, der er spørgsmålet, er: Hvad er regeringens visioner? Hvad er det, regeringen vil? Og ikke mindst: Hvor mange penge mener regeringen, vi skal bruge på EU-plan på kulturpolitik? Nu taler vi om 1,3 mia. kr., men ministeren taler jo, som om det nærmest er en absolut mindstegrænse, og at det burde være et langt større beløb.