Riksdag
1992-11-11

Gudrun Schyman representerar ett parti som har haft märkvärdigt svårt att bestämma sig i själva huvudfrågan, nämligen att otvetydigt ta ställning i valet mellan demokrati och diktatur. Eftersom Gudrun Schyman sägs tillhöra den del av partiet som bromsar ett sådant ställningstagande, känns det egendomligt att diskutera detaljer innan man har tagit ställning i själva huvudfrågan. Utöver detta, alltså att företrädare för partierna då och då bör påminna om vilket privilegium det är att få leva i ett land som lyckats etablera en fungerande demokrati, skulle jag vilja se förändringar av vårt system och dess funktionssätt i flera avseenden. Jag tänkte kortfattat argumentera längs några linjer. För det första behövs det en självprövning inom partierna. Vi har lovat för mycket. Vi talar ibland för obegripligt. Några har bindningar till mäktiga intressegrupper som gör att deras trovärdighet med fog kan ifrågasättas. Bindningarna till olika kravmaskiner bidrar till att partierna ofta tycks sakna helhetssyn. För det andra behövs det regeländringar som minskar den känsla av avstånd mellan väljare och valda som finns. Dagens riksdag kan sägas vara en kombination av parti- och personval.