Riksdag
1996-06-11

Herr talman! Om Roy Ottosson slår upp den moderata reservationen om utgiftstak och utgiftsområden i betänkandet som diskuteras nu och som är grund för debatten ser han att det framgår att vi justerar ned kostnaderna på de olika utgiftsområdena i de offentliga utgifterna i tillräcklig mån för att dels finansiera de skattesänkningar som vi kommer att föreslå, framför allt i höst, och dessutom den större marginal när det gäller saneringen av offentliga finanser som vi också förespråkar. Det finns nu ingen inteckning av positiva effekter till följd av färre arbetslösa och fler i jobb. Men skall man gå vidare och skapa förutsättningar för ett Sverige som är dynamiskt, där människor kan klara sig själva på sin lön, förutsätter det att man går vidare med skattesänkningar riktade till låg- och medelinkomsttagare. Det måste finansieras krona för krona, men kan naturligtvis bli en följd av att de offentliga utgifterna minskar därför att arbetslöshetsersättning och andra kostnader försvinner och skattebaserna vidgas. Men det är ett andra steg, och kan inte intecknas förrän dessa effekter faktiskt har visat sig. Vi kan inte göra om Erik Åsbrinks experters kalkylfel från skatteomläggningen, då man trodde att överhettningen skulle vara för evigt. Så var det inte. Det var en felaktig analys av de ekonomiska förutsättningarna som låg till grund för den utredningen. Vi har alltså en strikt krona-för-krona-finansiering för vart och ett av våra förslag. Slå gärna upp reservationen, Roy Ottosson, så slipper ni ta den diskussionen med Per Unckel eller med mig.