Riksdag
1993-12-08

Herr talman! Vi skall kanske inte fortsätta diskussionen om just Kalle. Jag fäste mig vid det som Göthe Knutson citerade beträffande narkotikan och tvångsmedicineringen, nämligen att det i propositionen anförs att ''mycket starka skäl krävs för att i RB införa en sådan möjlighet''. Vidare sägs det i betänkandet: ''Enligt departementschefen måste vid en sådan bedömning brottsbekämpande effektivitetshänsyn träda tillbaka.'' Detta uttalande kommer från en departementschef som är moderat. Göthe Knutsson, också moderat, upprepar detta. Kravet på ''starka skäl'' är, tycker jag, med all önskvärd tydlighet uppfyllt. Dagligen kan vi i tidningar -- det förekommer t.o.m. direktreportage i Aktuelltsändningar i TV -- läsa om personer som har fullt med sådana här saker i sina magar. Det medför dock orimliga kostnader att så att säga sitta och vänta på att de här föremålen kommer ut den naturliga vägen. Ibland är det fråga om så mycket narkotika, främst heroin, att det föreligger en hälsorisk. Jag menar alltså att det finns ytterst starka skäl som talar för vad som här föreslagits.