Riksdag
1999-01-20

Det är en läsning som stämmer till eftertanke och självkritik, oavsett om det är så att den hjälpsökande bygger sin upplevelse på överdrivna förväntningar av vad samhället kan göra eller om det är så att välfärdssystemen och myndigheterna faktiskt inte förmår att klara sina uppgifter. Jag är inte förvånad över den bild som ges, eftersom jag har träffat ganska många människor i utsatta situationer - senast för någon vecka sedan på Stadsmissionen här i Stockholm. Och vi har tidigare kunnat ta del av berättelser om hur människor med funktionshinder upplever sig kränkta och diskriminerade. Såväl Socialtjänstkommitténs skrift som Bengt Lindqvists utredningsarbete när det gäller funktionshindrades situation är uppfordrande till oss alla. Det är inga enkla lösningar med några miljoner hit eller dit, systemskifte, privatisering, välgörenhet eller individuella försäkringar som förändrar den bilden. Det är ett stort, svårt och tidskrävande arbete som behövs. Det är uppfordrande på oss alla, på oss som är politiskt förtroendevalda, på socialtjänsten, på sjukvården, på försäkringskassan, på arbetsförmedlingen, osv.