Riksdag
2009-06-12

Jag tror att vi i Sverige, både medborgarna och vi här, har tankeproblem med hur vi nyttjar våra stridskrafter. Insatser som den i Adenviken ska i framtiden inte uppfattas som unika och spektakulära utan snarare ses som en normalitet. Låt våra armé-, flyg- och marinstridskrafter alltid ha en uppgift, och den ska inte alltid behöva vara vikt åt att slåss. Snabbinsatsstyrkor och sammansatta fredsbevarande styrkor men också patrullering, humanitärt bistånd, transporter och evakueringsinsatser bidrar alla till fred och stabilitet i vår omvärld. Det ger övning och svetsar samman våra soldater, sjömän och officerare med deras motsvarigheter i andra länder. Om vi tänker på det sättet närmar vi oss det sätt på vilket våra grannländer och de flesta EU-länder med vilka vi samarbetar egentligen alltid har opererat. Herr talman! Jag vill som avrundning på mitt anförande gå in på ett område som i allra högsta grad hänger ihop med det jag tidigare resonerat kring. Vid sitt tillträde som ny överbefälhavare uttryckte Sverker Göransson vad han ansåg vara den största utmaningen i hans nya ämbete. Det var rekryteringen.