Hrvatski sabor
20181129

Ovo je ipak jedna šira definicija koja omogućava i drugima, dakle svim onim pa i pružateljima usluga gdje ne mora biti samo dijete s teškoćama, dakle s već, sa dijagnozom, dakle netko tko ima rješenje. Mi moramo i zakonom omogućiti i onima koji se nalaze u preventivnim programima recimo, dakle omogućiti širem broju korisnika, jer zašto, zašto ovim zakonom ne doprinijeti sprječavanju nastanka nekih poteškoća, zašto ne doprinijeti prevenciji bilo kakvih nastanka bolesti, zašto ne doprinijeti tome da zapravo radimo na uštedama? Jer znamo da je ulaganje u prevenciju ipak najbolje ulaganje, puno je skuplje, svi koji rade u pomagačkim profesijama sličnim, znaju da je rad na samoj rehabilitaciji ili rad na liječenju daleko skuplji od same prevencije. Ulaganje u prevenciju pogotovo kada je uključeno više osoba u grupnim programima može imati daleko veće učinke na, pa rekli bismo onda i na gospodarstvo pa i na kompletno kvalitetu života ljudi, kompletan dakle i mentalni i status, zdravstveni status svih građana.