Riksdag
2010-02-10

Herr talman! Under tidigare mandatperioder har frågan om reformering av utnämningspolitiken varit ett av borgerlighetens huvudnummer. I betänkande efter betänkande, år efter år har borgerligheten reserverat sig. De har klagat, och de har krävt en reformering av utnämningspolitiken. Inför valet 2006 publicerade de borgerliga partierna rapporten /Att bryta Socialdemokraternas makthegemoni/. Där redogör de för hur reformeringen skulle genomföras när de vunnit valet. Samtliga högre statliga tjänster skulle utannonseras, kravprofiler skulle upprättas – något som redan gjordes. Nomineringskommittéer skulle tillsättas, och utfrågningar skulle genomföras av riksdagens utskott i alla ärenden. Därmed skulle det också bli en total öppenhet kring de aktuella personerna. Den korruption som ansågs råda skulle rensas ut, liksom också de personer som de borgerliga partierna ansåg hade tillsatts på politiska grunder. Det var en hätsk skrift i ett mycket högt tonläge. Efter valet rivstartade den borgerliga regeringen med att utse sina egna. I rask takt utsågs partivänner till uppdrag efter uppdrag. När det var gjort sade den borgerliga regeringen att annonsering skulle bli mer regel än undantag.