Riksdag
1998-11-25

Kvar finns pappan, som nu skall utvisas till Chile. Återigen skiljs barnen från pappa. Polisen sätter honom i en polisbil för vidare transport till Arlanda. Barnen får inte ens säga adjö till honom. I sista sekund på Arlanda, när han står med en fot i planet, lyckas det som av en polisman på plats kallas "gatans parlament" förhindra att pappan skickas till Chile, lämnande sin fru inskriven på psykiatrisk klinik och barnen utan föräldrar. Någon kan säkert ändå tycka att det inte är rimligt att uppta kammarens tid med sådana här berättelser en onsdagskväll i november. Men låt mig då än en gång få påminna om, att om vi inte förmår se de konsekvenser som den förda politiken får för människor är vi inte mycket till politiker. Och vi har inom Vänsterpartiet - det här är ett exempel bland många sett alltför mycket av vad den förda politiken, och inte minst den tillämpade praxisen, har betytt för enskilda människor i form av orättfärdig och många gånger rent omänsklig behandling.