Hrvatski sabor
20051122

Ono što sam želio reći to je da reforme koštaju, da treba novaca za reforme. Zdravstvena reforma će uzeti puno novaca, jer samo rezanjem, restrikcijama i novim nametima na bolesnike nećemo riješiti zdravstvo. Treba novaca i za mirovinsku reformu, jer smo rekli da su razlike između umirovljenika, počinjemo umirovljenički korpus jednostavno međusobno dijeli i tu nam trebaju reforme, a da ne govorim o daljnjim stupovima mirovinskih financijskih transakcija i onda ono osnovno, uprava je poseban projekt koji je Vlada već zaključila sa Svjetskom bankom, koji ćete koliko novaca koštati, jer uprava nije samo kvalitetne plaće, kvalitetan kadar nego je potpuno drukčiji profil ljudi koji će biti okrenuti poduzetnicima i gospodarstvu. Za sve to treba novaca i odgovor je gdje naći novce. Treba ga naći u razvoju, a nije se problem INA-i zadužiti jer ima svoje prihode i može vraćati kredite, ako su projekti INA-e u samo dvije rafinerije 800 milijuna dolara i ako ih trenutno nemaju može se zadužiti. HEP se isto tako može zadužiti i ići energično u izgradnju dvije elektrane, jer ima sredstava kojih se vraća, ne vraća se iz proračuna, ne vraća se iz deficita, jer to je uobičajeno, a sa takvim razvojem otvaramo radna mjesta, zapošljavamo još 30, 40 tisuća stanovnika, a tada je moguće naći novce i u proračunu za rješavanje reformi. Znači govorimo ne idu reforme, jer nema novaca. Kako naći novce samo u odgovornoj razvojnoj politici.