Folketing
2002-01-17

Jeg må endnu en gang bede Venstres ordfører overveje den kendsgerning, at ingen kan få bare en lille smule mere frihed, uden at nogle andre må afgive noget - uden at det begrænser nogle andre. Det kan jo også være aktuelt. Vi er jo enige om, Venstres ordfører og jeg, at vi ønsker mere frihed på arbejdsmarkedet for den enkelte. Det er, fordi vi mener, at situationen er løbet fra den stilling, der har været, hvor man for at opnå noget for sig selv måtte indgå i en solidaritet. Der mener vi så, at tiden er en anden nu, hvor man ikke skal sælge ud af sin personlige frihed på solidaritetens alter. Men det er jo klart, at ingen kan få mere frihed, uden at det går ud over, i det tilfælde, solidariteten. Det er derfor, jeg angriber de dér flotte ord, som Venstre slynger om sig med, frihed og solidaritet. Frihed og solidaritet er faktisk to alen ud af det samme stykke. Forkorter man det ene lidt, så forlænger man det andet og omvendt.