Riksdag
1995-03-22

Fru talman! Det är inte så ofta som det förunnas en att leva mitt i en stillsam men ändå högst påtaglig revolution. Så är dock fallet när det gäller mediesamhällets förändring. Länge var det ett mål för borgerligheten i Sverige att stärka friheten för medierna och att se till att monopolet för radio och för tv avvecklades. Det har också lyckats. Det har inte skett utan ansträngningar. Socialdemokraternas entusiasm var väl i stort sett ganska begränsad. Jag minns hur en gång i tiden på 70-talet socialdemokratiska debattörer framträdde och menade att man nog borde förbjuda paraboler så att man verkligen skulle kunna upprätthålla TV-monopolet. Men det är självfallet inte statens sak att styra mediekonsumtionen i ett fritt och öppet samhälle. Där behövs neutrala konkurrensvillkor. Detta har åstadkommits i rimlig utsträckning när det gäller radio- och TV-området, även om det är betecknande att en av de första åtgärderna från den nye kulturministerns sida var att försöka med en återställare, när hon försökte stoppa utauktionerande av nya radiofrekvenser. Låt mig så gå över till presstödet. Det har sin grund i det s.k.