Riksdag
2003-01-24

Herr talman! Jag vill understryka att mitt uttalande gäller uteslutande som en principiell ståndpunkt, inte som ett uttalande i ett enskilt fall. Jag kan inte fastställa huruvida detta är förhanden. Det som Sermin Özürküt sade sist, om användande av våldtäkt som politiskt medel, som medel att degradera, förödmjuka och förfölja en medmänniska, är just ett kriterium på förföljelse. Det har vi också sett på många andra håll i världen - i Rwanda, i Bosnien och på andra sådana platser. Det ingår i våra uppgifter att se till att lära oss mer om grymhetens natur, om jag får använda det uttrycket. Därför måste vi, hur motbjudande det än kan te sig, föra in detta när vi förbereder vår personal att handskas med de ärenden som de ställs inför. Det är självklart. Det kan hända att vi släpar efter där och att vi understundom förstår av ren erfarenhet hur grymhetens ansikte kan förändra karaktär, och då får vi anpassa vår utbildning till det. Rent principiellt ingår det alltså i de uppgifter som vi har att se till att de människor som arbetar i Migrationsverket och Utlänningsnämnden med att handlägga dessa fruktansvärda ärenden också får de kunskaper som gör dem skickade att fatta bästa möjliga beslut i de ärendena, och med alla de hänsyn som de har att ta som regleras av gällande lagstiftning. Överläggningen var härmed avslutad.