Riksdag
1993-06-07

Herr talman! Vi behandlar i detta betänkande den tredje delen av regeringens reformstrategi när det gäller den högre utbildningen, en reformstrategi som syftar till att stärka både Sveriges konkurrenskraft och den enskilda medborgarens möjligheter. I betänkandet finns också lagförslaget om att högst 11,7 miljarder från avvecklingsstyrelsen -- dvs. de forna löntagarfondspengarna -- skall överföras till högst fem stiftelser. Det är alltså en mycket kraftfull satsning. Tre av dessa, forskningsstiftelserna, debatterades i förra veckan. Jag går inte in på det nu. Det första ledet i strategin för den högre utbildningen är att ge ökad frihet och skapa incitament för utveckling och kvalitet inom statliga universitet och högskolor. Det andra ledet är att besluta om fasta och entydiga regler för relationerna mellan staten och fristående universitet och högskolor. Examensrätten för vissa fria högskolor prövas just nu, och besked kommer inom kort. Det tredje är således ett förändrat, ickestatligt, huvudmannaskap för vissa universitet och högskolor där statsmaktens rätt att ensidigt styra ersätts med en relation grundad på avtal. Det är en vitaliserande strategi. Den medför en frigörelse som stimulerar initiativ, förändringsarbete och profilering.