Riksdag
1999-12-06

Fru talman! Fattigdomen i världen är möjlig att utrota. Den ojämlika och orättvisa fördelningen av livsmedel, teknik och kunskap leder till en enorm rikedom hos stora företag och en del privatpersoner, samtidigt som miljarder människor lever i extrem fattigdom och svält. Det internationella kapitalets kontroll över råvaror i stora delar av världen leder till att de fattiga länderna inte har möjlighet att tillgodogöra sig sina rikedomar. Den rika världens livsstil, som inbegriper handel, investeringar, konsumtion, koloniala och imperialistiska maktanspråk, leder till stora problem. I dess spår ser vi torka, skogsskövling, grundvattenbrist, miljökatastrofer, snabb urbanisering, maktlöshet, etniska konflikter och socialt sönderfall. De stora hoten mot demokrati, mänskliga rättigheter och rättvis fördelning av resurserna finns latenta i det samhällssystem som inte ser de mänskliga behovens uppfyllande som ett mål utan i stället syftar till vinstmaximering för privata ägare. De stora förlorarna är barnen i den fattiga delen av världen, som förvägras sina grundläggande rättigheter. Såväl bland fattiga som bland rika ser vi stora könsskillnader. Kvinnor är generellt sett mycket fattigare än män. Därför måste en solidarisk politik utformas på alla områden.