Riksdag
1996-11-07

Fru talman! Jag tror att mina inlägg under eftermiddagen har visat att jag har full förståelse för att det är realpolitik det handlar om även i FN. De frågor jag ställer handlar inte om värdighet, utan varför vi skall sitta i säkerhetsrådet. Anledningen till att vi skall sitta med är naturligtvis att vi skall uträtta någonting. Vi skall med vår närvaro påverka och förändra. Då kan det inte vara någon tillgång att få med ett land som i alla fall under 90-talet i allt väsentligt bara har anpassat sig till vad de stora, som också är de dominerande i säkerhetsrådet, har bestämt i olika sammanhang och följsamt avvaktat vad de har kommit fram till. Utrikesministern lät i sitt senaste inlägg påskina att det inte går att tjurrusa. Det kan vara kontraproduktivt. Jag har inte hört någon någonstans ute i världen som har uppfattat att den svenska regeringen de senaste 20 åren har tjurrusat långt före alla andra när det gäller att påverka och förändra utvecklingen i Östtimor.