Riksdag
2007-12-10

Herr talman! Precis som jag sade i mitt inledningsanförande fick vi från Gunnar Axén höra väldigt mycket prat om allting utom det som vi faktiskt har att besluta om. Här talades om ramar för reformer, men det finns inga skarpa förslag. Ni har inte infört någon rehabiliteringsgaranti. Ni har inte satsat på företagshälsovården. Den sjukvårdsmiljard som finns införde vi däremot. Man talar om den största rehabiliteringssatsningen någonsin. Rehabgarantin är 3,4 miljarder. Bara sjukvårdsmiljarden var 3 miljarder friska pengar under vår tid. Man ska vara försiktig med att ta sådana stora ord i sin mun. Jag funderar på varför det är så angeläget för Moderaterna och för alliansens företrädare att inte berätta om besparingarna. Jag tycker att LiseLottes fråga var befogad. Varför är det, med de överskott som finns i statsfinanserna och med de överskott som finns i sjukförsäkringen, så angeläget att göra sjuka människor fattigare? Vad är poängen med att så ivrigt arbeta för att sänka ersättningarna? Gunnar Axén talar ofta och väl om ökad försäkringsmässighet och citerar Anna Hedborgs olika promemorior.