Riksdag
1991-05-02

Herr talman! Man kan fråga sig hur långt en minister kan gå när det gäller att erkänna ett fel eller ett misstag. Biståndsministern har inte här i dag tillstått att man har gått ifrån enprocentsmålet. Men biståndsministern har i alla fall gått så långt att hon har sagt att det som nu föreslås inte är särskilt ärorikt; det var så biståndsministerns ord föll när hon skulle sätta något slags epitet på det förfarande med en miljard av biståndspengarna som vi talade om. ''Inte särskilt ärorikt''. Det är det förvisso inte! Jag tar det som ett erkännande av biståndsministern att hon hade velat göra någonting annat, men till detta är hon nu nödd och tvungen. Det är klart att det då inte är lätt att försvara det -- det är en sjuk sak. Nu tvekar inte biståndsministern heller när det gäller att fortsätta rulla de här miljonerna, t.ex. till Östeuropa, inom enprocentsramen. Jag hade den uppfattningen att detta var -- jag har för mig att det sades i biståndsdebatten för ett år sedan -- en engångsföreteelse.