Riksdag
1996-12-13

Att i stället behålla det som i dag enbart är godtagbart håller inte. Endast det bästa är gott nog. Endast det bästa kan utvecklas. Kostnader spelar naturligtvis en mycket stor roll, speciellt då ramar har skurits ned. En rationell förbandsproduktion och ett effektivt utnyttjande av de samlade försvarsresurserna är då givetvis av särskild vikt, sett över en längre tidsperiod. Investeringsbehovet inom den närmaste 5-10-årsperioden är i Ystad försumbart, till skillnad från läget på andra håll. Drifts- och utbildningskostnaderna för luftvärnssoldaterna är där lägst i landet. Mark för utbildning och övning finns i tillräcklig omfattning och är den bästa i landet. Att sammanläggningar i samma garnisonsort skulle skapa särskilt goda förutsättningar för bra förbandsproduktion, något som ofta framhålls, är ett helt obevisat påstående. Vad som däremot är säkert är att tiden går åt till ett evigt sammanträdande för att nödigt fördela otillräckliga resurser. Garnisonen i Ystad och Revinge har däremot inte dessa nackdelar. När ÖB gjorde sina överväganden om vilka fredsförband som skulle vara kvar tog han stor hänsyn till resultatet i den s.k. Leva-vidare-kalkylen.