Riksdag
1996-04-16

Fru talman! Får jag först erkänna att jag inte har läst Das Kapital av Karl Marx. Jag gjorde faktiskt ett försök att göra det. Men, ärligt talat, var det språk som den där tyske filosofiprofessorn skrev på så förbaskat krångligt att jag gav upp efter ett tag. Jag måste säga att Ernst Wigforss texter är oändligt mycket mer njutbara och aktuella. När det gäller att binda sig vid masten uppfattar jag det på följande sätt: Jag är fortfarande bunden vid masten, skuld- och underskottsmasten, och har praktiskt taget ingen handlingsfrihet alls att göra något som är viktigt och roligt. Vad det nu handlar om är att försöka ta sig loss från skuld- och underskottsfjättrarna för att skapa handlingsfrihet för den ekonomiska politiken och för politiken över huvud taget i framtiden. Jag tror att detta är inom räckhåll, men vi måste fullfölja detta arbete. Om vi gör det med framgång får vi betydligt angenämare problem att brottas med i denna kammare och på andra håll. Tänk att kunna föra en diskussion igen i framtiden om vad vi skall använda våra växande resurser till? Skall vi använda dem till utgiftskrävande reformer? Skall vi använda dem till skattesänkningar? Skall vi använda dem till minskad arbetstid? Det är prioriteringar som skall göras så småningom. Men först skall vi skapa de ekonomiska förutsättningarna för detta. Och vi är ännu inte där.