Riksdag
2003-11-24

Där har kommunerna ett jättestort ansvar. Vi måste också se lärlingsplatser på folkhögskolor och studieförbund som ett sätt att slussa in fler ungdomar i arbete. Där är utbildningspolitiken det stora sjoket. Sedan har vi arbetsmarknadspolitiken. Det finns olika orsaker till att ungdomar hamnar i sådana åtgärder. Det finns de som är målmedvetna men som kanske inte riktigt hittar rätt i det liv som öppnas för dem. Det finns de som är osäkra på vad de vill göra, och det finns de som är passiva och som man måste jaga lite och hålla ögonen på. Här krävs olika åtgärder beroende på vad det är för typ av ungdomar. Men det viktigaste är att följa upp och verkligen inte släppa de här ungdomarna som står längst bort. Framför allt måste vi agera så tidigt som möjligt, se signalerna tidigt så att vi inte får den utveckling man fick i England, i Manchester, där en del ungdomar permanent hamnade utanför samhället, med dåliga följder för dem själva men också för samhällsekonomin.