Riksdag
2014-04-28

Herr talman! Den fråga vi nu diskuterar är komplicerad på många olika sätt. Det är en rad intressen som står emot varandra. Å ena sidan har vi den enskilde yrkesutövarens känsla för att vilja utföra det som han eller hon tycker är rätt och riktigt och står i överensstämmelse med de egna värderingarna. Å andra sidan finns den rättighet som följer av den lagstiftning vi har på hälso- och sjukvårdens område, om att vården ska bedrivas på ett visst sätt och utföras i vissa former. Den rätten till vård hör till den svenska lagstiftningen, och så vitt jag vet finns det bred enighet om detta. För min del – Julia Kronlid får gärna säga emot om hon har en annan uppfattning – är samvetsfrihet en rätt för dig, mig och alla andra att hysa vilka uppfattningar vi vill och att följa vårt samvetes inre röst. En samvetsklausul är däremot något annat. Det är en rätt att avstå från vissa handlingar eller utföra vissa handlingar som är i överensstämmelse med det egna samvetet, och det är lagfäst.