Riksdag
1996-05-02

Kommunerna efterfrågar, förutom ökad flexibilitet från Arbetsmarknadsverkets sida, också en möjlighet att använda arbetslöshetskassornas medel så att de arbetslösa kan vara aktiva i någon åtgärd under arbetslöshetstiden. Detta tangerar den s.k. Östgötamodellen, som innebär att medel ställs till förfogande så att kommuner och landsting kan skriva avtal med länsarbetsnämnderna om kompetensutveckling och utbildning i stället för avskedanden ut i öppen arbetslöshet. Kommunförbundet, och tidigare Kommunalarbetarförbundet, har i rapporter redogjort för pessimistiska prognoser avseende hur många kommunala jobb som försvinner fram till sekelskiftet. Det är uppenbarligen en ekonomisk förlust för såväl kommunerna som staten att öka på arbetslöshetsköerna med personer från dessa sektorer. Dessutom är det ett slöseri med mänskliga resurser. Från kristdemokraternas sida vidhåller vi uppfattningen att länsarbetsnämnderna skall kunna sluta avtal om kompetenshöjning och utbildning för personal inom kommuner och landsting, som annars skulle stå helt arbetslösa. Därför yrkar jag också bifall till reservation 10. Det är helt nödvändigt att få ökad flexibilitet vad gäller de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Beslutsfattandet om vilken åtgärd som är bäst måste kunna fattas på den lokala nivån.