Riksdag
2014-04-01

Arbetslösa har vittnat om att det mer upplevs som en kontrollstation än som hjälp att få jobb. Arbetsförmedlingen kontrollerar självklart att man söker jobb, men man ska också infinna sig vid olika tider, och det uppfattas som ett sätt att helt enkelt visa vem det är som bestämmer. Det har inte upplevts positivt av de arbetslösa, och arbetsförmedlarna vittnar inte heller om att de tycker att det är positivt. På en arbetsförmedling på en ort med hög arbetslöshet hade en anställd helt övergått till administration, för det är så många papper att administrera. Hon träffade inte arbetslösa alls. Sedan fanns det såklart andra som träffade de arbetslösa, men man kunde se en tydlig tendens: ju högre arbetslöshet, desto färre personliga möten. Mötena blir kortare, och man får mer gruppmöten och drop-in-möten. Man kan dessutom se att arbetsförmedlarnas tid inte bara upptas av många arbetslösa utan även av administration. Nu måste ju de arbetslösa lämna in aktivitetsrapporter varje månad, och allt detta ska administreras. Systemet bygger på kvantitet, inte kvalitet.