Narodna skupština
20051024

Fabriku kazne simbolično – 3.500, direktora oslobodi odgovornosti sudija za prekršaje i radnicima se ne daje povratna informacija o čemu se radi. Veoma su loši uslovi rada, bili i ostali. Niska cena rada. Ništa se ne ulaže u zaštitu životne sredine i u pogledu sredstava zaštite na radu. Uvidom na licu mesta, a može se i veštačenjem obimne medicinske dokumentacije za jedan veliki broj radnika, a radi se o 80 mladih žena koje su počele sa 18-19 godina da rade. U 25-26 postale su invalidi rada. Nečije majke, nečije sestre, nečije ćerke ostale su invalidi rada u najboljim godinama života. Neke su uspele da se udaju, formiraju porodice, neke nisu mogle ni da rode posle određenog broja godina rada u toj fabrici i oštećenja, ne samo nervnih oštećenja, nego i jetre, želuca itd. Lekari su najčešće konstatovati alergiju na nepoznato, umesto trovanja opasnim materijama. Dešavalo se da iz fabrike sanitet odnese radnika, redovne su infuzije primane, medicina rada ne reaguje, direktor naredi da mora da se zaključi bolovanje, smanjuje se broj odsustva sa rada. Sprovodi se jedna žestoka tortura.