Folketing
1999-05-25

Der er et gammelt ord, der siger, at når man er nødt til at hæve stemmen, er det, fordi man er blevet ramt. Det skal jeg ikke kommentere nærmere. Fru Birthe Rønn Hornbech sagde om dagsordenens punkt 18 om ændringer af forretningsordenen, at det var slutstenen på et langt arbejde i Folketinget, og det er jeg ikke uenig med fru Birthe Rønn Hornbech i. Men jeg kritiserede ikke punkt 18 for at være lovsjusk; jeg sagde bare, at det var lidt pudsigt, at der bliver sagt det om det ene forslag og ikke om det andet, og fru Birthe Rønn Hornbech vil altså ikke se, at det forslag, vi har her, er slutstenen på et langt arbejde. Det er en domstolsreform, der blev gennemført for Danmarks vedkommende før sidste sommerferie efter et meget, meget grundigt arbejde, og som - og det er fru Birthe Rønn Hornbech udmærket vidende om - sidste sommer blev forelagt de færøske og de grønlandske myndigheder. Fru Birthe Rønn Hornbech kender hele historien, og jeg går ikke ud fra, at fru Birthe Rønn Hornbech ønsker at lave om på tingene i forhold til det, der er vedtaget af de demokratiske forsamlinger de to pågældende steder. Det er vores opgave, når der er sagt ja fra færøsk og grønlandsk side, at sige, at så gennemfører vi det, og det er ren og tung demonstration, når fru Birthe Rønn Hornbech går herop og taler om lovsjusk.