Narodna skupština
20040708

Gospodine predsedniče, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, sasvim kratko - pokušavao sam nešto što može da se osporava sa stanovišta samog duha i principa koji se nalaze u ovom zakonu, probao sam da sa stanovišta potreba jedne posebne grupe mladih ljudi definišem amandman i da ga pred vama izložim, dam argumente i da zamolim za vašu podršku. To je jedno veoma delikatno pitanje. Dozvolite mi da još jednom kažem samo nekoliko rečenica o tome. Deca bez roditelja, ako su im pri tom roditelji poljoprivredni proizvođači, bez obzira na veličinu imanja, imaju teške i posebne probleme tokom života i školovanja. U ovom zakonu postoji jedan član kojim se kaže da je pola hektara limit da bi neko ostvario bilo koje pravo i slično. Još jednom vas podsećam, i molim, ne postoji porodica u Srbiji čiji je hranilac umro, iza koga su ostala deca, a koja je u stanju da u narednih 15 godina održi makar status kvo. To je nemoguće. Moj amandman ide ka tome da ova deca, dok su u procesu redovnog školovanja, dobiju materijalno obezbeđenje.