Hrvatski sabor
20050323

To su slučajevi kada je podnositelj prijave dao netočne ili neistinite podatke, ali isto tako i slučajevi kada podnositelj prijave ima prijavljeno prebivalište u drugoj državi, a istovremeno ima prijavljeno prebivalište i u Republici Hrvatskoj kao i kada je trajno iselio iz Republike Hrvatske. U svim slučajevima predviđeno je da se vodi upravni postupak. E sada članak 2. govori o tome tko sve može podnijeti zahtjev za pokretanje postupka za brisanje iz evidencije o prebivalištu pa se kaže da to može biti tijelo državne uprave, tijelo jedinica lokalne samouprave te druga pravna ili fizička osoba ako imaju saznanja da prijavljena osoba stvarno ne prebiva na prijavljenoj adresi. Sve je to dobro zamišljeno, ali mi nije jasno kako će to u praksi funkcionirati, tko će na sebe preuzeti obavezu da u svojoj sredini počne provjeravati da li stanje na papiru odgovara i stvarnom stanju kada su naravno u pitanju prijavljena prebivališta. Za taj postupak nije dovoljno da ministar unutarnjih poslova propiše obrazac prijave i odjave prebivališta, prijave boravišta i promjene adrese stanovanja. Ovaj zakon je neupitno jedan korak dalje.