Narodna skupština
20050208

Dame i gospodo narodni poslanici, član 179. je ništa drugo nego malo preformulisan član 101. sada aktuelnog, postojećeg zakona. Sve priče u obrazloženju prilikom predlaganja ovog teksta, da je to bolje u odnosu na ranija rešenja, pa u kontekstu povezan sa članom 188, da je poslodavac dužan pisanim putem da upozori na razloge zbog čega se zaposlenom daje otkaz, to je postojalo i u ranijem zakonu, ništa nije novo osim onog roka od pet dana, da zaposleni na koga se odnosi upozorenje može da prigovori poslodavcu. Ne znam šta se time dobija. Priče koliko je to revolucionarno dostignuće, koliko je to bolje, koliko su tu zaštićena prava, nemaju nikakvog osnova. Bila je prilika da se u članovima 179, 180. do 183. eventualno interveniše u smislu zaštite invalida rada. Pošto to nije urađeno u ova tri člana, u članu 101. predloženog teksta zakona invalidi rada kao kategorija nisu ničim zaštićeni. To je samo prazna priča. Poslodavac mora obezbediti odgovarajući posao invalidu rada sa preostalom radnom sposobnošću.