Hrvatski sabor
20050715

Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kada neko društvo bilo koji svoj problem riješi dogovorom zainteresiranih strana, a pogotovo ako se problem riješi konsenzusom svih onda takvo riješenje treba snažno pozdraviti i podržati kao jedan izraz civilizacijskog, demokratskog načina rješavanja problema. To je kod ovog Zakona klasičan slučaj. Moramo se međutim podsjetiti kako je do problema došlo. Kada je nastao dug? U razdoblju između 1993. i 1998. godine kada mirovine nisu usklađivane prema tada važećem Zakonu. Nisu usklađivane jer je trebao novac u Proračun između ostalog i za obranu zemlje. Mogao se možda taj novac sada uzeti i negdje drugdje. Mogao se uzeti istom stasalim tajkunima, kojekakvim ratnim profiterima, pretvorbenjacima sviju vrsta i fela. Nije. Njih se ostavilo na miru. Uzeo se umirovljenicima jer oni su bili najlakši plijen. Nemoguće je u potpunosti ispraviti svaku nepravdu. Nemoguće je potpuno pravedno nadoknaditi svaku štetu i tu se potpuno slažem sa doktorom Hebrangom. Kako nekome vratiti život izgubljen u ratu, kako nekoga obeštetiti za trajno narušeno zdravlje, za izgubljenu nogu, za izgubljenu ruku.