Hrvatski sabor
20150922

Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolega Đuroviću, onako nostalgično ste zapravo govorili da ste prije 35 godina bili u tim područjima i zapravo vidjeli koliko je taj zabiokovski kraj jedan surovi kraj, istina. On jest surov kraj, ali kraj koji ima svoju dušu i on je recimo za mene oaza mira. Ja dolazim iz tog kraja, tu živim, znam kroz što sve prolaze ti ljudi, na koji način, ali uvjeren sam i da će taj dio Hrvatske zapravo bez obzira na jednu demografsku opustjelost zatvorenoj školi ići k svome razvoju tom kraju. I taj kraj treba biti zapravo i interes Hrvatske države pogotovo što je taj kraj dijelom i uz granicu Republike Hrvatske, pa to je i od značaja Hrvatskoj i uz prave, pametne projekte, održive projekte i taj kraj se može revitalizirati. Ja znam da će to ići teško, ali sam optimist i uvjeren sam da će se to dogoditi. Zato i ljudi, građani s toga područja zapravo žele državu ne kao maćehu već kao majku koja će ih zapravo suportirati u svim onim projektima za koji se oni natječu u Republici Hrvatskoj pod istim onim uvjetima kojima je to omogućeno i onima koji su u urbanijim sredinama bez ikakve prednosti pred njima. Na žalost oni na to čekaju već četiri godine i šteta je što mnogi od tih projekata zapravo nisu prošli, nisu zaživjeli što bi sigurno i siguran sam pomoglo tome kraju.