Folketing
2007-10-04

Uanset hvad man kalder det, er det jo en diskussion, som man må have uanset på hvilket niveau, om, hvad det er for nogle fysiske rammer, man synes er de rigtige og de rimelige, og det er jo diskussioner, som vi har haft i mange forskellige regier. Det krav, vi har om maks. 28 børn i klasserne, er jo et meget godt eksempel på den type krav, som sætter rammen for medarbejdernes faglighed og det engagement, de kan udvise i deres arbejde. Derfor skulle man måske vende diskussionen om i stedet for og også spørge ind i VKO-flertallet: Hvordan håndterer vi diskussionen om forholdet mellem statsstyring og mere lokalt styre? For så vidt jeg husker, er det undervisningsministeren - som desværre er gået - som mener, at hvis ikke skolerne gør det ordentligt, kan de blive statsskoler. Så er det den konservative formand, som mener, at hvis ikke regionerne gør det ordentligt, kan sygehusene blive statssygehuse. Så er det hr. Kristian Thulesen Dahl, som har en meget, meget stærk appetit på statsstyring i det hele taget. Derfor kan vi jo egentlig have interessante, åbne diskussioner om balancen mellem, hvad vi skal fastsætte nationalt, og hvad der skal fastsættes lokalt, og jeg troede egentlig, det var det, forhandlingerne gik ud på, for jeg troede, at det var forhandlinger, vi skulle have, og ikke bare, at vi skulle afkræves tilslutning til regeringens forslag, som jo i meget vid udstrækning indholdsmæssigt ligner det, som også andre er optagede af.