Poslanecká sněmovna
2005-02-09

Poslankyně Alena Páralová Děkuji pane místopředsedo Podle navrhovaného znění by vlastně rozšířily kolektivní smlouvu vyššího stupně soukromoprávní subjekty na soukromoprávní subjekty Jestliže dříve mohl zaměstnavatel na kterého se měla rozšířit kolektivní smlouva vyššího stupně alespoň Ministerstvu práce a sociálních věcí uvést argumenty které mohly převážit a kolektivní smlouva vyššího stupně na něj nebyla rozšířena podle nového návrhu by takovou možnost neměl PČR PS 2002 2006 41 schůze část 68 9 2 2005 Prostě by se mu oznámilo ve Sbírce zákonů že pro něj platí nějaká kolektivní smlouva vyššího stupně a hotovo Za třetí V 7 odst 9 návrhu se píše o tom že Ministerstvo práce a sociálních věcí sdělí smluvním stranám že za určitých podmínek se žádosti o rozšíření závaznosti vyšších kolektivních smluv nevyhovuje I zde platí že právní charakter takového rozhodnutí je naprosto nejasný Je to správní rozhodnutí které podléhá správnímu soudnictví Jedním z argumentů které jsou uvedeny v předkládací zprávě k zákonu je to že problematiku rozšiřování kolektivních smluv vyššího stupně sice komunitární právo ani mezinárodní smlouvy neupravují ale je to považováno zřejmě odbory za opatření státu podporující kolektivní vyjednávání ve smyslu úmluvy Mezinárodní organizace práce č 98 Navrhovanou úpravou se ale zcela smazává princip kolektivního vyjednávání totiž to že strany kolektivní smlouvy vyššího stupně jednají o úpravě určitých podmínek práce a mezd Za čtvrté Pokud se předkládací zpráva odvolává na nález Ústavního soudu je třeba vidět to že zmíněný nález je kompromisem velmi nepřehledně odůvodněným Mám na mysli nález Ústavního soudu pod spisovou značkou ÚS40 02 V odůvodnění se odráží obava z údajného narušení sociálního smíru aniž by se odůvodnilo jak a proč mohl být sociální smír narušen když by se kolektivní smlouvy vyššího stupně nerozšiřovaly na další zaměstnavatele Navíc je argumentace více politická a nikoliv právní Pokud jde o údajné principy na nichž by měla právní úprava být budována Ústavní soud se zabýval především postavením Svazu zaměstnavatelů a problematice odborů zejména reprezentativnosti se vyhnul Jeho tvrzení že prioritu veřejného statku před právem vlastnickým nutno ale podmínit podmínkou legitimity reprezentativnosti v systému kolektivního vyjednávání tudíž relevancí podílu kontrahentů na trhu v daném oboru se dá vysvětlit velmi různě Podle čeho určit podíl kontrahentů na trhu A týká se to jen zaměstnavatelů Reálnost fungování mechanismu kolektivního vyjednávání je podle Ústavního soudu dána akceptací výsledků sociálního vyjednávání ze strany státu a to za určitých podmínek v českém právu obsažených např v 4 zákona o kolektivním vyjednávání to je přiřazením kvality pramenů práva normativnímu obsahu kolektivních smluv z nichž pak plynou nároky uplatnitelné i soudní cestou To je obecné konstatování nikoliv princip pro budoucí právní úpravu Ústavní soud ovšem v odůvodnění nálezu také mimo jiné uvedl že je třeba zachovat maxima pro normotvůrce extenzi působnosti kolektivní smlouvy přijmout toliko mimořádně v odůvodněných případech veřejného zájmu Za takovou maximu se nedá považovat to že strany kolektivní smlouvy vyššího stupně oznámí Ministerstvu práce a sociálních věcí že vyšší kolektivní smlouvu rozšiřují Pokud bude tento návrh zákona ohrožující svobody a práva občanů České republiky garantované ústavou schválen poslanci Občanské demokratické strany zopakují svou stížnost Dávám návrh na zamítnutí tohoto tisku a děkuji vám za pozornost