Riksdag
2004-04-28

Fru talman! De stipendier, bidrag och stöd som delas ut är inte till enbart för att klara försörjningen utan också för att underlätta en utveckling. Konstnären måste ju utvecklas i sin konstnärsroll. Man behöver kunna ägna sig åt det på heltid – detta i stället för att ha det som det är i dag då de allra flesta konstnärer har så kallade brödjobb vid sidan om. Dessa brödjobb ger en större del av inkomsten än själva konstnärskapet. När det gäller att stimulera marknaden är något som konstnärerna väldigt mycket tycker om den så kallade riktlinjen på 1 %. 1 % av byggkostnaderna ska avsättas till konstnärlig utsmyckning. Det ger konstnärerna direkt arbete utan några som helst mellanhänder att tala om. Statens konstråd är förvisso också involverat med projektledare, men väldigt mycket går direkt till konstnärerna. Beträffande den fråga som Anna Lindgren ställde till Marita Ulvskog om konstnärerna och trygghetssystemen och även om pensionerna svarade kulturministern att det ska behandlas skyndsamt. Pensionsfrågan är väldigt komplex – det här kostar väldigt mycket pengar – så detta måste det vridas och vändas mycket på. Men inte heller de förslag och överväganden som kommit upp i Forsmans utredning /Konstnärerna och trygghetssystemen /är lätta när det gäller regeländringar. Vissa saker kan man sätta i gång med och göra på en gång, medan andra saker tar längre tid. Jag förstår alltså att ministern inte kunde säga exakt när en skrivelse eller en proposition kommer. Föredrogs kulturutskottets betänkande 2003/04:KrU8 Konstnärsfrågor. Överläggningen var härmed avslutad.