Narodna skupština
20121211

Upravo je naveden primer koji govori u prilog onoga što i mi želimo reći. Taj primer ilustruje da članstvo u nekoj političkoj organizaciji ni na koji način ne dezavuiše nečiju stručnost. Pitanje nezavisnosti je pitanje integriteta. Možemo govoriti o nezavisnim ličnostima, ne na osnovu poznavanja faktičkog stanja u pogledu njihovih potpisa u evidencionim knjigama ove ili one partije, nego na osnovu njihove konsekventnosti i intelektualne hrabrosti, spremnosti da u javnosti govore, kad je kritično i opasno, ono što je objektivno i društveno relevantno. To je stvarni smisao nezavisnosti. Ničeg rđavog nema u pripadnosti nekoj političkoj partiji. Ono se u strogom političkom smislu i ne razlikuje od navijanja. Voleo bih da svi građani sa pravom glasa imaju što prisniji odnos sa političkim partijama za koje glasaju. U tome ne bi bilo ničeg ružnog, ni opasnog po građansko društvo u Srbiji, ali graditi kriterijume integriteta pojedinca je ono što je opšti interes. Nemojmo apriori proklamovati da je to nespojivo sa političkom orijentacijom. Apolitičnost, slepilo za političke boje je mnogo veća društvena opasnost. Ne treba podsticati tu vrstu indiferentnosti u građanskoj javnosti Srbije. Kako razumeti kategoriju nezavisnosti? Ona ne mora biti nužno skopčana sa proverom partijske knjižice, baš kao što bi zaista teško bilo ili bar bismo morali računati sa nekim integritetom onog ko daje izjavu bez ikakve mogućnosti praktično da proverimo ikada da li nas je obmanuo.