Riksdag
1994-10-19

Organisationen skall gynna medlemsländernas intressen i konstellationen Nordamerika, Europa och Asien, där vi kan förvänta oss att en stor del av industriproduktionen och den ekonomiska aktiviteten kommer att finnas under överskådlig tid. Europeiska unionen är inget instrument för att utjämna skillnader mellan rika och fattiga länder. Den motsättningen har alltid lett till väpnade konflikter. Den behöver inte nödvändigtvis göra det, men om vi underlåter att på allvar ta itu med de ökade skillnaderna, så ökar risken för väpnade konflikter. Det är helt klart att miljöhänsynen är underordnade målen om fri rörlighet och ekonomisk tillväxt. En stor del av besluten i miljöfrågor tas under artiklar som handlar om varors fria rörlighet. Den inre marknadens tillväxtmodell med en gigantisk strukturrationalisering, centralisering av produktionen och drastiskt ökade transportbehov leder i sig till ökad miljöförstöring. EU:s jordbrukspolitik leder utvecklingen åt fel håll. Subventionerna ökar. Byråkrati och oöverskådliga regelverk återkommer, och utvecklingen av ett mer ekologiskt inriktat jordbruk försvåras delvis. Specialisering av produktionen blir nödvändig, och det leder till ökade transporter och till en distributionsapparat som tar en allt större del av produkternas värde.