Riksdag
1996-12-18

Fru talman! Landstingen är, som jag uppfattar saken, ett decentraliserat system. Vi lägger ut ansvaret över hela landet. Man kan ta hänsyn till olika lokala förutsättningar, olika sjukdomsbilder. De är demokratiskt styrda, och allmänheten har insyn. Jag tror att det är ett bra system. Vad jag förstår förespråkar Leif Carlson en mer centraliserad lösning, kanske en återgång till det gamla systemet där en medicinalstyrelse, en socialstyrelse och försäkringskassor skulle hålla i trådarna och där läkarna hade mycket stor frihet. Det fanns inget kostnadsansvar, man kunde bara dra pengarna på försäkringskassorna. Jag tror inte att det är ett bra system. När man säger att man skall skrota landstingen måste man ju ha något att ersätta dem med, och då måste det bli något slags regelverk och central kontroll. Leif Carlson nämnde att landstingen sysslar med andra saker. Det är ungefär 20 % av pengarna som går till det - ungefär 80 % går till sjukvården. Men det är ju vi själva här i riksdagen som har lagt på landstingen ett lagligt ansvar att ta hand på kulturpolitiken och trafiken på regional nivå. Landstingen är ju vårt enda regionala organ. Jag tycker alltså att skallet på landstingen är ganska onyanserat. I Sverige har vi en erkänt kostnadseffektiv sjukvård om vi jämför med nästan vilket annat land som helst. Jag litar på landstingen!