Riksdag
1995-05-18

Herr talman! Som jag påpekade i mitt anförande har universitet och högskolor som bedriver forskning och undervisning mycket stora problem. Det gäller t.ex. balansen mellan tillämpad forskning och grundforskning, som utgör ett mycket allvarligt problem. Näringslivet och den offentliga sektorn i Sverige behöver hög kvalitet i den tillämpade forskningen och i grundforskningen, och forskarutbildningen klarar inte av detta. Jag skall inte upprepa de problem som jag tog upp tidigare. Jag kan bara nämna de yngre forskarnas situation. De saknar totalt forskningsmedel för sin verksamhet. De är helt uppbundna och beroende av handledarna. Vi har den helt omöjliga tjänstestrukturen, som är unik internationellt sett. Vi saknar rörlighet genom att vi har livstidstjänster på alla viktiga poster vid universiteten. Det gör att ungdomar och kvinnor inte kommer in vid universiteten, och vi får ingen rörlighet. Vi har naturligtvis också hindren för den tvärvetenskapliga verksamheten, som är så oerhört viktig både på forskningsrådssidan och inom universiteten, där fakulteterna är ett stort hinder. Nu säger Bengt Silfverstrand att man tar initiativ. Om budgetpropositionen såg ut som Bengt Silfverstrand låter vore det bra. Men inget initiativ alls finns på de här punkterna i budgetpropositionen. Det är förvånande. Jag ställer frågan: Varför finns inte de här stora problemen behandlade i budgetpropositionen?