Poslanecká sněmovna
1994-11-02

Poslankyně Gerta Mazalová Vážený pane předsedající vážený pane ministře vážené kolegyně a kolegové dnes je nám předkládán návrh zákona který se alespoň částečně snaží odčinit historické bezpráví spáchané na obětech nacistické perzekuce Všichni nebo téměř všichni cítíme nutnost a naléhavost řešení tohoto problému Také ale víme že je nemožné zmírnit cestou tohoto návrhu zákona veškeré utrpení které naší republice způsobila nacistická perzekuce Je smutné že toto jak to zde včera zaznělo humanitární gesto musí činit ten kdo je vlastně postižen tedy Česká republika Pan ministr zde včera řekl že k odškodnění nedošlo ačkoliv byl požadavek České republiky opakovaně vznášen Zaznělo zde také quot že Česká republika skutečně nemůže z finančních důvodů realizovat pomoc obětem nacistické perzekuce quot tedy takovou pomoc jaká by byla spravedlivá a dostačující Já se to snažím pochopit ačkoliv mi to připadá vzhledem k prožitému utrpení těchto lidí nespravedlivé Co je ale nad všechno chápání je naprostá netečnost a lhostejnost státu dluhujícího státu který chce s námi jak všude prezentuje vést dialog žít v přátelském porozumění a shodě Jistě všichni si přejeme totéž a uvítáme soužití se sousedem který projeví dobrou vůli být skutečně dobrým sousedem a partnerem Abychom však mohli žít v přátelství a míru musí se nejprve vyrovnat dluh z minulosti Omlouvá se viník nikoli postižený Bohužel u nás se jednalo obráceně a možná právě proto pro naši podbízivost a přílišnou tvárnost se nám také omluvy nikdy nedostalo Možná právě pro ty naše příliš pružné páteře budeme v budoucnosti poněkud hůře vést dialog na úrovni jaká je mezi rovnocennými partnery běžná A tento návrh zákona zůstane pouze slabou náplastí na rány ještě nezhojené nebo zahanbujícím gestem vůči dlužníku jinému státu Křivdy nikdy nenapravíme úplně aniž bychom způsobili nové Já osobně jsem známá svým odporem k rozsáhlým restitucím které často přesahují naše omezené možnosti Restituční nároky šlechtických rodů mi zvyšují můj nízký krevní tlak nad vysokou hranici normálu Ale u otázky tolik diskutované ve výborech Parlamentu zda sirotkům ano či ne říkám naprosto jednoznačně ano Pominu li technickou část tohoto návrhu zákona zůstává diskutovatelná morálně politická část děti Děti na které mysleli rodiče v okamžiku umírání v koncentračních táborech na to jak budou žít samy opuštěné bez otců a matek Jejich smrt byla krutější a bolestnější o nejistotu a strach co bude s jejich dětmi Tyto děti žily daleko těžší život v různých životních podmínkách bez perspektiv a bez rodičů Dostala jsem mnoho dopisů popisujících těžké a hořké chvíle a mohu vám říci ze to bylo velice smutné čtení Dnes tyto děti už dávno nejsou dětmi a většinou žijí ve velice skromných podmínkách a já cítím obavy kdybychom je nechali čekat až viník který je připravil o rodiče o normální dětství si připomene své povinnosti nemusí se ani oni odškodnění vůbec dožít stejně jako by se ho nikdy nedožily oběti nacistické perzekuce kdyby se naše vláda a Parlament nezachovaly šlechetně i když pouze v rámci svých omezených finančních možností Parlament skutečně nemá sloužit ke konání dobrých skutků jak tady řekl pan kolega Payne jeho role je v tomto případě pouze zástupná Dnes řeší povinnosti které měl dávno dávno vyřešit jiný stát Ostatně řešení může být podle mého názoru i forma půjčky kterou by splatila nějakou jinou formou povinná strana Jsem ráda že se ani na sirotky nezapomnělo a budu hlasovat pro tento předložený návrh zákona ačkoliv neřeší všechno co by řešit měl ačkoliv neplatí ten kdo by měl platit Říká touto skromnou formou to co jsme my svým předkům říci nedokázali Je nám to líto vážíme si vás Děkuji vám za pozornost páni kolegové