Hrvatski sabor
20180301

Zakon je u djelu koji se odnosi na prava i obveze zaštićenog najmoprimca bio predmet ocjene suglasnosti sa Ustavom RH i Ustavni sud RH odlukom od 31. ožujka 1998. ukinuo je 4 odredbe ovog zakona. Te odredbe jesu članak 21. stavak 2. kojim je bila propisana obaveza najmodavca da u slučaju otkaza ugovora o najmu sklopljenog na neodređeno vrijeme osigura najmoprimcu drugi useljiv stan pod uvjetima koji nisu nepovoljniji za najmoprimca, to je ključan dio ovoga stavka. Nadalje iz članka 31. stavka 2. postavka 3. prema kojem pravo na zaštićenu najamninu nije imao zaštićeni najmoprimac koji sa članovima domaćinstva nije koristio stan dulje od 6 mjeseci prije stupanja na snagu zakona a bez suglasnosti vlasnika stana. Člankom 39. prema kojem najmodavac je mogao dati otkaz ugovora o najmu stana zaštićenom najmoprimcu koji prima stalnu socijalnu pomoć ili koji ima više od 60 godina, samo u slučaju ako bi tom najmoprimcu jedinica lokalne samouprave odnosno grad Zagreb osigurali drugi odgovarajući stan sa zaštićenom najamninom koji bi taj najmoprimac mogao plaćati. I konačno 4. članak 40.-ti, stavak 2.