Hrvatski sabor
20050601

A mi robujemo jednoj formi a to je da u roku od 3 mjeseca roditelj može nazvati institucije i pitati kako je njegovo dijete, dakle zadovoljavamo formu, dijete od tog roditelja apsolutno nema ništa, nema ljubav, nema brigu, nema skrb prema tome, u tom dijelu bi trebalo ići puno prije na potez oduzimanja roditeljske skrbi, kako bismo tom djetetu što je moguće prije omogućili jedno zdravo okruženje u kojem će živjeti, jer bez obzira na to koliko tete u tim institucijama doista s puno ljubavi se brinu za tu djecu, institucije, i oni su toga svjesni, ustvari su zadnja varijanta u kojoj bi dijete trebalo odrastati. Isto tako bih htjela ovdje istaknuti jedan primjer, koji potvrđuje i svojevrsno institucionalno zlostavljanje djeteta, kada se naprimjer donose odluke o tome s kime će dijete živjeti.