Riksdag
2004-03-03

Fru talman! Jag är faktiskt oroad över att Mikaela Valtersson sätter krokben med sin moderna syn på en väl fungerande stundentkårsverksamhet. Jag säger igen att jag tycker att det är konstigt att man inte förstår att kårobligatoriet har en unik rättslig ställning i det svenska samhället som innebär att man bland annat har fått skattebefrielse på sin egendom. Vi baserar lagstiftningen om studentinflytandet på kårobligatoriet. Studentkårerna har en legitimitet därför att de kan säga: Vi representerar samtliga studenter. Om vi, som Britt-Marie Danestig sade, skulle få en situation där vi på varje lärosäte har fem–tio olika studentkårer som har sammanslutit sig på grund av olika politiska åsikter eller religiösa åsikter, vad har vi då för rättslig bas när det gäller studentinflytandet? Vilken student i ett sådant studentkårssamhälle kan säga: Jag representerar samtliga studenter vid det här lärosätet? Jag menar att man rycker undan basen för den lagstiftning som vi i dag har och försvagar studenternas möjligheter till inflytande och ägande som är en förutsättning för den verksamhet som man bedriver.