Riksdag
2008-02-13

För en kort tid sedan riktades världens blickar mot Colombia och Venezuelas presidents Hugo Chavez ansträngningar för att få två av Farcgerillans mer namnkunniga fångar frisläppta. Det är måhända en droppe i havet, men ändå en liten strimma av hopp om att fler fångar kan utväxlas. Sedan snart två år tillbaka är en svensk medborgare som i många år har varit bosatt i Colombia försvunnen. Han är kidnappad av Farc eller möjligen av någon annan gerillagrupp. I samband med att de två colombianska kvinnorna frisläpptes gjordes en tv-intervju med den kidnappade svenskens son, som naturligtvis uttryckte sin stora oro över faderns öde. Han berömde den svenska polisen för dess sätt att sköta frågan, men visade tydligt sin besvikelse över UD:s tystnad. Jag är mycket väl medveten om att man inte förhandlar offentligt eller går ut vitt och brett med information i den här typen av ärenden. Men jag tycker att det vore klädsamt om man från UD:s sida ändå höll kontakt med Larssons familj för att ge all upptänklig information.