Hrvatski sabor
20040422

Mi moramo shvatiti da pojedine škole bolje obrazuju i odgajaju djecu, da je to moguće mjeriti i da takvim školama onda treba i primjereno, treba ih primjereno vrednovati, pa onda ako treba i u materijalnim pravima ih posebno tretirati u odnosu na one koji ne postižu takve rezultate. Ono što također pozdravljamo je činjenica da bi donošenje ovoga Zakona konačno moglo u Hrvatskoj pobuditi nešto što do sada nismo poticali, prije svega kompetentnost i kompetitivnost, kompetentnost i kompetitivnost su danas ključne riječi u samome obrazovanju. Ako nemamo kompetentnog učenika i kompetentno dijete na kraju školovanja i ako djeca međusobno ne osjećaju školu kao mjesto kompetitivnosti, pa onda ako i nastavnici osjećaju svoj posao kao kompetitivan posao, dakle, kao natjecateljski posao, ne u tome smislu da sve svedemo na puko natjecanje između učenika, nastavnika i škola nego da potaknemo to da sami učenici shvate da je stjecanje znanja, zapravo prvo stvar kompetnecija a onda s druge stvar kompetitivnosti, odnosno natjecanja međusobnoga što je sasvim legitimno načelo danas u obrazovnim politikama, mislim da nije moguće očekivati i veću motivaciju učenika.