Riksdag
1999-10-20

I första hand tänker man på de unga som kommer in i systemet, de unga forskarna. Utbildningsministern berörde just det problemet. Jag tror att det är riktigt att det är den gruppen som vi måste fokusera på nu. De kommer in i ett gammalt system. Det finns av naturliga skäl en viss åldersstelhet vid de svenska universiteten och högskolorna. Systemet byggdes ut under 60- och 70-talen, och i det sitter åldrande professorer - som t.ex. jag - och lärare kvar. Dessutom sköts strukturen inom forskningsfinansieringen av dessa personer. Samma personer sitter som institutionschefer och forskningsledare och delar ut pengar i fakultetsstyrelserna och forskningsråden. Det är naturligtvis väldigt svårt för en ung genial forskare att slå sig in och komma åt resurser och snabbt få arbetsmöjligheter. Standardvägen är att gå in i något av de etablerade projekten, anpassa sig till de problemställningar som finns, göra ett bra jobb och därmed få sin forskarkarriär säkrad. Jag tror att Karolinska institutet, som utbildningsministern gav som exempel, är ovanligt gynnat när det gäller möjligheterna att få stöd också för lite vilda idéer.