Riksdag
1997-04-09

Fru talman! Vi skall återigen behandla ett betänkande som bygger på motioner från allmänna motionstiden. Det behandlar just ungdomsbrott och påföljden för unga lagöverträdare. Jag måste säga, fru talman, att den här debatten på ett sätt berör mig ganska illa. Under den tid som jag har suttit i riksdagen - det har inte varit så länge, sedan förra valperioden - har jag upplevt att vi är överens i justitieutskottet när vi debatterar ungdomsbrott. Det har vi gjort vid en mängd tillfällen. Vi har diskuterat hur viktigt det förebyggande arbetet är, att det är viktigt att kunna bryta tidiga kriminella beteenden, att kunna förändra saker och ting. Vi vet att fritidsgårdar och verksamheten i skolan är oerhört viktig. Vi känner allihop till betydelsen av stödlärare, kuratorer, ja, hela den här biten. Samtidigt, fru talman, måste jag när jag tittar ut över vårt samhälle i dag, när jag noterar de nedskärningar som görs, när jag ser den statistik som hela tiden kommer om en ökad utslagning, ökad ungdomskriminalitet konstatera att vi inte har förmått att skydda våra barn.