Riksdag
2000-06-13

Många barn till kända framgångsrika människor har i vuxen ålder berättat om sin barndom som kantats av känslokyla, och att de aldrig känt sig älskade eller tillräckligt goda. Barn som ofta får höra att de inte kan och därför inte duger lika bra som alla andra, känner sig heller inte tillräckligt goda och bra. Förebyggande arbete måste ske på olika nivåer, i riskgrupper, grupper där vi vet att riskerna är större att det leder till kriminalitet. Grupper som är tydliga är barn till missbrukare, barn till kriminella och dömda, barn som upplevt misshandel och kanske sett sin pappa misshandla mamma och barn som själva blivit slagna eller sett sina syskon misshandlas. Grupper som är otydliga och som vi kanske inte vet så mycket om är barn till psykiskt sjuka, barn till brottsoffer, skilsmässobarn, barn med svårigheter i skolan, barn som mobbas, invandrarbarn, flyktingbarn, arbetslösa och långtidssjukskrivna. Det finns också en stor grupp människor som av någon anledning känner sig kränkta och inte respekterade av enskilda människor eller av instanser som tillhör det vi kallar samhället.