Riksdag
1997-04-10

Herr talman! För att börja med den sista frågan, så är ju alla EU-medlemmar också FN-medlemmar. Genom att vi är FN-medlemmar, följer vi FN:s stadga. Alla självklarheter behöver inte alltid sägas. Det är en självklarhet att insatser med väpnad trupp i annat land måste ske på FN-mandat eller mandat från OSSE. Vissa länders önskemål att gå vidare när det gäller försvarssamarbetet och den s.k. försvardimensionen kände vi till när vi gick med i Europeiska unionen. Vi konstaterade då att vi inte skulle förhindra andra länder att gå vidare i sådant samarbete men att vi själva inte ämnar delta i det, därför att vi är ett militärt alliansfritt land, och den ståndpunkten består. Sysselsättningen slutligen: Att vi har drivit förslagen om en särskild avdelning om sysselsättningsfrågorna är för att värdera upp betydelsen av dessa i EU:s arbete. Jag håller med Bengt Hurtig om att på den andra kanten så att säga, som har med prisstabilitet att göra, behöver man inte värdera upp därför att den är redan så tung. Men nu gör vi uppvärderingen vad gäller sysselsättningsfrågorna. Jag tycker kanske att Bengt Hurtig kunde vara litet glad för det i stället för att bara se svårigheter i det.