Riksdag
2005-06-15

Tänk er ett läge då en välutbildad person med en god inkomst ska ha det här beskedet: Vad du kommer att räkna med är en ytterst blygsam ekonomisk ersättning om du skulle bli arbetslös. Då blir det omedelbara svaret: nej, till alla förändringar. Nej, vi sätter oss till motvärn. Och ett Sverige som vill vara öppet och som har en arbetskraft som inte vill förändring kommer inte att vara konkurrenskraftigt. Vi är trygga. Därför är vi konkurrenskraftiga. Därför är det ett sådant bestämt nej till detta moderata systemskifte. Jag talar väl om fackliga organisationer, hör ni det? I den här kammaren kanske det skulle göras oftare. Vi har hundratusentals förtroendevalda runtomkring på arbetsplatser som företräder sina kamrater men som också har ett intresse av att jobben långsiktigt tryggas och utvecklas. Ett instrument som de har skaffat sig är kollektivavtal. Kollektivavtalen är också tryggheten för företagare. Ingen företagare i Sverige behöver riskera att hon eller han slås ut av konkurrenter som väljer att konkurrera med lönedumpning. Låga löner är med kollektivavtalens kraft bortförhandlade.