Narodna skupština
20090406

Dok je taj zakon, u stvari, obuhvatao segment međuljudskih odnosa, dotle se ovaj zakon koncentrisao na odnos čoveka prema svojoj životnoj sredini, dakle, prema prirodi, prema vodi, vazduhu, itd. Kao što je Zakon o zabrani diskriminacije predvideo toleranciju u međuljudskim odnosima, ovi zakoni predviđaju toleranciju u odnosu čoveka prema njegovoj životnoj sredini, jer bez te tolerancije nema normalnog života, nema zaštite prirode, nema zaštite ni vode, ni vazduha, dakle, nema ni života. Nažalost, mi smo svesni toga da se mnogi dobri propisi koji već postoje u našoj državi ne primenjuju onako kako bi trebalo, da se mnogi od tih propisa, iako postoje, pogrešno tumače ili se, jednostavno, ne primenjuju. To napominjem iz razloga što, iako su veoma dobra rešenja predviđena u ovim ekološkim zakonima, to ne znači da ćemo mi automatski ta rešenja i da primenjujemo i da samim donošenjem tih zakona završavamo posao, pa možemo da očekujemo samo neki boljitak u odnosu prema prirodi i životnoj sredini. Jer, mi smo 2004. godine doneli i Zakon o životnoj sredini, doneli smo i Zakon o proceni uticaja na životnu sredinu.