Riksdag
1992-10-14

Herr talman! På senare tid har man allt oftare kunnat höra sjukvårdspolitiker som med stor entusiasm talar om den effektivitetsexplosion som har skett inom sjukvården. I stället för att som tidigare ha långa köer till operationer och annan akutvård har man plötsligt sängar som står tomma, ibland så många att det motsvarar hela avdelningar. Det här ser man som ett resultat av de effektiviseringskrav och krav på kostnadsbesparingar som man lagt på sjukvården. Och se, det var ju möjligt, utbrister man. Jag vill inte på något sätt förringa det positiva i detta. Självklart är det bra att människor snabbt kan få komma till sjukhus och slippa långa sjukskrivningsperioder i väntan på behandling. Det är bra för den enskilde, och det är också bra ur samhällsekonomisk synpunkt. Och på sjukvårdssidan känns det tillfredsställande -- man kan visa upp ett samhällsnyttigt resultat. Men det som jag vill peka på är att det också finns andra områden.