Riksdag
1992-11-30

Jag håller med om att situationen är särskilt allvarlig för unga människor. Forskningen visar att ungdomar i större utsträckning än de något äldre drabbas av passivitet, håglöshet och ett destruktivt livsmönster. Regeringen har därför beslutat att satsa mycket stora resurser på våra ungdomar. Ca 10 miljarder kronor satsas för att ungdomar under 25 år, som inte fått ett ordinare arbete eller utbildning, skall få arbetsmarknadsutbildning, ungdomspraktik eller åtnjuta annan åtgärd. Vi har satsat imponerande summor till olika åtgärder och jag är hela tiden öppen för att ta del av förslag till ytterligare insatser från såväl kommuner, och länsarbetsdirektörer som landshövdingar, i Stockholm och annorstädes. Jag tycker mig kunna inläsa i Anita Johanssons interpellation en antydan om att Stockholms län missgynnas vad gäller arbetsmarknadspolitiska satsningar. Kanske menar hon inte så, men jag vill likafullt understryka att så inte är fallet. Säkert finns det många riksdagsledamöter som anser att just deras län missgynnas och kanske rent av att Stockholm gynnas. Jag möter den här ''missgynnade-debatten'' i nästan alla län i samband med besök och uppvaktningar.