Riksdag
1994-02-11

Sverige har gått en egen väg och gett bosniska flyktingar permanenta uppehållstillstånd, bl.a. med motiveringen att de som vill återvända kan göra det. Varför gick det inte att enas om en gemensam nordisk hållning i fråga om uppehållstillstånden? Det gick bra att enas om visumtvång. Vad händer med svensk flyktingpolitik om vi inte samarbetar, eller om vi har ungefär samma syn på flyktingpolitiken som våra nordiska grannar och övriga europeiska länder? Vi kan inte ensamma bestämma dagordningen. Jag är väl medveten om att invandrar- och flyktingkommittén har i uppdrag att diskutera och komma med förslag om tidsbegränsade uppehållstillstånd. Det är en komplicerad fråga. Det är desto mer förvånande att Birgit Friggebo lägger fram ett förslag om tidsbegränsade uppehållstillstånd i den diverseproposition som levererades strax före juluppehållet. Dessa tillstånd skall enbart gälla vid naturkatastrof eller ekologisk katastrof. Jag kan också tycka att det kan vara berättigat med begränsade uppehållstillstånd i de situationerna. Men jag tycker också att möjligheten skall finnas att ge tidsbegränsade uppehållstillstånd vid väpnade konflikter och allvarliga kriser.