Riksdag
1995-05-19

Fru talman! Jag vill ta upp två punkter i Ulrica Messings anförande. Den ena är frågan om vilka konsekvenser en avreglering kommer att få och att man kan tro att man på ett par månader kan ta reda på vad som kommer att hända om man avreglerar järnvägen. Det kommer att hända många saker. Erfarenheten från all annan avreglering visar att man först får en stökig tid men att det sedan ordnar upp sig. Det är väl kanske den här stökiga tiden som socialdemokraterna tror att de skall kunna förhindra, eftersom man då blir rädd för avreglering. Det är oerhört viktigt att vi slutar tro att man i riksdagen eller regeringen kan sitta och bestämma och reglera hur människor och företag skall göra. Jag tror därför att det är oerhört viktigt att vi låter marknaden - detta förhatliga ord -, nämligen människor och företag själva få bestämma vad de skall göra. Vi skall inte låta storebror eller i det här fallet storasyster bestämma över oss. Jag vill också ta upp att Ulrica Messing säger att man gärna skulle vilja subventionera mera. Jag tycker inte att vi skall subventionera alls. Utgångspunkten måste vara att varje trafikslag och varje resa skall bära sig själv. På vissa sträckor kan man inte klara av det, men utgångspunkten måste vara att man bär sina egna kostnader.