Riksdag
1992-10-14

När mamma eller pappa blir arbetslös, eller när ett småsyskon kommer, förlorar barnen i de flesta kommuner platsen i barnomsorgen. För barnet innebär detta att det förutom den nya, jobbiga situationen i hemmet utsätts för att -- helt utan förklaring -- ryckas bort från den vanliga verksamheten och sina egna kompisar. Helt plötsligt förvandlas barnomsorgen till barnparkering medan mamma och pappa arbetar, och en sådan parkering behövs inte när den ena föräldern är hemma. Det här är några exempel på saker som skulle kunna vara annorlunda om FN:s barnkonvention verkligen hade varit ledstjärna när beslut fattades. I regeringsförklaringen sägs att ''en av de allra viktigaste utmaningarna för framtiden är att ge bättre förutsättningar för trygga familjer och för barnens uppväxt och omvårdnad''. Men många barn far illa i sina egna hem, och, av olika skäl, klarar inte alla föräldrar av att bära ansvaret för sina barn. Barn har rätt till sina föräldrar, men föräldrar har ingen rätt till sina barn. Är situationen i hemmet ohållbar, måste barnet kanske till slut tas ifrån föräldrarna.