Riksdag
1995-05-30

Fru talman! Det har gått tre år sedan Handikapputredningen lade fram sitt förslag. Efter det har det hänt en del saker. I USA har man successivt fr.o.m. 1990 infört en sådan här lagstiftning. I Storbritannien pågår just nu förberedelserna för en sådan här lagstiftning. Jag tycker att det finns anledning att titta på erfarenheterna från USA. Det vi hittills vet om den amerikanska verksamheten är att lagstiftningen har varit tämligen tandlös för dem som inte hade ett jobb och var funktionshindrade. Däremot har den fungerat för dem som hade ett arbete genom att skydda dem från uppsägning. Där har vi i Sverige lagen om anställningsskydd, LAS, som hjälper till. Vi i den nya regeringen har också tagit bort de försämringar i LAS som infördes under den förra regeringen. Därmed har det hot undanröjts som fanns just när det gäller dem som redan hade jobb. Det är en orsak till att jag tycker att man bör titta på det här sammantaget. En annan orsak är att det lagförslag som Handikapputredningen lade fram nästan var kalkerat efter jämställdhetslagen. Det är litet mera komplicerat att beskriva ett funktionshinder i en lag än det är att beskriva ett kön. Det krävs därför, tycker jag, litet mer av genomarbetning av ett sådant här lagförslag innan det kan läggas fram. Jag tror att det finns starka skäl att göra det. Därför är det bra att vi kan fånga upp den erfarenhet som finns i USA och även de förslag som nu formuleras i Storbritannien.