Folketing
2005-03-30

Det er selvfølgelig i forlængelse af det foregående, for vi husker jo alle sammen, hvordan statsministeren før og lige efter sin tiltræden gjorde meget ud af at sige, at nu skulle der gøres op med det kammerateri, som man havde set under den tidligere regering, og førte en meget høj moralsk profil. Så vil jeg spørge, når vi så efter 3 år har set den række sager, som jeg nævnte i mit første spørgsmål, hvor der unægtelig har været en del eksempler på kammerateri, om det så ikke giver en statsminister anledning til at overveje: Hvordan kan det være sket? Hvordan kan der være så mange ministre, der ikke har forstået mit budskab om, at nu skulle der være orden i tingene? Hvordan kan det ske, at jeg er nødt til her efter 3 år at indføre skrappere regler, for at ministrene skal være helt på det rene med, at her skal der være orden i tingene? Giver det ikke som chef anledning til lidt at overveje, hvordan det er kommet dertil, at der så alligevel har været så mange sager?