Narodna skupština
20130405

Replika. Gospodine Cvetićanin, samo kratka replika, bez namere da uđemo u dublju polemiku. Opet ponavljam još jednu stvar, zato što se očigledno nismo dobro razumeli. Ništa mi ovde ne ponavljamo što već u tekstu postoji. Otvoreno sam priznao da smo ovim amandmanom zastrožili kriterijume u odnosu na proceduru potpisivanja ugovora jer smo ovim amandmanom, da prevedem na srpski, podigli lestvicu potrebe da Vlada može dati pravo šefu delegacije da potpiše ugovor, pod uslovom da je šef delegacije dostavio nešto što bi poslužilo Vladi za ocenu ispunjenosti uslova. Slažem se da postoje oni ugovori, to je bila moja argumentacija, gde taj stepen opreza nije neophodan, slažem se. Ali, baš suprotno vama, smatram da kod onih ugovora oko kojih smo se vi i ja očigledno razumeli, koji su izuzetno važni za državu, da je taj stepen opreza neophodan. Govorio sam u kontekstu toga, da zakon ne poznaje i ne razlikuje tipove ugovora, pa samim tim ne može prilagoditi tekst za različitu proceduru. Ako je to već slučaj, onda ispadne da se jedna jednostavna i laka procedura zna primeniti za najkomplikovanije i najznačajnije slučajeve za državu. Zaista se divim vašoj dobronamernosti i želji da državni organi i akteri izvršne vlasti uvek rade bona fide i da u svakom slučaju rade u interesu države i da se prosto neće dogoditi bilo kakva vrsta iskoraka u tom pogledu. (Predsedavajuća: Vreme.) Bojim se, pošto imam neki veći stepen straha u tom smislu, da to nije uvek moguće.