Riksdag
2008-05-09

Trots att de visste om att stormen skulle komma förvarnade de inte befolkningen. Trots förödelsen var det under första dagen endast civila och munkar som var ute och hjälpte till med röjningsarbetet. Trots att över en miljon människor är i akut behov av hjälp, försenar militärjuntan de hjälpsändningar som väntar utanför den thailändska gränsen. Detta kan vara droppen som efter 40 år av diktatur och förtryck kan leda till en väg mot försoning och demokrati. Det hände i Ache efter tsunamin. Kanske kommer det också att hända i Burma efter Nargis, och då behöver den burmesiska oppositionen vårt stöd. Jag vet att biståndspolitik inte är utrikesministerns fråga utan Gunilla Carlssons fråga. Men vet utrikesministern hur mycket av de 110 miljoner som nämns i svaret som går till humanitär hjälp och hur mycket som går till stöd för den demokratiska oppositionen, för demokratiutveckling och mänskliga rättigheter? Även om jag vet att det humanitära biståndet är väldigt viktigt, kanske man kan öka biståndet också till demokratiutveckling och mänskliga rättigheter i Burma.