Riksdag
2005-11-18

Fördelen är att man inför varje val kan diskutera kring vad som vid det givna tillfället är den bästa lösningen på problemet. Erfarenheter från tidigare val kan också beaktas på ett enklare sätt om hur man behöver ändra en lag. Vilken metod man än väljer kan man nog vara ganska säker på att varje kandidat där misstanke om oegentligheter i finansieringen finns kommer att nagelfaras grundligt av pressen. På så sätt finns det ett effektivt kontrollorgan för all offentlig verksamhet. Frivilliga överenskommelser finns redan, till exempel om vilka befintliga ekonomiska intressen riksdagsledamöterna från de olika partierna har. Minst lika viktigt som att veta hur en kampanj är finansierad är ju att veta vilka pågående ekonomiska intressen man har som person. Det finns ett register över detta som samtliga socialdemokratiska ledamöter anslutit sig till, men 75 borgerliga ledamöter har valt att stå vid sidan om registret. Som konstitutionsutskottets kansli påpekar är frågan för närvarande under beredning på Justitiedepartementet, och därmed finns det ingen anledning att besluta om någon lagstiftning. Låt oss snarare avvakta resultatet av beredningen.