Riksdag
1993-06-08

Fru talman! Låt mig för protokollets skull påtala, med anledning av vad som nu har sagts av två företrädare för regeringen, att enigheten när det gällde att erkänna Kroatien inte var så överväldigande som det ges intryck av. Vi krävde i Utrikesnämnden försäkringar om att Kroatien skulle följa ESK-stadgan -- respekt för minoriteter och respekt för gällande gränser. På det fick vi egentligen bara ett svar om förhoppningar och förväntningar. Så det fanns en nyansskillnad där mellan hur en eventuell socialdemokratisk regering skulle ha hanterat frågan och hur den borgerliga regeringen hanterade den. Nu har erkännandet skett, och det är inte så mycket att bråka om i det här sammanhanget, men jag vill ändå göra denna markering. Sedan hörde jag Göran Lennmarker säga att sanktionerna också är till stöd för oppositionen i Serbien. Det är de faktiskt inte. En tragisk bieffekt av nödvändiga sanktioner mot Serbien är att oppositionen inte alls gagnas av detta, utan de oppositionella anklagas för att vara förrädare när de stöder sanktionerna. Milosevic säger till oppositionen: Men se, FN tillämpar inte sanktioner mot Kroatien, bara mot oss! Så oppositionen i Serbien gagnas inte av sanktionerna. Detta bara som en sakupplysning.