Riksdag
1997-11-26

Även om inte frågan om kärnvapenstrategin berörs av PFF- och EAPR-samarbetet bör det givetvis finnas med i den politiska bedömning som görs när man går in i ett mycket nära samarbete med en allians som har kärnvapen som en del av sin strategi. Ett centralt begrepp i PFF-samarbetet är interoperabilitet och samverkan mellan militära enheter och system. Givetvis är detta viktigt i konkreta situationer. Ledningsfunktioner och vapensystem blir därmed också beroende av varandra. Beroendet kan bli sådant att det minskar möjligheterna att använda vapensystem självständigt. Interoperabiliteten i det här fallet är en anpassning till Natostandard. Om harmoniseringen av stridskrafter mellan det alliansfria Sverige och Nato blir djup och långtgående leder det till att alliansfriheten blir allt mindre värd. Våra farhågor från 1994 har i stor utsträckning besannats när det gäller harmonisering mellan svenska stridskrafter och Nato. Oron för utvecklingen förstärks också av det demokratiska underskott och den militära profil som alltmer präglar verksamheten. Därför har vi bestämt oss för att Sverige bör avstå från PFF-samarbetet. Bifall till reservation 11!