Narodna skupština
20110324

Pošto država ne propisuje ni cene životnih namirnica, ni karata, recimo, za pozorišta ili bioskope, ulaznica za sportske priredbe, ne vidimo uopšte razlog zašto može da propisuje visinu članarine tamo gde neko trenira. Dakle, radi se o određenom tržištu. Svaki klub prema nečemu formira svoju cenu članarine. Neki klubovi imaju mnogo jake trenere; neki klubovi imaju trenere iz određenog sporta koji imaju iskustvo po 40 godina; neki su treneri postigli rezultate gde su pripremali, „pravili“ reprezentativce, a neki klub se tek otvorio, postoji godinu, dve, tri dana. Znači, prema nečemu se formira ta cena. Tržište je slobodno, ako vam je skupo... Ja razumem šta vi hoćete, ali postoje klubovi u kojima rade samo entuzijasti i kojima je jedini način finansiranja članarina. Ukoliko im oduzmete ili smanjite i ovu mogućnost, automatski zatvarate klubove. Znači, automatski ih zatvarate. Dakle, ako neko hoće da trenira tamo gde je jeftinije, nema problema, neka ide tamo gde je jeftinije. Neko ko može da plati i hoće kvalitet otići će tamo gde postoji određeni kvalitet. To je jednostavno. Hvala.