Poslanecká sněmovna
2000-01-25

Poslanec Jiří Payne Druhým důvodem je že definice některých těchto pojmů se mírně posunula My jsme např původně měli po válce v našem zákoně přímo obsaženo na jednom místě slovo fašismus které ovšem zásahem Ústavního soudu právě také v 90 letech ze zákona vypadlo Takže na jednom místě slovo fašimus máme použito na druhém ho nemáme použito Otázka zní při aplikaci a při soudní praxi jak tomuto slovu rozumět protože fašismus v té podobě jak byl znám z doby druhé světové války dnes neexistuje Pokud existují nějaká jiná hnutí která navazují na tyto myšlenky tak je to neofašismus a jde o to zda chceme v trestním zákoně držet sice originální slovo druhé světové války které ovšem dává záminku obhájcům v takovýchto případech protože říkají Souvislost mezi tímto hnutím a fašismem jako takovým ve druhé světové válce není prokázána Podobnost je čistě náhodná Já se domnívám že podstatou tohoto ustanovení trestního zákona je aby všechna hnutí která jsou obdobného charakteru mohou se jmenovat libovolně mohou to být různé neo nebo pseudofašismy ale přesto podstata je stejná je to nenávist vůči určité skupině obyvatelstva tak aby byla stejným způsobem zakázána Důvod proč vlastně chceme zakazovat takové hnutí je ten že nenávist jako taková vůči určité skupině obyvatelstva ve své podstatě znamená upírání základních lidských práv této skupině A my jsme v loňském roce měli jisté problémy s rasismem v České republice a to je také jeden z důvodů který mě vedl k tomu abych se zabýval tímto tématem neboť se domnívám že zpřesnění normy v tomto bodě může být i jistým symbolem pro zahraničí že tuto problematiku hodláme přiměřeně upravit potřebám současné doby Pokud jde o důvody nenávisti které mohou existovat tak změna spočívá v tom že návrh zákona vymezuje v podstatě čtyři důvody k nenávisti Nenávist může být národnostní a známe příklady např z bývalé Jugoslávie kde na základě takových národnostních rozporů vznikly občanské války mohou to být důvody rasové a s rasismem jsme se u nás setkali v různých podobách mohou to být důvody také třídní nenávisti a to svým způsobem navazuje volně na vypořádání se s minulým režimem Pokud vím tak nikdo se k odkazu minulého režimu dnes nehlásí tudíž mám za to že třídní nenávist můžeme považovat za součást odkazu minulého režimu který nemá v demokratické společnosti co dělat Poslední čtvrtou kategorií která může být příčinou takové nenávisti je nenávist náboženská A já si myslím že i to je problém mohli bychom zase citovat příklady ať už z Blízkého východu nebo z jiných míst na světě kde k náboženské nenávisti stále dochází a není vyloučeno že nemůže vzniknout i u nás Ostatně lze doložit i na příkladech některých náboženských společností které jsou u nás řádně zaregistrovány že provádějí činnost která má charakter nenávisti vůči jiným náboženským skupinám Tam si myslím že je skutečně na pováženou abychom se snažili zabezpečit všem občanům rovná práva při využívání jejich náboženské svobody Dalším důvodem proč se domnívám že je potřeba zpřesnit tuto úpravu jsou mezinárodní normy protože v některých věcech jsme vázáni určitými konvencemi mezinárodního práva které nás zavazují abychom určité projevy nenávisti tohoto druhu stíhali v trestním zákoně A já se domnívám že tuto normu je také třeba brát v úvahu a myslím si že při projednávání ve výborech se můžeme této problematice věnovat mnohem podrobněji PČR PS 1998 2002 21 schůze část 189 25 1 2000 Z hlediska soudní praxe z hlediska aplikace tohoto zákona by právě tím že stavíme ty čtyři důvody nenávisti na stejnou rovinu mělo být dosaženo toho aby rovnoprávným způsobem a se stejnou důrazností byly všechny projevy nenávisti stíhány aby nedocházelo k disproporci protože podstatou všech těchto hnutí je že hlásají nenávist a omezují lidská práva jiné skupiny obyvatelstva to znamená že dokonce porušují mezinárodní normy k nimž jsme se zavázali Chtěl bych zdůraznit že liberální režim jakkoli se může snažit býti liberálním musí vést dělicí čáru mezi těmi směry které respektují pravidla společné hry pravidla demokratické diskuse a tolerance a musí samozřejmě postihovat skupiny které svou činností a svým záměrem atakují samotný demokratický režim samotnou podstatu demokratického zřízení Je to dokonce jeho povinnost Jestliže v České republice je demokratické a republikánské zřízení tak samotná ústava nás zavazuje k tomu abychom toto zřízení chránili Dovedu si představit že v souvislosti s tímto bodem dojde k poměrně rozsáhlé debatě o tom co je to vlastně třídní boj v jaké podstatě existoval nebo existuje jaký smysl mu byl podkládán v době minulého režimu Mám za to že s minulostí totalitního komunistického režimu který u nás byl je potřebné se vyrovnat mám za to že k vyrovnání dosud nedošlo a mám také za to že nejde o to aby na zločiny totalitního systému bylo zapomenuto ale obráceně my se z těchto zločinů musíme poučit Ve své podstatě stojíme na jakési křižovatce protože poučení může být dvojího typu Zase uvedu příklady mezinárodní Rakousko neprovedlo denacifikaci a ještě desítky a desítky let po skončení války mělo problémy s tím že nacističtí zločinci se objevovali ve vysokých státních funkcích Dodnes Rakousko má se svou minulostí ne zcela vyrovnané účty Výsledkem je že nakonec po několika desítkách let sílí extremistické tendence Do kontrastu proti tomu bych rád postavil Německo které možná není ideálně demokratickým státem přesto dnes patří do kategorie evropských států V Německu došlo k denacifikaci váleční zločinci byli zčásti potrestáni zčásti ještě desítky let po válce je tu a tam někdo z nich odhalen a postaven před soud Každopádně ale si Německo dokázalo přiznat vinu za totalitní režim který tam existoval dokázalo se od toho režimu distancovat a německá demokratická vláda je schopna pokud se objeví nějaké reminiscence na totalitní skupiny které se chtějí vracet ke zkušenostem nacistického Německa s takovými skupinami se vypořádat postavit je před soud a zabránit jejich činnosti Myslím si že to před čím stojíme není zavrhnout celou minulost ale to před čím stojíme je debata o tom které prvky minulosti byly samou podstatou totalitního zřízení a tyto prvky bychom měli analyzovat identifikovat a snažit se je eliminovat prostředky které jsou v demokratické společnosti přijatelné a přiměřené V tomto smyslu tento zákon se pokouší navrhnout jakousi dělicí čáru a vymezit že ta část komunistického učení která byla založena na třídní nenávisti je to s čím se zaručeně chceme rozejít Desítky příkladů toho jak se tato nenávist projevovala jsou uvedeny v důvodové zprávě předloženého tisku V tom smyslu je tento návrh jistou výzvou a apelem k veřejné diskusi Já si myslím že diskusi se zdaleka nevyhneme Připomněl bych zkušenost Německa kde teprve deset let po válce přišla mladší generace která se kriticky podívala na své rodiče na své otce a řekla otče ty jsi také kolaboroval s Hitlerem i když možná nebyl potrestán i když možná podle denacifikačního programu nebyl shledán vinným ale ta mladá generace byla mnohem přísnějším soudcem než byly soudní tribunály Já myslím že ten čas právě teď deset let po skončení totalitního režimu u nás nastává