Narodna skupština
20050915

Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, taman dođoh ja na red da nešto kažem ministru, a ministar izađe. Verovatno je imao nekih drugih poslova. Ne bih puno o zakonu o penzionom i invalidskom osiguranju. Mislim da je ovde rečeno dosta toga. Kao čovek i kao domaćin zameram nečemu: prihvatam da se može kritikovati, da se traži poboljšanje u zakonu, ali ne mogu da shvatim čemu povišen ton i zarumenjeni obrazi nekih poslanika, zašto svađa oko nečega što je skroz nepotrebno? Znamo mi iz DSS-a situaciju u kojoj se nalaze penzioneri, znamo šta bi bilo za njih najprihvatljivije kad bismo mogli da ispunimo i znamo, kao domaćini, realnost, ono što je moguće. To što je moguće nije za njih najidealnije, ali to je nešto što će imati danas, sutra i sledećih godina, da im se vrati i ono što je zaostalo u nekim godinama. Ne spominjemo ko je za to kriv i ko nije, jer krivica ovog i onog ne donosi rešenje. Hoćemo to da rešimo. Imao sam jedno pitanje za ministra.