Riksdag
1999-11-02

Fru talman! Först vill jag gå till Margareta Viklunds första fråga om tystnaden och förklaringen till den. Det var naturligtvis mot den bakgrunden som initiativet till att anordna denna mycket betydelsefulla konferens togs förra året. Det var just för att rikta uppmärksamheten på den stora miljökatastrof som pågår. Vad gör vi fortsättningsvis som en part - ett deltagandeland - i ett större sammanhang? Det är naturligtvis en fråga som bara kan lösas med gemensamma ansträngningar, där Sverige kan vara en bidragande part. Vad som har hänt sedan denna konferens avhölls förra året är att Sida våren detta år, 1999, har besökt Aralsjön för att helt enkelt följa upp de svenska insatserna och se vilka effekter som de har bidragit till. Från svensk sida avser vi att fortsättningsvis stödja de projekt som vi redan arbetar med, men planerar också att initiera nya projekt - kanske framför allt med inriktning på den sociala sektorn. För att detta ska bli effektivt - för att det ska fungera på ett bra sätt - behöver dessa projekt vara lokalt och regionalt förankrade. Det är just detta stöd till de regionalt förankrade projekten som vi också tycker är mycket viktigt att ge fortsättningsvis.