Riksdag
1991-06-10

Konkurrens är ett naturligt och viktigt inslag i varje samhälle som vill utnyttja sina resurser. I konkurrensen får människan vilja att prestera mera både för egen del och för det kollektiv hon tillhör. Detta är legitima uttryck för konkurrensen som ökar produktivitet och kreativitet. Detta är numera allmänt erkänt och tycks nästan vara den enda och hela sanningen om människans väsen. Det är ett framsteg att vänstern i stor utsträckning accepterar detta. Samtidigt har det lett till att vi i miljöpartiet tvingas efterlysa en mera balanserad syn på mänskligt samarbete, nämligen att erkänna människans vilja att samverka i kollektiv, att uppoffra för det gemensamma bästa och för de svagas bästa, kort sagt det kristna budskapet: ''bären varandras bördor, så uppfyllen i Kristi lag''. Konkurrensyran har gripit både regering och borgerlighet och har lett till att man tycks vara totalt blind för de områden där konkurrensen inte kan fungera. Man föreställer sig att den kan finnas överallt. Detta har lett till en omfattande vanskötsel av de statliga och kommunala verksamheter som utgör s.k. naturliga monopol.