Folketing
2010-09-07

Kommunerne har stigende udgifter, dels fordi der er flere børn, der er i børnehave og vuggestue – det er rigtigt, at der ikke bliver flere børn, men der er flere børn, der kommer i vuggestuer og børnehaver, og det koster – dels er der langt flere udgifter til specialundervisning, fordi man i så mange år har skåret ned på børnehave- og skoleområderne, og så er der flere og flere børn, der bliver udgrænset. Der er i det hele taget stigende udgifter. Så hvis man skal opretholde det samme serviceniveau, er kommunerne nødt til at skære ned på den enkeltes situation. Det her var bare én historie, men vi bliver jo bombarderet med historier fra alle de mange, der i de her måneder får besked fra deres kommune om, hvor meget deres hjælp bliver beskåret med. Derfor er det, at jeg igen prøver at spørge: Hvorfor er det, at Dansk Folkeparti synes, det er rimeligt, at Ole Mejndor og mange andre, der er fuldstændig afhængige af offentlig hjælp, skal miste noget af deres hjælp, for at Danske Banks direktør og andre af de rigeste kan beholde deres skattelettelser? Jeg forstår simpelt hen ikke logikken. Hvad er det, man mener, at de bankdirektører har så meget behov for? Hvorfor er det, at bankdirektørens behov er så meget vigtigere end Ole Mejndors og andre, som virkelig har brug for hjælp?