Riksdag
2004-11-09

Jag refererar i min interpellation till ett sammanträffande år 2000 då transportministrarna i Sverige, Norge och Danmark gjorde en avsiktsförklaring om den framtida snabbtågstrafiken mellan Stockholm, Oslo och Köpenhamn. Man slog också fast att ett mål var att det vid utgången av år 2001 skulle finnas dagliga snabbtågsförbindelser mellan städerna och att restiden mellan Göteborg och Oslo skulle vara max 3 timmar och 20 minuter. Då krävdes snabbtågsanpassningar. Vi vet att det har misslyckats. Man har inte lyckats pressa tiden. Sträckan Oslo–Göteborg tar fortfarande fyra timmar. Restiden mellan Stockholm och Oslo är mer än fem timmar. Det beror på att banorna är alldeles för dåliga och att det inte går att upprätthålla snabbtågstrafiken. Då är det lite klent – för att uttrycka det försiktigt – att Ulrica Messing ger ett svar på sju rader. Inledningen av interpellationssvaret är ett referat av vad som håller på att hända och hur man ser på det hela från Linx sida. Men sju rader i slutet av interpellationen är substansen i det statsrådet har att säga.