Riksdag
1993-06-01

Herr talman! Förändringar i fartygstrafiken sker ju kontinuerligt, både när det gäller volym och, inte minst, när det gäller den typ av tonnage som trafikerar olika rutter. Det gäller så besvärliga transporter att hantera som moderna kemikalier, olja, m.m. Det finns självfallet all anledning -- jag tror inte att vi är oense därom -- att kontinuerligt följa upp detta. Det ankommer framför allt på Sjöfartsverket och Kustbevakningen att göra så. Därefter får man kontinuerligt utvärdera för att kunna dra aktuella slutsatser. Slutsatserna kan självfallet påverka den typ av organisation som vi i dag diskuterar. För att kunna ta till vara kompetensen som finns i olika kommuner är det naturligtvis önskvärt att i princip alla kommuner som har lämpliga resurser deltar i sjöräddningstjänsten. Av räddningstjänstslagen framgår det för övrigt en skyldighet för myndigheter och kommuner att på uppmaning av räddningsledaren delta i en räddningsinsats. Här gäller nu att Sjöfartsverket har särskilda överenskommelser med ett tiotal kommuner, bl.a. Visby kommun, som Gunhild Bolander nämnde i interpellationen. Det innebär att man tillhandahåller en lämplig räddningsbåt, som räddningskåren vid behov bemannar.