Riksdag
1992-01-22

Men Hans Göran Francks kompisar -- eller rättare sagt Hans Göran Francks tidigare kompisar -- har ju ställt till det på ett sådant sätt i Baltikum att också några hundra finska eller tyska mark i månaden är av allra största vikt för en krigsinvalid. Att få tag på sådana pensioner har varit ett av syftena med dessa möten. För att man skall kunna kalla mötena i någon mån nazistiska eller högerextrema måste det ju innehållsmässigt förekomma någonting på mötena som antyder att det här finns en politisk vilja. Annars vore det ju så att om en f.d. nazist åker spårvagn skulle det göra spårvagnen till en nazistisk sådan. Så är det givetvis inte, utan det krävs något element av politisk markering, något element av politisk aktivitet. Sådant var helt frånvarande på mötena, och dessa möten är nästan exempel på demokratisk tolerans i jämförelse med bl.a. en del aktiviteter som äger rum i kommunalt finansierade ungdomslokaler i Stockholm, där man dricker öl och tittar på hakkors.