Folketing
2002-03-21

Det betød, at man altid var velkommen i Danmark, uanset hvor galt det gik ude i den store verden. Man kunne altid komme tilbage til sit fædreland. Man havde sit danske pas. Det var dér, man havde hjemme. Nu kommer vi i en situation, hvor man kan sige til danske statsborgere: Ja, ja, ja, det med det danske statsborgerskab og det danske pas gælder alligevel ikke, for du må ikke bo her sammen med den ægtefælle, du har valgt, for ægtefællen hører til et andet sted. Det strider muligvis ikke mod nogen konventioner, men det strider altså imod min opfattelse af, hvordan et fædreland skal være over for sine borgere. Jeg synes, at det strider imod anstændighed, for at sige det rent ud. Det vil ramme alle ægteskaber mellem danskere og udlændinge. Det vil betyde 4.000 mennesker om året, der skal have kulegravet deres forhold. Det er spørgsmålet, om det overhovedet er i overensstemmelse med grundlovens § 70.