Hrvatski sabor
20180711

Znači, da prepustimo državi da određuje ideološki kako bi se djeca treba obrazovati, s kojim svjetonazorom i slično, nego da je to nešto upravo ono područje gdje trebamo čuvati tu liberalnu državu, tu ideju ljudskih prava gdje ipak roditelji i djeca i sami pojedinci mogu o tome samostalno odlučivati, opet u skladu sa temeljnim dokumentima o zaštiti ljudskih prava. I ovdje nam ne trebaju smetati. I svakako ne mislim da je zakon onaj gdje bi se određene vrijednosti, svjetonazori, pa i obrazovni sadržaji trebali propisivati. Znači, obrazovni sadržaji su nešto što je propisano nizom dokumenata. Ovaj Zakon definira pravnu strukturu svih tih dokumenata, od kurikuluma okvirnog, predmetnog itd. i to onako kako treba biti. Ideja da država Zakonom propisuje obrazovne sadržaje mislim da nas vraća u nekakva vremena kojih smo se srećom riješili. Što se tiče same reforme, također bih naglasio da je reforma se i što se tiče ideologizacije reforme, reforma je postala nekakva riječ koju se ne smije propitivati. To je reforma, svi koji su protiv reforme su nazadni, ovakvi, onakvi i sl.