Folketing
2015-11-20

Det er jo det, som er undskyldningen, kan man sige, for mange af dem, som stemmer for dette lovforslag. Men – siger Amnesty International – uanset hvordan man vender og drejer det, så får den enkelte udlænding ikke nogen konkret og individuel vurdering af sin frihedsberøvelse, så længe suspensionsperioden løber. Og det har udlændingen jo altså krav på. »Udlændige, som ikke insisterer og anmoder om at komme for en dommer, får således ikke nogen individuel vurdering af, om frihedsberøvelsen er lovlig og proportional med den konkrete sags omstændigheder«. Og Amnesty International fortsætter: »Men der er næppe nogen tvivl om, at mange udlændinge vil være uvidende om deres ret – eller bange for at insistere på at få den. Integrationsministeriet må være af samme opfattelse. Forslaget ville ikke give mening, hvis ikke ministeriet havde en ret klar forventning om, at ændringen (suspensionen) vil medføre, at mange udlændinge vil kunne frihedsberøves uden retlig prøvelse«. Det er det, som jeg har hæftet mig ved i det høringssvar, som vi har fået fra Amnesty International.