Riksdag
2006-05-17

Herr talman! Det är jätteviktiga frågor som du, Yvonne, ställer. Jag tror till och med att du har svaren på dem. Jag menar att du svarat på dem åtminstone i ditt anförande. Anledningen till att vi nu koncentrerar oss på franchising är att det under en längre tid har funnits behov av något slags skydd. Redan år 1984, tyckte jag mig läsa, tillsattes en utredning som visade på skevheter. Men av någon anledning upplevdes de åtgärder som föreslogs där som väldigt radikala, så regeringen 1991 – det var väl dina kamrater, Yvonne – drog tillbaka den och tyckte att det här var alldeles för starkt. Sedan har det motionerats ett antal gånger här i riksdagen. Nu har vi presenterat ett väldigt försiktigt första lagstiftningssteg. Som jag sagt tidigare tycker jag att det är bra att börja i den änden. Uppenbarligen finns det ett behov av just en lagstiftning för franchisetagare. Det visar inte minst Unidroits internationella arbete. I ett antal länder har man redan nu en särskild lagreglering – dock inte här i Sverige – så jag tycker inte att det är någon större dramatik i detta.