Riksdag
2001-12-13

Han var mer tydlig i frågesvaret den 29 november, där han slog fast att regeringen för närvarande ej är beredd att vidta några särskilda åtgärder beträffande Vänersjöfarten. Näringsministerns hållning är motsägelsefull. Å ena sidan försäkrar han gång på gång att regeringen är intresserad av att Vänersjöfarten ska ha en framtid, säger sig arbeta för likvärdiga konkurrensförutsättningar mellan olika transportslag och hyllar principen om samhällsekonomisk marginalkostnad när det gäller rättvis konkurrens. Å andra sidan är han medveten om Vänertrafikens akuta problem, men låter dem förvärras, trots att satsningar på denna sjöfart i högsta grad ligger i linje med ett samhällsekonomiskt marginalkostnadstänkande. I likhet med näringsministern konstaterar Godstransportdelegationen att om samtliga avgifter för infrastrukturen anpassas till samhällsekonomisk marginalkostnad bör effektiva godstransportsystem kunna utvecklas på marknadens villkor. Men så är det definitivt inte i dag, och det med regeringens goda minne, dessvärre. Det transportpolitiska beslut som togs 1998 syftade bl.a. till att ge järnvägen goda utvecklingsmöjligheter, varför ett nytt banavgiftssystem infördes. Tillsammans med vissa andra förändringar innebar det en årlig kostnadsminskning för järnvägen med 780 miljoner kronor.