Riksdag
2004-10-13

Sverige präglas fortfarande, naturligtvis, av stora orättvisor och stora motsättningar – men mindre än i andra länder, och det kan vi glädja oss åt. Men nog finns det mycket kvar att göra för ivriga reformister – på arbetsplatserna, inte minst! Varför kan man inte ha en diskussion om hur arbetsplatserna ska utvecklas? Varför är det hela tiden så att man får en känsla av att människor smiter ifrån jobben och att de blir sjuka därför att de fuskar med systemen? Ja, det finns säkert sådana inslag – det har jag aldrig dolt – men inte är det huvudförklaringen. Det är väl troligen så här: Att långpendla, att förhandla, att produktutveckla, att försöka att ständigt komma i tid, att hela tiden förändra och utveckla någonting nytt – det sliter också på människor. En del av oss är inte så starka att vi orkar med det. En del av oss säger: Nu måste jag ha en paus. Jag orkar inte. Jag går ut.