Riksdag
2005-02-01

Herr talman! Jag tänkte återkomma till fallet med flickan Ayla, som nu har hunnit fylla tolv år, en födelsedag som hon har firat långt ifrån sina syskon, sin mamma, sin släkt och sina klasskamrater. Ayla har varit borta i mer än ett halvår från sin släkt. Jag tänkte återkomma till vad UD gör och inte gör. I det fall en sökande inte beviljas rättshjälp eller, som i det här fallet, om den sökande inte kan få hjälp från sitt försäkringsbolag i sådana här situationer, är det då inte rimligt att UD:s personal biträder med att på engelska författa en ansökan? Är det inte rimligt att utgå från att den personal som är anställd på UD har så goda språkkunskaper att man kan skriva en sådan ansökan så att den blir korrekt? I det här fallet har de anhöriga mer eller mindre ruinerat sig. De har inte råd att anlita en advokat i Turkiet om det inte sker via insamlingar eller på annat sätt. Jag efterlyser också en handlingsplan när det gäller bemötande och information.