Riksdag
2002-04-02

Enligt övergångsregler fanns det fram till den 1 oktober 2001 ett par korttillverkare som enligt den gamla SPAR-förordningen hade tillstånd av Datainspektionen att fortfarande få del av uppgifter om svenskt medborgarskap. SPARnämnden, utfärdare och tillverkare av identitetskort, ansåg att det fanns ett behov av att kunna ha tillgång till uppgifter om svenskt medborgarskap också efter den 30 september 2001. Som skäl angavs bl.a. att korten borde kunna fungera som nationella identitetskort genom att man med dessa skulle kunna styrka sitt medborgarskap vid resor inom Schengenområdet. Regeringen ansåg emellertid att det inte fanns några skäl att i det sammanhanget närmare beröra frågan om identitetskortstillverkarnas eventuella framtida behov av uppgift om svenskt medborgarskap från SPAR. Detta med anledning av att frågan om nationella identitetskort var under beredning vid tiden då övergångsbestämmelserna upphörde att gälla. Avslutningsvis vill jag förklara varför t.ex. Postens och bankers identitetskort - även om de tillförs uppgift om medborgarskap - inte bör gälla som resehandling inom Schengen.