Riksdag
2005-10-28

Fru talman! Jag vill tacka miljöministern för de goda omdömena om kristdemokratisk kemikaliepolitik och miljöpolitik. Jag kan försäkra ministern att jag inte mött några invändningar från de övriga partierna i alliansen. Antingen har de inte tordats eller också har de inga invändningar. Frågan för dagen är alltså: Vad kan göras för att fasa ut de farliga kemikalier som finns i våra kroppar, i vårt blod. Det har varit ett bra och förhoppningsvis för eventuella åhörare intressant samtal. Miljöministern har stor kunskap och insikt om vad som behöver göras och visar också en vilja att göra det. För mig kvarstår tyvärr vissa frågetecken när det gäller förmågan att genomföra det nödvändiga – kanske inte så mycket beroende på miljöministerns egen förmåga, utan på förmågan hos det system som vi är insatta i. Det gäller också viljan att sticka ut och gå före. Den finns ju, men finns den i tillräcklig omfattning? Min avslutande vädjan till miljöministern blir därför: Låt försiktighetsprincipen få ännu större genomslag. Låt riskerna för hälsa och miljö stå över den fria rörligheten av varor. För fram beslut som gör att bromerade flamskyddsmedel försvinner från vårt land. Med hänsyn till påverkan på talmannens och kammarpersonalens mentala hälsa avstår jag från att föreslå att ministern och jag ska sjunga duett, men nog skulle vi kunna förenas i sångstrofen: Kan vi, vill vi, törs vi? Ja, vi kan, vi vill, vi törs. Tack för en bra debatt!