Riksdag
1993-05-25

Det verkar vara att sätta bocken som trädgårdsmästare att be dem, med den grundinställningen, vara de som skall granska projektet och titta på hushållningen med naturresurser. I ett sådant här fall rör det sig ju om två väldigt skilda intressen: det lokala intresset av arbeten och kommunikationer och det centrala intresset, riksintresset, av att bevara ett område för rekreation och annat. Det vore intressant att få reda på vilka skälen är att ärendet inte skall prövas enligt 4 kap. naturresurslagen och vilka områden som i så fall kan komma i fråga, om regeringen i det här fallet gör en sådan strikt bedömning. Är det dessutom inte litet konstigt att en sådan här viktig fråga så att säga lämnas över till kommuner och länsstyrelse?