Riksdag
2008-04-23

Det här är kvinnor och barn som har tvingats till flykt, ofta efter åratal av misshandel och ständiga hot. I dag medger den svenska lagstiftningen tre skyddsmöjligheter. Gemensamt för dem är att det är offren, det vill säga oftast kvinnan och barnet, som drabbas hårt. De här kvinnorna och barnen är oerhört utsatta och sårbara. De kan aldrig räkna med att få stanna kvar där de bor för tillfället. De lever ofta isolerade i ett ständigt spänningstillstånd. Jag håller med alla dem som har talat tidigare om att det behövs ett ändrat synsätt. Det är alltför sällan det görs något för att begränsa förövarnas utrymme. I stället är det kvinnorna som ofta tvingas fly från hus och hem och helt bryta sina livsmönster. Det samhället gör när vi har denna typ av regleringar är egentligen att vi lägger skulden på offret, som får ta konsekvenserna av att leva ensam på en ny ort, kanske utan kontakter med familj och anhöriga och i ständig rädsla och skräck för att bli upptäckta.