Riksdag
1992-01-22

Fru talman! Varje diskussion om krigsförbrytelser måste utgå från respekt för offren och avsky för dåden. Det finns ingen annan möjlighet. Vi får aldrig luras att ställa den ena nationella eller andra gruppen mot den andra. Krigsförbrytelser och allt kring detta handlar alltid om grundvärden. Och den debatt som förs om Baltikum och mänskliga rättigheter handlar också om grundvärden för hela det demokratiska Europa. Europatanken har fått sin kraft av erfarenheterna av 1900-talets diktaturer och de katastrofer som diktaturerna bär ansvaret för. Det ömsesidiga beroendet mellan självständiga demokratier är ett av hindren mot en upprepning av historien. Ett annat hinder är kunskapen om den historiska sanningen. Biståndsministerns uttalanden i höstas skapade uppmärksamhet, dess värre bl.a. på grund av att de var litet opreciserade och att de på ett litet svårbegripligt sätt ifrågasatte det svenska samarbetet med Baltikum. Detta var olyckligt därför att det samtidigt givetvis är utmärkt och önskvärt att svenska statsråd och andra svenska politiker engagerar sig i vakthållningen mot alla försök att släta över krigsförbrytelser eller extrem politisk verksamhet. Fler borde känna detta ansvar.