Riksdag
1999-02-17

Herr talman! Betänkandet om investerarskydd föranleds, som sagts tidigare, av ett EU-direktiv inom området. I detta betänkande föreslås genom lag införas ett skydd för investerares finansiella instrument och likvida medel som handhas av värdepappersinstitut. Det skyddet kan jämföras med den garanti som gäller för insättningar i bank enligt lag om insättningsgaranti. Skyddet träder in om ett värdepappersinstitut försätts i konkurs eller om en utländsk myndighet förklarar att finansiella instrument och likvida medel är indisponibla och att investeraren inte kan få tillbaka sina tillgångar. Egentligen är värdepappersinstitut skyldiga att hålla finansiella instrument och likvida medel som tillhör investeraren starkt åtskilda från sina egna tillgångar, alltså en klar och synlig rågång mellan dessa olika tillgångar som skall gälla hela vägen. Det är först då tillgångarna sammanblandas med institutets medel eller om de på grund av brottslig handling inte finns kvar som det uppkommer en situation då investerarskyddet kan behövas för att ersätta investerare. De medel som finns på konto hos ett värdepappersinstitut täcks i dag av insättningsgarantin. Så kommer att ske i fortsättningen även när denna lag införs.