Riksdag
1994-10-21

Vårdnadsbidraget minskar åtminstone delvis de stora orättvisor mellan olika barnfamiljer som det tidigare systemet åstadkom, även om summan självfallet är för liten för att helt utjämna orättvisorna. Under valrörelsen användes vårdnadsbidraget ständigt som ett slagträ av Socialdemokraterna. Felaktigheterna var mer regel än undantag när man talade om det här systemet. Introduktionskostnaden överdrevs kategoriskt. Det påstods att högavlönade kunde få både vårdnadsbidrag och subventionerad barnomsorg. Ena gången var det bara direktörsfruar som skulle ha glädje av vårdnadsbidraget, och andra gången uppmanades föräldrarna att inte anpassa sig till det nya systemet, eftersom det ändå skulle rivas upp snarast, utan övergångsregler. Tala om maktfullkomlighet! Hur ser då facit ut efter tre månader med vårdnadsbidrag? Det finns statistik t.o.m. september månad. Föräldrarna kan inte sägas ha tagit avstånd från systemet. Det finns tydligen fler direktörsfruar i Sverige än vi trodde. Sju av tio familjer väljer nämligen vårdnadsbidrag för att kunna kombinera jobb och barn på ett mer flexibelt sätt. Av dem som får vårdnadsbidrag tar nästan 70 % ut hela bidraget, vilket innebär att de antingen har privat barnomsorg eller själva är hemma.