Riksdag
2005-04-27

Fru talman! Hade jag varit vänsterpartist hade jag varit rätt sur, besviken eller förbannad på en samarbetspart som så uppenbart har lurat mig in i en överenskommelse. Man slingrar sig och säger att man arbetar hårt, att det är svårt och det ena med det andra – men ett, tu, tre, när pressen blir stor från Riksrevisionen, /då /gör man någonting. Vad är det för kompis att samarbeta med? Om man kommit överens om någonting, ligger det då inte i korten att man på ett aktivt, ärligt och engagerat sätt ska arbeta för att genomföra det man kommit överens om? Det kan till och med vara så illa att man faktiskt har styrt bolaget. Det kanske inte alls har varit formlös styrning; det kan ha varit en mycket aktiv styrning – vilket jag misstänker – från Näringsdepartementets sida i den riktningen att man inte vill att Vattenfall ska ha det här särskilda energipolitiska uppdraget. Man sade ett till Vänsterpartiet och gjorde någonting helt annat, för man insåg att det var bättre. Men för att inte bli ertappad med byxorna neddragna valde man att inte dokumentera någonting alls. Då är ju förtroendeförlusten ännu större. Hur ska man från Vänsterns sida, kort sagt, agera framgent för att inte försätta sig i en sådan situation att man luras in i överenskommelser som regeringen inte tänker leva upp till?