Riksdag
1996-05-24

FN:s studie har skapat en debatt mellan dem som stöder en marknadsekonomisk liberalisering och dem som hävdar att just denna ekonomi fördjupar klyftan mellan rika och fattiga i Latinamerika. Jag hör till dem som tror att de sistnämnda i huvudsak har rätt i sin kritik. T.o.m. påven, Johannes Paulus, kritiserar olika regeringars icke-aktiva politik i bekämpningen av de enorma klasskillnaderna i Latinamerika. I Mexiko är det i huvudsak zapatisterna som står för kritiken. Den studie som jag pratar om pekar också på att en del av reformerna har, som ministern själv säger, skapat stabila priser och lockat utländska investerare. I vissa länder har demokratin t.o.m. kunnat förstärkas. Men, som sagt, trots detta har de fattiga inte fått del av dessa reformer. Bonderevolten i Mexiko, återkommande upplopp i Argentina, Bolivia, Ecuador, Venezuela och i andra länder är bara några bevis på de ökande klyftorna. En av rapportens mest oroande slutsatser är att den ömtåliga sociala situationen på längre sikt kan skapa oroligheter och sätta dessa länders demokrati på prov.