Riksdag
1993-06-09

Herr talman! När jag lyssnade till Oskar Lindkvist handlade det mest om elände i den bostadspolitiska världen. Många av oss har ju i dag också kunnat konstatera att Hyresgäströrelsens ombudsmän har demonstrerat här utanför Riksdagshuset. Ena handens fingrar räcker väl till för att räkna de socialdemokrater som är här i kammaren. På läktaren finns några personer. Intresset tycks inte vara så överväldigande. Frågan är om det elände, som Oskar Lindkvist säger sig kunna se, också ses av alla andra på riktigt samma sätt. Naturligtvis är bostadsmarknaden på många sätt problemfylld, vilket inte är så konstigt. Det tar naturligtvis tid att komma runt allt det som Socialdemokraterna under sin tid ställde till med. Oskar Lindkvist säger att man får gå tillbaka två år för att hitta en bra bostadspolitik. Vad hittar man då? Jo, då hittar man krångel och byråkrati. Man hade lex Malmö. Man hade en ensidig favorisering, Oskar Lindkvist, av både HSB och Riksbyggen. Man hade också årliga propositioner som innehöll minskningar av räntebidragen. Man hade också just infört något som hette räntelån.