Riksdag
1994-06-01

Herr talman! Misstankarna om att inrättandet av den här tribunalen bara var en bricka i förhandlingsspelet uttalades mycket tidigt från många håll. Enligt skrivningarna i både betänkandet och propositionen bedömer man att när målet att återställa och bevara fred och säkerhet i f.d. Jugoslavien har uppnåtts torde det inte längre finnas grund för att bibehålla tribunalen. Det är just den skrivningen som inger oro hos så många. Framför allt inger den en stor oro hos alla de människor som har råkat ut för övergrepp. Vi är naturligtvis väldigt intresserade av vilken nivå som domstolen kommer att lägga sig på. Det skall bli intressant att se vilka som skall ställas till svars. Är det enbart de som direkt har utfört brotten, eller är det även de som är ansvariga, de som har beordrat brotten, som skall lagföras? I vår motion säger vi att vi vill att Sverige i FN skall verka för att domstolen fortsätter att arbeta även när kriget är slut. I resolutionen, propositionen och i betänkandet framgår det klart att detta inte riktigt är avsikten med tribunalen. Vår uppfattning är att det världen i dag behöver är vetskap om att världssamfundet inte accepterar den här typen av brott mot mänskligheten och att krigsdomstolar med internationella tribunaler är någonting som borde utvecklas och som borde användas i mycket större utsträckning. Därför är det så viktigt att tribunalen inte blir en ''flopp'' och att man i ett förhandlingsläge inte bara ger amnesti åt dessa krigsförbrytare.