Riksdag
2007-03-02

Fru talman! Hillevi Larssons inlägg ger en väldigt bra illustration på den djupa klyfta som finns mellan alliansen å ena sidan och Socialdemokraterna på den andra i synen på arbete. Vi lever i praktiskt taget skilda föreställningsvärldar. Hillevi Larsson talar om att vi driver människor till arbete, att man ska arbeta tills man stupar. Arbete blir något som är negativt, något som man härdar ut tills man slipper, tills man inträder i något nirvana där man blir rentier på sina egna pengar eller på något annat sätt som gör att man inte behöver arbeta. Naturligtvis finns det många människor som inte kan arbete, som har funktionshinder eller som på grund av arbetsmarknadens funktionssätt och socialdemokratiskt vanstyre har ställts utanför arbetsmarknaden under lång tid. Det ska vi ha respekt för. Men att beskriva arbete som någonting som man bör försöka se som något negativt, att människor drivs till att arbeta, är för mig ett helt främmande sätt att se på världen. Människor mår bra av att arbeta. Människor mår bra av att anstränga sig. Människor mår bra av att ta i.