Riksdag
1997-12-17

Herr talman! Nej, jag sade inte att det var budgetsaneringen i sig som skulle göra detta. Jag sade att det var den optimism och framtidstro som nu följer i spåren på den, som också kommer att föra med sig en anda och atmosfär i samhället som gör att förståelsen för de här frågorna successivt kommer att glida i en riktning mot ökad uppslutning omkring EU. Så såg mitt resonemang ut. Sedan kan man ju som vanligt från borgerligt håll hylla avgångna socialdemokrater. Det är ett av favoritknepen. Jag skulle inte drömma om att hylla avgångna folkpartister i det här sammanhanget. Det avstår jag ifrån. Men en sak kan jag väl ändå få säga, herr talman, och det är att den debatt vi nu kan föra om Europa och EMU hade inte varit möjlig att föra om vi inte hade fattat alla de utomordentligt svåra beslut som saneringen av de offentliga finanserna representerar. Det är beslut som ju på sätt och vis Carl B Hamilton lade grunden till i en viss mening. Mot den bakgrunden skulle man kanske ändå kunna ge ett erkännande, nämligen att vi faktiskt har kommit i ett läge nu då vi har en sådan position att vi kan bestämma själva. Det är ett viktigt bidrag till svensk Europadebatt.