Hrvatski sabor
20100714

Kolegice Bilić Vardić, ja se s vama slažem da uz dobre zakone …/Govornik se ne razumije./… ponajviše ovisi o dobrim ljudima. Ali ljudi mogu biti dobri tako da budu dobri po prirodi, po karakteru, po odgoju i mogu biti dobri tako da budu dobri po obrazovanju. Vidite, što se ravnatelja tiče, koji god fakultet pedagoškog ili nastavničkog smjera završite teško da ćete biti sami po sebi, dakle po strukturi obrazovanja osposobljeni za ravnatelje. Zato smo uveli zakonsku obavezu licenciranja radnog i ta mjera se nažalost ne primjenjuje. Dakle, treba raditi na tome da ono dobro što smo donijeli konačno se počne primjenjivati u što većoj mjeri. I drugo, kada govorimo o ljudima koji odlaze u mirovinu, a o njima treba voditi brigu, oni su recimo na kraju nekog profesionalnog puta, nije nimalo svejedno koliko stupnjeva napredovanja čovjek ima u odgovarajućem zvanju. Recimo, da li odlaze u mirovinu sa 140% početničke plaće ili sa 250% početničke plaće. Da li ima dva stupnja napredovanja ili četiri. Dakle, da li su sami stimulirani, da li su sustavom stimulirani rasti u svome zvanju, dakle i u svojim spoznajama kako strukovnih tako i pedagoškim, dakle spoznajom i vještinama poučavanja ili nisu. Tako da različite elemente moramo kombinirati, sustav mora omogućavati ljudima i stimulirati ljude da napreduju i da rastu, a onda će im i taj sustav omogućiti da onu budu bolji nego što možda po samoj svojoj vlastitoj prirodi, da tako pojednostavljeno kažem, jesu.