Hrvatski sabor
20100611

Općenito prevladava mišljenje također da su materijalna prava nedostatna za pokrivanje troškova upravo onih koji proizlaze iz invaliditeta. Osobe s invaliditetom imaju velikih poteškoća u ostvarivanju zdravstvene zaštite, prvenstveno medicinske rehabilitacije, fizikalne terapije i zdravstvene njege u kući u kojima je uočena velika razlika opet u odnosu urbana na ruralna područja Republike Hrvatske, nabavke odgovarajućih ortopedskih pomagala u kojima često puta moraju iz osobnih budžeta to doplaćivati, lijekova, osiguravanja stomatološke zaštite i općenito o često puta nedovoljnoj educiranosti upravo zdravstvenih djelatnika o specifičnim zdravstvenim teškoćama s kojima se suočavaju osobe s invaliditetom i djeca s teškoćama u razvoju. Osim toga, osobe s invaliditetom nedovoljno su upućene u prava koja im pripadaju s osnove invaliditeta, ne znaju dovoljno o načinima njihova ostvarivanja, a posebno im se teško nositi s pretjeranom administracijom različitih sustava i čestim greškama njihovih djelatnika. Ured preporuča kako uvažavanje specifičnosti osoba s invaliditetom u ostvarivanju prava na zdravstvenu zaštitu je imperativ, prije svega kada se radi kao što sam naglasila o rehabilitaciji, pravu na njegu u kući, ortopedskim pomagalima. Postojeća normativna uređenja u tom smislu su restriktivna.