Riksdag
2000-02-17

Fru talman! Jag tycker mig ana att det finns en tendens till att vi kan vara överens om att en stor del av eleverna som redovisas i rapporten har nått målen. Det handlar om ungefär 90 %. Det vore bra om vi kunde ge lärarna den elogen att de faktiskt, i en osedvanligt besvärlig situation med de kraftiga nedskärningarna och de små resurserna, har hållit ångan uppe och klarat av att leda eleverna fram till målen som är inskrivna i läroplanen. Vi kan också vara överens om att det stora problemet är den alltför stora gruppen elever med behov av särskilt stöd. Alla tycks vara överens om det. Den enda som förnekar siffrorna är Lars Leijonborg. Det förvånar mig lite. Stödet i statistiken är mycket svagt. Alf Svensson var den ende som nappade på syndernas förlåtelse. Nedskärningarna skedde under den borgerliga regeringen, och de var kraftiga. Det är självklart att de var kraftigast då. Det var då man skar 20 %. Vi har successivt fört över pengar till kommunerna och till skolorna. Det är ett arbete.