Riksdag
1993-10-12

Fru talman! Jag vill börja med att något kommentera de påståenden som föregår Berith Erikssons fråga. Svenska myndigheter, närmast Statens invandrarverk och Utlänningsnämnden, bedriver inte någon politik med ''massavvisningar''. Varje asylärende prövas individuellt, något som gäller såväl kosovoalbaner som alla andra som söker asyl i Sverige. De kosovoalbaner som av svenska myndigheter bedöms vara i behov av skydd här ges en fristad i Sverige. Om svenska myndigheter avslår en asylansökan beslutar myndigheten att sökanden skall avvisas, något som gäller såväl kosovoalbaner som alla andra asylsökande. Avvisningarna verkställs i enlighet med bestämmelserna i Invandrarverkets eller Utlänningsnämndens beslut. Berith Eriksson säger att majoriteten av de asylsökande kosovoalbanerna är unga män som flytt på grund av rädsla att kallas in i den serbiska armén. Att undanhålla sig värnplikt utgör inte asylgrund enligt utlänningslagen. Den serbiska armén deltar för närvarande inte i direkta strider. De kosovoalbaner som kallats in riskerar alltså inte att sändas till krigsskådeplats. Berith Eriksson frågar vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att Sveriges nuvarande asylpolitik inte skall öka spänningarna i Kosovo och därmed bidra till etnisk rensning.