Riksdag
2000-04-25

Dessa risker visas inte minst av regeringens tillsatta utredning om när barn lever gömda. De som gömmer sig löper mycket stor risk för psykiska och fysiska men. Dessa människor är givetvis mycket rädda för det som väntar dem i det land dit vi väntas skicka dem. Det tyder på ett mycket cyniskt och byråkratiskt synsätt från regeringens sida. Migrationsministern talar om det skydd som barn som gömmer sig har fått med regeringens politik, dvs. möjlighet till barnhälsovård, akutvård, sjukhusvård och tandvård. Det är riktigt. Men hur kan man för det första bortse från de behov som alla de vuxna som gömmer sig har och för det andra från det faktum att dessa barn löper stor risk att bli upptäckta och därmed bli gripna av polisen? De kommer troligen aldrig ens att uppsöka dessa sjukhus i verkligheten. Varför föreslår regeringen halvmesyrer som inte kommer att förbättra situationen i verkligheten? Varför låter inte regeringen dessa människor stanna? Det är sann humanism. Regeringens politik är ren kosmetika i det här fallet. I min interpellation har jag angett 2 kap.