Riksdag
1998-12-10

Ett sådant avtal måste ha utgångspunkten att det är de fattiga länderna som ständigt har missgynnats, utsugits och förtryckts, och att det är de länderna som måste ha en avgörande påverkan på alla internationella avtal. Det är inte de fattigas fel att de är fattiga. Det är inte naturlag som gör att världen är orättvis. Det går att bekämpa orättvisorna. Fru talman! Jag vill rikta lite uppmärksamhet på några speciella biståndsmottagare. Guinea-Bissau har lidit under ett förödande inbördeskrig som har lett till att samhällsstrukturer har slagits sönder, till hundratusentals internflyktingar och till att landet har dränerats på utbildad arbetskraft. Samtidigt härjar hiv, aids och tuberkulos. Mediciner, läkarvård och sjukhus är bristvaror. Laboratorier saknas. Det är oerhört svårt att bygga demokrati under de förhållandena. Det svenska biståndet till Guinea-Bissau frystes när förhållandena var som mest kaotiska. Tyvärr stängdes också den svenska ambassaden. Vi har ett ansvar för att se till att den politiska och demokratiska utvecklingen lika väl som kampen för en human vård och utbildning för alla påskyndas i GuineaBissau.