Riksdag
1996-11-22

Fru talman! Tuve Skånberg gav ju själv i sitt anförande ett ovanligt lyckat exempel, måste jag säga, på vad man verkligen kan kalla för budgetpropaganda. Det utmålas att praktiskt taget all forskning här i landet skulle upphöra - t.o.m. nobelpriset skulle på något sätt dras in. Det tycker jag var ett nästan oslagbart exempel på detta. Om man skall genomföra besparingar på ett område mobiliseras naturligtvis alla de krafter som inte vill ha besparingar på just det området. Det är i allra högsta grad en naturlig process och behöver alls inte vara beroende av några politiska motiv. Det är naturligtvis också lätt att säga att man skall vara lyhörd för dessa argument. Ett par hundra miljoner till skulle väl ändå inte vara omöjligt i en så stor budget. Men en regering som faktiskt vill se till att Sverige får en fungerande ekonomi kan inte vara lyhörd för den typen av synpunkter. Är man det måste man vara det på alla områden, och då hamnar vi där Tuve Skånberg och hans partikamrater hade fört in Sverige 1994.