Riksdag
1998-12-01

Fru talman! De hör ju till god ton att tacka för svaret, som i det här fallet var väldigt ordrikt men i övrigt tämligen innehållslöst och inte så speciellt konkret. Skälet till att jag lade fram den här interpellationen var att jag kände att ett litet hopp tändes när jag hörde den nye socialministern yttra sig om att han ville förbättra situationen för de handikappade - i varje fall på kort sikt. Detta var speciellt intressant, tycker jag, med tanke på att Socialdemokraterna de senaste fyra åren inte har gjort annat än att förändra för de handikappade. Och nästan alla förändringar man har genomfört har inneburit försämringar. Man har schabloniserat assistansersättningen. Det är väldigt problematiskt eftersom det rör sig om individer. Alla är vi olika och alla har vi olika behov. Denna schablonisering har gjort att de som har de största funktionshindren, och som kanske behöver mest hjälp och mest avancerad hjälp, numera får vända ut och in på sina liv för att få ersättning och för att få den högre ersättning som man kan få. Det är ett exempel.