Riksdag
1997-01-28

Den övriga delen går till kultur, trafik, fastighetsförvaltning m.m. Nyligen kom man på att man skall bilda ett inkassoföretag. Patientavgifterna måste jagas - kanske blir det skatterna i framtiden. Bara i Stockholms läns landsting går alltså mer än en miljard kronor till politiker, administration och sysselsättningsgaranti till personal som är frikopplad från vården av patienterna. En miljard kronor motsvarar ett universitetssjukhus eller flera små akutsjukhus. Det är svårt att förklara för medborgarna att man måste stänga intensivvårdsplatser när man t.ex. samtidigt ökar sjukvårdspolitikernas arvoden med 230 %. Detta är bara ett exempel. När landstingsskatten används till ändamål som för medborgarna anses vara mindre viktiga och ej bör tillhöra det som skall skattefinansieras kommer förtroendet för politiken och legitimiteten i att betala skatt att ifrågasättas. Detta gäller särskilt när ett område som sjukvården drabbas. Jag delar socialministerns oro för att legitimiteten i att betala skatt är hotad, men detta beror inte på förekomsten av privata försäkringar, utan på att utlovad vård inte levereras. Privata försäkringar är ett symtom på bristande förtroende - inte en orsak till det.