Riksdag
2000-06-07

Herr talman! Jag lovar inte att jag kan klara mitt anförande på de antecknade fem minuterna. En etta framför den femman kanske vore mer lagom. Vi får se. Jaktfrågor har alltid engagerat vare sig det har varit på lokal nivå eller, som i dag, på högsta beslutande nivå. Det betänkande som vi ska diskutera här i dag är förvisso inget undantag. Jag läste t.o.m. i en tidning härförleden att hanteringen betraktades som en såpopera, och det är ju inte särskilt hedrande för oss i utskottet. Historien börjar som sades 1994, när dåvarande jordbruksministern Margareta Winberg tillsatte en utredning som hette Vissa jaktfrågor. Så nog får man säga att det har tagit tid. Nåväl, nu har vi en proposition som ska behandlas. Vi har dessutom en lång rad enskilda motioner, dels med anledning av propositionen, dels från den allmänna motionstiden både under detta riksmöte och det förra. Av de senare är det värt att nämna ett stort antal motioner om säl och säljakt. Här gör en stor majoritet av utskottet ett välkommet uttalande om nödvändigheten av att börja reducera sälstammen.