Narodna skupština
20030714

Srpsko društvo se večito delilo između polarizovanih političkih krajnosti. Nikada nije smoglo snage da kao normalna razvijena zapadna društva u sebi pronađe snage da nastavi jednom linijom, da nastavi jednom tačkom razvoja, bez obzira šta je neko bio u mladosti po političkom opredeljenju. Ako bismohteli da izvodimo logički apsurd, svaki član Saveza komunista bi morao da bude osuđen. Bio bi mu zabranjen javni angažman. Oni su pristali, tih milion i 200 hiljada ljudi u ovoj zemlji, da budu članovi političke organizacije koja u svom programu definiše da se bori za stvaranje uslova u kojima će vladati diktatura proletarijata. Takvih ljudi je bilo, takvih ima i dan-danas angažovanih na političkoj sceni Srbije. Ne treba govoriti valjda šta je to diktatura. Diktaturaje držanje vlasti nasilnim sredstvima. Ko god je to prihvatio, po svom zdravom razumu, neprisiljen, ne može po ovoj logici koja se nameće i ovim zakonom, pa i ovi ljudi koji bi trebalo da budu izabrani u lustracionu komisiju, da se bavi nikakvim javnim angažmanom. Srbija je nažalost suviše podeljena zemlja. Srbiji ne treba više deoba.