Folketing
2001-03-20

Vores ærinde er, som jeg synes udenrigsministeren meget fint fangede, at sikre nogle målrettede sanktioner. Jeg kan ikke forstå, medmindre man anlægger et meget kynisk synspunkt, hvorfor en så voldsom fattigdom, som er opstået i Irak, udgør et sikkerhedspolitisk svar. Det er et meget kynisk synspunkt, hvis man forfægter det, og det gjorde udenrigsministeren heller ikke. Tværtimod var det en rød tråd i udenrigsministerens svar, at man skal begrænse konsekvenserne for civilbefolkningen, og det er vi meget enige i. Jeg tror også, udenrigsministeren sagde, at det er en situation, der må bekymre alle. Det er klart, at det må være tilfældet, specielt efter at vi har haft den fastlåste situation i så lang tid som 10 år. Man kan så stille sig det hypotetiske spørgsmål, om man tror, Saddam Hussein vil give sig over for de sanktioner, han ikke har givet sig over for i nu 10 år, i løbet af de næste 10 år. Hvorfor skulle han det? Som det også fremgik af udenrigsministerens redegørelse, befinder Saddam Hussein sig jo ganske vel.