Riksdag
1999-10-27

Många svenskar reser varje år till olika länder för att på ort och ställe arbeta med bl.a. rättvisa och solidaritet. Det är inte endast biståndsarbetare från kyrkor, utan många andra frivilligorganisationer skickar också folk till olika länder med skiftande behov. Allt från byggnationer av vägar och bostäder till utbildning inom teknik och sjukvård samt värderingar såsom jämlike och respekt för oliktänkande är grund och målsättning för osjälviska insatser. Många människor ger allt och offrar svensk trygghet till förmån för behövande människor i länder som står under utveckling. Många avsätter flera år, ja kanske rent av hela sin yrkesverksamma tid på biståndsarbete med hopp om att själva få uppleva att rättvisan kommer dem själva till del i form av pension och andra sociala förmåner. Men döm om deras förvåning när biståndsarbetare som inte är anställda av Sida eller staten ska särbehandlas. Efter många år med betydande biståndsinsatser från Sverige borde vår lagstiftning följt med i utvecklingen för denna personkrets och således kommit längre i fråga om rättvisa inom socialförsäkringens regler. Fru talman!