Narodna skupština
20171102

Hvala. Na stranu svi razlozi za koje smo već izneli zbog kojih nismo za donošenje ovog zakona, postoji nešto u ovom članu 26. i uopšte u celom zakonu, naročito ovde što nas poslanike iz Kluba samostalnih poslanika buni. Ovaj zakon kao da uopšte nije rađen za naše gradove, naše lokalne zajednice, uopšte neprimenljiv na terenu. Ponašamo se kao da svi živimo u nekim industrijskim zonama, gde za neku delatnost postoji dva, tri, pet, deset poslodavaca, pa ako se raskine ugovor sa jednim poslodavcem, ništa lakše, otrčaćemo kod drugog poslodavca i učenik će uspeti da završi svoje školovanje i da se osposobi za neku delatnost. To uopšte nije tačno. Mi zapravo, ako pogledamo po celoj teritoriji Srbije, ne znam da li u bilo kojoj lokalnoj zajednici manjoj imamo dva poslodavca koja se banje uspešno istom delatnošću i koja mogu ove uslove da ispune. Šta se zapravo dešava zaista sa učenikom koji mora da prekine svoje školovanje jer je poslodavac prekršio ugovor jednim od načina iz člana 25?