Folketing
2005-02-24

Der er ikke noget som helst nyt i den politik, og der er heller ikke et eneste nyt redskab, som kan løse problemet. Fakta er jo, at intet – intet – i PISA-undersøgelsen tyder på, at nationale, standardiserede test kan bruges til noget som helst, hvis man gerne vil skabe en bedre skole. Tværtimod viser PISA-undersøgelsen, at de københavnske skoler, der har gode resultater, har en god lokal evalueringskultur, mens skoler, der bruger de standardiserede test, ikke har særlig gode resultater, ligesom de skoler, der klarer sig godt, er dem, der satser på efteruddannelse af lærerne. Den danske skoledebat bærer altså præg af, at mange borgerlige politikere optræder som funktionelle analfabeter i deres omgang med PISA-undersøgelsen – formentlig og forhåbentlig helt bevidst. Vi vil gerne investere i folkeskolen. Vi vil gerne skabe ordentlige rammer for en bedre folkeskole, og vi har fremlagt syv minimumsrettigheder, som alle elever bør have: En væsentlig højere minimumsstandard i den danske folkeskole, når det gælder minimumtimetal, når det gælder skole-hjem-samarbejdet, og når det gælder specialundervisning, efteruddannelse af lærere, undervisningsmaterialer og klassekvotienter.