Riksdag
2011-04-12

Det är inte resurser som saknas utan politisk vilja till rättvis fördelning av arbete, pengar och makt. Statsrådet hävdar i sitt interpellationssvar att den svenska generella välfärdsmodellen har visat sig fungera väl för att motverka negativa sociala konsekvenser vid ekonomisk nedgång. Men de sociala och ekonomiska klyftorna ökar i Sverige. Allt fler slås ut och allt fler förnedras i mer eller mindre konstlade arbetsmarknadsåtgärder. Vi har massarbetslöshet samtidigt som många lönearbetar mer än de mår bra av. Allt effektivare produktionsmetoder minskar behovet av arbetskraft. Att vi inte behöver arbeta så mycket för att tillgodose våra grundläggande materiella behov är en historiskt ny situation, och vi borde glädjas åt vår nyvunna frihet i stället för att alltmer fåfängt försöka skapa full sysselsättning till varje pris, genom ständigt ökad konsumtion som inte längre gör oss lyckligare och som skadar miljön. Det finns alltså flera skäl att tänka i nya banor och inte reflexmässigt avvisa idén om någon form av medborgarlön och en mer rättvis fördelning av lönearbete och obetalt arbete.