Riksdag
2006-03-29

Herr talman! En europeisk energipolitik kan bestå av att man vid sammanträdesborden utbyter erfarenhet om hur man i de olika länderna producerar och använder sin energi och vilken mix man har, det vill säga ett erfarenhetsutbyte. Det kan också gå ett steg längre, vilket oftast är normalt inom EU, nämligen att man utbyter även fysiskt över nationalgränserna varor och produkter, det vill säga att man levererar energi över gränserna. Hur ser den bilden ut? Jag inser att var och en ska producera sin energi. Men finns det en rörlig marknad i det här sammanhanget? Jag vill egentligen ställa frågan med utgångspunkt från svensk landsbygd. Vi har trots allt stora åkerarealer i Sverige per person. Vi har möjlighet att producera ganska mycket bioenergi som är rätt i tiden. Vi har svenska bönder som plågas av ekonomisk nedgång därför att vi importerar mycket livsmedel. De ser en chans att kanske vara med och producera här. Finns den chansen? Ser statsministern ökade möjligheter för svensk landsbygd?