Riksdag
1997-12-10

Så stod vi där till slut. Det var mörkt och mycket kallt när barnen så småningom dök upp. Ett tjugotal barn från 6 till 18 år flockades runt Lisa, teet och pirogerna - barn med blanka ögon och plastpåsar med lim i händerna. En liten 8-årig pojke visade sig egentligen vara en flicka. Kepsen och den pojkaktiga framtoningen var hennes sätt att söka undvika sexuella övergrepp. I den stunden blev jag nog mer mamma än parlamentariker. Jag kände ett stort behov av att krama om barnen, att värma dem och skydda dem från allt ont. Den brutala verkligheten gjorde sig dock påmind då Lisa sade att vi inte skulle ta i dem för att undvika smitta från alla sjukdomar som florerar på gatan. Det förklarade också den lilla flaska vodka hon hade att tvätta händerna med. Barnen tog oss med till sin övernattningsplats i en källare. En cigarettändare var den enda belysning som hjälpte oss se vägen ned till den övergivna industrilokalen.