Riksdag
1993-10-27

Herr talman! Först har vi frågan om undersökningar. Jag framhöll att det är svårt att göra säkra undersökningar. Men undersökningarna ger en uppfattning om storleksordningen. Det är odiskutabelt så att vid en jämförelse av släktingar bland tungmetallerna i det periodiska systemet finner man färre biverkningar för kvicksilver än vad man förväntar sig. Det är i och för sig glädjande och turligt att det är så. Vi vet att biverkningarna är få även om de säkert, som Eva Zetterberg säger, är fler än vad vi har fått fram. Vi måste vara säkra på att det finns material som svarar upp mot, är minst lika bra som och kan användas på ett minst lika tillförlitligt sätt som amalgam. Tyvärr fungerar inte forskningen så att man kan säga att problemet skall lösas till den 1 januari nittonhundra-si-och-så. Det kan vara svårt att sätta ett datum. Jag tror att vi får vara nöjda med att frågan bereds hos regeringen. Det skall läggas fram ett förslag när avvecklingen skall kunna genomföras grundat på bästa möjliga och nyast möjliga forskningsunderlag och bedömningar. Jag tror att vi har kommit långt. Att sätta ut ett datum är mer en vink i luften. Det kanske inte går exakt till den dagen. Det kanske tar ett halvt eller ett helt år längre. Det är inte meningsfullt. Vi är alla inställda på samma färdriktning, dvs. att problemet skall lösas så fort som möjligt.