Riksdag
2003-02-18

En flicka som bor i en pytteliten kommun och inte bara är jagad av den man som hon lever ihop med - som ofta sker i samband med kvinnovåldet - utan kanske av hela sin familj, kan inte få ett skyddat boende i den kommunen. Det ger inget skydd. Alltså måste det finnas former för samverkan mellan kommuner också över länsgränserna. Det är med detta som regeringens beredningsarbete nu pågår, så att vi kan använda våra länsstyrelser både med resurser och med konkreta uppdrag för att hjälpa kommunerna att samordna sina insatser. Vi vill inte bara prata utan vill också göra något. Vi vill se till att den brist som i dag finns när det gäller skyddat boende faktiskt i någorlunda stor omfattning blir åtgärdad. Jag hoppas kunna lämna besked om detta i varje fall under våren.