Riksdag
1998-04-22

Herr talman! Martin Nilsson efterlyser vad Folkpartiet skulle vilja som inte redan är uppfyllt av regeringen. Jag försökte peka på att det brister i att släppa loss den kvinnliga skaparkraften, något som från liberalt håll är ett av delmålen. En stor del av den för de flesta av oss så viktiga tjänstesektorn borde kunna vara med i konkurrens och valfrihet för både brukare och anställda. Vi tror att konkurrens inom tjänstesektorn, där det arbetar kvinnor som har idéer om vård, omsorg och utbildning, skulle tillföra något nytt. Det skulle också främja jämställdheten. Vi har ju i dag näst intill yrkesförbud inom de kvinnodominerade yrkena, där det är så svårt att få starta och komma i gång. Jag skulle vilja fråga: Vad är det för jämställdhetsperspektiv i regeringens ja till att subventionera köp av typiskt manliga tjänster och i det starka motståndet till att införa en skattesubvention på t.ex. alla hushållstjänster? Vi vet ju att den förra jämställdhetsministern, Marita Ulvskog, tyckte att varje kvinna gott kan putsa sina fönster själv. Samma minister ansåg också att skattesubventioner gärna får användas för att män skall kunna anställa andra män för att måla samma fönster. Det är ingen nyhet, men det är ändå ett faktum. Jag vill fråga Martin Nilsson: Vad är det som gör att man från socialdemokratiskt håll är så trög att upprätta en likvärdighet som skulle ge ökad jämställdhet?