Riksdag
1992-04-23

Herr talman! Får jag säga att när jag politiskt analyserade hur jag såg på de tillsatta kommissionerna och sjukvårdsutredningarna, så var det inget nedlåtande jag ville säga. Jag ville bara konstatera att de fyra borgerliga partierna i regeringen har olika uppfattningar om hur de vill lösa sjukvårdsproblemen framöver. Dessa olika uppfattningar hörde jag framföras under valrörelsen, och jag kunde konstatera -tillsammans med många andra -- att det inte är en samstämmig röst som hörs, utan det är en kvintett som spelar. Jag konstaterar vidare att nu har man fört de olika synpunkterna till de arbetande kommissionerna och utredningarna. Då blir det inget ställningstagande under den här valperioden. Så hur skall det bli med det som Jerzy Einhorn har varit ute och talat om, att man skall prioritera gamla och sjuka under mandatperioden? Det kan bli som man skriver på första sidan av Landstingsvärlden. Det var väl riktat mot det svåra jobbet att klara utredningar och prioriteringar -Jerzy Einhorns omöjliga uppdrag. Hur skall man, när den här valperioden har gått till ända, kunna svara på frågan: Hur blev det med mer pengar, hur blev det med prioriteringar av äldre och sjuka? Detta måste ju bli svårt om man samtidigt skall förverkliga finansplanens annonseringar om jättestora neddragningar. Jag säger icke detta av illvilja, utan jag säger det bara som politisk analys. För mig går de här två budskapen inte ihop.