Riksdag
2018-02-01

Fru talman! Jag tror att vi får återkomma till att debattera miljö- och klimatpolitiken. Men bestämda uppfattning är att vi inte har samma medel för att nå de mål som vi är överens om att vi ska nå mot fossilfritt och att minska vår påverkan på atmosfär och miljö för klimatets skull. Jag återkommer till min huvudfråga, som grundar sig på en oro och en nyfikenhet inför hur det går med frågan. Det var mycket buller och bång och många nyheter av mycket goda skäl när avtalet var underskrivet. Sedan känns det som att processen har gått i stå. Vi fick ett budskap om att USA via sitt utrikesdepartement såg flygskatten som ett problem. Det var därför som jag ställde frågan. Näringsministern har beskrivit processen, att det inte bara är juridiska utmaningar utan att man också måste reda ut ekonomin. Någonting kan se väldigt bra ut inledningsvis, och sedan måste man självklart ta reda på vad saker och ting kostar, vem som ska stå för vad. Man måste också göra det i enligt med reglerna för statsstöd. Där håller jag verkligen med näringsministern om att det här är ett intresse som är bredare än att bara låta människor få resa lite enklare. Det är av stor betydelse för näringsliv och ekonomi, men också för säkerhetspolitiskt och utrikespolitiskt samarbete. Min avslutande fråga till statsrådet är: Vad gör statsrådet själv för att höja farten i processen, även om den är komplicerad och invecklad?