Riksdag
2009-05-07

Fru talman! Jag reagerade på en del saker som Hans Backman sade. I början räknade han upp ett antal anledningar till att vi har problem med barn och ungdomar, till exempel stillasittande, övervikt, folkhälsoproblem och så vidare. Sedan nämnde han att det finns ett antal orsaker till detta, bland annat socioekonomiska orsaker. Det finns alltså skillnader i dag när det gäller ungdomars möjligheter att idrotta och vara aktiva beroende på vilka familjeförhållanden de har, vilken ekonomi de har och var de bor någonstans. Den här regeringen ser till att de som har det sämst, arbetslösa, sjuka och pensionärer, inte har samma ekonomiska möjligheter att stötta barn och ungdom att idrotta. Man sänker kommunernas ekonomier, som är de absolut viktigaste. Frågan är: Hur kompenserar man detta? Vad är Folkpartiets inställning till de här frågorna? Rent praktiskt – vi tar bort retoriken – utifrån de förutsättningar som Hans Backman redogjorde för, gör man precis tvärtom. Man försämrar för dem som har det sämre ställt. Man ger sämre förutsättningar för dem som inte har så mycket pengar. Hur kompenserar man det? Hur ändrar man detta, speciellt nu när vi är på väg in i en kris och en lågkonjunktur som kommer att drabba stenhårt? Vi vet att barn till ensamstående föräldrar, arbetslösa och sjukskrivna inte har samma möjligheter att betala själva. Tar man dessutom bort kommunernas möjligheter att kompensera detta ökar klasskillnaderna. Vad tänker Hans Backman göra, via Folkpartiet och in i regeringen, för att det här ska förändras?