Riksdag
2000-04-25

Fru talman! Jag delar inte Christel Anderbergs uppfattning att det inte i polisens uppgifter ingår att förebygga brott. Jag anser att det är en mycket viktig uppgift för polisen, och den har också kommit till uttryck i beslut som riksdagen har fattat och i de regleringsbrev som regeringen utfärdar. Det är oerhört viktigt att polisen använder sin kunskap om lokala förhållanden och risker för brottslig verksamhet och att man utnyttjar den kunskapen för att förebygga brottslighet. När polisen tar kontakt med t.ex. näringsidkare men det kan också vara andra grupper i samhället handlar det inte om att man utgår ifrån att de skulle kunna vara presumtiva brottslingar. Tanken att det skulle vara utgångspunkten i det brottsförebyggande arbetet har inte ens föresvävat mig. Tvärtom tar man kontakt med dem som blir utsatta för brott och riskerar att bli brottsoffer. De behöver få information, hjälp och stöd av polisen. Det gäller också den ekonomiska brottsligheten i allra högsta grad. Jag anser att det är oerhört viktigt att våra myndigheter, inklusive polisen, utvecklar sitt brottspreventiva arbete och sitt problemorienterade arbetssätt. Polisen kan fylla en viktig funktion i de sammanhangen. Frågan om hur polisen ska använda sina resurser överlåter jag helt och hållet till polismyndigheten själv. Jag delar inte Christel Anderbergs bestämda uppfattning om hur polisen bör prioritera sitt arbete. Den bedömningen överlåter jag till polismyndigheterna att göra.