Folketing
2008-04-22

Det er jo altid både underholdende og interessant at høre hr. Michael Aastrup Jensen udrede EU-retten. Det er nærmest, som om, at når regeringen har talt og givet sin vurdering, er der ikke mere at komme efter; så er det den ultimative sandhed, der dermed er blevet udlagt. Når nu hr. Michael Aastrup Jensen så skråsikkert siger - og jeg glædes over, at han i fremtiden vil blive forpligtet af de ord, han i dag fremfører - at Lissabontraktaten sandelig ingenting har med det her at gøre og jeg så sidder her og læser det charter, som jo altså er juridisk bindende med Lissabontraktaten, og nærmer mig det, der hedder artikel 28, hvor jeg klart kan se, at arbejdstagerne og arbejdsgiverne altså får den ret til at udøve deres konfliktret osv. i henhold til national ret og EU-retten, så kunne jeg egentlig godt tænke mig at spørge: Kan hr. Michael Aastrup Jensen ikke godt se, at Lissabontraktaten netop understreger problemet? For med den artikel bliver konfliktretten, aftaleretten, til et spørgsmål om overholdelse af EU-retten og selvfølgelig også den nationale ret, sådan har det været altid. Vi har arbejdsretsloven, der klart fastlægger kriterierne, men altså også EU-retten. Og dermed er Lissabontraktaten højaktuel i forhold til hele den her diskussion. Kan hr. Michael Aastrup Jensen ikke godt i sin alvidenhed se det?