Folketing
2002-05-21

Nu står det tindrende klart, at Venstre ikke ønsker at åbne landbrugsforhandlingerne, og det kan jeg sådan set godt forstå. Men at man ikke vil arbejde for nogle politiske erklæringer synes jeg er uforståeligt. På den anden side synes jeg også, at vi står tilbage med et problem. Statsministeren, udenrigsministeren og Venstres ordfører erkender alle, at landbrugsdelen nok bliver en af de store klumper, som man først forventer at kunne få løst i december måned med danske politikere for bordenden. Men vi har ikke fra Venstres side og indtil nu heller ikke fra regeringens side hørt bare en antydning af, hvad man kunne forestille af løsningsmodeller. Er det øgede kvoter? Er det den procentsats på 35 pct., som Kommissionen er kommet frem med, når det gælder dyrepræmie, hektarstøtte osv., og som ansøgerlandene har sagt er for lidt? Er det den procent, der skal sættes op? Eller er det dét, som ansøgerlandene nok mest af alt har brug for, nemlig bedre mulighed for at lave en strukturudvikling? Er det dér, man vil operere? Vi får ingen svar i dag, og det synes jeg faktisk er lidt bekymrende, for der er ingen, der er i tvivl om, at hvis det her skal lykkes, er det et af de steder, hvor det er allermest vigtigt at have klare svar. Men det har Venstre og regeringen desværre ikke, og der er ikke ret lang tid til at finde de klare svar inden december.