Riksdag
2000-10-18

Fru talman! Den sista frågan som Kent Olsson ställde tror jag inte att jag ska inveckla mig i något svar på. Det är väl så att individen i modellen för den västerländska demokratin alltid och självklart har varit av manligt kön. Det kan man titta närmare på. Frågan om de offentliga monopolen avser vi att återkomma till sedan. Däremot tycker jag att det är viktigt att man nu genomför en lönekartläggning för att kraftfullt kunna arbeta gemensamt för att få fram lika löner. Fram till 1993 var det inte individuella löner. Den borgerliga regeringen fick igenom principen om individuella löner som startade då. Jag kan ta ett exempel från en arbetsplats med många arbetsledare, där man faktiskt arbetade i grupper för att hjälpa varandra. Det var både kvinnor och män, och man förhandlade tillsammans för att få lika lön mellan grupperna på det här företaget. Lika lön för likvärdigt arbete. Men så fick den borgerliga regeringen igenom den individuella lönesättningen. Då gick man kanske ned och förhandlade med gruppen, men sedan gick man upp och förhandlade lite mer själv. Solidariteten togs faktiskt bort i och med den individuella lönesättningen. Jag är inte emot en öppen politik. De individuella lönerna ska som sagt vara öppna, inte dolda. Förr var lönesättningen alltid öppen. Det är den inte längre, därför kanske lönekartläggningen behövs.