Riksdag
1992-11-27

En fortsatt markförläggning av ledningen fram till Västra Kärrtorp skulle innebära ett stort antal komplicerade skarvningar, oavsett vilken typ av kabel som används. Större delen av de problem som kan uppstå i en markförlagd kabel kan hänföras till skarvarna. Den hantverksmässigt tillverkade skarven är oftast den svagaste punkten vid drift av kabeln. Detta har kunnat konstateras i bl.a. andra likströmsprojekt som Fennoskanprojektet mellan Sverige och Finland och i de likströmskablar som lagts i Nya Zeeland. Kraftledningens påverkan av landskapsbilden var en viktig fråga vid regeringens prövning. Som jag nyss nämnde förlängdes den markförlagda sträckan redan under det första samrådsförfarandet, så att luftledning helt undviks på det känsliga området vid kusten. För att ytterligare begränsa påverkan av landskapsbilden föreskrev regeringen i koncessionsbeslutet bl.a. att Baltic Cable AB, genom att avtal träffas med Sydkraft AB, totalt sett skall reducera antalet luftledningar inom de berörda kommunerna. Detta skall ske genom att för varje ny luftledningsstolpe som sätts upp skall två befintliga monteras ned inom de berörda kommunerna.