Poslanecká sněmovna
2005-06-21

Poslanec Zbyněk Novotný Děkuji za slovo Vážený pane předsedající dámy a pánové svoji zpravodajskou zprávu jsem rozdělil do několika tematických kapitol 1 Geneze zákona 2 Zásady ze kterých návrh zákona pocházel 3 Obsah zákona 4 Popis navrhovaných změn Takže za prvé geneze zákona předchůdce tohoto zákona proč vůbec zákon jako takový vznikl co bylo podnětem či zda vycházel ze zákona jiného kolik novel proběhlo Povinnost orgánů státní správy poskytovat informace veřejnosti je dána Listinou základních práv a svobod v článku 17 Svoboda projevu a právo na informace jsou zaručeny a to zejména v odstavci 5 Státní orgány a orgány územní samosprávy jsou povinny přiměřeným způsobem poskytovat informace o své činnosti Podmínky a provedení stanoví zákon Nepřítomnost prováděcího zákona však činí z ústavního práva jen prázdnou frázi Proto v květnu 1997 občanské sdružení HOST vypracovalo návrh textu zákona PČR PS 2002 2006 45 schůze část 161 21 6 2005 Neautorizováno Zákon měl podle předkladatelů veřejné správě stanovit povinnost poskytovat prakticky všechny informace kromě výjimek definovaných v zákoně Úřady by podle jejich návrhu musely informace poskytovat automaticky i bezprostředně na vyžádání a to nejdéle do deseti dnů od podání žádosti nebo do dvaceti dnů po odvolání Návrh dále zmiňoval i sankce za neoprávněné odmítnutí požadované informace a to až ve výši 50 tisíc Kč a zákaz činnosti Návrh dále počítal s povinností orgánů státní správy iniciativně zveřejňovat informace o své činnosti Návrh zákona byl schválen v květnu 1998 Poslaneckou sněmovnou Parlamentu avšak poté byl vrácen Senátem k opětovnému projednání Největší vliv na vrácení zákona měli členové ústavněprávního výboru kteří svým kolegům doporučili zákon odmítnout kvůli legislativním nedostatkům Nejmarkantnějším rozdílem senátorského návrhu bylo rozfázování procesu žádosti o informaci a jejího poskytnutí ze strany orgánu veřejné správy Poslanecká verze umožňovala uplatnění žádosti jakoukoliv formou ústně telefonicky i písemně a v případě nespokojenosti s odpovědí nastupoval automaticky proces podle správního řádu a následné řízení před soudem Evidentním nedostatkem této verze ovšem bylo riziko absence dostatečných podkladů pro dokazování ve správním i soudním řízení Proto senátoři přijali verzi podle které lze sice žádat o informaci jakoukoliv formou ale pro případ nesouhlasu se způsobem vyřízení nebo nevyřízení žádosti musí být tato opakována písemně tak aby pro správní a soudní řízení byly již k dispozici listinné důkazy Ostatní zásahy Senátu do osnovy měly společný cíl Při zajištění ústavního práva na informace současně garantovat i nedotknutelnost ústavního práva na soukromí osobní čest a ochranu před zasahováním do soukromého a rodinného života Koncem února 1999 pozměněný návrh zákona o svobodném přístupu k informacím opět byl schválen Parlamentem a senátoři opět měli k tomuto návrhu množství výhrad Několik senátních výborů doporučilo návrh zákona vrátit Poslanecké sněmovně k dalšímu přepracování Podle předsedy ústavněprávního výboru Senátu Jiřího Vyvadila obsahoval návrh chybně formulované řízení o odvolání některé pasáže této normy by proto zavdávaly příčinu ke kompetenčním sporům Senátorům se také nelíbilo že návrh zákona počítal v některých případech s tím že lidé by úřadům za podání informací platili Vysoké náhrady by znemožnily občanovi tohoto zákona plně využívat vysvětlil tehdy Vyvadil Dodal že senátoři požadují ve všech případech zcela bezplatné podávání informací Připouštějí jen úhradu nezbytných výdajů jako je např kopírování dokumentů Zákon byl nakonec Parlamentem schválen 11 května 1999 Za druhé Návrh vycházel z následujících zásad Občan má právo na informace o všem co se ho týká co není tajné či zcela soukromé to je veřejné Na přístup k informacím mají stejné právo všichni občané a ne jen novináři Není třeba specificky odlišovat právo přístupu k informacím v různých oborech např v životním prostředí v lidských právech apod různými normami Za třetí obsah zákona Současný zákon č 106 1999 Sb o svobodném přístupu k informacím ve znění pozdějších předpisů vznikl z důvodu potřeby právního předpisu který by realizoval čl 17 Listiny základních práv a svobod který zaručuje právo na informace ve veřejné správě jakožto jednu ze základních právních záruk zákonnosti při výkonu veřejné správy Zákon o svobodném přístupu k informacím je obecnou právní normou která zajišťuje právo veřejnosti na informace které mají k dispozici státní orgány orgány územní samosprávy jakož i další subjekty které rozhodují na základě zákona o právech a povinnostech občanů a právnických osob Tyto povinné subjekty jsou návrhem zákona o svobodném přístupu k informacím zavázány především k tomu aby zveřejňovaly základní a standardní informace o své činnosti automaticky tak aby byly všeobecně přístupné A za poslední za čtvrté popis navrhovaných změn K podrobnějšímu rozboru s vlastním vyjádřením se vyjádřím až v průběhu obecné rozpravy takže nyní pouze stručně Hlavním cílem této novely je transpozice směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003 98 ES o opakovaném použití informací veřejného sektoru která je pro Českou republiku závazná Při zpracování novely se vycházelo též z praktických zkušeností s dosavadní aplikací zákona Zdrojem změn které přináší tato novela vedle zmíněné nutnosti harmonizace legislativy jsou dosavadní zkušenosti s aplikací zákona o svobodném přístupu k informacím Ukázalo se že některé požadavky toho zákona jsou překonané či nepraktické Například poskytnout žadateli informace na žádost i přesto že jsou v plné míře zveřejněny a odkaz na ně by byl vzhledem k okolnostem dostatečným vyřízením žádosti V jiných případech naopak byly postupy dle zákona rozšířeny či upřesněny Například rozšíření okruhu povinně zpřístupňovaných informací institut odložených žádostí atd Navrhovaná novela zásadně nemění podmínky přístupu k informacím Například i nadále má poskytující organizace právo na úhradu nákladů ale cena za tyto informace nesmí být příliš vysoká Novela dokonce umožňuje odvolat se k vyššímu orgánu aby rozhodl o výši odměny To byl nejčastější způsob zbavení se nutnosti podat informace ze strany úřadů Novelizace tuto situaci řeší Odstraňuje možnost vytvářet trh s informacemi stejně tak jako nerovné postavení kdy si informace mohou pořídit pouze ti kteří jsou ochotni za ně zaplatit Nový paragraf také říká že je li učiněna žádost elektronicky musí být podána prostřednictvím elektronické podatelny povinného subjektu To je další pozitivní změna jednoznačně určující kudy musí elektronicky podaná žádost vstoupit na povinný úřad Novelizace je vyvolána jednou směrnicí Evropského parlamentu Její implementace by byla jen na krátký odstaveček Ministerstvo informatiky zpracovalo rozsáhlou novelu částečně i proto aby omezilo divoké pozměňováky ve Sněmovně Z devadesáti procent je novelizace přínosná Ani Úřad na ochranu osobních údajů který jsem při přípravě této zpravodajské zprávy oslovil nemá k předložené novele žádné připomínky jelikož novela svým obsahem nezasahuje do rámce již vymezeného 2 odst 3 podle něhož se na zpřístupňování osobních údajů tento zákon nevztahuje V tomto okamžiku bych svou zpravodajskou zprávu ukončil a těch zbývajících deset procent návrhů které nebyly rozebrány bych si nechal na obecnou rozpravu do které se tímto hlásím Děkuji