Hrvatski sabor
20160620

Srećom nismo imali ljudskih gubitaka što je pored sreće i rezultat obučenosti, odgovornosti i predanosti u izvršavanju zadaća. Pripadnici Oružanih snaga RH bili su uvijek dostojni zastave koje nose, ne samo zbog svog odnosa prema svojim borbenim zadaćama, već i odnosa prema lokalnom stanovništvu. Između ostalog, jedna od zadaća svakog kontingenta bila je i da ostavi trag među lokalcima sa nekom humanitarnom akcijom. Tako su izgrađeni bunari, postojale su osnovne škole gdje se voda nosila kilometrima jer su bile škole u kojima nije bilo uopće vode. Znači naši pripadnici su u školama znali izgraditi, odradili i u nekim školama izgradili bunar, negdje su renovirali kompletne kuhinje, renovirali su školske zgrade, neki od njih su napravili vrtić za žene koje su bile u ženskom zatvoru u Kabulu. Znate zbog čega su tamo žene sve završavale u zatvoru, naši pripadnici su za te žene čija su djeca smjela u ćelije, po danu su bila van tih ćelija izgradili za tu djecu vrtić da mogu cijelo vrijeme biti u ograđenom dvorištu oko zatvora gdje su bile smještene žene itd.