Riksdag
1995-12-08

Herr talman! Principer och realistiska beslut är ju sammanhängande. De berör varandra. 1979, när förslaget från Folkpartiregeringen förelåg lyckades man inte vara i närheten av det läge där beslutet blev möjligt. Jag menar att det ändå visar bristen på känsla för den här saken. I vårt agerande, vid vår bearbetning i utskottet av bl.a. Folkpartiets motion tycker jag att det är allvarligt att man inte väger in den historiska dimension som det finns anledning att ha med och som jag kort berörde. Att t.ex. tala i termer av varför staten skall bestämma att kyrkan skall vara evangelisk-luthersk är ju ett historielöst uttalande. På medeltiden var det möjligt att kungen bestämde sig en vacker morgon för att byta religiöst hemvist. Det är naturligtvis inte möjligt i dag. Det är inte möjligt för en kyrka att säga att i morgon kanske vi skall vara katoliker och i övermorgon någonting annat. Att fastslå detta, när man nu klipper banden, som jag menar sker, är naturligtvis bara ett sätt att tala om att vi är trogna vår historia. Det finns anledning att på det här sättet lägga fast vissa ramar: evangelisk-luthersk, rikstäckande, demokratisk, öppen folkkyrka. Jag tycker att det är alldeles logiskt. Den lista som är framställd blir föremål för de utredningar som kommer. Jag tycker också att det för kyrkans egen skull vore angeläget att de regleringar som görs är så få som möjligt.