Folketing
2010-01-27

Som jeg sagde i min besvarelse af spørgsmål nr. S 851, er det karakteristiske ved særlig hensynsløs kørsel, at føreren bevidst sætter sig ud over hensynet til andres sikkerhed. Og som jeg også var inde på, vil høj hastighed typisk indgå som et væsentligt moment i domstolenes vurdering af, om kørselen har været særlig hensynsløs. Hastighed er dog ikke nødvendigvis afgørende for den endelige bedømmelse af en sag. I den konkrete sag, som vi har talt om her, som Højesteret for nylig tog stilling til, kørte vedkommende 85 km/t., hvor den tilladte hastighed var 50 km/t. Højesteret fandt, at den tiltalte med den alt for høje hastighed under de givne omstændigheder havde tilsidesat væsentlige hensyn til færdselssikkerheden. Og uden nærmere oplysninger om den uhensigtsmæssige manøvre, som medførte udskridning og den ulykkelige ulykke, fandt Højesteret imidlertid ikke, at den tiltaltes kørsel kunne tages som udtryk for, at han bevidst havde sat sig ud over hensynet til andres sikkerhed på en sådan måde, som det efter forarbejderne til færdselsloven og straffeloven forudsættes. Flertallet i Højesteret fandt, at straffen skulle fastsættes til 30 dages fængsel – et mindretal stemte for en straf på 60 dages fængsel – og herudover blev den tiltalte betinget frakendt førerretten i 3 år. Som det er fremgået, er Højesterets afgørelse truffet ud fra en konkret bevismæssig vurdering, så derfor finder jeg ikke umiddelbart, at dommen giver anledning til at overveje at ændre reglerne.