Folketing
2007-02-09

Ellers ville det jo være sådan, vil jeg tage ret mange væddemål på, at hver eneste gang man var utilfreds med en afgørelse – hvis nu en teaterchef ikke blev genudnævnt, og det har vi jo ligesom set her i løbet af efteråret – så ville man indbringe den afgørelse for kulturministeren, og så ville det jo i sidste ende være kulturministeren, der skulle sidde og udpege teaterchefer for de enkelte teatre. Det ville jeg selvfølgelig synes var meget sjovt og meget spændende lige nu, men jeg er da ikke sikker på, at jeg ville synes, det var sjovt og spændende efter en måned, når der var meget debat om de inkompetente beslutninger, jeg givetvis havde truffet i forbindelse med valget af teaterchefer. Derfor må jeg understrege, at det drejer sig om både en principiel stillingtagen til armslængdeprincippet og at sikre en skærm omkring Københavns Teaters bestyrelse, sådan at de får lov til at træffe deres beslutninger, og jeg vil igen understrege, at det er vores opfattelse, at det også præciserer de gældende forvaltningsmæssige regler på området.