Folketing
2017-04-20

Og derfor synes jeg, det kunne være interessant, når vi taler om det her område, at vi også skeler til nogle af de erfaringer, som der p.t. gøres på børneområdet, hvor man jo arbejder med at have et loft over, hvor mange sager en sagsbehandler sidder med. Vi kender det som Sverigesmodellen, og efterhånden er det blevet til Herningmodellen, men det er sådan set underordnet. Pointen med, at vi lægger et loft over, hvor mange sager man som sagsbehandler sidder med, synes jeg egentlig godt vi kan lade os inspirere af, når det gælder mange andre områder end børneområdet, f.eks. også de dementes behov for en sagsbehandling i kommunen. I demenshandlingsplanen lægges der op til, at der skal være demenskoordinatorer i alle kommuner, og det er jo meget fint, men demenskoordinatoren er ofte ikke den, der sidder med den egentlige sagsbehandling. Der er der brug for mange andre, og det kunne være relevant at se på, om der egentlig er nok sagsbehandlere derude.