Folketing
2003-01-15

Jeg kan forstå, at statsministeren griber efter det eneste halmstrå, han har at gribe efter, nemlig at han ikke kan udtale sig. Men er det ikke rigtigt, at det eneste, der kan ankes, er proceduren i udvalgets arbejde? Er det ikke rigtigt, at vi relativt hurtigt kunne få en afklaring på det, sådan at statsministeren bliver nødt til - bedre sent end aldrig - at forholde sig til kritikken, der er kommet? På nuværende tidspunkt kan jeg bare konstatere, at statsministeren dér har fundet anledning til at sige, at han har fuld tillid, og han bekræfter det igen i dag - på trods af, at der er et udvalg, som har sagt, at den omtalte bog af Bjørn Lomborg objektivt set er i strid med alle normer for god videnskabelig adfærd. Hvordan kan statsministeren på den baggrund have fuld tillid til Bjørn Lomborg som leder af regeringens institut?