Riksdag
1997-02-12

Herr talman! Till resurserna igen: I dag är det 380 poliser och ett åttiotal åklagare som sysslar med ekobrottsbekämpning. Till detta kommer 30-40 ekonomer inom polisen och kanske tio inom åklagarväsendet. Resurserna i dag är ungefär de dubbla mot vad de var när Gun Hellsvik var justitieminister. Det är en följd av att vi, som jag sade i mitt anförande, i den här kammaren lyckades driva igenom ökade specialriktade anslag för ekobrottsbekämpning till polisen. Det förklarar väl ändå litet grand bakgrunden. Det handlar ju inte om den totala ramen, utan om hur mycket vi satsar på just detta område. Här tror jag inte att Gun Hellsvik har haft några större ambitioner än vad regeringen har haft, utan kanske snarare tvärtom. Skattekriminalen igen: När vi under våren 1995 räknade antalet ärenden i balans inom polisen kom vi fram till att det efter tre år av borgerligt regerande fanns 6 200 ärenden i s.k. passiv balans. Ärendena låg i högar i plåtskåp utan att vara åtgärdade. Merparten av dessa var skattebrottsärenden och bokföringsbrottsärenden. Problemet har just varit att skattemyndigheten först har handlagt ärendena varefter det gjorts en brottsanmälan. Därefter har de legat på polisens ekobrottsrotlar. De olika myndigheterna har gjort olika prioriteringar när det gäller att tillsätta utredningsresurser. Dessa ärenden baseras ju nämligen ofta på revisionspromemorior från skattemyndigheterna. Genom inrättandet av skattekriminal klipper vi av denna seriekoppling och lägger ansvaret på särskilda skattekriminaler i stället för på skattemyndigheterna. Det blir ett betydligt effektivare system.