Riksdag
2002-12-17

Det fanns stora svårigheter in i det sista, framför allt med Polen, Tjeckien och Ungern men också med Slovenien och Malta. För Polens och Tjeckiens del lyckades man hitta lösningen i form av en omvandling av regionalstöd till så kallad budgetkompensation. Polen fick dessutom ett tillskott av medel för att bättre klara av kontrollen av sin yttre gräns för Schengenområdet. Slutförhandlingarna resulterade i att ytterligare ca 500 miljoner euro lades på det ursprungliga förslaget. Det innebär att vi klarade den så kallade Berlinramen med en liten men tydlig marginal. Den sammanlagda kostnaden för utvidgningen under de tre första åren med start 2004 blir nu ca 42,5 miljarder euro. För svensk del innebär förhandlingsresultatet att vår årliga avgift ökar med ungefär 700 miljoner kronor eller lite drygt 70 miljoner euro. Det är mycket pengar, men det är en låg kostnad för ett enat Europa. En av de knivigaste frågorna i förhandlingarna har gällt den gemensamma jordbrukspolitiken. I dag spenderar EU uppemot hälften av sina resurser på ett system som är dåligt för konsumenterna, dåligt för uländerna och dåligt för miljön.