Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
Nissiselle suorittamaan sanotun rahamäärän korkoineen. Mutta kun Nissiselle puheenaolevassa kontrahdissa ei oltu varattu oikeutta estää Filosofiankandidaatti Moisiota hakkuuttamasta kontrahdilla myytyjä puita, vaikki niiden hintaa määaaikoina suoritettaisikaan, ja Nissinen edelläkerrotun menettetyn kautta oli saanut aikaan, että puumotto Moisiolta oli jäänyt kesken ja k. siinompia puita niin paljon, että nyt häntä, maksettuaan Juho Silti Moisio vaatinut, että Juho Niskiäs elässä verossa ti Moisio vaatinut, että Juho Niskiäs elässä verossa nen, Kustaa Jonathan Juuti ja Paa Kihlakunnanoikeus on 9 päivänä viimeksimainitut olivat mennekseennan, ja kiin se seikka, ettei Aiyhteisesti ja toistensa puolesta och korjolankandidaatti Maria hänen ja mavelkaiseen takaukseen siitä vahingosta, jonka Filosofiankandidaatti Moisio voisi tulla kärsimään Kuvernöörin yllämainitun välipäätöksen täytäntöönpanon johdosta, velvoitettaisiin yhteisesti tahi se heistä, kellä oli varoja, 5,565 markalla 80 pennillä korvaamaan Filosofianhandidaatti Moisiolle hänen siten kärsimän sä vahinko, minkä ohessa Moisio on anonut korvausta oikeudenkäyntikuluistaan. Koivion täytynyt jättää metsään saa Manteesta kuulusteltuina, ovat JuKoivion täytynyt jättää metsään saa Manteesta kuulusteltuina, ovat JuKoivion täytynyt jättää metsään saa Manteesta kuulusteltuina, ovat JuNoision täytynyt jättää metsään joka Kanteesta kuulustettuina, ovat Junelle kontrahdin mukaan kuuun Suo Nissinen ja hänen allakumppanelle kontrahdin mukaan kuuun Suo Nissinen ja hänen allakumppaluvia puita hakkaamatta 1815. minsa sitä vastustaneet, koska Filoluvia puita hakkaamatta 1815. minsa sitä vastustaneet, koska Filokappaletta 8 1/2 metrin korkuudella Pit palunkandidaatti Moisiolle hänket, sentrimetsin paksuisia koivuja sek tu edelläkerrottu kielto ei ollut estä niistä ynnä paksumpien puiden kselle metsän jäännöhinnan, kontlatvoista olisi saatu 1698 metrin kahtiajan kuluessa ottamasta häsyltä halkoja, on Talorofianhandlin jolle kuuluva puita Nisusen metvo Kämäräinen, joista molemmat Joulukuuta 1901 julistanut päätöksen viimeksimainitut olivat mennekauan, ja kun se seikka, ettei Samavelkaiseen takaukseen siitä Juho Nissisen välisessä huunattokontmavelkaiseen takaukseen siitä Juho Nissisen välisessä huunottokont360
rahdissa määrättyinä aikoina ollut suorittanut myydyistä puista sovittua hintaa, ei ollut perustanut Juho Nissiselle oikeutta hakea Filosolionkandidaatti Moisiolle kieltoa hakkuuttaa Moisiolle kontrahdin mukaan kuuluvia vielä pystyssä olevia puita kontrahdissa suostutun hakkuuajan kestäessä, on Kihlakunnanoikeus katsonut Juho Nissisen velvolliseksi vastaamaan siitä otta vastaan suorittamaan tuhanhingosta, joka Filosofiankandidaatti Moivolle oli syntynyt sen Suut minestäyhdestä suuremmasta puoti Moiviolle oli syntynyt sen häneti mestäyhdestä suuremmasta puoti Moisiolle oli syntynyt sen kautta, ettei hän saamansa kiellon ta, viidenkymmenen pennin jälkeen seen takaukseen saman vahingine tä halkoja, yhden markan uuden mitettiin, vielä oli hakkaamatta Moisiolle kuuluvia puita Moision moittama määrä, Kihlakunnanoikeus on velvoittanut, Juho Nissisen, Kustaa Jonathan Juutin ja Paavo Kämäräisen, yhteisesti tahi sen heistä, kellä oli varoja, Filosofiankandilaatti Moisiolle, jonka vaatimus mikäli se riippui puiden arvosta kohtuuden mukaan alennettiin, kuittaamaan siitä astia vastaan suorittamaan tuhannesta kuudestasadasta viidestäkymynyt sen kans menestäyhdestä suuremmasta puuvuoksi voinut hyväkseen käyttään kappaleella, kahdeksansataa kaksinäitä puita, sekä Kustaa Jonatin kymmentäviisi markkaa viisikymJuuten ja Paavo Kämäräisen, jotka mäntä penniä sekä tuhannesta kuuyhteisesti ja toinen toisensa puodistasadasta yhdeksästäkymmelesta olivat sitoutuneet omaalkan meitäkahdeksasta metrisestä syliskorvaamisesta, yhdessä Nissisen kymmenen pennin jälkeen syleltä, kanssa siitä vastuunalaiseksi maksettuhatta viisisataa neljäkymsä vuoksi ja kun näytetty ole, itte mehtäseitsemän markkaa eli yhteen uheena olevalla metsäalalla, joka osa kolmetuhatta kolmesataa viitseon, kun edellämäinellu kukkänkymmentäkaksi markkaa viisi Jofiankandedlaatti Moisiolle by kymmentä penniä, minkä ohessa Ju36
ko Nissinen ja hänen asiakumppaninsa velvoitettiin viidelläsadalla markalla korvaamaan Filosofian kandidaatti Moision oikeudenkäyntikulut. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Juho Nissinen ja hänen asiakumppaninsa olivat vetoamalla saattaneet jutun, on tuomiolla Syyskuun 26 päivältä 1903 vahvistanut Kihlakunnanoikeuden päätöksen, amalla velvoittaen Juho Nissisen ja hänen asiakumppanensa viidelläkymmenellä markalla korvaamaan Filosofiankandednatti Moisiolle hänellä Hovioikeudessa elleet kustannukset. Hovioikeuden tuomioon ovat ja niin eivät ole veliho Nissinen ja hänen asiakumppaninsä anoneet muutosta tämän hänelle on paninsä anoneet muutosta tämän hänelle on toimittamallaan perustelmalla, johon FilosofvanhandEdvatti No sarillinen Senaatti oikeaksi, kumojohon FilosofvanhandEdvatti No sarillinen Senaatti oikeaksi, kumojohon FilosofvanhandEdvatti No sarillinen Senaatti oikeaksi, kumoria on säädetyssä järjestyksessän tän Hovioikeuden tuomion ja Kihria on säädetyssä järjestyksessän tän Hovioikeuden tuomion ja Kihsio on säädetyssä järjestyksessä olen Hovioikeuden sio on säädetyssä järjestyksessä on Herr Hovioikeuden tannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun; ja koska jonka on kanteen sekä vapauttaa Juho nut tämän jutun; ja koska jonka on kanteen sekä vapauttaa Juho nut tämän jutun; ja koska jonka on kanteen sekä vapauttaa Juho nut tämän jutun; ja koska Juho Nissinen on, hakiessaan Kuopion läänin Kuvernööriltä Filosofiankan Iidaatti Moisiolle edelläkerrottua kieltoa, ollut Moisiolta saamassa Moisiolle yllämainitulla kontrahsilla hakattaviksi myönnettyjen viiden maksettavaksi joutunutta sintaa tuhat kuusisataa viisikymmentä markkaa, joista tuhat kuusisataa neljätoista markkaa korkoineen sittemmin lain voiman saaneella päätöksellä on Moisiolta ulostuomittu, eikä Juho Nissinen siis ole tarpeettomasti pyytänyt sanottua kieltoa, sen tähden ja kun Hovioikeudessa näin ollen Juho Nissinen, Kustaa Jonathan Juuti ja Paavo Kämäräivon ovat sinen eivät ole velvolliset FilosofianHovioikeuden tuomioon ovatan eivät ole velvottiset Filosofvanin asiakumpikandidaatti Moisiolle korvaamaan in asiakumpikandidaatti Moisiolle korvaamaan paniassa anoneet muutosta täm hänelle mainitun kiellon kautta muutosta täm hänelle mainitun kiellon kautta toimittamallaan perusteimalta syntynyttä tappista, harkitsee Keila syntynyttä tappiota, harkitsee Keilakunnanoikeuden päätöksen, kylKeisarillinen Senaatti on tutkii Hälä Filosofankandidaatti Maivijätä Filosofiankandidaatti Moisi302
Nissisen ja hänen asiakumppaninen heille jutussa pannusta korvausvelvoilisuudesta. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti: 1.J. W. Schmanen  Hen. Liljeblad, J. G. lohman  7. Em. Liljeblax, Valentin Gummerus. Johannes Litting J N. Börnlund. C. J. Timgren Toukokuun 10. päivänä 1904. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Waasan Hovioikeudesta tulleessa jutussa, jossa Osakeyhtiö Uleåborgs Sågverks Aktiebolag ja Kauppahuone J. W. Snell man Gson, Oulun kaupungista, yhteisesti ovat hakijoina sekä Tilan omistaja Edvard Granberg, Sääksmäen pitäjästä, vastaajana ja joka juttu koskee oikeutta vesistöihin ja rantoihin: Annettu Oikeus osastossa Toukokuun 10. päivänä 1904. Keisarillinen Senaatti on itselleen ittelyttänyt jutun kirjat ja niistä saanut tietää seuraavaa: Välikirjalla Syyskuun 1. päivältä 1892. on Talollinen Juho Pertunpoika Timpari eli Rikkola omistamastaan Timparin eli Rikkolan perintötalosta No 10. Utajärven pitäjän Sotkajrven kylässa Tehtaanomistaja Viktor Åkerblomille kymmenen vuoden ajaksi vuokrannut vesestöt ja rannat Rikkolan saaren yläpäästä Vasikkaniemeen, siitä Pekanojaan mantereeseen ja siitä takaisin Rikläsnä: A. N. V. L. E. A. F. J. Z. No 54o. Pag. 193. R. D. 1903.
kolan saareen tukkihaminaksi ja säilytyspaikaksi, minkä jälkeen ja sittenkuin mainittu talo Syyskuun 25. päivänä 1895. oli kiinnitetty tällä välin kuolleen Tehtaanomistajan Åkerblomin oikeudenomistajille välikirjan pysyväisyyden vakuudeksi ja välikirja Tammikuun 21. päivänä 1896. oli siirretty Uleå Äfverknings och Fiettningsbolag" nimiselle yhtiölle, vuokraaika välikirjaan Marraskuun 4. päivänä 1897. tehdyn lisäyksen mukaan on pitennetty kymmeneksi vuodeksi Syyskuun 1. päivästä 1902. lukien. Sittemmin on Osakeyhtiö Uleåborgs Sågverks Aktiebolag'in ja Kauppahuvone J. W. Snellman Grön in puolesta Muhoksen ja Utajärven pitäjäin käräjakunnan 1899. vuoden syyskäräjissä Kihlakunnanoikeudessa anottu, että edellä mainittu kiinnitys uudistettaisiin sanotun, heille joutuneen välikirjan ja siihen kuuluvan lisäyksen vakuudeksi, mutta on Tilanomistaja Granberg, ilmonn Maria Karoliina Isolan kansi löytyi, välikirjaa Syyskuun 1. päivältä monn Maria Karoliina Irolan kongläytyisi, välikirjaa Syyskuun 1. päivältä pakirjalla Joulukuun 3. päivänä 1898. ja siihen saman kuun 21 päivänä tehdyllä lisäyksellä Granbergille myyneen, paitsi muita aloja, edellämainitut vesistöt ja rannat, nojautuen kauppakirjaansa ja kun nuo vesistöt ja rannat maatilojen osittamisesta voimassa olevan asetuksen määräämässä järjestyksessä jo oli hänelle eroitettu, vastustanut sanotun kiinnitysuudistuksen myöntämistä; ja kun se oikeus, jonka vakuudeksi kiinnityksen uudistamista oli haettu, siis oli tullut riitaiseksi, on Kihlakunnanoikeus Helmikuun 21. päivänä 1900. julista mallaan välipäätöksellä osottanut Tilanomistaja Granbergia eri riidalla näyttämään paremman oikeutensa sanottuihin rantoihin. Haastatettuaan riitapuolensa Kihlakunnanoikeuteen, on Tilanomistaja Granberg siellä vaatinut että, kosk i Uleå Äfverknings och Flottningsbolag nimellistä yhtiötä tiettävästi ollut moittaen Juho Kempain ja hänen ollamassa eikä, jockin sellaista yhtiötä taan Juho Viniparin ja hänen och kolmana eikä, joskin sellaista yhtiötä 361
1892, mikäli siitä voi havaita, oltu siirretty Osakeyhtiö Uleåborgs Sågverks Aktiebolag´ille ja Kauppahuone J. W.  Snellman Grönille, näiltä, kun välikirja sitä paitsi jo itsessään oli laiton, kiellettäisiin oikeus siinä mainittuihin vesistöihin ja rantoihin. Kanteesen on Osakeyhtiö Uleåborgs Sågverks Aktiebolag'in ja Kauppahusne J. K. Snellman Gson in puolesta vartattu, että Juho Winpari kauppakirjaa Joulukuun 3. päivältä 1898. tehtäessä oli Tilanomistaja Granbergille ilmoittanut puheena olevan välikirjan olemassa olevta ja että Wimpari oli suostunut Granbergin kanssa tekemään sä kauppaan sillä ehdolla, että osakeyhtiö ja kauppahuone saisivat edelleen nauttia välikirjassa luvattuja etuja; ja koska kanne siis oli aiheton, on sitä vaadittu hyljättäväksi Sittenkuin Juho Kemparinkin dies dombi hallitumaan vielämainittu Sittenkuin Juho Kemparinkin dess tombi hallitumaan vielämainittu asta kuulusteltu, on Kihlakunnanoi aloja. keus päätöksillä Helmikuun 27 päiä Hovioikeuden tuomioon ovat Drakeghkeus päätöksillä Helmikuun 27 päiä Hovioikeuden tuomioon ovat Drakeghkeus päätöksillä Helmikuun 27 päiä Hovioikeuden tuomioon ovat Drakeghkeus päätöksillä Helmikuun 27 päiä Hovioikeuden tuomioon ovat DrakeghTilanomistaja Granberg ostaressaan lånluone J. W. Snellman Gren anoneet Juho Wimparilta kysymyksessä olevat anta- ja vesioikeudet oli tiennyt yllämainitun vuokrakirjan voimassa olosta ja että hänelle kauppatilaisuudesja oli siitä nimenomaan ilmoitettu, jonka tähden ja kun ei myöhemmälsä välikirjalla vanhemman pätevyyt tä oltu voitu poistaa, Kihlakunnan oikeus on hyljännyt kanteen, minkä ohessa Tilanomistaja Granberg velvoiettiin kahdellasadalla viidelläkymmenellä markalla korvaamaan vastapuoltensa kulut asiassa. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Tilan omistaja Granberg oli vetoamalla saattanut jutun, on tuomiolla Elokuun 29. päivältä 1903., siinä mainitsemillaan perusteilla, kumoten Kihlakunnanoikeuden päätöksen, julistanut Osakeyhtiö Uleåborgs Sågverks Aktiebolagin ja Kauprahuone J. W. Snellman Grönin oikeudet. Sittenkuin Juho Wimparinkin eliasä nelisi hallitumaan vielämainittuja vältä 1902 katsonut selvitetyksi, että tio Måborgs lägenekso Aktiebolag ja Häng365
muutosta tänne toimittamallaan perustelmalla, johon Tilanomistaja Granberg on säädetyssä järjestyksessä vastannut, minkä jälkeen suullinen kuulustelu asiassa on Keisarillisessa Senaatissa toimitettu. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun; ja koska Osakeyhtiös Uleåborgs Sågverks Aktiebolag ja Kauppahuone J. W. Snellman Gson eivät ole näyttäneet laillisesti hankkineensa itselleen sitä vuokraoikeutta, mikä Uleå Äfverknings och Flottningsbolag nimisellä yhtiöllä edellämainitun kontrasdin 1 päivältä Syyskuuta 1892. ja siihen 4 päivänä Marraskuuta 1897 tehdyn lisäyksen mukaan saattanee ollapuheenalaisiin alueihin, sentähden ja kun Juho Wimpari ja Maria Karoli na Isola kauppakirjalla 3. päivältä Joulukuuta 1898. ja siihen saman kuun 21 päivänä tehdyllä lisäyksellä ovat Tilanomistaja Granbergille luovuttaneet niin hyvin riidanalaiset ranta-alueet, mitkä sittemmin ovat Wimparin talota Granbergille laillisesti osaksi lohkonalla murretut osaksi palstatilaksi rotetut, kuin myös kaiken sanottuun aloon kuuluvan oikeuden veteen, eikä ole näytetty mainitun kaupan olevan ehdyn sillä ehdolla, että Osakeyhtiö Uleåborgs Sågverks Aktiebolag ja Kauppahuone J. W. Snellman Gron saisivat rauttia sanotussa vuokrakontrahdissa luvattuja etuja, harkitsee Keisarillinen lenaatti oikeaksi jättää sen loppupäätöksen pysyväiseksi, johon Hovioikeus n jutussa johtunut, minkä ohessa Orabeyhtiö Uleåborgs Sågverks Aktiebolag ja Kauppahuone J. K. Snellman Grön olevoitetaan suorittamaan Tilanomistaja Granbergille, häneltä täällä asiaan nenniiden kulujen korvaukseksi, kuusi kymmentä markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: A: A: Nummin. EdForssell F Em Liljeblad, Johannes Littius C. J. Tingren 366
Toukokuun 10. päivänä 1904. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Wääsän Hovioikeudesta tulleessa, parempaa oikeutta maaalueiden hallintaan koskevassa jutussa jossa ovat Tilanomistaja Edvard Granberg, Sääksmäen pitäjästä, hakijana Aktiebolag ja Kauppahuone J. W. Snell. man G:son, Oulun kaupungista, vastaajina: Annettu Oikeusosastossa Toukokuun 10. päivänä 1904. Keisarillinen Senaatti on itsellensä sityttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä saanut tietää seuraavaa: Uuhoksen ja Utajärven pitäjien käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa oli ja Kauppahuoneen J. W. Snellman G.sson puolesta Helmikuun 21. päivänä 1899. haettu kiinnitystä Talollisen Gabriel Hiltusen ja hänen vaimonsa Kaisa Hiltusen omistamaan Hiltusen perintötaloon No 1. Utrjärven pitäjän Utajäfven kylässä Lokakuun 15. päivänä 1897. tehdyn kontrahdin vakuudeksi, jolla Gabriel Hiltunen oli Oulujoen tukkilaskuyhtiölle tukkikaLäsnä A. K. V. L. - E. A. F. J. Z. 36 No 54. Pag. 55. R. D. 1903. sekä Osakeyhtiö Uleåborgs Sågverks Osakeyhtiön Uleåborgs Sågverks Aktiebolag Vilhelm Blåfield.
minaksi ja säilytyspaikaksi vuokrannut viidentoista vuoden ajaksi eräitä mainittuun taloon kuuluvia räntamaita ja vesialunta mutta kun Tilanomistaja Granberg oli anottua kiinnitystä vastustanut sillä perustuksella, että hän kauppakirjalla Tammikaren 16. päivänä 1899. oli Gabriel ja Kaisa Hiltuselta ostanut omistusoikeuden, samoihin rantamaihin ja vesiäluusiin ja Kihlakunnanoikeudessa niinikään Helmikuun 21. päivänä 1899. anonut saada mainitun oikeutensa kiinnityspöytäkirjaan kirjoitetut si sekä sittemmin itselleen laillisesti erotuttanut sanotut rantamaat palstatiloiksi oli Kihlakunnanoikeus välipäätöksellä Helmikuun 21. päivänä 1900. jättänyt Osakiyhtiön Uleåborgs Sågverks Aktiebolag ja Kanpahuoneen J. W. Snellman G: von sekä Tilanomistaja Granbergin edellä kerrotuin tavoin toistensa edellä vaatiman paremman oikeuden puheenalaisten rantamaiden hallintaan eri oikeudenkäynnin varaan ja lykännyt osakeyhtiön ja kauppahuoneen kiinnityshakemuksen ratkaisemisen, äs kennainitusta oikeudenkäynnistä riippavana, toistaiseksi. Sen jälkeen on Tilanomistaja Granberg, saatuaan lainhuudot yllämainituille palstatiloilleen, sanotussa Kihlakunnanoikeudessa, Osakeyhtiölle Uleåborgs Såg, verks Aktiebolag ja Kauppahuoneelle J. W. Snellman G: son toimittamansa haasteen nojalla, vaatinut että Tilanomistaja Granbergillä, kysymyksessä olevain rantamaiden omistajana, julistettaisiin olevan parempi oikeus samoja maita hallita, kuin mainitulla osakeyhtiöllä ja kauppahuoneella, jotka eivät olleet näyttäneet ole vansa oikeutetut hyväksensä käyttämään kiinnitysanomuksensa perustuksi esittämässaan kontrahdissa Oulujoen tukkelaskuuhtiolle vakuutettua vuokraoikeutta Kanteeseen ovat Osakeyhtiö Uleåborgs Sågverks Aktiebolag ja Kauppahuone J. W.  Snellman G: von vastannut, että osakeyhtiö ja kauppahuone kuuluvat Oulujoen tukkelaskuyhtiöön ja että Gabriel Hiltunen Tammikuun 16. päivänä 1899. luovuttaessaan Tilanomistaja Granbergille omistusoikeuden riidanalaisiin maa-alueisiin oli sukeyhtiölle ja kauppahuoneelle pidättänyt ruksenaolevassa kontrahdissa mainitun 368
hallintooikeuden samoihin alueisiin, jonka vuoksi ja kun tämän oikeuden vakuudeksi kiinnitystä Hiltusen taloon oli ylempänä kerrotulla tavalla haettu ennenkuin Tilanomistaja Granberg lain mukaan oli ollut pidettävä kysymyksessä oleviin rantamaiden omistajana, Osakeyhtiö Uleåborgs Sågverks Aktiebolag ja Kauppahuone J. W. Snellman G: von ovat anoneet Tilanomistaja Granbergin vaatimuksen hylkäämistä sekä että siis osakeyktiön ja kauppahuoneen oikeus hallita useensanottuja rantamaita katsottaisiin olevan, Tilanomistaja Granbergin estämättä, edelleen voimassa. Kuulustettuaan myöskin Gabriel Heltusta asiasta, on Kihlakunnanoikeus, josta asianosaiset ja Gabriel Hiltunen ovat pyytäneet korvausta heillä jutussa olleista kuluista, päätöksessä Syyskuun 23. päivänä 1901. julistanut selvitetyksi, että oli lanomistaja Granberg kauppakirjalla Tunmikuun 16. päivänä 1899. Gabriel ja Kaiva Hiltaselta ostaessaan puheena olevat ranta- ja vesioikeudet oli tiennyt edellämainitun, Lokakuun 15. päivänä 1897. taja Granberg hakenut muutosta tänne mainitun, Lokakuun 15. päivänä 1897. taja Granberg hakenut muutosta tänne lyn kontrahdin voimassa olosta, josta härelle oli kauppatilaisuudessa nimenomaan lmoitettukin, minkä tähden ja kun myöhemmän kaupan kautta vanhemman kontrahden pätetyyttä ja voimassa oloa ei ole voitu poistaa, Kihlakunnanoikeus hylkäsi kanteen ja velvoitti Pelanomistaja Granbergin suorittamaan oikeudenkäyntikulujen korvausta Osakeyhtiölle Uleåborgs Sågverks Aktiebolag ja Kauppahuoneelle J. K.  Snellman G:son sata kahdeksankymmentäviisi markkaa ja Gabriel Hiltaselle neljäkymmentä markkaa. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Tilanomistaja Granberg oli vetoamalla saattanut jutun, on tuomiolla Joulukuun 30. päivältä 1902 vahvistanut Kihlakunnanoikeuden päätöksen, sen ohessa velvoittaen Pilanomistaja Granbergin maksamaan Osakeyhtiölle Uleåborgs Sågverks Aktiebolax ja Kauppahuoneelle J. W. Snellman G.son korvaukseksi näillä Hovioikeudessa ollusta oikeudenkäyntikuluista kuusikymmentä markHovioikeuden tuomioon on Tilanomiskaa. 369
toimittamallaan perustelmalla, johon Osokeyhtiö Uleåborgs Sågverks Aktiebolag ja Kauppahuone J. W. Snellman G: von ovat vastanneet. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun; ja koska Osakeyhtiö Uleå borgs Sågverks Aktiebolag ja Kauppahuone J. W. Snellman G: von eivät ole näyttänet laillisesti hankkineensa itselleen sitä vuokraoikeutta, mikä edellämainitulla kontrahdilla 15. päivältä Lokakuuta 1897. on Oulujoen tukkelaskuyhtiölle vakuutettu ja sillä sanotun kontrahdin nojalla saattonee olla, sentähden ja kun riidanala seit räntamaat, Pelanomistaja Granbergen och tettua ne 16. päivänä Tammikuuta 1899. Gabriel ja Kaisa Hiltuselta, ovat hänelle palstatiloiksi erotetut, eikä ole näytetty mainitun kaupan olevan tehdyn sillä ehdolla että Osakeyhtiö Uleåborgs Sågverks Aktiebolag ja Kauppahuone J. W. Snellman G: sen saisivat nauttia sanotuna vuokrakontrahdissa luvattuja etuja, harkitsee Keisarillinen Senaatti oikeuksi kumoten Hovioikeuden tuomion ja Kihlakunnanoikeuden päätöksen, julistaa että Vilhelm Blåfield Osakeyhtiöllä Uleåborgs Sågverks Aktiebolag ja Kauppahuoneella J. W. Snellman G: son ole oikeutta puheenalaisen vuokrakontrahdin nojalla hallita sanottuja rantamaita; ja vapautetaan Tilanomistaja Granberg, asian näin päättyessä, hänelle pannusta velvoituksesta korvata riitapuollensa ja Gabriel Hiltusen kulut jutussa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti A; Nummi. Et Forssell. Herr Pujellas Johannes Litting 370
Den 10 Maj 1904: Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, på nedsatt revisionsskilling, från Åbo Hofrätt inkommet fordringsmål emellan Aktiebo laget Jämänkoski, i Jämsä socken, sökande, och Handlanden Evert Wilhelm Nylund, från Åbo stad, svarande: Gifven i Justitioteparte. mentet den 10 Maj 1904. Kejserliga Senaten har låtit hund garna i målet sig föredragas och af om inhemlat följande: Efter Handlanden Nylund ågången samning har Aktiebolaget Jämsänkoski id Rådstufvurätten i Åbo stad anfört, "Handlanden Nylund på grund af digare med bolaget träffadt aftal regvi rat och den 20 Januari 1901 från bolagets uppersbruk i Jämsä socken fått sig till ändt ett parti påspapper, vägande enligt "Rätten inlemnad faktiona 1821 kilo 400 nom, men emedan Handlanden Nylund grat erlägga det för sagda pappersparöfverenskomna priset, utgörande efter penni för bilo tretusen sjuhundrafem mark blefyra penni, har å bolagets vägnar yrda J. G. S. C. F.G. - H. B. - J.F. R. Ef A No 543. Pag. 157. R. D. 1903.
farts Handlanden Nylands förpligtande utan insatt detsamma i stadens mannt farts Handlanden Nylands förpligtande utan insatt detsamma i stadens mannt farts Handlanden Nylands förpligtande utan insatt detsamma i stadens mannt till bolaget gälda nästnämnda penningarin; emotrett häromålets förkastande. till bolaget gälda nästnämnda penningarin; emot dett häromålets förkastande. belopp jemte laga ränta från lagsöknings dagen med afdrag likväl af jerningsfemngels vägnar betridt att det beveras dagen med afdrag likväl af jernvigifvat nytt vägnar bestredts att det levarande ten för sagla papperspusti 211 mark 40 uppet varit af denne beskaffenhet om ten för sagda pappersbacki 211 mark 80 omget varit af denne beskaffanhet anpenni, som af Nylund erlagts. lund genmält, att han i egenskap af rede honom särskildt framhållets att den för dellande direktor för Åbo Stor och August Iso proten i förutusen om 933. kilo varit rubrik för dennas räkning med Ahteckning af samma tillverkning, som ett tidagare Karl get Jämsänkoski i Mars månnel 1900 uppbuden N°hund tillänadt och af denne gjort aftal om bevisans af ända till 1,100. den anmärkning emottaget parte, samt till öfverenskommit pris af 25 penni för öre skyldig att erlägga procent för nämnbilo samt derefter sätt sig tillänadt ofvan Nätto kilo papper och emitter de nio rubuppgifva punti papper, som dock till qvakte år papper, nägande sammanlagett 655. rub: ten icke varit öfverensstämmande med de 30. fram, Handlanden i Nylund vid särdat sig vara mindre plättadt än desse pröfning af papperet. och äfven i öfrigt på grund af sin derån Sedan bland andre Pappersingeniören beskaffenhet till påssäkerhållna fullhandeligen Johan Johansson och Sepparsmästa manmäradsart, hvarföre Handlanden i Johansson Reinhard Stulle samt Viskmästaren som efter vinnas framkomst till Åbo godtgärd, Liekle blifvit genom vittnen i måanmärkning mot densammas beskaffvit bt afl dock, hafva parterne anmändet, utan att mottaga paritet, till bolagets Bn Handlanden i Sylund att Ingeniören JoI anledning af svaromålet har å bose åt Handlanden Nylund lemnade Å socken hörd har Handlanden. Som derfven eller till påssäkrikatven odugligt, helo såkulladt oqvidigt skiftadt pågragge. att Handlanden i hvarje full till Hundlanden Alfred före bevisninge böle tillfällen från varantmagarnet utlalets uppgörande lemnade pröfven utan attagit för verkställande af bevistning och