Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
sanomisena, josta Ulosottolain voimaanpanemisesta 3 päivänä Joulukuuta 1895 annetun Armollisen asetuksen 24 SSn mukaan vanhontumisajan oli katsottava alkaneen sekä Wilhelm Teodor Hirvelä ja hänen myötäpuolensa, jotka kiistämättä olivat ryhtyneet Kunnas - vainajan jälkeenjääneeseen omaisuuteen, annenkuin kaikki hänen velkansa olivat maksetut, olivat vastuussa Kunnaan kysymyksessä olevasta takaus sitoumuksesta, Raastuvanoikeus on velvoittanut Wilhelm Teodor Hirvelän ja hänen myötäpuolensa yhteis vastuullisesti maksamaan Varatuomari Grenmanille kolmetuhatta seitsemänsataa viisikymmentä markkaa kuuden prosentin vuotuisine korkoineen läskettuna Heinäkuun 1 päivästä 1910, sekä sitä paitsi korvaamaan Grenmanin kustannukset jutussa sadalla seitsemälläkymmenelläviidellä markalla. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Wilhelm Teodor Hirvelä ja hänen myötä ruolensa olivat vetsamalla saattaneet jutun, on 1 päivänä Marraskuuta 1915 antamallaan tuomiolla jättänyt sen Raastuvanoikeuden päätöksen varaan. Hovioikeuden tuomioon on Wilhelm Teodor Hirvelä myötäpuolineen anonut muutosta perustelmalla, johon Varatuomari Grenman on vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Wilhelm Teodor Hirvelä ja hänen myötäpuolensa ole esittäneet syytä muuttaa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jää pysyväksi ja velvoitetaan Wilhelm Teodor Hirvelä myötäpuolineen suorittamaan Varatuomari Grenmanille hänellä jutun vuoksi täällä olleiden kulujen korvankseksi kuusikymmentä markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakootKeisarillinen Suomen Senaatti: Walter Andersin. K. R. Helanen Johannes Pesonen. K. Auer. till Gröndare 1106
Den 6 Oktober 1916. Kejserliga Senatens för Finland dom i ett, på nedsätt revisionskilling, från Kejserlige Åbo Hofrätt inkommet mål, angående utlöson af aktier, emellan Arkitekten G. A. Sundelin, Arbetsledaren A. R. Haltakari, Filosofiedoktorn K. A. Säloheimo Byggmästaren Juho Ahde och Rådgårdsdespörenten Anders Felix Nieminens rättsinne hafvare, Enkefru Karolina Nieminen, Ritaren Suoma Elisabet Nieminen Enkefru Eufrosyne Helle Lagerföreståndaren Frans Emil Mänty och dennes hustru Selma Mänty, Vaktmästaren Felix J. Sieminen samt Biografagaren Karl Oskar Malin och dennes hustru Hilda Alexandra Malin äfvensom belaget Helsingin Puuseppatehdas Osakeyhtiö alla panHelsingfors stad, sökande, samt Keravan Mylly - ja Puunjalostus Osakeyhtiö benämnda aktiebolag, från Tusby socken, svarande: Gifven i Justitiedepartementet Erv: W.t - J. P. R. A. - Kut./. F.g. 1107 Pag 136. R. D. 1916. No 1896.
den 6. Oktober 1916. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt numera är i fråga, inhämtat följande Bolagit Keravan Mylly- ja Puunjalostus Osakeyhtiö, som enligt den 7 Februari 1909 vederbörligen faststället bolagsordning stiftats med ett aktickapital af 7000 mark, fördeladt å 350 aktier, enhvar lydande å 200 mark, samt med rätt att medels utgifvande af nya aktier höja oktiekapitalet ända till 50,000 mark, har vid den 19 Oktober 1912 med delegarene i bolaget hållen stämma beslutit, att aktiekapitalet, som darförinnan genom särskilda bolägsstämmobestut ökats till 100000 mark, ytterligare skulle medels utfärdande af 100 aktier höjas med 20000 mark, samt att teckningslista i sådant afseende genast skulle uppsättas med tillkännagifvande, bland annat, att i händelse af öfverteckning tidigare teckning hade företräde framför senare, därå och sedan de vid stämman närvarande bolagsmannen förklarat sig icke vara hugade att öfvertaga någon af de nya åkturna, Kommen, nal- och Järnvägslakaren Medicinelicontiaten Ryösti Kallio och Bankfiliälföreståndaren Kaarle Kuinanen hvardera tecknat sig till öfvertagande af 50 aktier samt erlagt genast en femtedel af det tecknade beloppet och, efter direktionens den 22 November 1912 därom fattade beslut, återstoden den 7 påföljande December, då och aktiebref Kallio och Ruinanen tillhandahållits. Emellertid hafva trkitehten Sundelin, Arbetsledaren Haltakari, Filosofiedoktorn Paloheimo, Byggmastaren Ahde och disponenten Nieminen samt Helsingin Puuseppätehdas Osakeyhtiö, såsom delegare i belaget Keravan Mylly- ja Puunjalastus Osakeyhtiö, inför Häradsrätten i Tusby sockens tingslag anfört 1108
att sistsagda bolag vid ofvanberörda, den 19 Oktober 1912 hållna stämma i strid med stadgandet i ego SS: af lagen om aktiebolag, gifven den 2 Maj 1895, fattat beslut om förhöjning af bolagets aktiekapital utöfver 1000 mark, ehuru bolaget, på rätt dess bilans för den 31. Fecember 1911 utvisade, icke hade större inbetaldt aktickapital än 87,587 mark, samt att bolaget därvid jämväl asidosatt den genom berörda lagbolagsman tillförsäkrade rättigheten att deltaga i teckning af nya oktier i förhållande till sin lott i bolaget; och som Arkitekten Sundelin och hans medparter genom omordade beslut och åtgärder blifvit kränkta i sin rätt, hafva de yrkat bolaget Keravan Mylly- ja Puunjalostus Osakeyhtiös skyldigkännande att lösa Sundelins och hans medparters aktier, i hvilket afseende meddelats att Sundelin, Haltakari Paloheimo, Åhde och Helsingin Puuuppatehdas Osakeyhtiö enhvar egde 45 aktier samt Nieminen 20 oktier och att, då bolaget Keravan Myllyja Puunjalostus Osakeyhtiös tillgångar enligt redannämnda bilans förden 31 December 1911 utgjordes af okttekapital 8758/ mark, reservfond 700 mark samt å vinst - och förlustkontet 4561 mark 46 penni eller tillsammans 9648 mark 46 penni samt detta belopp fördelades på 400 aktier, hvarje akties värde sistragda dag belöpte sig till 247 mark 87 penni Bolaget Keravan Mylly- ja Puunjulostus Osakeyhtiö har, under framhållande att bolagets delegare vid stämman den 19 Oktober 1912 icke öfverskridet sin befogenhet, motsagt tikilekten Sundelins och hans medparters berörda talan. Häradsrätten, hvarest parterna å ömse sidor framställt anspråk på ersättning för rättegångskostnaden har medels den 18 Mars 1913 afkunnadt utslag, på deri angifna skälålagt bolaget Keravan Mylly ja Puunjalostus Osakeyhtiö att efter beräk169
ning af tvåhundrafyratio sju mark åttiosju penni för aktie, i det förhållande Antekten Sundelin och hans medparter, på sätt ofvan sagts, ägde aktier i bolaget, af dem inlösa aktier för det belopp af nittontusen etthundrafyratioåtta mark fyratiosex penni, hvartill bolagets tillgångar utöfver aktickapitalet enligt bokshutet för år 1911 uppgått, samt att i rättegångskostnadsersättning till Arkitekten Sundelin och dennes medparter utbetala femhundra femtio mark. Hofrätten, under hvars pröfning parterne ömsesides, utom Helsingin Kuuseppatehdas Osakeyhtiö, i vädeväg dragit målet, har medels den 29 Februari 1916 gifven dom förklarat det vid förenämnda den 19 Oktober 1912 försiggångna bolagsstämma med delegarene i Keravan Mylly- ja Puunjalostus Osakeyhtiö fattade beslutet rörande förhöjning af bolagets aftukapital med tjugutusen mark genom utgifvande af etthundra nya aktier samt tiden och villhoren för teckning af dessa aktier icke innefatta sådant omedelbart förfogande öfver aktiegarenes andel i bolagsegendomen, som, för att kunna lagligen vidtagas bort jämlikt 27 SS: i lagen om aktiebolag vara i bolagsördningen bolagsstämman särskildt förbehållet eller i något afseende vara mot sagda lag och bolagsordningen för bolaget stridande; i anseende hvartill Hofrätten, med upphäfvande af Häradsrättens utslag, förkastat det emot bolaget Keravan Mylly- ja Puunjalostus Osakeyhtiö utförda käromålet samt älagt strkitekten Sundelin och hans medparter att gemensamt eller den af dem, som tillgång ägde med femhundra mark ersätta bolaget dess vid Häradsrätten i målet hafda kostnader Uti Hofrättens dom hafva Arki tekten Sundelin Arbetsledaren Waltakari, Doktorn Taloheimo, Ryggmästaren Ahde och under rättegången 1170
aflidne disponenten Nieminens förbemälda rättsinnehafvare samt bolaget Helsingin Puuseppatehdas Osakeyhtiö sökt ändring genom deduktion, som af Keravan Mylly- ja Puunjalostus Osakeyhtiö bemätts. Kejserliga Senaten har tagit detta mål i öfvervägande och finner Arkitekten Sundelin och hans medparter icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens dom, hvarvid förty skall bero; och åläggas Sundelin och hans medparter att med sjuttio mark ersätta bolaget Keravan Mylly- ja Puunjalostus Osakeyhtiö dess för målet härstädes hafda kostnader. Bet alle, som vederbör, till efterrättelse länder Kejserliga Senaten för Finland. Walter Andersin. Johannes Pesonen. K. R. Helanen K. Auer Tihl. Grönpell No 1900. Pag 217. R. D. 1915. Lokakuun 6 päivänä 1916. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Wiipurin Hovioikeudesta tulleessa, omistusoikeutta talonosaan koskevassa jutussa, jossa ovat Osakeyhtiö Gustaf Ceder berg R E. o, Joensuun kaupungista, hakijana sekä Juvan pitäjässä asuneen Räätälin Risto Sorjos - vainajan konkurs sipesän toimitsijamies Talollinen Juho Laitinen, muinetun pitäjän Juvan kylästä. saapuville tulleena, mutta Talollinen Aatami Karjalainen, samasta kylästä, omasta puolestaan ja alaikäisten lastensa Wille Arvid ja Hilja Karjalaisen holhoojana, hänen täysi -ikäinen tyttärensä Aada Karjalainen ja tämän mies Työmies Adam Lehikoinen. Juvan pitäjän Nunnanlahden kylästä, ynnä Talollinen Juho Tanskanen, Pielisjärven pitäjän HalttusaaW. A. J. P. R. H. K. AF.02.
ven kylästä, vaimonsa Anna Kaisa Kotilaisen edusmiehenä, tulematta jääneinä vastaajina. Annettu Oikeus osastossa Lokakuun 6 päivänä 1916. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelytänyt jutun kirjat ja niistä mikäli nyt on kysymyksessä, saanut seuraavat tiedot: Juvan pitäjän käräjjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa on Osakeyhtiö Gustaf Cederberg & C: on puolesta 8 päivänä Helmikuuta 1910 lausuttu, että Anna Kaisa Kotilaisen ja Aatami Karjalaisen 4 päivänä Elokuuta 1902 kuolleen vaimon Tiina Liisa Kotilaisen isä Talollinen Antti Antinpoika Kotilainen oli, ollesman avioliitossa 28 päivänä Tammi kuuta 1877 kuolleen Marjettu Halosen kanssa, 11 päivänä Heinäkuuta 1876 isältään Antti Kotilaiselta ostanut kolmanneksi osaksi Ollilan verotalosta No 13 Juvan pitäjän Ahmovaaran kylässä arvioidut Tuopanjärven sivulla olevan meträpalstan ynnä niin kutsutun Kilikonkorven niittypalstan sekä 9 päivänä Marraskuuta 1895 laaditulla kauppakirjalla myynyt mainitut palstat Lampuodille Heikki Mustalle, joka vuoresi taan vaimonsa Riitta Malanderin kanssa oli 26 päivänä Tammikuuta 1899 luovuttanut ne Maakauppias Eero Juliselle sekä tämä laus vuores taan 12 päivänä Lokakuuta 1900 tehdyllä kauppakirjalla yhdessä vaimon sa Hannu Oinaren kanssa toiminimelte Gustaf Cederberg & C; olle, jolty netoiminimen muolostuttua osakeyhtiök1 päivänä Maaliskuuta 1908 oli joutunut taille. Sittemmin olivat tatami Karjalainen ja Juho Tauska nen hankkineet Kuopion läänin Kuvernööriltä määräyksen sellaisen halkomisen toimittamiseen, jossa osa keyhtiön muun muassa elellämainittujen mantojen perusteella omistamasta ja hallilsemasta, rekisterinumerolla 13 2 merkitystä Kotila - nimisestä 0,5833 koko puheenaolevaa ta
loa jotettaisiin Aatami Karjalaisen ja hänen lastensa ynnä Anna Kaisa Kotilainen perimysoikeutensa nojalla Marjetta Halosen ja hänen myöhemmin kuolleen poikansa Antti Juho Kotilaisen jälkeen yhteisesti omistamat 22/405 tuosta talosta. Sanottua halkomista varten 4 päivänä Lokakuuta 1909 pidetyssä maanmitta rintöimituksessa oli 2 päivänä Tammikuuta 1909 kuolleen Risto Sorjojen alaikäisten lasten holhooja ja hänen konkurssiin luovutetun pesänsä toimitsijamies Juvan pitäjän Juu an kylässä asuva Talollinen Paavo Kortelainen ilmoittanut, että myöskin konkurssipesälle kuului 11/405 samasta talosta, minkä osan Risto Sorjonen oli 27 päivänä Helmikuuta 1904 lauditsellä kauppakirjalla ostanut Antti Kotilaisen ja Marjelta Halasen tyttäreltä Selma Leena Kotilainelta ja tämän miehellä Loismies Olli Siposelta; mutta kun Osakeyhtiön puolesta oli vastustettu Kotilan tilan halkomista, oli maanmittari keskeyttänyt toimituksen sekä osottaneet Osakeyhtiör Gustaf Cederberg & C:on lähinnä seuraavissa lakimääräisissä käröjissä vireille panomaan riidan paremmasta oikeudesta Kotilan tilaan. Koska osakeyhtiön ja sen edeltäjäin yllämainitut saannot olivat tapahtuneet vilpittömässä mielessä ja laillisia, muotoja noudattuen sekä niihin myös oli liittynyt hallinnan siirtyminen ostajalle ja toiminimi Gustaf Cederberg & C:o yr nä osakeyhtiö ja olivat yli kymmenen vuotta hyvässä uskassa hollinneet puheenalaista tilaa, eivätkä Marjettu Halosen perilliset, jotka samoin kuin Risto Sorjonen oli vat useita vuosia ennen puheeksi tullutta holkomistoimitusta saaneet tiedon niistä kaupoista, joihin osakeyhtiön saanto perustui, olleet sanottujen kauppaja aikanaan noittineet, on osakeyhtiön puolesta Kihlakunnanoikeudessa vaadittu että omistusoikeus mainittuihin 33/405 osaan kysymyksenalaisesta
talosta, joihin Risto Sorjonen sekä Aatami Karjalainen lapsineen ja Anna Kaisa Kotilainen 11 päivänä Huhtikuuta 1905 olivat saaneet yhteisen kiinnekirjan, julistettaisiin ajakayhtiölle kuuluvaksi se kä mainittu kiinnekirja ja sitä ennen annetut lainhuudot julistettaisiin arvottomiksi; minkä ohessa yhtiön puolesta on anottu korvausta sen oikeudenkäyntikulusta. Paavo Kortelaisen sekä Antami Karjalaisen ja hänen muidon asiakumppaniensa vastustettua kannetta ja sittenkuin asiassa oli kuulustettu myös Heikki Mustosta ja Riitta Molanderin ynnä kuolleen Eero Sutisen leskeä Hanna Oinosta ja tämän miestä Talollista Risto Wäähänaista sekä Eero Sutisen alaikäisten lasten holhoojaa Talollista Samuli Louhelaistu, on Kihlakunnanoikeus 11 päivänä Helmikuuta 1913 julistanut juttuen päätöksen; ja koska Anna Kaisa, Tiina Liisa ja Selma Leena Kotilainen kuhin olivat perineet äitinsä Marjettu Halosen ja veljensä Antti Juho Kotilaisen jälkeen 11/405 kysymyksenalaisesta talosta, joita talonosia Antti Kotilainen ei ollut ollut oikeutettu luovuttamaan muille ilman heidän suostumus laan, sen vuoksi ja kun Anna Kaisa Kotilainen ja hänen myötäpuollensa kannevalta ei ollut vanhentunut koskei Osakeyhtiö Gustaf Cederberg & 6: om sääntor miehen Heikki Mustosen voitu katsoa ostaneen riidanalaisia talonasia hyvässä luottamuksessa ore Kihlakunnanoikeus hyljännyt kanteen. Hovioikeus, jonka tutkittavak ni Osakeyhtiö Gustaf Cederberg 6:o oli veloamalla saattanut ja tun, on 8 päivänä Heinäkuuta 1915 antamallaan tuomiolla, Kihlakunnanoikeuden Anna Kuisa Tiina Liisa ja Selma Leena Ko
tilaisen perimykseen sekä Antti Kotilaisen myyntiin nähden lausumilla perusteilla ja koskei asiassa oltu näytetty, että Anna Kaisa Kotilainen ja hänen myöläpuolensa olisivat ennen yllämainittua, kalkamistoimitusta tietäneet Heikki Mutosen saantoon sisältyneen kysy myksessäolevat heidän perimysoikeuden nojalla laissa huudattamansa talonosut eikä heidän puhevaltansa osakeyhtiön saantoa vastaan siis ollut vanhentunut, jättänyt asian sen loppupäätöksen varaan, johon Kihlakunnanoikeus oli johtunut Hovioikeuden tuomioen on Osakeyhtiö Gustaf Cederberg & E: i anonut muutoita perustelmalla ninkä kakwiskappaleen Juho Luitinen, joka Paavo Korteluisen sijuun oli määrätty Risto Sorjonen konkynsiperän toimitsijaksi, on täältä ottanut siihen kuitenkaan vastuannatta. Keisarillinen Senaalli on tutkinut tämän jutun ja katsoo näytetyksi, että vanhempi Antti Kotilai nen on, myytyään 22 päivänä Hiinäkuuta 1873 kaksi kolmannesta Oitilan talosta Torppari Antti Kukkoselle, 11 päivänä Heinäkuuta 1876. luovuttanut jälellä olevan kolman neksen talosta pojalleen Antti Kotilaiselle sekä että Antti Antinpoika Kotilaijen vaimon Marjetta Halosen kuoleman jälkeen 31 päivänä Huhtikuuta 1877 toimitetussa perunkirjoituksessa ja jaossa kolmannes viimeksi mainitusta talonkolmanneksesta on perintönä jaettu Marjetta Halosen lapsille Anna Kaisalle, Tiina Liisalle Selma Leenalle ja Antti Juholle Tämän vuoksi ja kun Osakeyhtio Gustaf Cesterberg & Ä:o ei de edes väittänyt, että Marjetta Halosen mainitut tyttäret ja heidän miehensä tahi Risto Sorjonen oli sivat hyväisyneet sen luovutuksen, jolla Antti Antinpoika Kotilainen eli Ollilan jakamattomasta talosta luovuttanut Tuopanjärven met
säpalstan ja Kilikonkorven niittypalstan Heikki Mustoselle, tahi niitä luovistuksia, joilla sanotut palstat jälkeenpäin ovat siirtyneet ensin Eero Sutiselle ja sitten Gustaf Cederberg J E: olle, eikä myöskään olo näytetty, että Aatami Karjalaiselle ja hänen myötäpuolilleen olisi annettu tieto Kuopion läänin Kuvernöörin 22 päivänä Helmikuuta 1905 antamasta päätöksestä, jolla Tuopanjärven ja Kilikonkorven palstat on lohkomalla erotettu Gustaf Cederberg & C: alle Kotila nimiseksi tilaksi, tahi että he muulla tavoin oliivat ennen 4 päivänä Lokakuuta 1909 tapahtunutta maanmittarintoimituista saaneet tiedon siitä, mitä mainitun toiminimen ja Osakeyhtiön Gustaf Cederberg & C: on maansaantiin oli sisältynyt, katsoo Keisarillinen Tenaatti, ettei Osakeyhtiö Gustaf Gederberg & C:o ole erittänyt syytä muuttaa sitä loppupäätöstä, hon Hovioikeus on tuomiossaan johtunut ja jonka varaan asia siis jääja velvoitetaan Osakeyhtiö Gustaf Cederberg & C:o suorittamaan Juho Laitinlle maksut kolmekymmentäkolme markkaa, Risto Sorjanen konkurssipesän kappaleesta Senaatin tuomiota. Tätä kaikki asianomaiset noudattakootKeisarillinen Suomen Senaatti: Walter Andersin K. R. Helanen Johannes Pesonen K. Auer. J. O. Ithis
Lokakuun 6 päivänä 1916. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Wiipurin Hovioikeudesta tullassa jutussa elatusavasta, jossa Tiirilääkäri Lääketintusensiaatti Onni Lorengo Granholm Nurmeksen kauppalasta, on hakijana sekä hänen Helsingin kaupun gissa asuva vaimonsa Edla Salty Charlotta Granholm vastaajana Annettu Oikeusorastossa Lokakuun 6 päivänä 1916. "Keisarillinen Senaatti on itsellan esittelyttänyt juhun kirjat ja niistä mikiili nyt on kysymyksessä, saanut suraavat tiedot Kurmeksen, Kaltimen ja Rautavaaran pitäjien sekä Nurmeksen kauppalan käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa on Edla Matts Charlotta Granholm Syyskuun 21 päivänä 1914. lausunut että hänen ja Tiirilääkäri Granhelmin välinen yhdyselämä oli jousiampien vuosien kuluessa käynyt sellaiseksi että Edla ilalle Charlotta Granholmin oss kodessaan oli hänen Läsnä, R. G. 12. B. 1. R. S. R No 1899. No 1899. Såg. 131. R. 2. 1916
taveydelleen erittäin vahineollista, kuin myös että Siirilääkäri Granholm vihas ta ja katkeruudesta sekä varsinkin koittamalla saada Edla Antty Charlotta Granholmin julistetuksi mielisairaaksi ja toimitetuksi mielisairaalaan oli saattanut Edla, Sälly Charlotta Granholmille mahdottomaksi asua kotonaan ja on Edla Sälly Charlotta Granholm kun hänen näin ollen täytyi asua ulkopuolella kotiaan sekä Piirilääkäri Granholm sitä paitsi oli Maaliskuun 7. päivänä 1913 kirjallisesti sitoutunut Edla Sälly Charlotta Granholmin ylläpidoksi yhden vuoden aikana, lukien viimeksisanetun kuun 1 päivästä, kuukausittain etukäteen suorittamaan 200. markkaa, vaatinut Siiriliäkäri Granholmia velvoitettavaksi suorittamaan Edla Salle Charlotta Granholmille elatusapuina Maaliskuun 1. päivästä 1913 Elokuun loppuun vuonna 1914 20 markkaa kuukaudessa siitä kuitenkin vähennettyä Siirilääkäri Granholmin eri erissä yhteensä maksamat 1825. markkaa, kuin myös 1914 vuoden Syyskuun alusta lähtien kuukausittain 200 markkaa, minkä ohessa Edla Tälly Charlotta Granholm on anonut korvausta oikeudenkäyntikuluistaan sutussa kuulusteltuna on Siirilääkä Af Granholm väittänyt Edla Fälly Charlotta Granholmin olevan mielisairaan ja syyntäkenttoman eikä senvuoksi voivan yksin ilman uskotun miehen asua ajaa kannetta tuonioistuimessa sekä muuten huomautta nut että Edla Salln Charlotta Granholm oli asunut kotonaan Maalis, Huhti- ja Toukokuun ajan vuonna 1913 ja että Piirilääkäri Granholm oli saman vuoden Kesäkuusta lukien suorittanut ojaksi Edla, Fälly Charlotta Granholmille osaksi hänen puolestaani yhteensä 2952 markkaa 15 penniä, eli siis emmnän kuin minkä. Siirilääkäri Gran kolm edellämainitun sitoumuksen mukaan oli ollut velvollinenkaan maksamaan, ja on Tiirilääkäri Granholm sen vuoksi vastustanut kannetta Helmikuun 10 päivänä 1915 julista massaan päätöksessä on Kihlakunnan172
oikeus, joka ei ollut voinut pitää Edla Sälly Charlotta Granholmia siinä määrin syyntäksettomana, ettei hänellä olisi oikeudenkäyntikelpoisuutta, lausunut selvitetyksi, että Edla Sälly Charlotta Granholmille oli asulinen kodissaan miehensä Tiirilääkäri Granholmin kanssa mahdotonta, minkä vuoksi Kihlakunnanoikeus, nojautuen Taimiskaaren 14. luvun 2 SS:n säännöksiin, on velvoitta nut Siirilääkäri Granholmin elatusaru na suorittamaan Edla Aalln Charlotta Granholmille kaksisataa markkaa kuukaudessa, lukien Maaliskuun 1 päivästä 1913, niin kauan kuin Edla Sälly Charlotta Granholm asui poissa kotoaan sistä kuitenkin vähinnettyä Piirilääkäri Granholmin eri erissä maksamat tuhat kahdeksansataa kaksikymmentävä si markkaa, ollen sanottu elatusapu vastaisuudessa suoritettava etukäteen joka kuukauden alussa mutta asian laatuun nähden on Kihlakunnanoikeus hyljännyt Edla Sälly Charlotta Granholmin vaatimuksen saada korvausta oikeudenkäyntikuluistaan Hovioikeus, jonka tutkittavaksi asianosaiset molemmin puolin olivat ostaamalla saattaneet jutun on Maaliskuun 2. päivänä 1916. antamallaan tuomiolla jättänyt asian, mikäli siitä vielä on kysymys, Kihlakunnanoikeuden päätöksen varaan muuten, paitsi että koska Piirilääkäri Granholm Hovioikeudessa oli näyttänyt Edla Sälly Charlotta Granholmin asuneen ja saaneen ylläpidon botomaan Maalis- Huhti- ja Toukokuun aikana vuonna 1913 sekä myöhemmin samana vuonna Tiirilääkäri Granholmen kustannuksella kaksi kuukautta kaksikymmentäkuusi päivää nauttineen hoitaa ja ylläpitoa Kommio nimisessä sairaskodissa Helsingissä, Pirilääkäri Granholmin Edla Sallu Charlotta Granholmille maksettavaksi tuomitusta määrästä oli, paitsi Kihlakunnanoikeuden tuomitsemaa vahennystä, vielä vähen nettävä vastamainitulta yhteensä viiden kuukauden kahdenkymmenenkuuden päivan ajalta kaksisataa markkaa kuukaudessa, eli lakat sata seitsemänkymmentä kolme markkaa kolmekymmentäkolmes 173
penniä sekä että Tiirilääkäri Granholm velvoitettiin sadalla markalla korvaamaan Edla Sälly Charlotta Granholmin oikeudenkäyntikulut Kihlakunnanoikeudessa Hovioikauden tuomioon on Siirilää käri Granholm anonut muutosta perustelmalla, johon Edv Salls Charlotta Granholm on vastannut Keisarillinen Senaatti katsoo ettei ole oiketta muuttaa Hovioikeuden tuomieta Piirilääkäri Granholm velvoitetaan suorittamaan Edla Jallo Charlotta Ivan, holmille hänellä jutun vuoksi täällä olleiden kulujen korvaukseksi kahdeksankymmentä markkaa Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti tini Svenbok. Alfred Luksiala. tini Svenbok. Alfred Luksiala. B. Amberg. Samuli Koski. A. W. Brunblmman Asian tuhannen Lokakuun 9. päivänä 1916. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta 17 valloissa nykyisin asuva Talollisen tytär Hellin Junttila on hakijana sekä Kauppias Robert Saastamoinen sanotusta kylästä vastaajana: Annettu Oikeusosastossa Sekakuun 9 päivänä 1916 Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä mikäli nyt on kysymyksänsä, saanut tietääi: Kittelän pitäjän käräjakunnan Kihlakunnanoikeudessa on Hellin suuttila Huhtikuun 25. päivänä 1913. luusumel, ellei, sittenkuin Talollisenvaimo Margareta Mikontytär Junttila eli. Haaliskuun 10. päivänä 1888. kuollut, jättäen jälkuun oikeudenomistajina miehensä Talollisen, Lukkari J. Sundtilan ja heidän lapsensa pojat Samulin, Mikon, Väini Fredrikin ja Johanneksen joka viimeksimaiLäsnä: 3. 4. l. A. B. l - 1. R.S. K SS: 1919 SS: 1919 Sivu 115. R. D. Waasan Hovioikeudesta tulleessa jutens sa tilan kaupan perkämisestä, jossa Kittilan pitäjän Kittelan kylästä kotoisin oleva, Pohjois Amerikan Yhdyis Petter C. Parviainen 1916.