Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
år 1910 varit ordförande i bolagets direktion, men att bolaget vid ordinaric bolagsstämma den 19 November 1910 utsett Sjökaptenen Saarinen till ordförande i direktionen från och med den 1 Januari 1911, ehuru denna förändring i bolagets syrelse icke varit anmäld till inskrifning i handelsregistret vid den tid ifrågavarande värlar dagtecknats och diskonterats, samt att belaget redan tidigare eller den 4 December 1906 vidtagit sådan ändring af 17 SS i belagets stadgar, att bolagets samtliga förbindelser och handlingar för att våra giltiga borde undertecknas af ordföranden och en ledamot i direk tionen, å hvilket beslut vederbörlig stadfästelse visserligen icke utverkats men hade föreståndaren för Wasa Aktio Banks kontor i Nystad blifvit underrättad om samma beslut och äfven haft sig bekant att Handlanden Palmroos från den 1 Januari 1911 ej udare vore ordförande i direktionen för bolaget; och då Handlanden Palmroos förty icke egt ensam teckna belagets firma å ifrågakomna värlar och firman ej ens tecknats på sätt den samma enligt anteckningen i handelsugistut bort tecknas, har bolaget bestridt sig hafva godkänt än berörda värlar och emotsett käromåtels förkastande. Därjämte har Janhua Höyrysaha Osakeyhtiö, på genstämning i Wasa Aktie Bank, yrkat att, emedan bankens kontor i Nystad den 17 Januari 1911 åt Handlanden Palmroos emot ett kvitto, som kontoret vetat vara af Palm roos i bolagets namn försälskadt, utbetalat 2522 mark bolaget tillhöriga medel, Wasa. Aktie Bank måtte åläggas att ersätta bolaget sagda belopp jämte sex procents ränta därå från nästberörde daa. Efter det Wasa Aktie Bank bestritt sig hafva och vetskap om Janhua Höyrysalia Osakeyhtiös beslut rörande andring af bolagets firmateckning och väl af annan ordförande i direk tio nen i stället för Handlanden Palm roos äfvensom motsagt upptagandet 332
till behandling af bolagets omförmälda fordringsanspråk i sammanhang med växelmålet, har Rädstufvurätten medels utslag den 7 Augusti 1911, emedan Wasa Aktie Bank grundat sina anspråk på värdrätt, men Janhua Höyrysaha Osakeyhtiös kraf utgjorde ett vanligt fordringsanspråk, hvilket bolaget enligt stämningen utförde själfständigt, funnit dessa mål böra handläggas särskildt från hvarandra På Janhua Höyrysaha Osakeyhtio sedermera till vittne i målet åberopat, utom andre, Kontoristen vid Wasa Aktie Banks, kontor i Nystad AdEdvard Blom, har länken anmärkt att Kontoristen Blom, hvilken jämte föreståndaren för Wasa Aklio Banko kontor i Nystad handhade kontoret skötsel och deltage i behandlingen af alla inkomna ärenden äfvensom dessutom vore uppteant i styrelsen för kontoret, kunde tillvitas att vid emot tagandet af ofvanomordade växlar icke hafva iakttagit nödig akt samhet samt förty hade nytta eller skada att vänta af sakens utgång och därför icke borde tillåtas vittna i målet; och har Rådstufvurätten i utslag den 20 September 1911, med afseende därå att Kontoristen Blom vidgått det han såsom uppbant i styrelsen för WasaAklio Banks kontor i Nystad dellagel i beslut, som angått disposenteringen af åtminstone den ena af ansågda växlar, samt Blom, jämlikt stadgandet i 41 SS: af lagen om aktubelag, gifven den 2 Maj 1895, vore ansvarig för den skada, som af hans försummelse vållats Wasa Aktie Bank och således möjligen hade att vänta nytta eller skada af saken, funnit kloni stöd af 7 SS: 17 kap. R. B. vara jäfvig att i målet vittne bära. Särefter har Rådstufvurätten, hvarest Wasa Aktie Bank och Jankua Höryraha Osakeyhtiö ömsesides framställt anspråk på godtgörelse för rättegångsumgälderna, genom utslag den 9 Oktober 1911 på anförda skäl jämte det Rådstufvurätten meddelat utlåtande beträffande Handlanden Palmroos 333
betalningsskyldighet i saken, förkastat käromålet emot Janpua HöyrysahaOsakeyhtiö såsom obefogadt, men emeldan Wasa Aktie Bank haft skälig orsak att anhängiggöra saken mot Janhua Höyrysaha Osakeyhtiö har bolaget, jämlikt 3 SS: 21 kap. R. B, sälft fått vidkännas sina för målet hafva kostnader Hofrätten, under hvars pröfning såväl Wasa Aktie Bank som Jankua Höyrysaha Osakeyhtiö i vadeväg dragit målet, har genom dom der si Juli 1912 Junnit Janhua Höyrysaha Osakeyhtiö hafva anfört skäl till andring hvarken i Rådstufverättens den J Augusti 1911 under rättegången afsagde utslag eller den 20 därpåföljande September afkunnade jäfsutslag, samt vidkommande själfva saken ansett utredt vara, att Handlanden Palm roos å förenämnda växlar för den 3 ja nuari 1911 å femtusen mark och den 17 i samma månad å tvåtusen femhundra mark tecknat icke endast sig själf såsom öfverlåtare utan äfven jempua Höyrysaha Osakeyhtiö såsom reemplant på så sätt, att Palmroos å växlarna anbragt belagets firma stämpel samt under densamma skrifvit såväl sitt eget namn som utan tillstånd och vitskap af Kaptenen Saarinen jämväl dennes namn, hvarefter Palmroos till Wasa - Aktie Rands kontor i Nystad uppgifne dagar för sått sagda värlar, hvilka förfallit till betalning, förstnämnda växel den 3 Juli 1911 samt den senare väveln den Härförutgångne April, men i följd af bristande betalning sedermera i laga ordning protesterats; i anseende hvartill och alldenstund Handlanden Palmroos enligt anteckning i handelsregistret den tid ifrågavarande växlar utställts och fiskenterats kvarslätt såsom ordförande i direktionen för Janhua HöyrysahaOsakeyhtiö samt bolagets firma jämlikt 17 SS i den för belaget fastställda bolagsordningen tecknades af ordföranden i direktionen ensam eller i dennes frånvaro af 334
tvenne medlemmar i densamma, för denskull och emedan bolaget emot bankens bestridande icke gittat styrka att lanken vid disposkonteringen af växlarna egt kännedom därom att sjökaptenen Saarinen blifvit väld till ordförande i direktionen för hela get från och med den 1 Januari 1911. samt bolagets den 4 December 1906 fattade beslut om ändring af 17 SS i bolagsordningen, med afseende därå. att å berörda ändring vederbörlig stadfästelse ej utverkats, jämlikt 5. mmentet 28 SS: i ofvanåberopade lagom aktiebolag, icke vore gällande. ty och som Handlanden Palmios således jämlikt handelsregistret och Janhua Höyrysaha Osakeyhtiös bolags ordning vid ännämnda värtars deskontering för Wasa Aktie Bank måst anses hafva framstått såsom berättigad att med förpliktande kraft för böta get ensam teckna dess firma samt den omständigheten att Sjökaptenen Saarinens namn blifvit under bolagets firma å växlarna falskeligen skrifnet, icke kunde förringa giltigheten af berörda firmateckning, enär densamma Saarinens namn förutan varit för bolaget bindande, har Hofrätten, med ändring af Rådstuvurättens utslag härutinnan, ålagt Janhua Höyrysaha Osakeyhtiö i stöd af Kejserliga växelstadgan, gifven den 29 mars 1858, att gemensamt med Handlanden Palmroos eller den af dem, som tillgång egde, emot återsående af originala växlarna till banken utbetala desamnas innehåll, enligt väveln af den 3 ja nuari 1911 femtusen mark och jämlikt växeln för den 17 berörde Januari två tusen femhundra mark jämte sa procents ränta å tvåtusen femhundra mark från den 17 April 1911 och å femtusen mark från den 3 därpåföljande Juli, tills full betalning skedde, en tredjedels procent af värelbeloppen provision samt åtta mark femtio penni i protestkostnads - och femhundra mark i rättegångskostnadersättning. Uti Hofrättens dem har Janhua 335
Höyrysaha Osakeyhtiö, anhållit om ändring medels ingifven deduktion, den Wasa Aktie Bank bemött Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner Janhua Höyrysaha Osakeyhtiö icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens dom, vid hvilken förty kommer att bero, och ålögges Janhua Höyrysaha Osakeyhtiö att till Wasa Aktie Bank i ersättning för dess härstädes i målet hafda kostna der, utgifva åttio mark. Det alle, som vederbör, till efterrättelse länder. Kejserliga Senaten för Finland: kuten Karinen Alfred Luukseala Kuten Harinen Alfred Luukseala Kuten Harinen Alfred Luukseala Johannes Pesonen A. W. O. Olllevaara gulin arasto Häftellen Den 28 April 1913. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatt revisions skilling från Kejserlige Åbo Hof rätt inkommet fordringsmål, emellan aktiebolaget Janhua Höyrysaha Osakeyhtiö, från staden Nystad, sökande, samt hankbolaget Wasa Aklio Bank, från Nikolaistad, svarande: Gifven i Justitiedepartementet den 28 April 1913. Kejserliga Senaten har låtit hand lingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhämtat följande: Efter stämning å Wasa Aktie Bank har Janhua Höyrysaha Osakeyhtiö vid Rådstufvurätten i Nystad anfört, att Handlanden Fabian Albin Palmroos, från sagde stad den 17 Januari 1911 af Wasa Aktie Banks afdelningskontor i samma stad uppburit belop pet af en belaget tillhörig anvisning å 100 pund engelskt mynt med motsvarande 2522 finska mark emot ett i bolagets namn den 16 Januari 1911 Öfver S. S. A. L. J. P. Å. R. f.S. H. af H. 336 No 585 Pag. 257 R2. 1912
dagtecknadt kvitto, under hvilket Palmroos anbragt bolagets firmastämpet samt därunder tecknat såväl sitt eget namn som utan tillstånd och vetskap af Sjökaptenen Juho Saarinen, hvilken vid bolagsstämma den 19 November 1910 blifvit utsedd till ordförande i direktionen för Janhua Höyrysaha Osakeyhtiö från och med den 1. Januari 1911, jämväl den sistbemäldes namn. Med afseende härå och då 17 SS: i den för Janhua Höyrysaha Osakeyhtiö fastställda bolagsordningen enligt hvilken bolagets firma teckna des af ordföranden i direktionen ensom eller i dennes frånvaro af tvenne medlemmar i direktionen, vid bolags stämma den 4 December 1906 under gått sådan ändring att bolagets samt liga förbindelser och handlingar, för att vara giltiga, borde underskrifvas af ordföranden och en medtom i direktionen, samt Handlanden Palmroos genom Rådstufvurättens utslag den 3 Februari 1911 förklarats förvunnen om att falskeligen hafva tecknat Sjökaptenen Saarinens namn under förberörda kvitto, har bolaget yrkat att banken, som således emot ett i bolagets namn förfalskadt kvit te af Handlanden Palmroos inlöst för berörda anvisning, måtte åläggas att ersätta bolaget densammas innehåll med 2.52 mark jämte sex procents årlig ränta därå från den 17 Janua ri 1911 samt kostnaderna för lagsökningen Isaken hörd har Wasa Aktie Bank framhållit, att Handlanden Palmroos enligt en till handelsregistnet den 3 Februari 1909 inlämnad och den 11 i samma månad inregistrerad anmälan den tid ifrågavarande kvitto dagtecknats och till banken inlämnats hvarstätt såsom ordförande i direktionen för Janhua Höyrysaha Osakeyhtiö, vid hvilket förhållande och då banken ej egt kännedom därom att Saarinen, hvilken först den 9 Februari 1911 i handelsregistret antecknats såsom ordförande i bolagets direktion, blifvit därtill utsedd allaredan från i 37
den 1 Januari sagda år, samt å om ordade af bolaget beslutna ändring af 17 SS: i bolagsordningen vederbörlig stadfästelse ej ansökts, Handlanden Palmroos således varit berättigad att för bolaget ensam uppbära och kvittera förenämnda penninge belopp. I anseende härtill och då den omstän digheten att Sjökaptenen Saarinens namn under kvittot blifvit falskeligen skrifvet saknade betydelse, emedan firma teckningen Saarinens namn förutan vore giltig och för bolaget bindande, har Wasa Aktie Bank påstätt förkastande af käromålet Sedan Janhua Höyrysaha Osakeyhtiö i anledning af svaromålet uppgifvit att föreståndaren för Wasa Aktie Banks kontor i Nystad, Handlanden Gabriel Rivell vid utbetal ningen af ännämnda penningebelopp egt vetskap därom att Sjökaptinen Saarinen varit ordförande i belagets direktion samt framhållet att bolagets firma å kvittet i all händelse icke tecknats på det sätt densamma enligt handelsregistrat bort tecknas, har Rädstufvurätten medels utslag den 9 Oktober 1911 Junnit lagligen utredt vara, att Handlanden Palmroos, hvilken på grund af en till handelsregistret den 3 Februari 1909 inlämnad och den 11 i samma månad inregistrerad anmälan ånda intill den 9 Februari 1911 Jungerat såsom ordförande i direktionen för Janhua Höyrysaha Osakeyhtio, den 17 Januari nästsagda år af Wasa Aktie Banks kontor i Nystad i Janhua Höyrysaha Osakeyhtiös namn uppburit beloppet af en sagda aktiebolag tillhörig anvisning, utgörande etthundra pund egelskt mynt eller motsvarande tvåtusen femhundra tjugutvå finska mark, emot ett af Handlanden Palmroos aflämnadt kvitte, under hvilket Palmroos tecknat bolagets firma på så sätt att han å kvittet anbragt bolagets firmastämpel och därunder skrifvit såväl sitt eget namn som utan tillstånd och vetskap af Sjökartenen Saarinen, 338
hvilken å bolagstämma den 19 Fecember 1910 för år 1911 utsetts till ordförande i direktionen för bolaget, men hvilket väl först den 9 nästberörde Februari blifvit infördt i handelsregistret, den sistbemäldes namn och att Janhela Höyrysaha Osakeyhtiös alla för bindelser, jemlikt 17 SS: i den för bola get den 4 Februari 1899 fastställda bolags ordningen, undertecknades medels användande af bolagets firma ensom af ordföranden i direktionen och endast då denne vore frånvarande af tvenne medlemmar i direktionen men att bolaget emot bankens bestridande icke gittat styrka, att föreståndaren för sagda bankkontor Handlanden Kivell vid utlämnandet af penningarna åt Handlanden Palmroos egt vetskap därom att icke Palmroos utan Sjökaptenen Saarinen vore ord förande i direktionen för bolaget; fördenskull och emedan ifrågakomna bankkontor icke heller varit skyldigt att ega kännedom därom att Handlanden Palmroos vid lyftandet af penningarna icke vidare varit ordförande i direktionen för Janhua Höyrysaha Osakeyhtiö samt bankkontoret vid sådant förhållande med hänsyn därtill att den andring af 17 SS: i bolagsordningen, hvilken beslutits af bolaget vid bolagstämma den 4 December 1906, enär Kejserliga Senatens stadfästelse därå icke utver kats, och ändringen icke heller i han dels registret inskrifvits, jämlikt stadgandet i 3 mom. 28 SS: i lagen om äktiebolag, gifven den 2 Maj 1895, icke vore giltig, varit berättigad att för Janhua Höyrysaha Osakeyhtiös räkning utbetala penningarna åt Handlanden Palmroos ensam, ty och som det sätt, på hvilket det öfver de uppburna medlen utfärdade kvittet vore undertecknadt, icke verkade å giltigheten af den skedda utbetal ningen af penningarna, alltså har Rådstufvurätten förkastat käromålet såsom foglöst. Hefrätten, under hvare pröfning Janhua Höyrysaha Osakeyhtiö i vä339
deräg dragit målet, har medels den 31 Juli 1912 gifven dom låtit vid Råd stufvurättens utslag bero samt skyldigkänt Janhua Höyrysaha Osakeyhtiö att med femtio mark godtgöra Wasa Aktie Bank dess i Hofrätten hafda kostnader i målet Uti Hofrättens dom har Janhua Höyrysaha Osakeyhtiö anhållit om ändring medels ingifven deduktion, den Wasa Aktie Bank bemött. Kejserliga Senaten har tagit må let i öfvervägande och finner Janpua Höyrysaha Osakeyhtiö icke haiva anfört skäl till ändring i Hofrättens dom, vid hvilken förty kommer att bero; och ålägges Janhua Höyrysaha Osakeyhtiö att till Wasa Aktie Bank, i ersätt ning för dess härstädes i målet hafda kostnader, utgifva sjuttio mark. Det alle som vederbör, till efterrättelse länder Kejserliga Senaten för Finland Henteli Saarinen Johannes Pesonen Alpers Luksiala. gammalte A. V. Rullisinvaara Häf Hellen Huhtikuun 29 päivänä 1913. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa, konkurssissa valvotun saatavan toteennäyttämistä koskevassa jutussa, jossa entinen Maanviljelijä Anders Edvin Mäkinen Turun kaupungista on hakijana sekä Hovioikeuden reistraattori Karl Erik Israel Eriksson, samasta kaupungista, omasta puolestaan ja Sauvon pitäjässä asuneen, nyt jo kuolleen Maanviljelijän Walfrid Fagerrosin konkurssiin luovutetun pesän toimitsijamiehenä, vastaa ana Annettu Oikeusosastossa 29 päivänä Huhtikuuta 1913. Keisarillinen Senaatti on itsellmsä esittelyttänyt jutun asiakirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä saaneet tietää seuraavaa: Marraskuun 9 päivänä 1899 tehdyllä kauppakirjalla oli Insinööri Albert Krank myynyt perintötalon No 2 Kuopion pitäjän Janissalon kyläsnä: S.S. A. L. J. F. - Å R. J:S. 240 No 586. sivu 186. R. L. 1912.
lässä ja puolen perintötaloa No 2 Tuusniemen pitäjän Enonsalon kylässä Anders Edvin Mäkiselle 2000 markan hinnasta, mikä oli maksettava siten että däkisen tuli vastata 761 markan 4 pennin velasta Suomen Hypoteekkiyhdistykselle ja kauppakirjaa allekiroitettaessa suorittaa 15388 markkaa 96 penniä sekä antaa velkakirja 12 pen markasta, minkä ohessa oli sovittu että jäännös 1000 markkaa oli kuitattava siten että Mäkinen viimeksimainitusta hinnasta myöInsinööri Krankille edelläsän tusta talosta No 2 Jänissalon kylässä kaksi palstatilaa, nimittäin Mustinlahden myllypalstan ja Mustinjoen palstatilan, ynnä vesioikeuden palstojen rannalla olevaan koskeen ja kaikki palstoilla olevat rakennukset ja laitokset. Saman Marraskuun 15 päivänä olivat Anders Edvin Mäkinen. Walfrid Fagerros ja entinen Maan viljelijä Antti Karvonen keskenään tehneet kirjallisen yhtiösopimuksen, joka sisälsi muun muassa että Mäkinen, Fagerros ja Karvonen olivat ehdoilla, jotka voimassa oleva laki kauppayhtiöistä sääti, perustaneet yhtiön yllämainittujen, Mäkisen ostamiin talojen eli, kuten niitä yhteisellä nimellä kutsuttiin, elustinlahden kartanon kaupasta, hallinnosta, hoidosta ja myynnistä semmoisella välipuheetlä että, vaikka kauppa oli tehty käkisen nimessä, toiset yhtiömiehet kumpikin puolestansa vastaisevat kolmanneksesta kauppahintaa ja siitä juoksevista koroista, että kaikki kartanon tuottama voitto taitappio myös oli jaettava tasan yhtiöneesten kesken jotka samassa suhteessa kaikki yhteisesti vastaisivat kartanon hoiteen tarvettavista varoista a työstä, meettä että, jos vahinko tai tappio syntyisi jonkeen yhtiömiehen erityisestä syystä joko tahallisesti tai huolimattomuudesta, vahinkoon syypään tule siitä yksin vastata; ja 341
että yhtiökausi oli kestävä niin kauan kun puheena oleva kiinteimistö olisi yhtiömiesten hallussa ja lopullinen tilinteko siitä heidän keskensä tapahtunut taikunnes yhtiö muuten kaikkien holmen yksimielisellä päätöksellä purättäisiin. Kun Walfrid Fagerros sitten oli kuollut Tammikuun 26 päivänä 1906 ja hänen perillisensä oli Sauvon pitäjän ja Karunan kappelin käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa luovuttanut vainajan pesän konkurssiin, oli Anders Edvin Mäkinen tämän johdosta määrättynä paikalle tulopäivänä, koska vielä oli selvittämättä miten tili mainitun yhtiön liiheyritzksestä tulisi päättymään ja Mäkinen oli usummissa yhteen sitoumeksissa velan ottajana ja siis ensisijassa neistä vastaava, valvoneet ja ulos hakeneet korkeintaan 25000 markkaa eli, siihen vähden että Antti Karvonen oli kykenemätön mitään maksamaan, puolet korkeimmasta mahdollisesta tappiosta 5000 markasta; mutta kun Reistraattori Eriksson konkurssin velkojana, oli muistuttanut että Mäkisen valvonta koskei Mäkinen edes ollut väittänyt Fagerrosin tuottaneen vahinkoa yhtiölle ja kun ne henkilöt, joiden saamisista Mäkinen oli ilmoittanut olevansa ensikädessä vastuunalaisena, olivat kon kurssissa itse valvineet saatavanja, oli perusteeton oli Kihlakunnanoikeus Syyskuun 25 päivänä 1916 konkurssiasiassa julistamassaan tuomiossa osottanut Anders Edvin Mäkisen eri oikeudenkäynnillä näyttämään toteen valvoman sa saatavan, samalla määräten millä oikeudella hänelle oli konkurssipesän varoista maksettava se osa valvomistaan 28000 markasta, jonka hän sanotulla eri riidalla toisi saada itselleen tuomituksi. Tämän johdosta en Anders Edvin Räkinen Kihlakunnanoikeudessa 1907 vuoden talvikäräjissä ilmoitta142
nut kysymyksessä olevan saamisvaatimuksensa käsiteltäväksi sekä oikeudenkäynnin aikana saatavansa selvitykseksi Kihlakunnanoikeuteen antanut Joulukuun 28 päivänä 1907 päevätyn tilin yllä mainitun yhtiön hänen hallussaan olleista asioista vuosina 1899-1907, jonka tilin menapuolelle oli merkitty: neljästäkymmenestäkahdeksasta lunastetusta vekselistä 31663 markkaa 95 penniä, diskonttikor koja 12667 markkaa 79 penniä, Suomen Pankista saadusta lainasta maksettuja korkoja 32221 markkaa 19 penniä, rahalähetyksiä Antti Korvaselle 5332 markkaa 86 penniä, eräälle H. Korhoselle 2,234 markkaa 30 penniä ja Walfrid Fagerrosille 600 markkaa, maksu Insinööri Amankille 100 markkaa, korkoja Olof Terssonille E. Sederkristille ja 10skar Sarjalle 94 markkaa 35 penniä, muita korkoja 424 markkaa 72 penniä, Kruununnimismiehen M. Kopposen laskiin mukaan maksetut 45234 markkaa 55 penniä, Mustinlahden kartanon hinta 25000 markkaa ja palkkio däkiselle sanotun kartanon hoidosta kahdeksan vuoden kuluessa, mathakulut ynnä muut kustannukset siihen luettuina, 1800 markkaa eli kaikkiansa 678314 markkaa 31 penniä. Iitin tulopuolelle taas oli otettu seuraavat erät: viidelläkymme nelläviidellä veksellä nostettu yhteensä 352 203 markkaa 95 penniä, rahatulija Antti Karvoselta 17732 markkaa 15 penniä, eräältä Kerbs nimiseltä henkilöltä 13500 markkaa ja myydyn tä heinistä 150 markkaa sekä ennensanottujen Mustinlahden ja Mustinjoen palstatilojen myyntikinta 1000 markkaa ynnä Mustinlahden kartanen ja siellä olleen irtaimisten myyntikinnat 131674 markkaa 65 penniä eli kaikkiansa (173)30 markkaa 75 penniä, joten tili päättyi bl03 markan 56 pennin tappiolta. Ja samalla kun Anders Äduin Mäkinen on myöntänyt tilistä vähennettä väksi 1888 markkaa 69 penniä lii343
aksi laskettuja uskonttikorkoja, on Mäkinen katsonut tilillä todistaneensa valvomansa saatavan oikeaksi. Kanteesta kuulustettuna en Reistraattori Erikson, Walfrid Fagerrosin konkussipesän toimitsijamiehenä vastustanut kannetta; minkä jälkeen, ja sittenkun Antti Karvostakin oli jutussa kuulustettu, Kihlakunnanoikeus, jossa asianosaiset molemmin puolin ovat pyytäneet korvausta oikeudenkäyntikuluistaan, on Huhtikuun 1 päivänä 1910 julistamassaan päätöksessä mainitsemillaan perusteilla, kyljännyt kanteen oikeettomana sekä velvoittanut Anders Edvin Mäkinen neljälläsadalla markalla korvaamaan Fagerresin konkurssipesän kustannukset jutussa Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Anders Edvin Mäkinen oli vetoamalla saattanut jutun on 31 päivänä Toukokuuta 1912 antamassaan tuomiossa, koskei Anders Edvin Mäkinen, vaikka yhtiökausi yhtiäsopimuksen mukaan yhtiön tilojen myynnin johdosta jo oli kulunut umpeen, ollut selvittänyt yhtiökauden lopullista tulosta eikä hänellä niin ollen ollut yhtiökaupan perusteella ennen konkurssia syntynyttä saatavaa Walfrid Fagerrosin kuolinpesältä, jättä nyt asian sen loppu - päätöksen varaan, johon Kihlakunnanoikeus oli johtunut Hevioikeuden tuomioen on Anders Edvin Mäkinen anonut muutesta perustelmalla, johon Reistraattori Eriksson en vastan nut. Keisarillinen Senaatti on tutkineet tämän jutun; ja koskei Anders Edvin däkinen ole vaineet laillisesti toteensaattaa kan nettaan harkitsee Keisarillinen Penaatti oikeaksi jättää asian 514
sen loppupäätöksen varaan, johar Oikeudet ovat jutussa johtuneet; ja velvoitetaan Anders Edvin Näkinen suorittamaan Reistraattori Eriksonille, hänellä jutun vuoksi täällä olleiden kustannenten korvaukseksi, seitsemänkymmentaviisi markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti. Santen Saarinen Alfred Luksiala. Santen Saarinen Alfred Luksiala. Johannes Pesonen. A. W. J. Ollesivaara. min farasto SS: 3 Uuno Falck. Huhtikuun 29 päivänä 1913. Keisarillisen Suomen Jonaalin tuomio nostorahalla Keisarillisesta terun Hovioikeudesta tulleessa, velkomusta koskevassa jutussa, josja Kauppias Petter Lyytikäinen, Pidaveden pitäjästä on hakija na sekä Hängen kaupungissa aseva Kauppias Arthur Hjalmar Raaköm tulematta jäännenä vastaajana: Annettu Oikeusestaossa 29 päivänä Huhtikuuta 1913. Keisarillinen Senaalle on itsellan esittelyttänyt juhon asiakirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut seuraavat tiedot: Kauppias Korgströmille toimitetun haastun nojalla on Kauppias Tyytikäinen langon kaupungin. Nuastuvanoikeuden istunnossa 18 päivänä Joulukuuta 1906 lausunut, että syytikäinen asianosaisten keskin saman vuoden Tammikuun 17 päivänä laaditun, välikirjan mukaan oli sitoutunut Kauppias Borgskomille joka viikko lähettämään kaiken Rauonias Syytikäisen valmistaman voin, ehdolla että Borgströmin tuli voin hintana maksaa Läsnä: Rsl. M. 1. No 1. K. No 4. i 345 No 591. Såg. 80. R. D. 1910.