Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
nä Helmikuuta 1881 tehdyllä kansamensa hallintaan luovuttamaan kirjalla 4500 markan hinnasta myö mainitut talonosulLyytikäisellä perimät kolmannen kauppanossa haastattamina olevalminlalosta No 14 ylläsanotussa tehdessa kuulusteltaviksi saapuun lahden kylässä ja 4/11 osaa perintöt niiden muassa myöskin Matti ja losta Till Ruomenniemen pitäjän lyvassa Puolasten sisänt Tida oten tekälän kylässä Matti ja Juhana on julasti ennä naulen miehet rubel lastia isälle Talollisille Matti Rikki al Päävelle Kiusila ja Ela Mäkelä poika Suulustille, ja että Antti ja vai 21 päivänä syyskuuta 107 jutes ja äitinsä Vappu lopparin kuoltuut että tutkinasta, koska Matti ase ja kun sanotut talonosat Ema loppu ja hänen asiakumppaninsa eli perin kuolessä olivat ollut perimmaa jul hakenut muutosta Kihlakunkumppanensa, Eeva Loppaan lapsin ja kyrkuuta 1908 antamallaan pihana Saalasti velvoitettaisiin otte lakamanoikeuteen ovat Taavelle mainittua sukulunastusataa ensiin Karhu ja hänen asiakumppaninsa Karhu ja Eero Loppu olevat 6 päivän sannelle Karhun ja hänen asiakaupEna Lopparin isältävän Mikko juhon ja Pettembun Kihlakunnanoikeus, ja ka Loppielta ja eriidettään Maria Tammille Karhun ja hänen asiahana laalusti, isänsä Matti Vaaten Anttiä päätöksillä kiittäytynyt kan val osuksi päivältä, vaksi kanssa Juhana oltu laillisesti olemme rillisittään osuen emakseen samallan emellu meilta Keisarillinen kiredellämainitut talonoset, minkä olevan Heinäkuus, jossa kautti Karta sekä päivätti Karhu ja hänen on mukauden päätöksiin, 15 p:ivänä vat oikeutetut lunastamaan on sekän ällä kutsanut Matti ja Juhana Suuhävelle Karhu ja hänen asukunga sosten tullun laillisesti asuun kansninsa ovat vaatinut, että Matti ja Petterksi sekä palauttunut asian Kih137
ilmoittaneet asian Kihlakunnanoikeudessa uudelleen käsiteltäviiksi sekä siltä varalla ettu Matti Saalästi, joka jo oli saanut kiinne kirjan puheenaolevaan myyntiin sisältyvälle 5/405 osalle talosta No 10 Lyytikkälän kylässä, suostuisi luovuttamaan tätä talonosaa muisen lunastettavan kiinteimistön ohella, ja dättäneet itselleen oikeuden eri oikeus denkäynnillä vaalia Matti Saalastilta takaisin sukulunastusrahoista niin paljon kuin siitä lukuutuisi viime si sanottua talonosaa kohli Matti ja Juhana Saalastin kiiltäydyttyä asiassa vastaamasta sille perusteella että Taavetti Karhu ja hänen asiakumppaninsa, ilmoitettuun asian uudelleen Kihlakunnanoikeus dessa käsiteltäväksi olivat muutta neet alkuperäisen kanteensa perustöla sekä laiminlyöneet uudelleen haatattaa asiassa kuulusteltaviksi Iida ja Ewa Saalastin ynnä Taavetti Kasilän ja Elis Mäkelän on Kihlakunsiamillaan kahdella päätöksellä. byljännyt nämä viittut, koska Taavet Karhu ja hänen asiakumppaninsa nuuttamatta alkuperäistä kannellaan ja uusia perusteita sille esittämättä ain olivat tehneet ehdotuksen siitä nelen sukulunastus raha olisi suoriklava ja mitkä talonosat olisivat lunastettavat, ja koska Iida ja Eva laalasti ynnä Taavetti Kiisilä ja Ers Mäkelä olivat saaneet laillisen moituksen päivästä, jolloin asia Hovioikeudesta palautettuna tuli Kihlakunnanoikeudessa undelleen esille Tastatessaan kanteeseen ovat Matti ja Juhana Paalasti huomauttaneet Olli se oikeustoimi, jolla Matti Ristonpoika Sualasti ja hänen vaimonsa Kapnu Lopperi olivat Antti Karhulla ja Eeva sopperilta hankkineet kysymyksessä olevat talonosat, ollut kauppa vaan perintosopimus; minkä vuoksi ja kun osa riidanalaisista kiinteistöistä muutenkaan ei lain mukaan ollut nanoikeus 7 päivänä Lokakuuta 108 päi vekulunastuksen alainen, Matti ja nanoikeus 7 päivänä Lokakuuta 108 päi vekulunastuksen alainen, Matti ja 138
kannetta, anoen kuitenkin sen ei ralla että kanne hyväksittäisiin myynnä 4 päikonnusta talonosilla tekemistään 11 päivänä 11. tarpeellisista parannuksista. Kihlakunnanoikeus, jossa myöskin Antti Karhua ja Eeva Lopuna on kullustettu sekä asianosaiset molemmipuolin anonut korvausta oikeuden käyntikuluistaan, on 6 päivänä Huhliskuuta 1909 julistanut päätöksen asiasta; ja samalla kuin Matti ja pakana Paakoski tekemä anomus maata että skulle Ruolasle eli 4 ja anvielä haasattaa asiaan saantomies Maaliskuuta 1907 oikeastaan 15, sä edellämainitut Taavetti Kiisikä ennekirjan 7/48 osalle perintöja Elis Mäkelän vaimoineen, oikeutte till Lyytikkilän kylässä, vaan, kiinnimana jätettiin varteen ottamutto ja Juhana Paalastilla ollut kiinnimana jätettiin varteen ottamuteta ja Juhana Paalasti on Kihlakunnanoikeus katsemus myös miehin osua sanotuista talolville käymen, että Tuuvetti, juhana lainen nähden ja koska laiAnna Karhun vanhemmat Antti ja hänen asiakumppaninsa Karhu ja Eva Loppari olivat kansky, niin lopina M. K. Elman 1 SS:n mukirjalla 6 päivältä Helmikuuta 1869 olevat oikeudet sukuunluvasta hinnasta myyneet Matti ja juhoja osan pään peningsmaan, mieäle kauppa ei Paakastia isälle Matti Ristonpoika No 4lta laillistunut, Kihlakunnanoikeus on Juhana Jaalusti ovat vastsslainen kannetta genimät Krono puutila Ja No 14 Suomenniemen pitäjän apilahden kylässä ja 5/11 osaa perintö losta No 11 saman pitäjän Lyylikkäin kylässä sekä isvärdiltään Maria ylikäiseltä perimän yhdeksänneksen meksimainitusta talosta eli siis peistötalosta No 14 Pajulahden kylässä hteensä kolmanneksen; että Matti ja Juhana Saalasti olivat osaksi isänsä teltua perineet, osaksi kanssaperille kuin Matti ja tään ostanut mainitut talonosat vaa vaan ottii Matneljäntuhannen viidenneetun markan saa Ettin Leppurii olella kuuluu tämän lustille Eva Lopparin erälliin. Aikaa 4. Hn 2 luvun 1 SS:n ja 5 luvien 1,11 ja 127. 139
nojalla ulvoittaneet Matti ja Juho on Juhana Joulastelle kaikki mana Paalastin laillisena lähtiin ja suppulliset kontannuksel, merna Saalastin laillisena lähtiin kuuluvänä, 14 päiväna Maaliskuuta 1800 ja Juhana Jaalasti ennen täktäpäinä kumpanelleen lainettamaan ja otten kustannusten määräiäiosaa perintötalosta No 11 Lyytikkäkän suuruiset, elle kylässä ja kolmanneksen perintöti perisi, saivat losta No 14 Pajulahden kylässä, osaan lautuun nähden kuitan dolla, että Taavetti Karhu ja anoi kuuden käymiskulungit asian nen asiakumppaninsa sitä ennen sen kesken sen uhalla, suorittaisivat Matti ja Juhana Puolasti elivat oikemalla Juhana Suolaskelle kauppahinnas emelluneet jutun, on hinniella 23 päineljätuhattaviisisataa markkaa, jolta Kesäkuuta 1910 hyväksynyt KihKihlakunnanoikeus jättänyt Tämän kohmon lopullisenkin päätöksen eri Karhulle ja hänen asiakumppaan maan, velvoittaen sen ehossa Matti ja mutta oikeittanut Taavetti Karhu metPesolan 3/16. m laaville Karhulle ja hänen asia samt lunutettuun lehneen a1 la paipuksi saapi saivat erittäin riidettä, sekä „ sukulunastusoikeutenen menettiin Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Matti sukulunastusoikeutensa menettiin Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Matti lä kuitenkin pidättämällä sen oleva kunnanoikeuden olläkerietut aikamäätettyä talonosia. elen oleva olemassa niin perintötalo kaksi oikeuden oikeus ite nastettuja talonosa. Sen ehuru on tämän Kihlakunnanoikeuden pitemä jävastettuja talonosa. Sen ehuru on tämän Kihlakunnanoikeuden pitemä kileen avoimeksi erilläin hakea Matilana Taalasten viidelläkymmenellä ja Juhana Paalastilta takaisin on ma kalla korvaamaan Taavelle Kaerän sukulunastus rahoista, joka sen tulla ja hänen asiakumppanilläsi edellämainittaa /50/ os osaa ja 1/16 osään vastuu puhevallan inkomisesrintötalosta No 11 Lyytikkälän kylässä Hovioikeudessa elleet kustannuknänen asiakuppaninsa koronan Hovioikeuden luemioin ovat. Matti ja hänen asiakumppaninsa koronmaa Hovioikeuden luemisen ovat Matti 140
ja Juhana Saalasti hakenut, men tosta perustelmalla, johon Taavetti 16 hu ja hänen edellämainitut asia kumppaninsa ovat vastannut Keisarillinen Senaatti on tutkinen tämän jutun ja katso etteivät Mati ja Juhana Jaalasti ole esittämisyytä muuttaa Hovikuuden tuomiojoka siis jää pysyväksi, kuitenkin niin lä puheenalaiset sukuun peräytyviiksi tidmitut talonosat ovat Oikeuksien määrän millä ehdoilla luovutettavat Taavetti tähulle ja hänen asiakumppaneilleen. päivänä Maaliskuuta 1915; ja velvoitetun Matti ja Juhana Saalasti suorittamaan Taavetti Karhulle ja hänen asiakumppaniille heillä täällä jutun vuoksi olleiden kului kein korvaukseksi kuusikymmentä markkaa siitä kaikki asianomaiset noudattakootKeisarillinen Suomen Senaatti tius Saarikoski. Dotter Andersin. tius Saarikoski. Dotter Andersin. H. Annberg. Nyman. H. Annberg. Nyman. K. Auer. G. E. Winter Den 13 Februari 1914. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatt revisionsskilling från Kejserlige Wiböras Hofrätt inkommit sjörättsmål emellan Kemmerserådet Birger Hallman, från Kuopio stad, sökande, samt Skepparen Martti Hyppönen, från Hyppälä by i Säkkijärvi socken, svarande. Gifven uti Justitiedopartementet den Kejserliga Senaten har låtit hand lingarna i målet sig föredragas och af dem såvidt nu är ifråga, inhämtat följande: A Kommerserådet Hallman ägängen stämning har Martti Hyppänen vid Rådstufvurätten i Wiborgs stad infört, att sedan Hyppänen i residensstaden St. Petersberg i Kejsardömet Ryssland uti sin ägande äng pröm Hattuma" om 81.46 registertens för Kommerserådet Hallmans räkning intagit inalles 2685 hektoliter dels hvete - och rågmjöl, dels hafre för Ösde: F. S. B. A. E. N. K. Å. No 211. Pag. 190. R. 2. 1912. 13 Februari 1914.
att mot en uti traktattal af den 12 April 1910 öfverenskommen trakt af 50 penni för hektolitern transporteras till Kuopio stad samt den 1 November 1910 anträdt resan från St. Peters berg, så hade Martti Hyppänen efter att hafva passerat Wiborgs stad den 3 i sagda November uti Suomenveden pohja vid inloppet till Saima käna belägna halsvik mötts af ishinder, hvilka "sattuma" icke förmått öfvervist na, hvarför Martti Hyppönen nödgas föra Sattuma åter till Wiborg, där 2. rub. merserådet Hallmans platsägenter i och för å dem ankommande åtgär der för lastens lössning omedelbart underrättats att färden af antydd orsak afbrutits; och som Kommerse rådet Hallman vägrat till Martti Hyppänen erlägga den honom för lastens transport till Wiborg tillkommande trakten, hvilken med hänsikt till den sålunda tillryggalan da sträckan och därtill att Hyppänen nödgats verkställa såväl lastningen som lössningen bort utgå med 25 penni för hektolitern, har Martti Hypränen yrkat Kommerserådet Hallmans åläggande att till Hyppänen utbetala nämnda fräkt med inalles 671 mark 25 penni jämte laga ränta å sagda belopp Isaken hörd har Kommerserådet Hallman medgifvit riktigheten af Martti Hyppänens uppgifter rörande det parterne emellan ingångna traktaf talet äfvensom storleken af den till Wibergs stad transporterade och därstädes lössade lasten, men ansett den af Hyppänen sig till godo beräknade brukten af 25 penni för hektolitun i änsom de till den tillryggalagda vägsträckan oskäligt hög, hvarjämte Hallman förnekat att isförhållandena vid ifrågavarande tid varit så svåra att "Sattu ma" som af Hällmans ägenter i Wiborg till skydd för å färden nörrut möjligen förefintlig is förstärkts med å ettse sidan anbragta plåtbeslagna plankor, varit urståndsatt att fortsätta färden. Och som Kommerserådet Kallman i följd af Martti Hyppänens 142
omförmälda förfarande nödgats å jemväg till destinationsorten befordra" Sattumas i Wiborg lossade läst och Hällmans kostnader för omlastningen i jämvägsvägnar och lastens transport till Kuopio stigit till 414 mark 55 penni eller 2772 mark 5 penni mer än hvad trakten kontraktsenligt utgjort, för hvilken Hallman åsamkade förlust Martti Hyppänen på grund af sitt förenämnda kontraktsvidriga tillräga gående vore ansvarig, har Kommerse rådet Hallman, å tagen genstämning yrkat att Martti Hyppänen blefve å lagd att godtgöra Hallman för den henom sålunda tillskyndade förlusten och i sådant afseende till Hallman utgifva berörda 2772 mark 5 penni jämte ränta. Sedan Martti Hyppänen motsagt Kommerserådet Hallmans ofvanomförmälda talan äfvensom Hamn köptenen Carl Fritief Lagerdrantz och Kartenen vid Lotsverket Jacob Wilhelm Lybeck, hvilka i egenskap af tillkallades sakkunnige öfvervarit målets handläggning, afgifvit sitt utlåtande, har Rådstufvurätten, hvarest parterne ömsesides anhållit om ersättning för rätgångskostnaden, medels den 6 November 1911 afkunnadt utslag sig utlåtit och funnit det vara utredt, att edan Martti Hyppänen uti staden St. Petersberg uti sin berörda äng från för Kommerserådet Hallmans räkning intagit förenämnda parti mjöl och fape för att mot öfverenskommen rakt föras till Kuopio stad och den November 1910 afgått från St. Petersberg, så hade Martti Hyppänen den 3 i samma månad till följd af då rådande kall väderlek och ishinder Wiborgs stad afbrutit sin resa och lossat lasten, hvilken af Kommelseradet Hallmans ägenter å orten emot tagits; i anseende hvartill och då utredning förebragts därom att Mart ti Hyppänen ej utan betydande fara för förtyg och last kunnat fortsätta resan, Rådstufvurätten ansett Hyppänen lagligen tillkomma fråkt för den af honom tillryggalagda väg143
sträckan äfvensom ersättning för värk stäld lastning och lössning samt för ty, med förkastande af Kommere rådet Hallmans i saken anstälda talan och af Hyppänens anspråk på trakt, såvidt detsamma öfverstige nedannämnda belopp, ålagt Komma serådet Hallman att uti ifrågavarande afseende till Martti Hyppänen utgifva efter beräkning af tjugven penni för hektolitern femhunde rasestiotre mark åttatiofem penni med lem procents ränta från rättegångens början den 15 Februari 1911; och ålades Kommerserådet Hallman att med sexhundra femtio mark hålla Martti Hyppänen skadeslös för umgälderna i målet. Hofrätten, under hvars pröfning Kommerserådet Hallman i vädeväg dragit målet, har medels dom den 30 Maj 1912 låtit vid Rådstufvurät tens utslag bero. Uti Hofrättens dom har Kommerserådet Hallman anhållit om ändring medels deduktion, hvilken Martti Hyränen bemätt Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner Kom merserådet Hallman icke hafva anfört skäl till ändring uti Hofrättens som, vid hvilken förty skall förblifva; hvarhos Kommerserådet Häll man skyldigkännes att med sextio lem mark godtgöra Martti Hyppänen för dennes härstädes i målet afda kostnader. Det alle, som veder ör, till efterrättelse länder Kejserliga Senaten för Finland. Eric Saarikoski. Nyman B Amberg K. Auer. Olof Lindeman 144
Den 14 Februari 1914. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatt revisions skilling från Kejserlige Åbo Hofrätt inkommet mål, angående rätt att varda inskrifven i akliebok, emellan Aktiebolaget Hämstern Osakeyhtiö, med hemort i Helsingfors stad, sökande samt Filosofickandidaten Walter Rydman, från sagda stad svarande: Sifven uti Justitiede ractementet den 14 Februari 1914. Kejserliga Senaten har låtit handingarna i målet sig föredragas och af m, såvidt nu är i fråga, inhämtat följande: Filosofickandidaten Rydman har rid Rådstufvurätten i Helsingfors tad anfört, att hans fader Handlanson Victor Rydman, som vore bolagsman Aktiebolaget Hamstern Osakeyhtiö, den 3 Maj 1910 till honom såsom gåfva öfverlåtit en aktie i nämnda bolag, men ett bolagets styrelse vägrat att emedelbart inskrifva sagda öfverlåtelse i boNärv: F. S. R. A. E. N. P. K.A. A. D. No 270. Pag: 270. R. D. 1912.
lagets aktiebok, samt beslutit vid proch person, skulle hembjudas bolagets manträde den 28 derpåföljande Anna fyrter tre till inlösen, borde sålunda förber meddela samtlige bolagsmän i beget, att anbud på inlösen af ifrågava rande aktie till ett pris af 1500 mark skulle göras hos verkställande direktes. ren för bolaget inom sex dagar efter erhållen del af berörda beslut. Emedan den för bolaget den 11 Mars 1904 af Hyserliga Senaten stadfästadtade bolagsördningen stadgade hembudsskyldighet endast för det fall, att aktien öfvergått till någon utom bolaget stående person genom köp, samt Filosofiekandidaten Rydman bekommit sagda aktie såsom gåfva, hvarför han icke varit skyldig att hembjuda densamma bolagsmän nen, har Filosofickandidaten Rydman yrkat Aktiebolaget Hamstern Osakeyd tiös förpliktande att låta inskrifva honom i aktieboken såsom bolagsman. A Aktiebolaget Hamstern Osakeyk tiös vägnar har framhållits, att det i bolagsordningen ingående stadgan det därom att aktie, som genom köp öfvergått till någon utom bolaget ståtås, att slik hembudsskyldighet egde um jämväl vid gåfva, emedan i anän händelse stadgandet utan svåkställande direkte myhet kunde kringgås och dess syftemål, som synbarligen vore att förhine dra tillträde till bolaget för nya delaga re mot de andra aktionärernes önskan, re förfeladt, och har bolaget förty enotsett förkastande af käromålet samt anhållit om ersättning för dess umgälder å rättegången. Rådstufvurätten har uti den 5. Arril 1911 afkunnadt utslag på däri anförda skäl underkänt Filosofiehandida ten Rydmans talan samt ålagt honom att med etthundra mark ersätta Aktie bolaget Hamstern Osakeyhtiö dess kastnad i rättegången. Hofrätten, under hvars pröfning Filosofickandidaten Rydman i vädeväg dragit målet, har uti dom af den 24 Oktober 1912 funnit hembudsskyldighet bolagsordningen vara föreskrifven en dast för det fall att aktio genom köp 146
öfvergått till någon utom bolaget stä ende person, hvarföre och då ifrågavarande aktie blifvit till Filosofiekande daten Rydman öfverlåten såsom gäjd va, Hofrätten, med ändring af Rådstufvurättens utslag, ålagt Aktiebola get Hamstern Osakeyhtiö att omedel bart låta inskrifva Rydman i aktieboken såsom bolagsman. Uti Hofrättens dom har Aktiebolaget Hamstern Osakeyhtiö anhållit om ändring medels döduktion, den Filosofiehandidaten Rustman bemött. Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner Aktiebolaget Hamstern Osakeyk tiö icke hafva anfört skäl till indring uti Hofrättens dom, vid hvilken förty skall förblifva; och å lägges Aktiebolaget Hamstern Osaikeyhtiä att till Filosofiekandidatus Rydman i ersättning för hans hustädes i målet hafda kostnader utgifva sjuttio mark. Det allesom vederbör, till efterrättelse Allan Dahlbeek länder. Kejserliga Senaten för Finland: Eric Saarikoski B. Amberg Ettyman K. Auer. Ettyman K. Auer. 147
Helmikuun 16. päivänä 1914. Keisarillisen Suomen Senaatin kylässä asuva Asioitsijanleski IdaMaria Karjalainen, hakijana, ja samassa kylässä asuvat Torppari Joonas Karjalainen sekä hänen tyttärensä Olga Katriina, Anna ja Kustaava Karjalainen ynnä vävynsä Torpparit Kalle ja August Vesterinen, tulematta jääneinä No 229. Pag. 44 R. D. tuomio nostorahalla Keisarillisesta Wiipurin Hovioikeudesta tullessa perinnönjaon moitetta koskevassa jutussa, jossa ovat Rautalammin pitäjän Kirkonjoensuun vastaajina: Annettu Oikeusosastossa 16. päivänä Helmikuuta 1914. Keisarillinen Senaatti on itsellensä ittelyttänyt jutun asiakirjat ja niis3, mikäli nyt on kysymyksessä, saaut seuraavat tiedot: Joonas Karjalaiselle ja hänen yllä mainituille tyttärilleen ynnä näiden miehille Kalle ja August Vesteriselle toimituttamansa kirjallisen haasteen nojalla on Ida Maria Karjalainen Raualammin ja Pesannon pitäjäin käräläsnä: F. S. B. et - E. N. K. A O. Sn 1910.
10. päivänä Huhtikuuta 1907. oli toimitettu Joonas Karjalaisen 17. päivänä Marraskuuta 1892. kuolleen vaimon Katriina Kännisen jäämistön ynnä ruun asianosaisten yhteiseen pesään kuuluvan omaisuuden osittamistaneet ten ja jossa Ida Maria Karjalain vat - Mutta kun Juho Karjali oli esiintynyt 18. päivänä Maaliskuun yhteisperässä eläissen ta 1906. kuolleen miehensä Asioityn nyt yksityistäkin omaisuutta toiJuho Karjalaisen ja 13. päivänä Tynn minalla nostinkuljeltajana ja asioitKarjalaisen ainoana oikeudena maksut ja hankkinut itselleen minun mistajana, oli yhteispeän omaiset puheena olevan omaisuuden, on Idaväksi, kun Juho Karjalaisen kahdesas otettaisiin edellämainitut henkiva eri tuhannen markan suuruisen kon kuutusrahat ja saamiset. Kenkienkontveyhtiöltä Suomelta hän kumpaninsa ovat vastustaneet kanWmarkkaa Juho Karjalaisen ehdolla oikeus, jossa asianomaiset puolin ja toi711. markkaa Juho Karjalaisen yksity oikeus, jossa asian ten velkain sekä lääkärin- ja haatun on ovat anoneet korvausta oikeudenjäkunnan Kihlakunnanoikeuden testamenten verittamieksi, 50 markjäkunnan Kihlakunnanoikeuden kylannusten verittamieksi, 50 markväkunnan Kihlakunnanoikeuden kylmeesten suorittamiseksi, 50 markensunut, että siinä jaossa, joka 22. pään 10 penniä yhtiölle muka yhteisensunut, että siinä juossa, joka 29 pään 70 penniä yhtiölle muka yhteisperän varoista menneiden henkivavitusmaksujen korvaamiseksi, Juho Karjalaisen Kansallis - Osake - Pankiämistön ynnä kuin tallettamat 50. markkaa sekä Torpareille Otto Korhoselle ja Abel Känmiselle antamat 60. ja 20. markan laita 1906. kuolleen miehensä Asioitun neit yksityistäkin omaisuutta toikokuuta samana vuonna niinikum aflaga, oli omilla varoittaan suorittakuolleen poikansa Lauri Johannen mut edellämainitut henkivakuutustena jaettu muun muassa siitä Maria Karjalainen vaatinut sanot1000. markan rahamäärästä, joka ei tua jakon oikaistavaksi siten etteä händeljäänyt Ida Maria Karjalaisen kylle yksityisenä omaisuutenaan päältä kivakuuteksen nojalla Keskinäiselle Joonas Karjalainen ja hänen asianetuista 1711 markasta oli vähennyt nettä, minkä jälkeen Kihlakunnan149
käyntikulungistaan, on 3. päivinna toisen ja hänen asiakumapaninsa yhkäyntikulungistaan, on 3. päivinna toisen ja hänen asiakumapaninsa yhHelmikuuta 1908. julistanut päätöksen asiasta; ja kun ei oltu näytetty, että Juho Karjalaisen henkivakuutuksesta nenneet maksut olisi suoritettu yhtetpesän varoilla, tahi että hänen Kansallis - Osake - Pankkiin tallettamansa 50 markkaa sekä Otto Korhoselle ja Abel Känniselle lainaamansa rahat yhteensä 80. markkaa olisivat olleet yhteispesän varoja, katsonut puheen täysi, koskei Ida Maria Karjalain yhteispesän varoja, katsonut puheena itsee, koskei Ida Maria Karjalainen olevan omaisuuden olevan pidettälle ollut voivut totumaastaa että Juho olevan omaisuuden olevan pidettälle ollut voivut totumaastaa että Juho vä Juho Karjalaiselle yksityisesti saa Karjalaisella, eläessään yhteispesisiten että Ida Maria Karjalaisi by, ovat suorittaa puheena olevat henkipäältäpäin eroitettaisiin Juho Karp vakuutumaksut ja joita hän olisi laisen henkivakuutusummasta päi voinut tallettaa Kansallis-Osake-länkekan 10. pennin lisäksi vaatimansa niille lainaksi antaakan 10. pennin lisäksi vaatimansa miselle lainaksi antaa504 markkaa 90. penniä, Kannelle¬  Stomi oikeuden tuomisen on Ida Mesake-Länkkiin talletetut 50. markkaa siis Karjalainen anonut muutosta. ynnä Otto Korhoselle ja Abel Hännen Keisarillinen Senaatti on tutkinut selle lainatut varat yhteensä kun tämän jutun ja harkitsee oikeaksi, visvastuullisesti 150. markalla korvaaraan Ida Maria Karjalaisen oikeudenäyntikustannukset. Kovioikeus, jonka tutkittavaksi Joonas Karjalainen oli vetoamalla saattanut tutun, on tuomiolla 18. päivältä Jouluvuta 1909. kumonneet Kihlakunnanoikeuden päätöksen ja hyljännyt Ida Naria Karjalaisen edellämainitun kanluneena, minkä vuoksi Kihlakunnan jäi Joonas Karjalaisen kanssa, olisi oikeus on määrännyt että kysymyn ollut sellaisia yksityisesti hankkisenalainen pesänjako oli oikaistum maansa varoja, jolla hän olisi voilenalaisen pesänjako oli oikaistum naima varoja, jolla hän olisi voinelle jaossa myönnettyjen 49. mar kun tu Otto Korhoselle ja Abel Kakaa, sekä velvoittanut Joonas Kauppakumsten Kovioikeuden tuomion, jät150
tää asian Kihlakunnanoikeuden jutussa julistaman päätöksen varanut Tätä kaikki asianomaiset noudat takoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: turi Saarikoski B. Annberg turi Saarikoski B. Annberg Nyman K. Auer No 338. Pag. 338 R. D. 1911. Helmikuun 17 päivänä 1914. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa, irtaimen omaisuuden luovuttamista koskevassa jutus sa, jossa Siikaisten pitäjän Pitkeleen kylässä asuva Talollinen Oskar Erkkilä, omasta puolestaan ja vaimonsa Matitda Erkkilän edusmiehenä, on hakijana sekä Talollisenpoika Viktor Nikolai Nygård Österlund, Merikarvian pitäjän Riispyyn kylästä, poisjääneenä vastaaja na: Annettu Oikeusosastossa 17 päivänä Helmikuuta 1914. Keisarillinen Senaatti on itselleen sittelyttänyt jutun asiakirjat ja niistä, nikäli nyt on kysymyksessä, saanut seuraavat tiedot: Merikarvian ja Siikaisten pitäjäin käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa on ylempänä mainitussa Riispyyn kylässä asuva Talollinen Oskar Nygård, silloin vielä alaikäisen Viktor Nikolai Österlundin holhoojana, lauLäsnä: F. S.  R. A. - E. N. B. Å. E. Th.