Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
ombord i Hangö, samt handelsfirman Rauukilde & C: medels kontrakt af den 3. Februari samma år förbundit sig att åt Handlanden ABoch i Köpenhamn leverera ett parti ko- och ockhudar samt kaliskinntill enahanda antal och beskaffenhet och på samma bevaranstider, som de af handelsförman Råonkilde + Cmed Handlanden Miettinen kontraherade hudarna och skinnen, men till ett pris af 53 öre för danskt pund eller 1 krona 6 öre för hvarje kilogrum hudar och 4 kronor 40 öre för hvarje fullskinn, så hade Handlanden Miettinen utan giltig anledning vägrat fullgöra den med handelsförman Ravenkilde, Cn afslutade löveransen och handelsförman till följd häraf ej heller kunnat uppfylla sitt åtagande genremot Handlanden Bech; i anseende hvartill och då tillika styrkt att handelsfirman Ravankilde i C af sådan orsak ej mindre gått miste om en å affären påräknad vinst, hvars belopp med afseende därå att handelsfirman icke gittat leda i bevis den uppgifna traktnadsättningen å Finska Ängfärtygsaktiebolagets båtar för transport från Hangö till Köpenhämn, visats utgöra 11310 kronor 50 öre, än äfven nödgats på grund af domstols utslag till Handlanden Bech erlägga i skade - och rättegångskostnadsättning tillhopa 2742. kronor 75 öre, Rådstufvurätten ålagt Handlanden Miettinen som genom sitt omförmälda förfarande vållat handelsfinnan berörda förluster att i godtgörelse för desamma till pundelsförman Ravenkilde i Ögenast utgifva tillhopa fjortontusen femtiotre kronor trettioett öre danskt mynt eller motsvarande belopp finnet mynt efter vid tiden för betalningen gällande å vista kurs med fem procents ränta från dagen för stämningens delgifvande eller således å elfvaturen trehundratio kronor femtiosex öre från den 11. Maj 1864 och å tvåtusen sjuhundrafyratiotvå kro11
nor sjuttiofem öre från den 22 påföljande Oktober, hvarjämte Handlanden Miettinen känts skyldig att till handelsfirman Ravenkilde & Co i ersättning för dess rättegångskostnader i målet gälda femhundra mark. Hofrätten, under hvars pröfning Handlanden Miettinen i vadeväg dagit målet, har medels dom den 28 April 1910 låtit vid Rådstufvurättens utslag bero i öfrigt utom att, enär Handlanden Miettinen icke kunde anses skyldig att godtgöra handels firman Ravinkilde & C. för de 2742 kronor 75 öre, handelsfirman nödgats i skade - och rättegångskostnads. ersättning utgifva till Handlanden Bech, den handelsfirman Ravenkilde 6o tilldömda skad ersättningen nedsättes till elfvatusen trehundratio kronor femtiosex tre, hvilket belopp Handlanden Miettinen egde gälda antingen i danset mynt eller efter vid betalningstiden gällande kurs i finskt mynt, med förn procents ränta från den 11 Maj 1906 tills full betalning följde firman Ravenkilde i Co samt, sedan Handlanden Miettinen emellertid aflidit, Rosa Miettinen, såväl för egendel som i egenskap af förmyndare för sina omyndiga barn, sökt änd, ring medels deduktioner, hvilka af motparten bemötts Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner Handlanden Miettinen hafva utan giltig anledning uraktlåtit att fullgöra den genom omförmälda kontrakt med handelsförman Ravanhilde "6o afslutade bevaransen samt att, då i kontrakten ej fastställts, huru skadestånd vid bristande uppfyllets af desamma borde beräknas och det ej heller visats att Handlanden Hutti nen vid aftalets ingående i berördt afseende åtagit sig vidsträcktare ansvärsskyldighet, handelslinnan jämlikt 3 SS 9 kap Handelsbalken vore berättigad att i ersättning för den förlust förman till följd af aftalets brytande tidit erhålla skilnaden. Uti Hofrättens dom hafva handels42
mellan det aftalade priset och det, som vid tiden och å orten för beveransen högst gälde; men då beloppet af sistragda pris ej utredts och grund för beräknande af det yrkade skadeståndet sålunda saknas, pröfvar Kejserliga Senaten rättvist, med upphäfvande af Hofrättens som och Rådstufvurättens utslag, förkasta han delsförman Ravenkilde i Coi i saken förda talan samt i anseende till sakens beskaffenhet kvitta rättegångskostnaderna parterna emellan det alle, som vederbör, till efterrättelse lånder Kejserliga Senaten för Finland Walter Andersin. Johannes Pesonen Walter Andersin. Johannes Pesonen A. W. Ollleurran ning sarast. Alfred Lindström. Den 27 Januari 1913. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatt revisions skilling från Kejserlige Åbo Hofrätt inkommit mål, angående klander af redovisning, emellan Possessionaten Hjalmar Tager. lund, från Helsingfors stad, sökande, samt Aktiebolaget Toderkulla Gård och Werkstädes, med hemort i sagde stad, varande: Gifven uti Justitiedepär lementet den 27 Januari 1913. Köpserliga senaten har låtit handlingarna i målet sig fordragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhämtat följande: Genom köp hafva Halmar Lagerund och hans hustru, Wille Tager lund den 12 Januari 1901 åt Aktilbolaget Söderkulla Gård och Werkstaer försått Söderkulla egendom i Sibsocken med samliga å egendomen. fintliga, säljarens tillhöriga kreatur, till jordbruket, mejerihandteringen, teselbruket, hvarnen och verkstädesna, hörande inventarier, spanmål, grö4de - 41. l. B. - 1. R. - 75. 12m No 109. Pag. 185. R. D. 1910.
da, kreatursfoder, ängbåtar, pråmar och öfrig lösegendom, utom hvad i enrärskild förteckning funnes upptaget, för 37,000 mark, beräknadt efter 52,000 mark för fastigheten och återstoden för den i köpet ingående lösa egendomen hvarjämte såsom köpevilkor upptagits, utom annat, att utträdet till det försålda lorde anses hafva skett den 1. Januari 1906. samt att köpeskilling gen skulle gäldas sålunda att beläget ofvertige ansvarigheten för tre i köptbefvet uppräknade skulde med inalles 222, 335. mark och för särskilda däri icke närmare angifva lån emot vidar och förskrifningar till ett sammanlagt belopp af 2, 165. mark äfvensom erlade återsteden 55000. mark med penningar vid köpebrefvets underskrifvande. Sedermera har Aktiebolaget Söder kulla Gård och Werkstader på stånd ning å Halmar Tagerlund vid Råd stufvurätten i Helsingfors stad anfört att Halmar Tagerlund, som i egenskap af verkställande direktor för belaget händhäst förvaltningen af böta gets angelägenheter under tiden från den 1. Januari 1906. till den 1. November samma år, därvid, på sätt genom verkställd revision af blagets under berörda tid förda räkenskaper erfarits, begått följande egentligheter: att Tager lund påfört belaget under den 31 Janu ari för ett parti frukträdsplantor 552 mark, under den 27. Mars för möss 938. mark 50 penni och under den 5 Juli socen turbin 2,500 mark, oaktadt denna egendem varit inbegripen i ofvanberörda köp och blifvit betald med den i köpe brefvet utsätta köpeskillingen, för hvil ken Lagerlund särskildt debetovatlda get; att Lagerlund likaledes bland lela gets utgifter upptagit under den 5. Januari 621 mark 96 penni för skogsöfverk, ning, ehuru denna pöst utgjort en så dan före den 1. Januari 1906. tillkommen Lagerlunds förbindelse, som beläget vid köpet af Söderkulla egendom förbun dit sig att gälda ur köperkillingen och för hvilken belaget alltså ej heller sort särskildt debiteras; att Lagerlund under låtit att debetera sitt eget kante ej alle 44
nast med 51,697 mark 70 penni, utgöran de hans skuld den 1. Januari 1906. till Ägonten Aksel Alander, hvilken skuld enligt aftalet vid ännämnda köp af belaget öfvertagits och till Ägenten Alander guldits, utan ock med 500 mark för fem aktier i bolaget, enär Tager lund öfvertagit inalles femhundra fyratiosem af bolagets aktier, men godt skrifvit lölaget för endast femhundra fyratio aktier; samt att Tagerlund jämväl försummat att beksera 3550. mark, utgörande af Lagerlund för belagets räkning uppburet statsunderstöd för upprätthållande af en jordbruksskola å Söderkulla egendom under första karta let af år 1906, samt trå belopp, det enaå 300 och det andra å 50 mark, hvilka belopp Lagerlund likaledes för hela gets räkning lyftat å Ägenten Alan ders sakserskontor, det förra beloppet den 13 Februari och det senare den 5 November 1906. Femlighet härmed har Aktiebolaget Söderkulla Gård och Werkstäder anhållit att de af Hjalmar lagerlund hos lötaget förda raken. skapslöckerna måtte förklaras vara anmärkta delar orikliga I afseende å genmäle i saken har Hjalmar Fagerlund framhållit. att de frukträdsplanter och den turlin hvilkas pris Tagerlund påfört Aktielolaget Söderkulla Gård och Herkstädes hört till den lösegendom Sagerlund vid köpet den 12 Januari 1906 undanta git, men att belaget udermera af Tagerlund köpt sagda planter och lurlin att Lagerlund under den tid öfverlägg ningen om förenämnda lelags bildande pågått på uppdrag af Agentinet lander, såsom Upande delegare i det tillämnade belaget, för erlagets räkning uppköpt majs för 938 mark 50 penni till boskapens å Sederkulla gård utfodring för att sålunda inberpara darstädes befintlig hape, som jämte gården skulle å belaget öfvergå, hvar för majspiiret borde af belaget gäldas; att det för skografverkning deliterade beloppet 621 mark 96 penni, såsom varande aflöning för huggning af ved, hvilken genom sagda köp kommit 45
belaget till godo, rätteligen vore loka get påfördt, att Ägenten Alanders föregifna fordran hos Lagerlund å 5,697 mark 70 penni vore fullkomligt befogad och aldrig af Sagerlund medgifvits till betalning, att Lagerlund icke varit egare till vidare än femhundra fyratio aktier i belaget samt förty ej kunde medgifva belagets anspråk på inbetalning för fem aktier därutöfver; att stahunderstedet för Söderkulla jordbruksskelä varit beviljadt åt Lagerlund personligen, hvarför detsamma tillhört Lagerlund, tills leget räffat annat aftal med statsverket, att beloppet 300 mark, som Lagerlund den 13. Februari 1906. bekommit af Ägenten Alander icke blifvit infördt i bolagets kassalok, enär Lagerlund för enskild räkning erhållit dessa medel af Alander; samt att hvad inträffade af lagerlund hos Alander den 5. November 1906. uppburna 500 mark, detta belopp jämte andra belagets medel af lagerlund användts till inlören af en Herman Lindells trätta å 381 mark och till gäldande af priset 1060 mark för två af belaget inköpta hästar. Och jämte det Hjalmar Lagerlund på grund häraf emotrett käro målets förkastande, har Lagerlund, framhållande att belaget ej visat sig hafva betalt några af Lagerlunds skulder med de 92.665 mark, hvilka i sådant syste sätt innestå hos belaget af priset för Söder kulla egendom, yrkat att Rådstufvu rätten vid fastställande af parternas mellanhafvande måtte tillgodoräkna Lagerlund berörda 92,665. mark Sedan Aktielelaget Söderkulla Gård och Werkstäder bemält svaromå let samt å vittnesed i saken af herts utom andra, Bokföraren Frans Emil Raitio, har Jasmar Fagerlund anmärkt, att Rautio varit en af bemälda bolags stiftare och förty vore ansva rig för det sätt, på hvilket beläget grundats, och för riktigheten af den anmälan, som rörande beläget gjorts till Industristyrelsen, hvarföre Tager lund anhållit att Raitio, som så lunda kunde hafva att förvänta nytta eller skada af sitt vittnesmål 46
måtte för återgångsvittne förklaras, därå Rådstufvurätten, hvarest parter na ömsesides framställt anspråk på ersättning för rättegångskostnaden, me dels utslag den 25. Januari 1908. af gjort målet; och jämte det Halmar Lagerlunds emot Frans Emil Railio framställda jäfsanmärkning såsom sak nande sig lämnats utan afseende och Raitios vittnesmål bibhållits vid full kraft och verkan, har Rådstuf perätten på grund af hvad i målet inlupit fastställt och förordnat att Aktie belaget Söderkulla Gård och Werkstaders räkenskaper för den tid Hjalmar Fagerlund varit bolagets usk ställande derektor eller från den 1. Januari till den 1. November 1906. skulle i följande afseende rättas och andras, nämligen: att portorna för den 31 Januari å femhundra femtiotvåmark för förklnadssplanter, för den 27. Mars å niohundra trettioåtta mark femtio penni för majs och för den 5. Juli å tvåtusen femhundra mark för en turdin borde utgå, enär Lagerlund till belaget försålt Söderkulla gård jämte inventarier samt utredt blifvit att planterna, majsen och turbinen lunnits å lägenheten vid tiden för köpslutet och Fagerlund icke gittat styr ka att sagda lösegendom därvid af honom undantagits; att posten för den 5. Januari å sexhundra tjuguen mark nittiosex penni för skogsandeten likaledes skulle utskykas, enär dessa arbeten utförts förrän lölaget tillträdt lägenheten; att Hjalmar Lagerlund debiterades för det belopp af femtio ettusen sexhundra nittiosju mark juttio penni, som beläget styrkt sig hafva erlagt till Agenten Alander såsom betalning för dennes fordran hos Lager lund; att Halmar Lagerlund ytterligare borde debiteras med femhundra mark för fem aktier i bolaget, emedan utredt vore att Tagerlund erhållit fem hundra fyratiofem af belagets aktieoch Lagerlund icke ens uppgifvit sig hafva godtgjort bolaget värdet af mer än femhundra fyratio aktio; att bolaget skulle godtskrefvas med ett belopp 47
af tretusen femhundra femtio mark, utgörande statsunderstodet för Söder kulla jordbrukskola för första hvarta let af år 1906, hvilket understöd Sager lund fått den 3. Januari i förskett uppbära; äfvensom att bolaget borde tillgodesföras de belopp af trehundra och femhundra mark, som Lagerlund uppburit af Alander för bilagds räkning. För öfrigt och jämte det Hjalmar Lagerlunds yrkande att honom måtte godtskrifvas det belopp af nittiotvådel sen sexhundra sextiofem mark, för hvilket Fagerlund enligt köpebrefvet af den 12 Januari 1906. häftat till särskilda personer och för hvilken skuld Aktidelaget Söderkulla Gård och Kirksläder vid köpslutet åtagit sig anoarigheten, af Rådstufvurätten godkänts under föruträttning att Fagerlund å andra sidan debetrades icke alle nast med förenämnda belopp af femtioettusen vihundra nittiosju mark sjuttio penni utan ock med hvad belaget i öfrigt möjligen utlagt till gäldande af Sagerlunds omförmälda skuld å nittiosrätusen sexhundra sextiofem mark, har Rådstupurätten ålagt Lagerlund att med femhundra mark godtgöra bolaget dess umgälder i målet Hofrätten, under hvars pröfning Hjalmar Fagerlund i vadväg draget målet, har genom däri den 23. Maj 1910. gifven dem låtit vid Råd stufvurättens utslag lero Uti Hofrättens dom har Hjalmar Lagerlund sökt ändring medels deduktion, den Aktiebolaget Söderkulla Gård och Werkslader bemält. Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner Hjalmar Fagerlund icke hapå anfört skäl till ändring i Hofrättens dom, hvarvid förty kommer att bero; och ålägges Hjalmar lager lund att till Aktiebolaget Söderkulla Gård och Werksläder, i ersättning för dess härstädes i målet hafda kostnader, utgifva sjuttiofem mark. Pet alle, som 18
vederbör, till efterrättelse länder. Kejserliga Senaten för Finland: Walter Andersin. Johannes Pesonen. Walter Andersin. Johanna Pesonen. A. E. Ollusuvaara pinytärästi A. E. Brunnvaara guinjärasti Alfred Lindström. Tammikuun 30 päivänä 1913. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahoilla Keisarillisesta Waasan Hovioikeudesta tulleessa saamista ja korvausta koskevassa jutussa, jossa ovat Tampereen kaupungissa rekisteriin merkitty osakeyhtiö Tammerfors Linne och jern Manu säktur Aktiebolag ja Oulun kaupungissa rekisteröity yhtiö A. Santakolma Osakeyhtiö puolin ja toisin hakijoina ja vastaajina: Annettu Oikeusosastossa 36 päivänä Tammikuu ta 1913. Keisarillinen Senaatti on itsellen sä esittelyttänyt jutun asiakirjat ja niistä saanut tietää seuraa vaa: Oulun kaupungin Raastuvanoikeudessa on osakeyhtiön Tammerfors Linne och jern Manufakten liktiebolagin puolesta lausuttu, että yhtiö 12. ja 17 päivinä Maaliskuuta 1904 topullisesti hyväksytyllä kirjallisella välipuheella oli sitoutunut A. SantaSäsnä: W. t. J. P. A. R. - J.S. 49 No 126. Siv. 183. R. D. 1909.
holma Osakeyhtiölle hankkimaan ja Pyhäjoen pitäjässä kokoonpanimaan pruuhionokomiston, hinnasta, joka puuhiomon vesirännin huukkujen nossovintuja ja niihin kuuluvia hammastankoja ynnä puuhionoon tarvittavia ripalämmitysjulkia lukuunuttamalla nousi 150.350. markkaan ja josta 50,000. markkaa oli heti maksettava, toiset 30,000 markkaa kun kaikki komet ja muut tavarat olivat saarunut Pyhäjoille sekä jäännös 3. kuukautta sen jälkeen kun tehdäs eli pantu käyntiin, tarkastettu ja hyväksytty, sekä että yhtiö oli tuon sitoimuksensa välipuheen mukaan ahoja sitten täyttänyt ja sen asessa vuonna 1904, 1905 ja 1906. eri tilauksesta 1. Santakolma Osakeyhtiölle hankkinut muitakin sanottuun puuhuoneen tarpeellisia koneita ja kouosia, joiden hinta, laskujen mukaan Joulukuun 31. päivältä 1904, Soinikuun 19. päivältä, Lokakuun 31 päivästä ja Joulukuun 31. päivältä 1908. ynnä Marraskuun 20 päivältä 1906, ensiksi sanottuun laskuun myönnettyalennus huomioonotettuna, nousi yhteensä 14,559. markkaan 60. penniin. Kunei A. Santaholma Osakeyhtiö kuitenkaan ollut suosiolla suostunut edellämainituista, yhteensä 165,309. markkaan 60. penniin nousuista rahamääristä osakeyhtiölle Tammerfors Linne och son Manufaktor Aktie Bolagille suorittamaan muuta kuin vuonna 1904. maksamansa 10000. markkaa, on yhtiö vaatinut A. Santakolma Osakeyhtiötä velvoitettavaksi suorittanaan jäännöksen 65,309. markkaa 60 penniä 6. prosentin korkoineen 1. päivästä Lokakuuta 1906., siitä kuitenkin poisluettua A. Santaholma Osakeyhtiön Tammestors Linne och son Manu faktor Aktie Bolagin laskuun suorittamia kustannuksia yhteensä 6,827. markkaa 85 penniä sekä 20 päivänä Helmikuuta 1905 lähettämät 232. markkaa 20. penniä. Tähän kanteesien vastatessa on A. Santakolma Osakeyhtiön puolesta huomautettu, että osakeyhtiö Tammer50
fors Linne och som Manulaktier Aktie Bolag edelläkerrotussa välikirjassa oli sitoutunut siinä mainitusta hinnasta rakentamaan ja kokoonpanmaan kyseenalaisen punhionen siten että tehdas olisi lagdessä käynnissä seuraavan Loka kuun kuluessa tai siis viimeistään 1. päivänä Marraskuuta 1904. sekä että hiomotehdas 10. kuutiometsin sesimäärällä sukunnissa valmistaisi 9. toimia kuivaa massaa vuorokaudessa. Huolimatta näistä määräyksistä ei osakeyhtiö Tammelders Linne och Jerea Manulaktui Aktie Bolag kuitenkaan ollut määraajan kuluessa laittanut tehdästa käyntikuntoon, vaan oli se valmistunut jonkinlaiseen kuntoon vasta Kesäkuun alussa seuraavana vuonna, jolloin tehdas oli kynnyt valmistamaan ainoastaan 4 penniä puumassaa vuorokaudessa eikä tätäkään määrää säännöllisesti. Kokokesän vuonna 1905. eli osakeyhtiön Sammerfors Linne och frn Manu Saktor Aktie Bolagin puolesta kootettu korjata ja parantaa tehtaan koneistaa, onnistumatta siinä kuiten kaan sen paremmin kuin että tarkastuksessa, joka A. Santakolma Osakeyhtiön vaatimuksesta ja tehdyn välipuheen perusteella oli toimitettu 4. päivänä Lokakuuta 1905, tehtaan oli havaittu valmistavan puumassaa kumpaisellakin hiemoltaan 3597 lennia vuorokaudessa eli yhteensä 7,194. toimia vuorokaudessa. Tuohon huonoon talokseen nähden oli osakeyhtiön Tammerfors Linne och jern Manulakt ur Aktie Bolagin tarkastuksessa läsnä olleen edustajan esityksestä sovittu, että Tammerfors Linne och jern Manulaktor AktieBolag vielä saisi tilaisuuden parannella koneistoa ja että lopullinen kontarkastus pidettäisiin viimeistään Toukokuulla vuonna 1906. tämän seviimeksen nojalla olikin lopullinen veetarkastus toimitettu 29 ja 30 päivänä Toukokuuta 1906. sekä siinä havaittu, että hioman turbiinit käyt61
tivät 10,4219 kuutiometriä vettä suhunnissa eli siis jonkun verran enemmänkin kuin välipuheessa oli määrätty, vaan että puumassan valmistusmäärä tästä huolimatta oli 29 päivänä Toukokuuta 6,11. tonna ja seuraavana päivänä 6,639. lounia vuorokaudessa, joten komisten tuotantakyhy siis ei ollut laisinkaan paräntunut edellisen tarkastuksen jälkeen, vaikkakin työ tarkastuksen kestäessä oli toimitettu mahdollisimman uitterasti ja huolellisesti sekä osakeyhtiön Tammerfors Linne och som Manefaktur Aktil Kolagin puolesta erityinen työnjohtaja oli ollut valvomassa kondisten käyntiä ja työntekoa. Tielä tämänkin tarkastuksen jälkeen oli A. Santakolma Osakeyhtiä, suostumalla Kammerfors Linne och Jern Manulaktsee Aktie Bolagén pyyntöön, varannut sille tilaisuuden tehtaan tuotantokyn parantamista varten koettuksi vaihtaa lajillelijoikeuuudet riktilivyt, mutta oli tämä koltuottanut entistäkin huonemman tudeksen, niin että A. Santakolma Osakeyhtiön oli täytynyt poistaa muo tarkoitukseensa sopimattomat sihdit. Asian näin ollen ja kun osakeyhtiö Tammerfors Linne och jern Manufaktur AktieBolag ei ollut voinut tehdyn välipuheen mukaisesti täyttää sitoumustaan, ei koneiston hankinta-aikaan eikä sen tuotantokykyynkään nähden, vaikka kin A. Pantakolma Osakeyhtiö eli Tammerfors Linne och Jern Manulahtuo Aktie Bolagille antanut aikaa ja tilaisuutta siihen melkein 2. vuotta määraajan mentyä umpeen, on A. Santaholma Osakeyhtiö vastustanut Tammerders Linne och Jern Manulahten AktieBolagin kannetta, huomauttaen vielä ettei se voinut hyväksyä seuraavia laskuosa 31 päivältä Joulukuuta 1903 lueteltuja eriä: 1 karri lakorautainen puristimen mutteri 148 markkaa ja 1 kase. piiristimen pöytä 316 markkaa 15. penniä, syystä että nuo tavarat olivat välipuheeseen sisältyviä koneosia, jotka Tammerdors Linne och Jern Hämufaktur Aktie Bolag oli hvikhouden tähden värkyneiden asien sijaan tehtaalle hankkinut ja joista 52
mainittu yhtiö viisi ollut oikeutettu vaatimaan maksua, eikä myöskään muita laskussa 20. päivältä Marraskuuta 1906. mainittuja eriä kuin 1. kapl. messinekinen halkki 11. markkaa 75 penniä, joka oli yhtiön tilauksesta tehty, kun sitä vastoin muut laskussa luetellut ja 4427 markkaan 40. penniin nouserat erat olivat keneiden kokoon ranosta syntyneitä kustannuksia ja menoja, joita yhtiä ei ollut sitoutunut eikä velvollinenkaan suorittamaan, ja on A. Santakolma Osakeyhtiö tämän ohella osakeyhtiölle Tammerfors Linne och Jern Manefaktus Aktie Bolagille toimitetun haastun nojalla vaatinut, että sitä rahamäärää vastaan, mikä yhtiön eli Tammerfors Linne och Jern Manufuktor Aktie Bolagille asianosaisten sopimusten mukaan tehdystä työstä suorittaminen, oli pantava seuraavat osakeyhtiön Sammerfors Linne och som Manufaktus Aktie Prolagin moitettavat korvaukset sen edelläkerrotusta menellelystä yhtiölle oikeutumesta vahingosta ja tappiosta sekä alempana mainitut A. Sanlakolma Osakeyhtiön saatavat, nimittäin: a) 6 pn sentin korko niille kahdelle 50,000. markan maksuerälle, jotka yhtiö oli Tammelors Linne och Jern Manulaktur Aktie Th. lagille suorittanut 12 päivänä Maaliskuu1914 ja 1 päivänä sitä seurannutta Joulukuuta, yhteensä 3250 markkaa, kuin myöskin yhtiön tehtaaseen sijoittamalle 15500 markan pääomalle 4725 markkaa, sen johdosta että tehdas oli valmistunut vasta Kesäkuun alkuun 1905 eli siis siitsemän kuukautta jälkeen määrääjän, b) korvaus menetystä voitesta, niinikään 7 kuukauden ajalta, jona tehdor, jos si olisi ollut käynnissä, olisi voinut valmistaa ainakin 918 toimia puomasraa, 54. markan 15. pennin jälkeen tennilta, yhteensä 49,709 markkaa 79. penniä, elkorvaus tappiesta, joka oli yhtiölle syntynyt siten että tehdas vuoden aikana, lukien 1. päivästä Keräkuuta 1905 samaan päivään 1906, oli kynnyt valmistamaan vain koikeintaan 7. toimia marsaa vuorekaudessa 9. toimin asimasta, mikä koko 53