Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
Ahlkolmen förvaradt parti gågrörVid de i konkursen för sig gångna uppropen har å Wasa Aktie Banks vägnar erinrats att de af Kommerserådet Gäldbeck - Löroe under punkterna af och b) bevakade beloppen borde i enlighet med bevakningen lastställas att utgå med förmånsrätt ur förenämnda tvänne intecknade skuldsedlars värde och således icke ur värdet af de intecknade tomterna, byggräderna, markinerna med mera äfvensom af Kommerserådet Göld beck - Lärvi emot de af Wasa Aktie Bank i anspråk tagna förmånsrätterna anmärkts: att banken utke visat sig hafva förhyrt det Bankdirektören Nyman tillhöriga mägasin å Ahlholmen, hvari de till säkerhet för bankens under punkterna äf, ej och d) bevakade fordringar pantsätta värorna för varades, hvarför dessa pantsättnin gar vore ogiltiga; att den till så kerhet för bankens under punkten b) omnämnda fordran skedda pant sättningen af de i förteckningen af den 20 September 1912 upptagna varorna saknade rättslig giltighet, enär förlagentsckning i den pantsätta egendomen tidigare blifvit fastställd, bland annat, till säkerhet för ofvanomförmälda skuts sedel af den 8 Juli 1912, och banken förty icke i god tro bekommit panten; samt att banken i ingen händelse kunde tillerkännas förmänsrätt till de för ifrågavarande ford ran pantsätta varor, som vore upplagda i Bankdirektören Nymans änsagda magasin eller på mråden, angående hvilka banken ej företett kyreskontrakt. Rådstufvurätten har medels dom af den 16 Mars 1914 till betala ning ur Aktiebolaget Jakobstads Mekaniska Verkstäds till konkurs afträdda tillgångar fastställt ifrågavarande af Kommerserådet Gäld beck - Lärve bevakade belopp med förmånsrätt till värdet åt förenämn318
da två skuldsedlar af den 8 Juli och 1 November 1912, till säkerhet för hvilka Rådstufvurätten och Magistraten i Jakobstad den 8 Juli och 4 November sagda år meddelat fas tighets - och förlagsinteckningar samt likaledes utdömt af Wasa Aktie Bank bevakade: a) trettioettusen tvåhundra nittio mark jämte sex procents rän ta från den 20 Augusti 1912, likväl efter afdrag af den 1 Juli 1913 guld na ettusen femhundra femtiotre mark sextio penni, med förmånsrätt till värdet af ett till säkerhet för den na fordran pantsatt och i Bank direktören Nymans magasin å Ahlholmen förvaradt parti tackjärn, b) fyrahundranittioniotusen åtta hundra mark med ränta efter sed för hundra om året från den 20 September 1912, dock efter afdrag i laga ordning af å särskilda tider inbetalade och uti den till grund för ifrågavarande fordran liggan de skuldsedeln kvitterade femtio tusen niohundra tjugufem mark sjuttiofem penni, skolande denna fordran utgå med förmånsrätt ur de till säkerhet för densamma pantsatta varor, hvilka funnes upptagna i den bevakningshandlingarna bifogade förteckningen af den 20 September 1912 samt ur värdet af den för fordringen pantsat ta skuldsedeln af den 15 Januari samma år lydande å tvåhundratusen mark jämte sex pro cents årlig ränta; ej tjugutusen femhundra mark jämte del och en half procents ränta från den 25 November 1912 till den 19 Juli 1913 och sex procents ränta från sistsagda dag med förmånsrätt till värdet af de för detta lån pantsätta och i en fordringsbeviset bilagd förteckning upptagna tvåhundratjugu stycken Hankmo harfvar; samt d) sjuttontusen och hundra nittio mark med ränta efter sex och en half för hundra om året från den 30 December 1912 till den 19 Juli 1913 och efter 349
sex för hundra om året från sistnämnda dag, att utgå med förmånsrätt ur värdet af det till säkerhet för denna fordran pantsatta och i en den 30 December 1912 upprättad, bevakningshand lingarna bilagd förteckning angifna parti gårrön. Därjämte har Rådstufvurätten förordnat, att händelse å de varor, som pant satts till säkerhet för den af banken under punkten b) bevakade fordran funnes öfverskoll sedan denna fordran blifvit till fullo gulden bankens öfri ga i konkursen bevakade och utdömda fordringar skulle, så vidt de icke täcktes af annan egendom, till hvilken banken För dem hade förmånsrätt, utgå med förmånsrätt ur nämn da öfverskott, äfvensom att innehållet af förberörda skuldsedel å tvåhundrätusen mark jämte ränta, hvilken Aktieboläget Ja kobetads Mekaniska Verkstad den 15 Januari 1912 utfärdat åt bonken och den 20 September samma år pantsatt för bankens under punk ten b) omnämnda fordran och hvilken skuldsedel banken uttryckligen bevakat med anhållan om förmåns rätt, skulle utgå ur värdet af bo lagets egande och i magasinet No 6 å talvikstomterna N:ris 4 och 5 i sjette stadsdelen af Jakobstad för varade löpande lager råmaterial, bestående af stål, järn, plåt och rör, i hvilken egendom Magistra ten uti nämnda stad den 15 Janua ri 1912 meddelat förlagsinteckning till säkerhet för återbetalningen af skuldsedelns innehåll. Hofrätten, under hvars pröfning Aktiebolaget All. Göldbeck - Lörve Osakeyhtiö, hvilket öfvertagit den af Kommerserådet Gäldbeck - Lovid i Helsingfors stad under finna Att. Göldbeck - Lörve bedrifna affärs rörelsen; i vadeväg dragit målet, har medels dom den 17 Juli 1914 i målet sig yttrat; och vidkomman „ 150
de först Aktiebolaget All: Göldbeck Löwes bevakning, så emedan Kommerserådet Soldbeck - Lörve icke i konkursen bevakat innehållet af ifrågakomna skuldsedlar af den 8 Juti och 1 November 1912 har Hofrätten låtit i denna del bero vid det slut, hvari Rådstufvurätten i saken stannat. Hvad sedan beträffade förenämnda af Wasa Aktie Bank med förmånsrätt bevakade fordrin gar, så enär den omständigheten att förlagsinteckning i särskild Aktiebo laget Jakobsläds Mikaniska Krik stad tillhörig egendom blifvit den 8 Juli 1912 fastställd till säkerhet för innehållet af oftanämnda skuld sedel af samma dag, icke inverka de på giltigheten af den åt WasaAktie Bank den 20 påföljande September skedda pantsättningen samt enär banken visat sig omhänder hafva de till säkerhet för bankens ifrågavarande fordringar pantsat ta varorna med undantag af 289 slåttermaskiner, 250 borträskiner, 70 Wässiskarfvar och 330 Hankmohärfvar, hvilka i förteckningen af den 20 September 1912 uppgifvits finnas halffärdiga i verkstaden har Hofrätten fastställt Rådstufvu rättens dom rörande bankens ford ringar i öfrigt, utom att bankens anspråk på förmånsrätt till värdet af ofvanuppräknade slätterna skinen, börmärkiner, Wasaskarfvar och Hankmo - harfvar underkändes skolande dock denna ändring gälsa endast till förmån för Aktiebolaget All. Sjöldbeck - Lörve Osaks yhtiö. Uti Hofrättens dom hafva Aletiebolaget All. Goldbeck - Lovi Orakeyhtiö och Wasa Aktie Bank anhållit om ändring medels deduktio ner dem parterne ömsesides bemält Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande; och jämte det Kejserliga Senaten, jemlikt SS: 99. i gällande Konkursslagda, icke får ter afseende vid det bevis, Wasa Abtie Bank bifogat sin andringsan 151
sökan, finner Kejserliga Senaten Wasa Aktie Bänk icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens dom. Vidkommande sedan Aktiebolaget All. Göldbeck - Lörve Osake yhtiös ändringsansökan, så enär ofvannämnda skuldsedlar af den 8 Juli och 1 November 1912 varit intecknade i, utom annat, särskilda Aktiebolaget Jakobslads. Mekaniska Verkstad tillhöriga fastigheter samt Kommerserådet Soldbeck - Lörve vid sådant förhållande icke varit skyldig att i konkursen bevaka inne hållet af sagda skuldsedlar för så vidt han velat hålla sig till endast berörda fasta egendom, pröfvar Kej serliga Senaten rättvist förklara Hatiebolaget Alb. Gäldbeck - Lörve Osaks yhtiö berättigadt att ur köpeskillingen för sagda fastigheter eller den del af densamma, som icke tillkommer tilläfventyrs bättre rätt egande fordringsegare, tillgodonjuta betalning för ifrågavarande af Kommerserådet Gäldbeck - Lörve i konE. Thesleff kursen bevakade fordringar; hvarut innan Hofrättens dom alltså af Kejserliga Senaten ändras, hvaremot vid samma dom i öfrigt skall bero. Det alle, som vederbör, till efterrättelse länder. Kejserliga Senaten för Finland Walter Andersin. Johannes Pesonen. A. W. Ollisluvaara K. Auer. 332
Maaliskuun 31 päivänä 1915. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Waasan Hovioikeudesta tulleessa, vesijättömaan luovuttamista koskevassa jutussa, jossa Ullavan kappelin Ulavan kylässä asuvat Talolliset Jaakko, Sakari, Antti Kaarlenpoika, Antti Miika Antinpoika ja Juho Eiter Rahkola ovat hakijoina sekä Talolliset Jooseppi, Antti, Priita Johanna ja Ida Fredrika Krekilä ynnä Antti Huhtala, viimeksimainittu omasta puolestaan ja vaimon sa Maria Sofia Krekilän edusmiehenä, kaikki Kälviän pitäjän Peltokorven kylästä, vastaajina: Annettu Oikeusosaston sä 31 päivänä Maaliskuuta 1915. Keisarillinen Senaatti on itsellensä vettelyttänyt jutun kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tistää seuraavaa: Läsnä: W. A. J. P. - R. H. K. H." A. S. 333 No 537 lag. 180. R. D 1913.
Kirjallisen haasteen nojalla ovat Jooseppi Krekilä ja hänen myö täpuolensa Kokkolan, Alavetelin ja Kälviän pitäjien sekä Ullavan kappelin käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa lausuneet, että sittenkun Wääsän läänin Maaberra päätöksellä 23 päivältä Maaliskuuta 1814 oli myöntänyt Kälviän pitäjän tilallisille luvan kuivattaa Ullavan kappelissa sijaitsevan Ullavan järven, määräten että siitä syntyvät vesijättömaat olivat jaettavat tilanomistajain kesken siten, että yksi osa tulisi kuta kin talonsava kohti, oli tuon kuivattamistyön tapahduttua siten voitetulla alueelta vuosina 1863 ja 1864 toimeenpantu jako, jonka asianemainen Kihlakunnanoikeus oli 28. päivänä Huhtikuuta 1865. vahvistanut; ja koska mainitussa jakotoimituksessa, jossa vesijältä jaettiin ruotuihin ja niistä jokai nen viiteen osaan, yhdestä sellaisesta ruodusta kolme viidesosaa oli tullut Jooseppi Krekilän ja hänen myötäpuoltensa nykyään omistamalle Krekilän verotalolle No 2 Peltokorven kylässä sekä kaksi viidennestä saman kylän Riiran talolle, mutta Jaakko Rahkola ja hänen myötäpuolensa viljelivät koko kysymyksenalaista vuotua, joka 15 päivänä Joulukuuta 1864 tehtyyn ruotuluetteloon oli merkitty No:olla 32 kuvio E., ovat Jooseppi Krekilä ja hänen myötäpuolensa vaatinset Jaakko Rahkolaa ja hänen asiakumppaneitansa velvoitettavaksi heille luovuttamaan Krskilän taloon kuuluvat kolme viidesosaa vuodusta. Asiasta kuultuina ovat Jaakko Rahkola ja hänen myötapuolensa väittäneet, että Keskilän talon omistajat aikoja sitten olivat luopuneet kuivoutijosta ja Maakiran edellämainitun päätöksen mukaan siten menettäneet osansa vesijättömaahan, minkä tähden, ja kun Jaakko Rahko la ja hänen myöläpuolensa oston kautta olivat tulleet riidanalaisten 354
vesijättöosuuksien omistajiksi, he ovat vastustaneet kannetta. sittenkun Kälviän lohkokunnan tilalliset oli haastettu asiaan kuultaviksi ja useat heistä käyttäneet puhevaltaa, on Kihlakunnanoikeus 17 päivänä Tammikuuta 1912 julistamallaan päätöksellä siinä esitotyistä syistä hyljännyt asiassa ajetun kanteen. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Jooseppi Krekilä ja hänen myölä puolensa olivat vetoamalla saatta neet jutun, on 16 päivänä Toukokuu ta 1913 antamassaan tuomiossa lauunut asiassa käyneen selville että jittenkun Ullavan järven kuivatta mistyö oli lopetettu kysymyksessä oleva maatuma eli kolme viideso saa ruodusta No 32 kuvio E toimi tetussa jaossa oli langennut Joosen pi Krekilän ja hänen myötäpuoltensa nykyään omistamalle Krekilän talolle, jonka tähden ja kun Jaakko Rahkola ja hänen myötä puolensa eivät olleet voineet näyttää, että he laillisessa järjestyksessä toimitetun maanosituksen kautta olivat tulleet tuon maa-alueen omistajiksi, eivätkä myöskään väittää vielä vähemmin toteensaattaa, että Jooseppi Keskilä ja hänen myötäpuo lensa olivat hyväksyneet ne luovutukset, joiden nojalla sanottu maaalue oli joutunut Jaakko Rahkolan ja hänen myöläpuollensa hallintaan, Hovioikeus on, muuttaen Kihlakunnanoikeuden päätöstä velvoittanut Jaakko Rahkolan ja hänen myötä puolensa heti luovuttamaan usein mainitun maa-alueen Jooseppi Kretkilän ja tämän asiakumppanien vapääseen hallintaan näiden suoritetta vaa täyttä lunastusta vastaan, jonka määrästä asianosaiset eri oikeuden käynnillä saivat viidellä, elleivät he siitä muuten sopineet. Hovioikeuden tuomioon ovat Jaak ko Rahkola ja hänen asiakumppaninsa anoneet muutosta perustelmalla, johon Jooseppi Krekilä ja hänen asiakumppa ninsä ovat vastannet. 355
Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, etteivät Jaakko Rahkola ja hänen asiakumppaninsa oli siintuoneet syytä muuttaa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jää pysyväksi; ja velvoitetaan Jaakko Rahkola asiakumppa neineen suorittamaan Jooseppi Krekilälle ja hänen myötäpuolilleen, heillä jutus ta täällä olleiden kustannusten korvaukseksi seitsemänkymmentäviisi markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakootKeisarillinen Suomen Senaatti: Walder Andersin. Johannes Pesonen. Walder Andersin. Johannes Pesonen. K. R. Halanen K. Auer K. R. Halanen K. Auer Alfred Sarva Den 31 Mars 1915. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatt revisions skilling från Kejserlige Åbo Hofrätt inkommet fordringsmål emellan Fastighetsaktiebolaget Städet, i Helsingfors stad, sökande samt Mälaremästaren Fabian Mäkinen, från sagda stad, svarande: Gifven i Justitiedepartementet den 31 Mars 1915 Kejserliga Senaten har låtit hand lingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhämtat följande: Efter Fastighetsaktiebolaget Städet den 12 December 1905 delgifven stämning har Fabian Mäkinen vid Rådstufvurätten i Helsingfors anfört, att han uti skriftligt anbud af den 15 Augusti 1904 erbjudit sig att för 9000 mark å entreprenad öfvertaga särskilda i afhandlingen närma re beskrifna målningsarbeten i bemälda bolags nybyggnad å tom ten No 3 vid Fredsgatan i Helsingfors, Närv: W. A. J. B. R. H. H.) K. A B. F. M. Såg 21. N. D 1913.
hvilket anbud bolaget jämväl anta git och i enlighet hvarmed Mäkinen sedermera utfört sagda arbeten, samt att Mäkinen dessutom på skild anhållan från bolagets sida verkställt särskilda öfverarbeten; men emedan bolaget vägrat att ersätta Fabian Mäkinen dessa öfverarbeten, har Mäkinen yrkat bolagets förpliktande därtill och att i sådant afseende enligt en öfver desamma uppgjord räkning till Mäkinen utbetala 3903 mark 95 penni jämte ränta. Isaken hördt, har Fastighetsak tiebolaget Städet genmält att hela get erbjudit sig att till Fabian Mäkinen erlägga öfriga poster i berörda räkning utom följande, nämligen: för oljemålning af väggarna i tvätt och bagarstugan 174 mark, för spackling och målning af dörr - och fönstersmygar 1023 mark, för beklädande af väggarna i boningsrum men med mäkulatuspapper 246 mark äfvensom för mälning af hyllerna i klädganderoberna 555 mark, alldenstund Fabian Mäkinen uti of vanomförmälda anbud åtagit sig utförandet af allt målningsarbete å bolagets nybygge öfverhufvud, hvar till dessa nu uppräknade arbeten hänförde sig, jämte det belaget af den i räkningen upptagna posten å 203 mark för två gånger verkställd sjukling af panelen i köken till betalning medgifvit allenast 101 mark 50 penni, enär Mäkinen anmodats att göra detta blott en gång; och har Fastighetsaktiebolaget Stödet förty påstått underkännande af käromålet i nyss antydda delar Sedan målet haft den omgång handlingarna närmare utvisa, har Rådstufvurätten, hvarest parterna ömsesides anhållit om godtgörelse för umgälderna i målet, medels utslag, afkunnadt den 23 Mars 1910, i saken sig utlåtit; och alldenstund uti om ordade skriftliga anbud af den 15 Augusti 1904 icke funnes upptaget, att väggarna uti tvätt - och bagarstugan skulle eljemålas, att dörr och fönster 537
smygarna samt gärderobkyllerna skulle sparklas och målas äfvensom att väggarna uti boningsrummen borde förses med makulatuspapper under täpeterna, fördenskull och emedan Fastig hetsaktiebolaget Städet emot Fabian Mäkinens bestridande icke gittat styrka sitt påstående att förberörda skriftliga anbud skulle omfattat jämväl nästomförmälda af Mäkinen utförda arbeten och att dessa sålunda skulle ingått i entrefrenadeumman utan det tvärtom genom den i målet föreställda utredningen gjorts sanne likt, att Fabian Mäkinen för dessa öfverarbeten utlofvats skild ersättning. har Rådstufvurätten ansett Mäkinen vara för änberörda arbeten berättigad till af honom i anspråk tagen godt görelse af ettusen niohundra nittioålta mark, mot storleken af hvilken summa någon anmärkning icke framställt, häremot och enär Fabian Mäkinen icke till fullo styrkt, att Fastighetsaktiebolaget Städet anmodat honom att låta vidare än en gång spackla panelen uti kiken, Mäkinen icke kunde af det belopp tvåhundra tre mark som han uti sin till grund för kraf vet lagda räkning påfört bolagit för tvänne gånger verkställd spillling af sagda pånel, tillerkännas betalning för vidare än hälften eller etthundra en mark femtio penni. I anseende härtill och emedan Fastighetsaktiebolaget Städet godkänt Fabian Mäkinens i öfriga delar, till ett belopp af ettusen sjuhundra två mark nittiofem penni uppgående fordrings anspråk, har Rådstufvurätten, med förkastande af käromålet i öfrigt, ålagt Fastighets aktiebolaget Städet att emot kuitte till Fabian Mäkinen utbetala tretusen åttahundra två mark fyratiofem penni med fem procents årlig ränta därå från rättegångens början den 12 December 1905 tills full betalning följde; hvarjämte Fastighetsaktiebela get Städel känts skyldigt att med tre hundra mark ersätta Fabian Mäkinen hans kostnader i målet. Hefrätten, under hvars pröfning Fastighetsaktiebolaget Städet i väderag 258
dragit målet, har uti dom den 20 December 1912 funnit Fastighetsaktiebolaget Städets andrings ansökning icke föranleda skäl till annan ändring i Råd stufvurättens utslag, än att från det belopp, tretusen åttahundra två mark fyratiofem penni, som bolaget jämlikt Rådstufvurättens utslag egde jämte däri utsagd ränta och rättegångskost nadsersättning till Fabian Mäkinen utgifva, borde, enligt Mäkinens i Hofrätten gjorda medgifvande, i laga ordning afdragas ettusen åttahundra fyratiotvå mark fyratiofyra penni, som den 23 Maj 1906 af beläget erlagts till Mäkinen emot dennes ifrågakomna, hos bolaget egande tillgodohafvande Uti Hofrättens dem har Fastighetsaktiebolaget Städet sökt ändring me dels ingifven deduktion, den Fabian Mäkinen bemött. Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner Fastighetsaktiebelaget Städet icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens A. F. Mölle dom, vid hvilken fördenskull skall förblifva; och ålägges bolaget att till Fabian Mäkinen i ersättning för hans härstädes i målet häfda kostnader utgifva sextiofem mark Det alle, som vederbör, till efterrättelse länder Kejserliga Senaten för Finland: Walder Andersin. Johannes Pesonen. Walder Andersin. Johannes Pesonen. K. R. Helanen K. Auer. 359
Den 31. Mars 1915. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett utan erlagda afgifter från Kejserlige Åbo Hofrätt ingas socken, sökande, samt Sömmerskan Ulrika Wilhelmina Karlsson, från Kärnöm enstaka hemman i sagda socken, uteblifven svarande, angående förklarande för äkta hustru: Gifven i Justitiedepartementet den 31. Mars 1915. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem inhämtat följande: tid Häradsrätten i Pargas sockens tingslag har Ulrika Wilhelmina Karlsson efter Helena Matilda Gustafsson och lennes dotter Sommerskan Olga Viktoria Johansson, från Åbo stad, ågången stämning anfört, att Helena Matilda Gustafssons son och Olga Viktoria Johanssons broder sjömannen Johan Viktor Holmberg, hvilken aflidit den 20. Augusti 1909. i lifstiden sedan Maj månad sagda är Ofde: W. t. J. P. R. A. K.t. /R. F. M. 60 No 542 Pag, 88. R. D. kommet revisionsmål emellan Inhysesmansänkan Helena Matilda Gustafsson, från Kauppo by i Par1913.
varit trolofvad med Ulrika Wilhelmina Karlsson samt med henne samman aflat ett den 9. Mars 1910. framfödt gosse barn Alf Viktor; och har Ulrika Wilhelmina Karlsson i anledning häraf yrkat att hon måtte förklaras för äkta hustru efter Johan Viktor Holmberg samt Alf Viktor berättigad till arf efter Johan Viktor Holmberg såsom barn af laggift säng. Öfver käromålet hörda hafva Helera Matilda Gustafsson och Olga Viktor ria Johansson bestridt såväl att Johan Viktor Holmberg varit trolofvad med Ulrika Wilhelmina Karlsson som att han vore fader till hennes bemälda barn samt förty motsagt käromålet. Häradsrätten har medels den 5. September 1910. afkunnadt utslag finnit full utredning föreligga därom att Johan Viktor Holmberg i lifstiden i Maj månad 1909. ingått trolofning med Ulrika Wilhelmina Karlsson och derefter med henne sammanaflat ännämnda barn; i anseende hvartill Häradsrätten, jemlikt stadgandena i 4. SS: 3. kap. G. B. och 2. SS. 8. kup. A. B, förklarat Ulrika Wilhelmina Karlsson vara joka hustru till, numera änka efter Johan Viktor Holmberg samt deras i sålunda domfäst äktenskap sammanaflade barn Alf Viktor böra åtnjuta äkta barns rätt och i denna sin egenskap berättigad att taga fullt arf efter sin bemälda fader Kofrätten, under hvars pröfning, utom andra, Helena Matilda Gustafsson i vaderäg dragit målet, har genom dom den 10. Februari 1913. låtit vid Häradsrättens utslag bero, jämte det Helena Matilda Gustafsson ålagts att gemensamt mål Olga Viktoria Johansson godtgöra Ulrika Wilhelmina Karlsson hennes i Hofrätten uti målet hafda kostnader med femtio mark. Uti Kofrättens dom har Helena Matilda Gustafsson anhållit om ändring Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande; och alldenstund utredt blifvit att Johan Viktor Holmberg i Maj månad 1909. ingått trolofning med Ulrika Wilhelmina Karlsson och därefter med henne sammanaflat sonen Alf361
Viktor äfvensom att det tilltänkta äktenskapets fullkommande omöjliggjorts genom Johan Viktor Holmbergs emellertid timade frånfälle, fördenskull och då Ulrika Wilhelmina Karlsson således jämlikt 1. SS: 5. kap. G. B. eger tillgodanjuta laggift hustrus rätt och hennes son ett Viktor på grund af 2. SS: 8. kap. A. B. taga arf efter sin fader som barn af laggift säng, finner Kejserliga Senaten Helena Matilda Gustafsson icke hafva anfört skäl till ändring i det slut, hvari domstolarna i saken stannat och hvarvid förty kommer att bero. Det alle, som vederbör, till efterrättelse länder. Kejserliga Senaten för Finland: Waler Andersin. Johannes Pesonen. Waler Andersin. Johannes Pesonen. K. R. Helanen K. Auer B. F. häin Maaliskuun 31 päivänä 1915. Keisarillisen Suomen Senaatin taomio nostorahalla Keisarillisesta Piipurin Hovioikeudesta tullassa osuusmaksujen suorittamista koskevassa jutussa, jossa ovat Talollinen Kalle Hämäläinen, Seivonmäen pitäjän Havumäen kylästä, hakijana sekä Poliisikonstaapeli Herman Mustonen Pylvänälän, ja Vuokraaja Kaarlo Rautio, Kaihimäen kylästä Kangasniemen pitäjää, Kongasniemen Osuusmujeri nimisen osuuskunnan konkurssisusan toimitsijamiehinä, vastaajina: Annettu Oikeusosastossa 31 päivänä Maaliskuuta 1915 Keisarillinen Senaatti on itsellune sittelyttänyt jutun kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää: Sittenkuin Kruununnimismies Kärko Ikonen oli Kangasniemen Osuusmeijerin konkurssi hallinnon osuuskunnan jäseniltä kannettava lisämaksuja varten laatiman, osuusSåsma: R.G. A. B. K.S. R. E. T. 762 No 545. Pag. 39. R. 1915.