Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
kannalla ollessa myöskään ollut oikeutettu saamaan varoja pitämään on Raastuvanoikeus velvoittanut N:m Sandberg Osakeyhtiön Kihlakunnantuomari Osmonsalolle maksamaan vaaditut kahdeksansataa kolmekymmentä markkaa kuusikymmentäkuusi penniä, viiden prosentin korkoineen Raastuvanoikeuden päätöksen päivästä, 18 päivästä Elokuuta 1911 kunnes täysi maksu tapahtui, jota paitsi osakeyhtiön tuli Varatuomari Palanderin kanssa yhteisesti, tai kummalla varoja oli, viidelläkymmenellä markalla korvata Kihlakunnantuomari Osmonsalon oikeudenkäyntikulut. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi N: m Sandberg Osakeyhtiö oli vetoamalla saattanut jutun, on 21 päivänä Huhtikuuta 1913 antamallaan tuomiolla katsonut, ettei Kihlakunnantuomari Osmonsalo ollut näyttänyt laillista perustettu, jonka nojalla N: m Sandberg Osakeyhtiö desi velkapää Osmonsalolle suorittamaan vaaditut kahdeksansataa kolmekymmentä markkaa kuusikymmentä kuusi penniä niistä rahoista, mitkä osakeyhtiö oli omistanut 5 päivänä Joulukuuta 1908 Varatuomari Palanderilta ja Nestor Tuliniemeltä saaneensa Tuliniemen yhtiölle ole van velan maksuksi, minkä tähden Hovioikeus, kumoten. Raastuvanoi keuden päätöksen, mikäli osakeyhtiö siinä oli velvoitettu Kihlakunnantuomari Osmonsalolle suorittamaan sanottu rahamäärä korkoineen ja Varatuomari Palanderin kanssa korvaamaan Osmonsalon oikeudenkäyn. tikustannukset, on hyljännyt N: m Sandberg Osakeyhtiöta vastaan asiassa ajetun kanteen. Hovioikeuden tuomioon on Kihlakunnantuomari Osmonsalo anonut muutosta perustelmalla, johon N:m Sandberg Osakeyhtiö on vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja harkitsee oikeaksi, kumoten Hovioikeuden tuomion, jättää asian Maastuvana301
keuden päätöksen varaan. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti Felis Tuorikoski. Alfred Luksiala. B. Anneberg. A. W. Rusthållare B. Anneberg. A. W. Brunlax. Samuli Koski. Matti Syrjärvi Maaliskuun 20 päivänä 1915. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa saatavaa koskevassa jutussa, jossa ovat Kansakoulunopetajatar Emmi Temisevä ja Talollinen Juho Lahtinen ynnä hänen vaimonsa Serafia Lahtinen kaikki Ruovodin pitäjän Kuveden kylästä, yhteisesti, hakijoina sekä sanotussa kylässä asuva Talollinen Antti Raiski vastaajana: Annettu Oikeusosastossa 20 päivänä Maaliskuuta 1915. Keisarillinen Senaatti on itselleen sittelyttänyt jutun kirjat ja niistä, nikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää: Emmi Temisevälle, Juho ja Serafia Lahtiselle sekä mainitussa Viaveden kylässä asuvalle Itselli selle Herman Lahtiselle toimitut tamansa haasteen nojalla on Antti Raiski Ruoveseden pitäjän käräläsnä: F. S. - A. L. - B. H. - 7. P. - R. R. Pag. 308. R. D.
jäkunnan Kihlakunnanoikeudes sa lausunut että muiden muasja hän ynnä Emmi Temisevä, Serafia Lahtinen ennen naimisiin menoaan Juho Lahtisen kanssa Serafia Alastalon nimellä ja Herman Lahtinen olivat 19 päivälle Marraskuuta 1899 päivätyn sopi munkirjan mukaan päättäneöt Visuveden kylään perustaa kauppaosakeyhtiön toiminimellä Visuvo den Kauppa - Osakeyhtiö sekä et tä sittemmin yhtiökokouksessa 15 päivänä Elokuuta 1900 oli suostut tu yhtymään kauppaliikettä harjoittamaan Leski Therere Sortellin nimessä kunnes tarpeeksi suuri o sa osakepääomaa oli maksettu, jot ta liike voitiin osakeyhtiön nimeen muuttaa, mutta ettei osake yhtiöstä ollut tullutkaan mitään syystä ettei sen sääntöjä oltu asianomaisessa paikassa vahvistettu. Sillä välin oli tuohon avo naisen yhtiön tavoin harjoitet tuun kauppaliikkeisen otettu tava roita velaksi Kauppias Hjalmar Sundvallilta Tampereen kaupun gista, ja oli Antti Raiski yllämainitun Kihlakunnanoikeuden 7 päivänä Maaliskuuta 1907 julistaman päätöksen perusteella joutunut seuranneen Heinäkuun 5 päivänä Kauppias Sundvallille maksamaan 1246 markkaa 69 pen niä korkoja Kauppias Sundvallin mainitulla tavalla syntyneestä saatavasta, Kun Emmi Temisevä Seafia Lahtinen ja Herman Lahtinen olivat olleet Antti Raisken kera sanotun kauppaliikkeen osakkaina, jota osotti sekin seikka että he olivat ottaneet osaa liikettä koskeviin kokouksiin on Antti Rais ki vaatinut Emmi Temisevää, Lahti jen aviopuolia ja Herman Lahtista velvoitettaviksi yhteisvastuullisesti suorittamaan Raiskille mitä hän sanotusta rahamaarasta ynna ulosottokustannuksista 9 marlasta eli yhteensä 1255 markasta ä pennistä oli maksanut yli oman 303
osuutensa eli siis 1004 markkaa 56 penniä kuuden prosentin vuotuisine korkoineen 5 päivästä Heinäkuuta 1907. Kanteesta kuultuina ovat Emmi lemisevä ja Lahtisen aviopuolet myöntäneet Emmi Temisevän ja Serafia Lahtisen kyllä olleen läsnä muutamissa kokouksissa, joissa oli keskusteltu kauppaosakeyhtiön perustamisesta ViSuvedelle, mutta kieltäneet heidän allekirjoittaneen mitään yhtiösopimustä tahi harjoittaneen Therese Satollin kanssa Antti Raiskin ilmoittamaa kauppa liikettä, joka siis oli ollut Sortellin yksityinen liike, minkä tähden ja kun niinmuodoin Emmi Temesivä ja Serafia Lahtinen eivät saatta neet olla vastuunalaisia Kauppia Sundvallin mainittuun liikkeeseen velaksi antamien tavaroiden maksamisesta, Emmi Temisevä ja Lahtisen aviopuolet ovat pyytäneet kan netta hyljättäväksi. Entti Raiskin nimitettyä ja tussa todistamaan, Tehtailija Kaarle Kautun sekä Maanviljelijät Antti Ylistalon ja Severi Alajarkon, ovat Emmi Temisevä ja Lahtisen aviopuolet muistuttaneet, että Kauttu, Ylistalo ja Alajark ko olivat esteellisiä koska hei dän nimensä oli sopimuskirjassa 19 päivältä Marraskuuta 1899 sekä Emmi Temisevä ja Lahtisen aviopuolet voisivat, jos heidät tuomittiin asiassa maksuun, kään tyä vaatimuksillaan äskennimitettyihin henkilöihin. Sittenkuin Kaarle Kauttu, Antti Ylistalo ja Severi Alajarkko olivat kieltäneet kirjoittaneensa nimiään mainittuun sopimuskirjaan tahi valtuuttaneensa toistakaan sitä teke mään on Kihlakunnanoikeus vairepäätöksessä 7 päivänä Lokakuuta 1909, koskei oltu näytetty Kautun, Ylistalon ja Alajarkon kirjoittaneen taikka kirjoituttaneen nimiänsä kysymyksessä olevaan sopimuskirjaan 19 päivältä Mar304
osuutensa eli siis 1004 markkaa 56 penniä kuuden prosentin vuotuisine korkoineen 5 päivästä Heinäkuuta 1907. Kanteesta kuultuina ovat Emmi lemisenvä ja Lahtisen aviopuolet myöntäneet Emmi Temisevän ja Serafia Lahtisen kyllä olleen läsnä muitamissa kokouksissa, joissa oli keskusteltu kauppaosakeyhtiön perustamisesta sisuvedelle, mutta kieltäneet heidän allekirjoittaneen mitään yhtiösopimustä tahi harjoit taneen Therese Sartellin kanssa Antti Raiskin ilmoittamaa kauppa liikettä, joka siis oli ollut Sortellin yksityinen liike, minkä tähden ja kun niinmuodoin Emmi Temesiva ja Serafia Lahtinen eivät saatta neet olla vastuunalaisia Kauppias Sundvallin mainittuun liikkeeseen velaksi antamien tavaroiden maksamisesta, Emmi Temisevä ja Lahtisen aviopuolet ovat pyytäneet kan netta hyljättäväksi. Antti Raiskin nimitettyä jutussa todistamaan Tehtailija Kaarle Kautun sekä Maanviljelijät Antti Ylistalon ja Severi Alajarkon, ovat Emmi Temisevä ja Lahtisen aviopuolet muistuttaneet, että Kauttu Ylistalo ja Alajark ko olivat esteellisiä, koska heidän nimensä oli sopimuskirjassa 19 päivältä Marraskuuta 1899 sekä Emmi Temisevä ja Lahtisen aviopuolet voisivat, jos heidät tuotmittiin asiassa maksuun, kään tyä vaatimuksillaan äskennimitettyihin henkilöihin. Sittenkuin Kaarle Kauttu, Antti Ylistalo ja Severi Alajarkko olivat kieltäneet kirjoittaneensa nimiään mainittiin sopimuskirjaan tahi valtuuttaneensa toistakaan sitä tekemään on Kihlakunnanoikeus väirepäätöksessä 7 päivänä Lokakuuta 1909, koskei oltu näytetty Kautun, Ylistalon ja Alajarkon kirjoittaneen taikka kirjoituttaneen nimiänsä kysymyksessä olevaan sopimuskirjaan 19 päivältä Mar304
askuuta 1899, eikä heillä siis ollut hyötyä tahi vahinkoa asian päättymisestä, hyljännyt estemus tutuksen. Kuultuaan kanteesta myös kin Herman Lahtista on Kihlakunnanoikeus, jossa Antti Raiski, Emmi Temisevä ja Lahtisen aviopuolet ovat anoneet korvausta oikeudenkäyntikustannuksistansa, Lokakuun 9 päivänä 1909 julistamassaan lopullisessa päätöksessä lausunut toteensaaitetuksi, että muiden muassa Antti Raiski ja Herman Lahtinen 19 päivänä Marraskuuta 1899 laaditun sopimuskirjan mukaan oli vat päättäneet, Kesuvedelle perustaa osakeyhtiön toiminimellä tisuveden Kauppa - Osakeyhtiö sekä sittemmin Emmi Temisevän ja Serafia Lahtisen kanssa, jotka olivat myöntäneet olleensa saapuvilla muutamissa osakeyhtiön perustavissa kokouksissa, ei vätkä olleet väittäneetkään, että tämän johdosta olisi pidetty useampiä kokouksia kuin Antti Raiski oli ilmoittanut, ja joista Serafia Lahtinen sitä paitsi ole allekirjoittanut ainakin yhtiökoko usten pöytäkirjat Toukokuun 24 päivältä 1900 ja seuraavan Kesäkuun 4 päivältä sekä yhden Viaveden Kauppa - Osakeyhtiön osakekirjan, ryhtyneet yhteisesti harjoittamaan tarkoitettua kauppaliikettä Thenee Sortellin nimessa, ennenkuin osakeyhtiölle oli saatu vahvistettuja sääntöjä kuin myös että Antti Raiski Kihlakunnanoikeuden 7 päivänä Maalis kuuta 1907 julistaman lain voiman voittaneen päätöksen nojalla. oli seuranneen Heinäkuun 5 päivänä Kauppias Sundvallille suorittanut tuhat kaksisataa neljäkymmentäkuusi markkaa kuusikymmentäyhdek sän penniä sen saatavan korkoja, joka Sundvallilla oli mainitulle liikkeelle velaksi antamistaan tava roista ja ulosuttokuluja yhdeksän markkaa eli yhteensä tuhat kaksisa 305
taa viisikymmentäviisi markkaa kuusikymmentäyhdeksän penniä. Näin ollen ja koska puheenaolevaa liikettä siis oli harjoitettu avonaisen yhtiön tavoin sekä Antti Raiski, Emmi Temiseva, Serafia Lahtinen ja Herman Lahtinen, niinmuodoin K. K. 15 luvun 2 SS:n ja 14 SSn mukaan 2 päi vänä Toukokuuta 1895 osakeyhtiöistä annetussa laissa olivat yhteisesti ja toistensa puolesta omakohtaisesti vastuussa sanotusta rahamäärästä, Kihlakunnanoikeus on velvoittanut Emmi Temisevän, Juho Lahtisen Serafia Lahtisen edusmiehenä ja Herman Lahtisen, yhteisvastuullisesti maksa maan kuittia vastaan Antti Raiskille mitä Raiski yli oman osansa tästa summasta oli suorittanut eli siis tuhat neljä markkaa viisikymmentä kuusi penniä kuuden prosentin vuotuisine korkoineen 5 päivästä Heinäkuuta 1907. siksi kuin lopullinen suoutus tapahtui, sekä sitä paitsi kahdelläsadella markalla korvaamaan Antti Raiskin oikeudenkäyntikulungit. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Emmi Temisevä ja Lahtisen aviopuolet retoamalla olivat saattaneet jutun, on 22 päivänä Syyskuuta 1911 antamallaan tuomiolla jättänyt Kihlakunnanoikeuden sekä oikeudenkäynnissä että itse asiassa julistamat päätökset voimaan Hovioikeuden tuomioon ovat Emmi Temisevä sekä Juho ja Seralia Lahtinen anoneet muutosta perustelmalla, johon Antti Raiski on vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, etteivät Emmi Temisevä ja hänen asiakumppaninsa ole esittäneet syytä muuttaa Oikeuksien laurintoa Kaarle Kauttua, Antti Ylistaloa ja Severi Alajajkkoa vastaan tehdystä astemustutuksesta. Mitä itse asiaan tulee niin Keisarillinen Senaatti katsoo jääneen laillisesti todistamatta, että Emmi Temisevä ja föratio Lahtinen olisivat olleet osallisia puksena olevan kauppaliikkeen karjoittamiseen ja harkitsee siis oikeaksi kumaten Hovioikeuden tuomion ja Kihlakunnanoikeuden päätöksen hyljätä Antti Rais306
kin Emmi Temisevää sekä Juho ja Seafia Lahtista vastaan jutussa ajaman kanteen, mutta asian laatuun nähden saavat Emme Temiseva ja Lahti sen aviopuolet kuitenkin itse kärsiä oikeudenkäyntikulunsa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakootKeisarillinen Suomen Senaatti: Filis Svenkoski Alfred Luksiala B. Anneberg. Johannes Pesonen. B. Anneberg. Johannes Pesonen. A. J. Ollisuuria Uno Strömstén. Den 22 Mars 1915. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatta revisionskillingar från Kejserlige Wasa Hofrätt inkommet sjörättsmål emellan Aktiebolaget Nåvigator, från Kristine stad å ena, samt aflidne Bergrådet Wilhelm Schaumano rätts innehafvare, sönerne Pehr Wilhelm Bror Wilhelm och Erik Wilhelm Schauman, dottern Aotrid Schauman, Kontoreksen Johan Henrik Gustaf Schilt för egen del och såsom målsman för sin hustru Maria, född Schanman, samt omyndige sonen Viktor Wilhelm Schaumans förmyndare Prokuristen Johan Emil Hästbacka alla från Jakobstad, på den andra sidan, ömsom sökande och svarande: Gifven i Justitiedepartementet den 22 Mars 1915. Kejserliga Senaten har låtit hand ägarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inNärv. F.S. - A. L. - B. A. - H. R. S. K. No 449. No 449. No 449. Pag. 181. R. D. 1913.
hämtat följande Efter Pehr Wilhelm Schauman och hans medparter ågången stäm ning har å Aktiebolaget Tavigators rägnar vid Rådstufvurätten i Jakob stad anförts, att Bergerådet Schauman om under sommaren 1911 lastat bolaget tillhöriga ängfärtygen Hylls tre och Heros två gånger, af äng förtygens befälhafvare, utöfver stuf ningsafgift, efter 3 skilling engetskt mynt för hvarje kubikfann inlas tad våra oberättigadt fordrat och uppburit i arbetareölycksfälloförsäkrings premier 3 procent af denna afgift eller i finskt mynt tillhopa C 22. mark 53 penni; att, efter det bolaget enligt erteparti, upprätta Dl den 18 Juli 1910 emellan bolaget, å ena; och firman Hvistendahl" Joel i staden London uti Konun gäriket England, såsom befrakta re, på den andra sidan, åtagit sig att i Siniluoto och Rahja hamnar för transport till utländsk ort i ängfartyget Heros intaga full last af props å villkor, bland annat, att lastningen borde utföras med sedvanlig skyndsamhet under år betstimmarna i vanligt väder samt att om ängfartyget blefve för dröjt utöfver den tid, som sålunda bestämts, i ersättning skulle erläggas hvarje dag 4 penni egelskt mynt för hvarje registerton af fartygets traktighet, uppgående till 1587 regis ton, hade färtyget den 26 Augusti 1911 anländt till Siniluoto och den 2 påföljande September till Rahja hamn, men att Bergsrådet Schan man såsom aflaståre försummat att i sagda hämnar till fastyget aflämna tillräcklig last i den män så dan för lastningen erfordrats, till följd hvaraf fartyget blifvit färdigt lastadt först den 13 i sistnämnda må rad och sålunda fördräjts utöfver den i vertepartiet antydda liggeti den tillhopa 5 1/2 öfverliggedagar; samt att Bergsrådet Schauman därigenom, att han förvägrat ängfartyget Heros befälhafvare att i det af denne an308
gående nyssberörda last utfärdade konnässementet, däri lasten enligt vid inlästningen skedd matning upptagits till 1100 kubikfannar för behålla sig fri och öppen talan emot lastemottagaren beträffande lastmängden, förorsakat att böta get, oaktadt lasten vid dess lass ning i England befunnits rätte ligen utgöra 1235 kubikfannar gått förlustig trakt för 135 rubik fämnar medan Bergsrådet Schanman själf fått uppbära full betalning för hela den utlössade varumängden uppgående bolagets sagda förlust då trakten en ligt iertepärtiet utgjort 28 skilling 6o pence för kulriklämnen och såle les för 135 rubikfamnar 192 pund 7 skilling 6 penns, men därifrån borde afräknas lastningskostna den eller i skilling för kubikfem nen, sammanräknadt till 17/172 pund 2. skilling 6 penni. På anförda grund der här å bolagets vägnar yr kats att Pehr Wilhelm Schauman och hans medparter såsom Bergsrådet Schaumanen rättsinnehafvare måtte åläggas att gemensamt eller den af dem, som tillgång egde, till bolaget betala: 1o förenämnda olycksfullstörsäkringspremier 622. mark 53 penni med 6 procents ränta från de dagar år 1911 desamma betalats eller å 131 mark 96 penni från den 17 Juni å 132 mark 86 penni från den 22 Juli å 131 mark 63 penni från den 30 Juli, å 123 mark 75 penni från den 13. September och å 102 mark 33 penni från den 25 September; 2:o ersättning för ifrågakomna 5 1/2 öfverliggsdagar med tillhopa 145 pund 9 skilling 6 penni ingelskt mynt jämte 6 prosents ränta från den 13 September 1911; och 3:o godtgö relse för ofvanberörda framförlust, 17/2 pund 2 sehilling 6 penni, jämte makanda ränta från samma dag. Öfver käromålet hörda hafva Pehr Wilhelm Schauman och hans 309
medparter genmält, att Bergrsådet Schauman icke med Aktiebo lagst Tavigator afslutat ertspartterna angående ängfartygen Hyllos och Heros befraktning och att fartigens lastning ej heller utförts af honom, utan af såkallade år betareningar; att under ängfarten get Heros mellan den 26 Augusti och 13 September 1911 försiggång na lastning hade af Bergsrådet sehausan de dagar väderleksförhållandena sådant medgifvit till fartyget aflämnats till och med mera last än kutymen fordrat hvarför någon försumlighet därut innan icke kunde läggas Bergs rådet Schauman till last; samt att Bergsrådet Schauman, då äng fartyget Heros nyssberörda last af edsvurna mätare uppmätts till 1,100 kubik famnar, ansett sig böra päyrka detta belopps upptagande i konnässementet öfver lasten och äfven sedermera enligt denna måt ning debiterat och uppburit betalning för lasten; och hafva Pehr Wilhelm Schauman och hans med parter förty anhållit om käromålets förkastande. Rådstufvurätten hvarest sakägarene å hvardera sidan tagit i anspråk godtgörelse för sina umgälder i rättegången, har medels den 4 September 1912 afsagdt utslag på anförda skäl, med förkastande af Aktiebolaget Nådiga tons anspråk på ersättning för öfverliggodagar, ålagt Pehr Wilhelm Schallman och hans medparter så som Bergsrådet Schauman rättsinnehafvare att gemensamt eller den af dem, som tillgång egde ej mindre till bolaget återbetala de af Bergsrådet Schauman uppburna försäkringsprenierna, utgöran le sammanräknadt sexhundratjugutvå mark femtiotre penni, jäm te sex procents ränta å etthundra trettioen mark nittiosex penni från den 17 Juni, å etthundratrettiotvå mark åltiosex penni från den 22 310
Juli, å etthundratrettioen mark sextiotre penni från den 30 Juli, å etthundratjugutre mark sjuttiofem penni från den 13. September och å etthundratvå mark trettiotre penni från den 25 September 1911 än till bolaget erlägga trakt för de etthund ratrettiofem famnar, hvarmed äng fartyget Heros last vid lössningen i England befunnits öfverstiga den vid inlästningen uppmätta mäng den, eller sålunda etthundrasjuttiotvå pund två skilling sex pense engelskt mynt efter vid tiden för lastens lössande i London gällande kurs jämte seil procents rän ta därå från den dag lössningen slutfördes; hvarhos Pehr Wilhelm Sekanman och hans medparter skyldig känts att likaledes gemensamt eller den af dem som tillgång egde godtgöra bolaget dess kostnader i rättegången med ettusentrehundra mark Hofrätten, under hvars pröfning parterna ömsesides i vadevägdra git målet har i dom den 16 Maj 1913 funnit det icke vara utsedt att Bergsrådet Schauman, hvilken sommaren 1911 lastat äng förtyget Hyllos tre och ängfär tyget Heros två gånger samt af angfartggens befålhafvare uppburit, utom i vederbörande ertepartier bestämd stufnings afgift ofvannämnda arbetareoleksfällsförsäkringsasgifter, enligt med Aktiebo laget Tavigator träffad öfverenskommelse eller på annan grund varit berättigad att påföra bolaget sagda försäkringsafgifter, men däremot ådagalagdt vara att lastningen af ängfartyget Heros i Siniluoto och Rahja hämnar under tiden från den 26 Augusti till den 13 September 1911. afbrutits endast på grund af storm och hög sjö, hvilken sistnämnda särskildt hindrat utbogse randet till förtyget af dess last. I anseende härtill och då Aktiebola get Nåvigator icke gittat styrka, att 311
bolaget därigenom, att ängfartyget Heras befälhafvare, efter det ängfar tyget i Siniluoto och Rahja kamnar intagit last, som enligt där vid verkställd mätning utgjort 1100 kubiksamnar, af Bergsrådet Sekallman förvägrats att i kon nässementet öfver lasten intaga förbehåll angående densammas mängd, skulle förorsakats den af boläget uppgifna traktförlusten, har Hofrätten fastställt Rådstufvurättens i saken meddelade domslut i öfrigt, utom att Pehr Wilhelm Schanman och hans medparter befria des från utgifvandet af den af Aktie bolaget Nåvigator i anspråk tagna ersättningen för sagda paktförlust, äfvensom från skyldigheten att godt göra Aktiebolaget Nåvingator dess kostnader i rättegången vid Rådstufvu rätten, och fingo sakegarene å hvarde ra sidan själfve vidkännas äfven si na rättegångsumgälder i Hofrätten. Uti Hofrättens dom hafva Aktie bolaget Nåvigator samt Pehr Wilhelm Sekallman och hans medparter anhållit om ändring medels deduktioner; därå par terna ömsesides bemätt hvarandras ändringsansökningar. Kejserliga Senaten har tagit detta mål under ompröfning och finner hvar ken Aktieboläget Nävigator eller Pehr Wilhelm Schauman och hans medparter hafva anfört skäl till ändring af Hofrättens dom vid hvilken förty skall beroDet alle, som vederbör, till efterrättelse länder Kejserliga Senatens för Finland: tilli Saariboski. Alfred Luksiala. Eiin Joariboski Alfred Luksiala. B. Amberg Samuli Koski. J. J. Cullenvaara. Tik Grönsuu 212
Maaliskuun 22 päivänä 1915. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa, perinnönjaon moittimista koskevassa jutussa, jossa ovat Talollisenleski Amanda Jeremiantytär Torila ja Mäkitupalainen Vihtori Tuominen. molemmat Orimattilan pitäjän Takaan kylästä, yhteisesti hakijoina, sekä Talollinen Kustaa Antinpoika Alestalo, Talollisen poika Otto Antinpoika Torila ja Seppä Heikki Antinpoika Henriksson, kaikki myöskin Takaan kylästä, ynnä Talollinen Lauri Antinpoika Palttula Palonen. Myrskylän pitäjästä, vastaajina: Annettu Oikeusosastossa 22 päivänä Maaliskuuta 1915. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä saanut seuraavat tiedot: Amanda Torila ja Vihtori Tuominen ovat Kustaa Alestalolle ja läsnä: F. S. A. L. B. t. - A. R.S.G. (T.o L. No 450. No 450. Pag. 216. R. S. 1911.
nen yllämainituille asiakumppaneet leen toimituttamansa haasteen no jalla Orimattilan ja Artjärven pitäjien käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa lausuneet, että Amanda Torilan Helmikuun 4 päivänä 1909 kuolleen miehen Talollisen Antti Wilhelm Antinpoika Torilan jälkeen Toukokuun 13 päivänä samana vuonna pidetyssä perinnönjaossa pesä oli ositettu siten, että Amanda Torilalle oli annettu etuosana kahdeskymmenesosa irtaimistosta ja naimaosana puolet irtaimiston jäännöksestä, jota vastoin loput irtaimistosta ja pesän kiinteimistö kokonaisuudessaan oli jaettu tasan vainajan neljälle veljelle Kustaa Alestalolle, Otto Torilalle, Heikki Henrikssonille ja Lauri Palttulalle. Mutta koska Antti Wilhelm Torila oli Amanda Torilan 19 päivänä Joulukuuta 1900 synnyttämän, vielä elossa olevan pojan Uuno Ilmarik isä ja sanottu poika, jonka syntymisen jälkeen Amanda Torila oli vihitty avioliittoon Antti Wilhelm Torilan kanssa, niinmuodoin oli saanut aviolapsen oikeuden ja siis ole isävainajansa ainoa perillinen, ovat Amanda Torila, Uuno Ilmarin äitinä, ja Vihtori Tuominen, mainitun pojan laillisesti määrättynä holhoojana, vaatineet, että kerrottu perinnönjako kumottaisiin ja uusi jako määrättäisiin asetettavalla uhalla määräajan kuluessa toimitettavaksi sillä tavoin, että Kustaa Alestalolle ja hänen asiakumppaneilleen edellisessä jaossa annettu sekä kiinteä että irtain omaisuus jaettaisiin Uuno Ilmarille. Kanteesta kuultuina ovat Kustaa Alestalo ja hänen asiakumppaninsa kieltäneet Uuno Ilmarin olevan Antti Wilhelm Terilan lapsen sekä huomauttaneet että Antti Vilhelm Torilan vihkimisellä 25 päivänä Kesäkuuta 1874 Vilhelmiina Kaarlentyttären kanssa päätetty avioliitto oli purkautunut Vilhelmiina Kaarlentyttären kuolemalla Marraskuun 15 päivänä 1902, ja että Uuno Il714