Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
Nygård, joka oli kuollut 21 päivänä alla ollut mitään oikeutta pesäänn, enHeinäkuuta 1907, oli eläessään sumt merkuin se oli selvitetty, sekä sen vuokeller testamentilla määrännyt karke i monest, että känne ennen aikaansa jälkeensä jäävän omaisuuden Viktor rustettuna hyljättäisiin Nikolai Osterlundille, ja että Kihlaxi Rittenkun Kötor Nikolai Österlund, nanoikeus 12 päivänä Marraskuuta joka oikeudenkäynnin aikana oli tullut 1208 julistamallaan, sittemmin laina villiseen itään, oli uudistaen Oskar voiman saaneella päätöksellä oli jemte Sygärdin jutussa ajaman kanteen, avistanut sanotun testamentin; med annet saada haltuunsa puheena koska Oskar Erkkilä, joka eli Bernullan osan, on Kihlakunnanoikeus 23 päivälellisen Berndt Erik Nygårdin holhoen päätöksensä; ja bosta. Kihlakunnanja, ja Matilda Erkkilä olivat Remo oikeus päätöksellä 12 päivänä Marras Siktor Nygårdin kuoltua ottaneet hake huutoa 1908 oli vahvistanut edellämaisa tämän omaisuuden sekä kieltigistuutun testamentin, jolla kaikki Berndt neet luovuttamasta sitä Oskar Nyynnä Petor Nygårdin jälkeensä jättämä maile, on Oskar Nygård vaatinut että Osuus eli määrätty Vihtor Nikolai Oster bete jättämään sanottu omaisuus Oikeus sanottua päätös oli saanut lain Nygårdille. Hvemanttaen tähän, ettei Berndt Jo¬ Bonndt Viktor Nygård vainajan tor Nygård-vainajan jälkeen oltu tämä koko pesän haltuunsa, sentähden tettu perinnönjakoa, ja että pesässä eli ja kun Berndt Erik Nygårdillä enlähis 700 markkaa enemmän velkoja jemistulla, että hän oli Berndt Vikmenet että Talollinen Berndt Koste Heikilä katsonut ettei testamentin saator Nygård vainajan isän entisen tio år Marraskuuta 1909 julistaneet jutusbar ja Matilda Erkkilä velvoitettaiin Sandille, ja Viktor Nikolai Österlund, voiman, siis oli oikeutettu saamaan tettu perinnönjakoa, ja että pesässä eli ja kun Berndt Erik Nygårdillä enkuin omaisuutta ovat Oskar ja Mattsdotter Nygårdin isä ja laillinen peril152
linen, ei ollut olleet oikeutta saada pämääräiseksi ajaksi pitää pesä hallussaan, on Kihlakunnanoikeus velvoittanut Oskar ja Matilda Erkki län, joiden huostassa Berndt Viktor Nygård-vainajan pesä oli, heti luovuttamaan sanotun pesän kaikkinet tavasoineen velkakirjoineen Viktor Nikolai Österlundille. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Oskar Erkkilä, omasta puolestaan ja Matilda Erkkilän edusmiehenä oli vitoamalla saattanut jutun, on 25 päivänä Lokakuuta 1911 antamallani tuomiolla jättänyt asian Kihlakunnanoikeuden päätöksen varaan ja velvoittanut Oskar Erkkilän, hänen dellämainitussa holhooja toimessaan, viidelläkymmenellä markalla korvaa maan Viktor Nikolai Österlundin jutun vuoksi Hovioikeudessa kärsimät kustannukset. Hovioikeuden tuomioon on Oskar Erkkilä anonut muutosta. Keisarillinen Senaatti on tutki nut tämän jutun ja katsoo, ettei Oskar Erkkilä ole esittänyt syytä muut taa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jää pysyväksi: Tätä kaikki asian omaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: tens Svanikoski K. Amberg Filis Suorikoski H. Annberg E Nyman. K. Auer. 153
Helmikuun 18 päivänä 1914. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Wiipurin Hovioikeudesta tullees sa velkomusta koskevassa, julussa, jossa Talollisenleski Greta Liisa Ikvas ja Talollinen Wiktor Juhananpoika Skoaseli Helin molemmat Pyhtään pitäjän Länsikirkon kylästä. yhteisesti ovat hakijoina sekä Pyhtään seurakunta tulemat ta jääneenä vastaajana: Annettu Oikeusosastossa 18. päivänä Helmikuuta 1914. Keisarillinen Senaatti er itselken sittelyttänyt jutun asiakirjat ja niismikäli nyt on kysymyksessä, saaut seuraavat tiedot: Greta Liisa ja Wiktor Skoakselle toimitetun haasteen nojalla on Kunin ja Pyhtään pitäjien käräjä, kunnan Kihlakunnanoikeudessa Pyhtään seurakunnan puolesta lausutta että Kirkonisanta Gustaf Skvas, jaja oli hoitanut sanotun seurakunan rahastaja 1. päivästä ToukokuuSäsä: 52.S. 42. Sr: K. H. A. R. No 342. Pag. 311. R. D. 1910.
ta 1889. 24. päivään Maaliskuuta 1904. jolloin Gustaf Skvas oli kuollut och eläessään vuosittain aina Touko kuun 1. päivän jälkeen tehnyt tilin toimestaan ja omakätisesti allekirjoittanut nuo tilit, paitsi viimeisen 1. päivältä Toukokuuta 1907, jonka mainitun seurakunnan Kirkkoherra Rovasti Carl Fredrik Blomqvist oli tehnyt, ja että seit nottujen tilien mukaan, jotka ole muistutuksitta tarkastettu ja hyväksytty, seurakunnan rahastoissa Osräivänä Toukokuuta 1903 oli ollut seuraavat säästöt, nimittäin: kirkkelkassassa 2429 markkaa 42. penniä, viinikassassa 739 markkaa 10. penniä, konlukassassa 1476 markkaa 3. penniä ja sakennuskassassassa 1528 markkaa 74. pen. niä eli siis yhteensä 6173 markkaa 29 penniä; ja kun Greta Liisa ja Wiktor Skoas, jotka Gustaf Ikoaksen oikeudenomistajina olivat haltuunsa ottaneet Gustaf Skvaksen jäämistön olivat kieltäytyneet maksamasta Puktään seurakunnalle viimeksisanottua rahamäärää, on seurakunnan puosesta vaadittu, että Greta Liisa ja Viktor Ikvas velvoitettaisiin suorittanaan seurakunnalle mainitut 673 markkaa 29 penniä korkoineen, siitä kuitenkin lyhentämällä yhteensä 295 markkaa 11 penniä, jotka seurakunan nykyinen Kirkonisäntä Johan talsas oli myöntänyt kantaneensa Greta Liisa ja Wihtor Ikoakselta, siin myös korvaamaan seurakunnan oikeudenkäyntikulut Jutussa kuulusteltuina ovat Greta Liisa ja Wiktor Skors väittäneet, että Rodasti Blomqvist joka seurakunnan mestumuksella Gustaf Skoaksen puosesta oli hoitanut kirjanpitoa Ikoaksen virkatoimeen kuuluvista tiloistä ja varoista, oli seurakunnan pääkirjaan merkinnyt tulona, muun muassa viiuvilja rahoja 374 markkaa 59 penaiä, joita Gustaf Ikoas ei ollut käntanut; sekä että Rovasti Blomqvist koko ven ajan, jona Gustaf Skoas oli hoitanut mainittua kirkonisännän tainta, oli toimittanut suuren osan 155
velville siitä, että Johan talon och 5o Toukokuuta 1849 24 päivänä Maa1903 vastaanottanut Korasti Blome nemma asti ja että hänen velvolli qvistilta 333 markkaa, jotka oli konnunlsmaan sanotussa toimessa oli eli pitänyt huolta siitä, että Gustaf Suorikstavista menoista kuin myös vasaksen kuoltua olisi kirkkolain jota hänen haltuunsa täten joutu tömässä järjestyksessä toimitettu toimesta seurakunnan omaisuudesta, varojen tarkastus, ja tästä oli olen huostassaan ollut seurakunnan seuraaksua että rahastojen silloin jokuoneet joita ei oltu näytettu tila oli jäänyt selvittämättä ja asia makunnalle luovuletuksi tahi sen tila oli jäänyt selvittämättä ja asia makunnalle luovuletuksi tahi sen tila oli jäänyt selvittämättä ja on Emanuelle luovutetuiksi tahi sen vielä sen jälkeen, kun Johan Halmi oli ryhtynyt kirkonisännän toimeen osa Gustaf Ikoaksen kuollessa rahat toissa ollista varoja oli ollut Rovas ti Blomqvistin hallussa sanottua osaa silloinkaan määrittelemältä, evat Greta Liisa ja Wiktor Skvartl. vat Greta Liisa ja Wiktor Skvartl. vastustaneet kannetta. Kihlakunnanoikeus on 23 päivänä säättyneeksi merkitty tili os Kihlakunnanoikeus on 23. päivänä näästyneksi merkitty tili erotti Kihlakunnanoikeus on 23 päivänä säättyneeksi merkitty tili os Maaliskuuta 1905 julistamassaan piin sekunnan eri tahastoissa osa töksessä lausunut selvitetyksi, elä edellämainitut soiistut, yhteensä Gustaf Broms oli ollut Pyhtään (61) markkaa 20 penniä, mihin nähsmjakunnan oläskannesta, joka kunnan kummehemman kirkonisäntänä 1 räiväs muun muassa, 9 päivänä Kesäkuun lukuuta 1903 tapahtuneen kuolenettu 1902 vuoden edellisinä suorima tut niinhyvin hoitaa kirkon ylössemmaksi ja kun merakunta ei olla kontovaroja ja huolehtia niillä menen härdettävirran olleiden kirkon että Gustaf Skonksen kuoltua hänen härdettävirran olleiden kirkon että Gustaf Skonksen kuoltua hänen hoidettavinaan elliden kirkon että Gustaf Isaaksen kuoltua, hänyt selvittämättä ja lainkunnalle luovutetuiksi tahi sen hyväksi käytetyiksi, olivat niimme doin jääneet hänen oikeudenomista jiensa Greta Liisa ja Wiktor Isaakjen vastattaviksi; ja että naita varaja. Gustaf Skouksen suostumukarintamalla olla ja hänen vastuunalaisuudelkaan toimitetun kirjanpidon mukaan, 1 päivänä Toukokuuta 1904 Maaliskuuta 1908 julistamassaan puolenlakunnan eri rahastoissa olle156
vitetyksi että tästä määrästå seurakunnan hyväksi jo oli tullut olempänä mainitut 245 markkaa 19 penniä ja sen lisäksi 1067 markkaa 67 penniä, on velvoittanut Gata Liisa ja Wiktor Ikoaksen, Guslof Ikoaksen oikeudenomistajina yhteisesti tahi kummallaksistä oli varoja, suorittamaan Pyhtään seurakunnalle mitä seurakunta niin muodoin vielä oli saapa, eli neljä tuhatta kahdeksansataa kuusikymmentä markkaa viisikymmentäyksi penniä, viiden prosentin vuotuisine korkoineen, lukien oikeudenkäynnin alusta 6. päivästä Maaliskuuta 1907 täyden maksun tapahtumiseen, kuin myös viidelläsadalla markalla korsvaamaan seurakunnan oikeuden käyntikulut Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Greta Liisa ja Wiktor Skoas olivat vetoamalla saattaneet jutun, on 30. päivänä Syyskuuta 1910 antamallaan tuomiolla jättänyt asian Kihlakunden Kihlakunnanoikeus, katsoen anom oikeuden päätöksen varaan Kovioikeuden tuomioon ovat Greta Liisa ja Wiktor Skogs anoneet muutosta; ja ovat määräpäivänä sitä paitsi tänne saapuneet Emil Kuggas ja Wilhelm Böhli nimiset henkilöt, jotka sittemmin Pyhtään seurakunnan puolesta ovat vastanneet Greta Liisa ja Wiktor Ikoaksen perustelmaan Keisarillinen Senaatti on tutkitämän jutun; ja samalla kuin Keisarillinen Bengatti koskeivät Emil Riuggas ja Wilhelm Böhle ole näyttäneet olevansa Pyhtään seurakunnan valtuuttamat käyttä nään täällä seurakunnan puhevaltaa, jättää huomioen ottamatta mitä Emil Riogas ja Wilhelm Rehti ovat seurakunnan puolesta esilletuoneet katsoo Keisarillinen Senaatti etteivät Greta Liisa ja Wiktor Skoas ole esittäneet syytä muuttaa Hovioikeuden tuomiota, jonka varaan asia siis jää. Tätä kaikki asian157
Asian Lihauman omaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: Sauten Saarinen Albed Kiuksials Sauten Saarinen Albed Kiuksials Johannes Pesonen K. R. Helanen. Johannes Pesonen K. R. Helanen. A. J. Ollusuooma Helmikuun 18 päivänä 1914. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Wiipurin Hovioikeudesta tulleessa, saatavaa koskevassa jutussa, jossa ovat Ratavartija Juho Tiittanen, Ruskealan pitäjän Kaalamon kylästä, hakijana, sekä Pietarin kaupungissa Venäjän kasarikuntaa asuva Ruotsin alamainen, Kappias J. V. Sundblad, vastaajana. Annettu Oikeusosastossa 18 päivänä Helmikuuta 1914. Keisarillinen Senaatti on itselleen vittelyttänyt jutun asiakirjat ja niis tä saanut seuraavat tiedot: Wiipurin kaupungin Raastuvanoikeudessa on Juho Tiittanen lausunut että, sittenkun hän välikirjalla 25 päivältä Huhtikuuta 1908 sekä samaan aikaan tehdyllä suullisella sopimeksella oli ottanut toimittaaksen sa Maakauppias Paavo Tillille Laatokan rannalle yhteensä 150 Venäjän kuutiosyltä propsipuita 47 markan hinnasta syleltä ja Paavo Tilli oli Läsnä: F. F. - B. A. - E. N. - K. A: A. D. No 344. Pag. 85 R. D. 1912.
Axel Robert Bildt, Tukkolman han nittu kyljättäväksi pungista Ruotsin kuiningskuntaa, Maastuvanoikeus on 7 päivänä rän puita; mutta koska toiminimi oli jättänyt niiden hinnasta maksamatta 2535 markkaa ja Kauppias Sundblad, joka oli ollut toimine men asiamies paikkakunnalla, oli sitoutunut itsekohtaisesti vastaamaan sanotusta rahamäärästä, on Juho Tiittanen vaatinut Kauppias Syndbladia velvoitettavaksi Juho Siittaselle suorittamaan mainitut 2535 markkaa korkoineen sekä korvaamaan tämän oikeudenkäymisken lut. Kanteeseen on Kauppias Sundblad vastannut, että Juho Tiittanen oli mainitulta toiminimeltä saanut maksun puheenaolevista puistamihin nähden ja kun Kauppias Sundblad ei ollut sitoutuneet itsekohtaisesluovuttanut kerrottuihin sopimuksuat vastaammanen puiden hinnasta, perustuvan oikeutensa toiminimille kauppias Sundblad on anomet han oli Juho Tiittanen toiminimen vara lukuuta 1810 julistamallaan päätöklo toimittanut ja toiminimi sittemallä antaneet lausuntonsa asasta ja ja toiminimi sittem yllä antanut lausuntonsa asiasta ja min haltuunsa ottanut sanotun ne talsonut jutussa selvitetyksi että, sitmin haltuunsa ottanut sanotun jon talsonut jutussa selvitetyksi että, sittenkun Juho Tiittanen keviäällä vuon na 1908 oli ottanut toimittaakseen PaaTillille 150 Venäjän kuutio syltä propsipuita 47 markan hinnasta kuutiösyleltä ja Paavo Kitti oli siirtänyt oikeutensa sanottuihin puihin toiminimelle Axel Robert Bildt, eli Kauprias Sundblad, joka mainitun toimi nimen puolesta oli Juho Tiittaselta vastaanottanut puheenaolevat propsipuut, sitoutunut itsekohtaisesti maksamaan puiden hinnan Juho Tiittaselle, mihin nähden ja kun Juho Tiittunen oli sanottujen puiden hintaa vastaan vielä saapa 2535 markkaa, Raastuvanoikeus on velvoittanut Kauppias Sundbladin sitoumuksen sa nojalla kuitin saadessaan Juho Tiittaselle suorittamaan vaaditut kak159
situhatta viisisataa kolmekymmentä viisi markkaa viiden prosentin vuotut sine korkoineen lukien haastipäivästä 3 päivästä Kesäkuuta 1910, kunnes täysi maksu tapahtui, sekä kolme lasadallaviidelläkymmenellä matkalla korvaamaan Juho Tiittasen okeudenkäymiskulut. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi. Kanpias Sundblad oli vetoamalla saalle nut jutun, on tuomiossa 22 päivältä Helmikuuta 1912 katsonut, ette Juho Tiittanen ollut voinut toteensan taa, että Kauppias Sundblad olisi sitoutunut itsekohtaisesti vastaamaan puheeksitulleiden puiden hinnasta, minkä vuoksi Hovioikeus, kumolan Raastuvanoikeuden päätöksen, on kyljännyt Juho Tiittäsen kanteen. Hovioikeuden tuomioon on Juho Tiittunen anonut muutosta perustetmalla, johon Kauppias Sundblad och vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja harkitsee oikeussi, kumaten Hovioikeuden tuomion, julAllan Dahlbeck sää asian Raastuvanoikeuden jutussa ulistaman päätöksen varaan. Tiita kaikki asianomaiset noudattakootKeisarillinen Suomen Senaatti: tettio Saarikoski. B Annberg tettio Saarikoski. B Annberg C Nyman K. Auer 160
Helmikuun 18 päivänä 1914. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio maksuitta Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa eläkerästiä koskevassa nostojutussa, jossa Eläbemies Kustaa Ludvig Matinpoika Tassi, Tammelan pitäjän Kaukjärven kylästä, on hakijana sekä Talollinen Heikki Heikinpoika Tassi, samasta kylästä, tulematta jääneenä vastaajana: Annettu Oikeusosastossa 18 päivänä Helmikuuta 1914. Keisarillinen Senaatti on itsellensä esittelyttänyt jutun asiakirjat ja niistä saanut seuraavat tielot: Kustaa Ludvig Tari on, toimitettuaan Heikki Tarrille haasteen, Tammelan pitäjän käräjakunnan Kihlakunnanoikeudessa lausunut että Kustaa Ludvig Tari ja hänen vainonsa Emma Kustaantytär Tärri, myydessään 16. päivänä Marraskuuta 1898 tehdyllä kauppakirjalla läsnä: F. S. W. B. t. K. A. N. 345. Pag. 5. R. D. 1910.
puoliskon Parrin talon Kaukjavu koska Heikki Tärri eli jättänyt kylässä Emma Tarrin pojalle Herr Justaa Ludvig Tarrille suorittamatta ki Tarrille, olivat samana päivänä alle Syyskuun 1902 ja Kesäkuun allekirjoitetussa eläkevälikirjassa No 41. väliseltä ajalta tulevat eläkkekautisen eläkkeen, sellaisin minunut jout että Heikki Tärri velvoitettaihevosen piti talvella saada taloto sitamaan, lukien talviukinnon kohtuullisesti kylvöheiniä kuin niksi 270 päivää, kahden lehmilon eläinten kanssa ja että kaksa tiensä 15,120 kiloa heiniä ja 8,640 lammasta oli talvella ruokittuna riloa silppuja tai rahassa talon lammasten kanssa ja summa 10 penniä hilolta, 1,512 markkaa suvella laitumalla, sekä että hevo ja silpuista 5 penniä kilolta, 45. Sittemmin olivat Kustaa Ludvig tä, 36 markkaa eli siis kaikkiaan nanoikeudessa pesäisen tehnet huoll markkaa kuin myös kesumman taa Ludvig Tarri saisi lehmien An tikulut. sen ja lampaiden elatuksoksi valall tuut, minkä jälkeen ja sittenkuin silloin omistamansa Iltala nimin myönnetyt etvisuudet. Mutdustaneet itsellenså vuotuinen elin det, on Kustaa Ludvig Tarii varasin että kahden lehmän ja yhden jem Kustaa Ludvig Tarrille heti metrukiin vareuksista ja suvilaihon lainokinnasta neljän vuoden aikapahnoista tasan leikuttua silppa on 7 kiloa heiniä ja 4 kiloa silpsiittävästi ynnä suvilaitumen saaja lehmää kohti päivältä eli yhsen piti saada talvella olla talon markkaa sekä suvilaitumesta 3 he tallissa ja lehmäin talon navetus kuelta, 6 markkaa kesältä ja likmälja Emma Tarri saatuaan Kihlola Kustaa Ludvig Taskille maksamaan nään sellaisen sopimuksen että K. Kustaa Ludvig Turrin oikeudenbrusktukseksi ja Emma Tarri taas hnt Heikki Tärri on hannettu vastus162
lustettu, Kihlakunnanoikeus on jag Tarrilla lupaa hankkimatta päivänä Helmikuuta 1907 julistuollinut Emma Tarrin yksin hytuilla perusteilla hyljännyt barin etuja, riistänyt Kustaa LudHovioikeus, jonka tutkittavaksia hänelle tulevia eläke-etuja, Kustaa Ludvig Tarii oli vetoam Hovioikeus, hyljäten kanteen muisla saattanut jutun, on 15 päivänä osissa, on velvoittanut Heikki että edellämäinitut eläke - edut hän taloinmaksi 24 päivästä Martapauksessa että Kustaa Lukan päivään eli kuudeltakymmeneltävig Tarri oli näyttänyt että huone ja päivässä eli yhteensä neljäsallut lehmä eikä se seikka että kymmentäkuusi kiloa silppuja taHeikki Parri, sittenkun hän eli pi rahassa, heinät kymmenen pensaanut tietää että Kustaa Luhon niin ja silput viiden pennin mukaan pesäero ja että eläkevälikirjan muka kymmenen penniä. kaan lehmien elatukseksi myönnä Hovioikeuden tuomiotyt edut oli annettava Keukas taar Ludvig Parri anonut muuEmma Parriakin eli jutussa hufodvig Tarrille, oli Kustaa Ludmallaan päätöksellä siinä maini äkseen käyttää kysymyksenalaiteen. - 19. Tarritta oikeutta saada mai teen: " Tarrilta oikeutta saada nautMarraskuuta 1909 antamassaan tärrin kuittia vastaan Kustaa Kinmiossa lausunut selville hägnin jag Parrille suorittamaan yhden lehvat talon annettavat voin siinä uskuuta 1906 seurannen Kesäkuun Parrilla oli elukoita ruokittuun yhdeksältä päivällä seitsemän kiminkä vuoksi ja kun Kustaa Su lasen heiniä ja neljä kiloa silppulä puheenalaisena aikana oli 24 taa kahdeksankymmentäkolme kipäivästä Maaliskuuta 1906. lähtin lon heiniä ja kaksisataa seitsemänja Emma Tarrille eli myönnettä hilolta, kuusikymmentäkaksi mark163
lustettu, Kihlakunnanoikeus on jag Tarrilla lupaa hankkimatta päivänä Helmikuuta 1907. julisto sallinut Emma Torrin yksin mallaan päätöksellä siinä mainit räkseen käyttää kysymyksenalaituilla perusteilla hyljännyt hän ja etuja, riistänyt Kustaa Ludtuilla perusteilla hyljännyt hän ja etuja, riistänyt Kustaa Ludteen. Herioikeus, jonka tutkittavaksiin hänelle tulevia eläke-etuja. Herioikeus, jonka tutkittavaksiin hänelle tulevia eläke-etuja. Kustaa Ludvig Tärri eli veitonna Hovioikeus, hyljäten kanteen muisMarraskuuta 1909 antamassaan tio Carrin kuittia vastaan Kustaa miossa lausunut selville käymen jag Tarrille suorittamaan yhden lehettä edellämäinitut eläke-edut  yöm taloinmaksi 24 päivästä-duutapauksessa että Kustaa Lindberg 1 päivään eli kuudeltakymmeneltäpäivästä Maaliskuuta 1906 lähtiin sex heiniä ja kaksisataa seitsemän ollut lehmä eikä se seikka että kymmentäkuusi kiloa silppuja taHeikki Parri, sittenkun hän oli bi rahassa, heinät kymmenen poaHeikki Tarri, sittenkun hän oli bi rahassa, heinät kymmenen penHeikki Parri, sittenkun hän oli rahassa, heinät kymmenen perHeikki Parri, sittenkun hän oli rahassa, heinät kymmenen persaanut tietää että Kustaa Luhon ja Filput viiden pennin mukaan ja Emma Tarrille oli myönnittä hilolta, kuusikymmentäkaksi markpesäldt ja että eläkevälikirjan mukaa kymmenen penniä. tyt edut oli annettava Kustus taa Ludvig Turri anonut muutyt edut oli annettava Kustaa till Ludvig Tärri anonut muuEmma Parriakin oli jutussa ben Ludvig Tarrille, eli Kustaa LudTing Tarrilta oikeutta saada nautla saattanut jutun, on 15 päivänä vi osissa, on velvoittanut Heikki vat talon annettavat voin siinä liskuuta 1906 seuranneen. Kesäkuun Turrilla oli elukoita ruokittuina yhdeksättä päivältä seitsemän kiSarrilla oli elukoita ruokittuun yhdeksältä päivällä seitsemän kiminkä vuoksi ja kun Kustaa lu huolen heiniä ja neljä kiloa silppuvig Tärri oli näyttänyt että huudt ja päivässä eli yhteensä neljäsalä puheenalaisena aikana eli Kten kahdeksankymmentäkolme kilä puheenalaisena aikana eli Kten kahdeksankymmentäkolme kilä puheenalaisena aikana eli Kten kahdeksankymmentäkolme kiräivästä Maaliskuuta 1906 lähtiä olen heiniä ja kaksisataa seitsemänse seikka että kymmentäkuusi kiloa silppuja takaan lehmien elatukseksi myösä Hovioikeuden tuomioon on Kus163
tosta. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Kustaa Ludvig Tärri de esiintuo nut syytä muuttaa Hovioikeuden tuomiota, jonka varaan asia siis jää. Tätä kaikki asianomaiset nodylattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti. teri Jaankoski. Walter Andersdot teri Saankoski. Walter AndersdotB. Amberg K. Auer. B. Amberg K. Auer. Helmikuun 19 päivänä 1914. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa maansaannen moitetta koskevassa jutussa, jossa ovat Torppari Nestor Justus Palenius vaimonsa Erika Josefina Mikontyttären edusmiehenä sekä Torp parinpojat Frans Mikko Antti Johan, Oskari ja August Mikonpojat Heinonen kaikki Pusulan pitäjän Kärkölän kylästä, hakijoina sekä Talollisen leski Helena Sofia Juhontytär Kesling, Talollinen Juho Anshelm Antinpoika Nestera, Nuonamies Severin Antinpoika Nestera ja Talollisenpoika Nestor Aksel An tinpoika. Nesterg, kaikki sano tun pitäjän Karisjärven kylästä sekä Torpparinpoika Frans Evert Salminen, mainitusta Kärkölän kylästä, ja Torppari Kaarle landen eli Solbacka, Summen pitäjän Savolan kylästä, kaksi viimeksinimitettyä vaimojensa Alina S.S. J. T. R. H. A. R No 353. Pag. 105. R. D. 1911.
Antintyttärien edusmiekirja och men vaimoltaan Maria Lovisa na 19. päivänä Helmikuu Sepyynillä ja tämän vaimolta ta 1914 Keisarillinen Senaatti on etullen ti sen osuuden Yli-Rydin talonnitetyttänyt jutun asiakirjat ja mielukosta, joka aikoimaan ole maimikäli nyt on kysymyksessä, men asama kuulunut Talolliselle Etietää seuraavaa: Nestor Justus Palenius ja hänen alle ja joka tämän kuollessa Mäkarlellut asiakummaninsa Huhtikuun 27 päivänä 1869 oli, vet Johan Nammen ja Tuuhan stina langennut hänen läheisen aitojäin käräjäkunnan Kihlakun alle perillisilleen, hänen vuonna 1898 Helena Sofia Ristino ja häradsentyttären lapsille mainituille yllänimitetyt juttuksingeräninsa Heikki Juho Hellmanille ja etlitsivat Eeva Yli-Risti nimistä. Kalollalmina Juhontyttärelle, Helena järven kylässä olevan Rejdon poisia Nestera ja hänen myötä rintötalon puoliskoa vaikka Ericsi puolensa velvoitettaisiin Nestorius Josefina Mikontyttären sekä Aron 23/48 Paloniukselle ja hänen asia Mikko, Antti Johan, Oskari ja ilmanppaneillensa, Mikko Isomän ka Mikonpoika Tuomäki aläensia kaksi kolmannesta Yli-Kyden talonoli kauppakirjalla Syyskuun 21män elikkoonsta sekä myöskin tekemään vältä 1859 ostanut sanotusta tilan tulee talonpuolikkaan tuloista Erik puoliskosta kaksi kolmannesta Juho Isoi Kyden vaimon Ulrika DaSofia ja Akksandra Josefvelli Heikki Juho Hellmanilta ja teajina: Annettu Oikeusen te Ullmanilta sekä Kaarle Juho taata Vilhelmina Juhontyttäreltä Eik Juho Eliaanpoika Uli - Rynanoikeudessa vaatinut ette, kun puolleen sisarpuolensa Brita Stina Heinosen isä-vainaja Tormasi Maikiedenomistajille heti luovuttamaan 165