Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
kuten asiakirjoista käy ilmi, yhä viela on silloisella sijallään, sentähden ja kun ei ole väitettykään että rakennusta olisi tuon kaupan jälkeen laajennettu, katsoo Keisarillinen Senaatti jääneen näyttämättä Josefina Waltasella olevan hallussaan enemmän tonttialu että kuin mitä hänelle saantikirjojensa mukaan kuuluu, minkä vuoksi Keisarillinen Senaatti harkitsee oikeaksi kumoton Hovioikeuden tuomion ja Kaartuvanoikeuden päätöksen, hyljätä Perafia Ahlqvistin kanteen, mutta asian laatuun nähden saa Josefina Waltanen itse kärsiä oikeudenkäyntikulun ja. Tätä kaikki asianomaiset noudattakool Keisarillinen Suomen Senaatti: lälis Svenbomk. Alfred Liuksiala lötis Svenbomk. Alfred Liuksiala B. Amberg Samuli Koski. A. V. Kumman Matti Syrjänen Den 17 Maj 1916. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedmätt revers skilling från Kejserlige - No Hof rätt inkommit fordringsmål emellan Aktiebolaget St Erik Osakeyhtio från - Åbo stad sökande, samt Aktiebolaget - 1. Bomans Amo mickare Osakeyhtiö, jämväl från sagde stad, svarande: Sifven i suAitio departementet den 17 Maj 1916 Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem såvidt nu är i fråga, inhämtat följande Efter stämning å Aktiebolaget st 6 rik Osakeyhti har Aktiebolaget A. Romans Augmieksi, Osakeyhtiö till Råd stufvurätten i Åbo stad inlämnat två å förstsagda belag ställda räkningar, den ena af den 31 Oktober 1911, enligt hvilken Aktiebolaget A. Bomans - Inomieksi Osakeyhtiö till Aktiebolavet st Erik Osakeyktes under Augusti, September och Okteber månader 1911 hvarvat särskilda till varor för ett pris ut 25 mark 1 penni, samt den andra räkningen af den 6 Ofde: W. l. B. R. H. K. A. Haf H. SS: 1022 lag 929. K.
November 1911, uti hvilken Aktiebolaget N. Bomans Anomiekeri Osakeyhtiö påfört Aktiebelaget St Erik Osakeyhtiö för ett ränti åt nästnämnda belag försärdigade föreskarmar och bågar samt dörrar jemte kärmar 1200 mark äfvensom för hvarjehanda åt belaget under September och Oktober månader 1911 utförda extra arbelen 150 mark och 2100 mark, hvarhos Aktiebolaget A. Bomans Angmickeri Ösäkerhtiö antecknat sig hafva å den si nare räkningens till 14290 mark uppgå nde belopp bekommit 600 mark. På grund af dessa räkningar har Aktiebolaget A. Bomans Augmeckeri Osakeyhtio yrkal Aktiebolaget St Erik Osukyhtios förpliktande att till - Aktiebolaget N. Bomans Anginekari Osakeyhtiö utgifva 8555 mark 1 penni jämte fem procents ränta derå från stämnings lagen samt att därhos emalla beläget kostnaderna för rättegången I afseende å genmäle i saken har Aktiebolaget St Erik Osakeyhtiö förklanat, att Aktiebolaget - 1. Bomens Aro mukki Omkeyhtiö den 22 Juni 1911 skrift ligen förbundit sig att till Aktiebola gel St Erik Osakeyhtiös under uppföran de varande hus å gården No 17 vid Eriksgälan i Åbo stad vid behof levorera alla erforderliga fönster och dör rar med därtill hörande faderbräden gjorda dels af ek dels av piena furu, förde ett pris af 1200 mark, hvaraf lott mark skulle gäldas medels en derosi tion i Åbo Akbelank och återståen de 6000 mark betalas samarit börränren blifvit fullgjord och godkänd, hvar jemte Aktiebolaget A. Bomans Äng miekeri Osakeyhtiö åtagit sig att fall beställningen icke blefve utförd i behörig tid, ersätta Aktiebolaget No 6 rik Osakeyhtiö den därigenom uppkom ra skadan; att Aktiebolaget A. Bomans Anomiekeri Osakeyhtee emeller tid icke uppfyllt sitt åtagande att vid behof tillhandahålla Aktiebolaget St Erik Osakeyhtiö de beställda förslerkad märna och lagarna samt derrarna med kärmare och därigenom icke alle nast åvermkat detta bolag särskilda merkostnader, utgörande 600 mark för 797
ensällande af trehundra puovinenella förskarmar i mellansägarena 36 mark för tillskottsarbeten vid fyratiotre försler öppningar och 40 mark för omläppning och steltning af tvåhundra hvadratme ter vägyta, utan och vållat att själfva byggnadens färdigblifvande fordröjts åt minstone med December månad 1911 och belaget sålunda tillskyndats en hyresförlust af 2311 mark 66 penni; samt att Aktiebolaget A. Bomans August keri Osakeyhtiö, ehuru föresteckermarnes yttre sidor och de yttre föresterlagarena samt dörrarna i byggnadens lusader bort vara af sk och de öfriga af frinu furu, tillverkat endast de till förla räningens färede hörande yttre fönsterkärmerna och begarna samt dörrarne af de äfvensom öfriga kärmed bigar och dörrar af däligt och färskt turuvirke, som dels afvencket dels gist nat, hvarigenom för Aktiebolaget St Erik Osakeyhtiö uppslått en till 400 mark uppskallad förlust. Tanseende härtill har Aktiebolaget Fl Erik Osakeyhtiö yr kat att belagets samtliga ofvanuppräknade molfordringar, såvidt nödigt vore blefve använda till kvittning af det å intreprenadsumman oguldna beloppet 1000 mark samt att Aktiebolaget A Bomans Augmieksi Osakeyhtiös fordrin gar för extra arbelen, för hvilka hela get förklarat sig åtnöjas med det pris, för hvilket Aktiebolaget St Erik Osakeyhtiö kunde visa all det hade fått dessa arbeten utförda på annat håll, måtte nedsättas åtminstone till 1565 mark I anledning af svaromålet har Aktiebolaget A. Bömans Augmeken säkeyklio anmärkt, att någon bestämd lid för fullgörande af de minde ten belaget i ofvananförd måtto åtagit sig icke blifvit utfäst och att Aktieldaget St Erik Osakenhler tillhandahållit Aktiebo laget No. Bomares Augsmekeri Osakeyhtio rilningarna till sagda arbeten så ment, att murningsarbetel å nybygget då redan påbörjats, hvarför någon för nemlighet i hvaransens fullgörande icke stunnade - Aktiebolaget - 1. Bomans Ängmieksi Osakeyhtiö till last; och 708
som de arbelen, hvilka bort göras af okäfven utförts af sådant virke samt alla arbelen af Aktiebolaget St Erik Osakeyhtiö emottagits och användts och prisen för desamma icke vore fjerdrifna, har Aktiebolaget A. Bomans Äng miekeri Osakeyhtiö metsagt Aktiebola gel St Erik Osakeyhtiös mot krafvelgjorda invändningar och kvittnings anspråk Rådstufvurätten har genom utslag den 15 Juli 1912 förklarat styrkt vara att de af Aktiebolaget A. Bomans Angimieksi Osakeyhtiö enligt berörda förbindelse hvarvade värorna blifvit i öfverensstämmelse med bestämning garnu i förbindelseskriften tillverkade samt att Aktiebolaget St Erik Osakeyhtiö fritt emottaga såväl i räkningen af den 31 Oktober 1911 som i räkning gen af den 6 påföljande November för tecknade varor, utan att belaget gift tal visa, att det för dem fordrade fri sel vore för högt, i följd hvaraf Aktiebo laget N. Bomans Anginekari Osakeyltio, med fast afseende därå att bola get å de lemnade värma allaredan. mottagit sextusen mark, ägde hos Aktiebo lagel St Erik Orakayhti för berörda varor en fordran å åttatusen femhundra femlufem mark en penni Vidkommande sedan Aktiebolaget St Erik Osakeyhteeshamställda kvittnings anspråk har Rådstuf vuriellen annell beläget hafva i följd deraf, att Aktiebolaget A. Bomans Ingmiekeri Osakeyhtei sentida utfört lena ransson fått vidkännes ej mindre följande kostnader, nämligen. för anbringan. de af trehundra tillfälliga kärmor och hundra mark, för tillskollsarbeten vid murningen i fyratiotre föresloröppningar åttiona mark samt för omuppning och stollning af tvåhundra krådrainters vägylä fyrahundra mark än en till ettusen trehundra sjuttiovelta mark til lidre penni sig belöpande hysesförlust följd däraf, att af belaget till sär skilda personers och finneri begagnande från den 1 December 1911 förtynda b kaler kunnat till hysesgästerna upplå las först den 1 Januari 1912, hvaremot Rådetuhvarellen förklarat - Oktiebolaget 299
St Erik Osakeyhtiö icke hafva ledl i bevis befogenheten af sina utöfver förenämnda belopp sig sträckande kvittningsan opiak samt i följd däraf fastställt bolagels hos Aktiebolaget A Remans Äng miekeri Osakeyhtiö egande genfordran till tvåtusen fyrahundra sextiofyra mark trettiotre penni. Med fäst afseen de härå har Rådstufvurällen ålagt Aktiebolaget St Erik Osakeyhti att till Aktiebolaget A. Bomans Ängsocken Osakeyhtiö utbetala åttatusen femhundra femtiofem mark en penni efter afdrag af tvåtusen fyrahundra sextiofyra mark trettiotre penni eller sålunda sextu sen nittio mark sextioåtta penni med fem procents årlig ränta därå från lagsökningsdagen den 17 Januarii 1912 intill skeende full likvid, hvarjemte Aktiebolaget Fl Erik Osakeyhtiö ålagts att med tvåhundrafemtio mark godt göra Aktiebolaget A. Bomans Äng miekeri Osakeyhtiö dess umgälder i må let Hofvullen, under hvars pröfning såväl Aktiebolaget A. Bomans Äng miekeri Osakeyhtiö som Aktiebolaget Störik Osakeyhtiö i väderag dragit målet, har medels dom den 14 Juli 1915 Junnit - Aktiebolaget st Erik Osakeyhtiö icke hafva anfört skäl till ändring i Råd slufvurättens utslag. Vulkommande åter Aktiebolaget A. Bomans Ängsmieksi Osakeyhtiös ändringsänsökan har Hof rätten ansett Aktiebolaget st Erik Osakeyhte icke hafva styrkt, att Aktiela gel A. Bomans Angmeekeri Osakeyli tio för bevaransen af ifrågavarande föreslerkannar och bägad samt derrar jemte kärmor användt mer än skälig tid efter det belaget rätt emot taga ritningar till desamma, i anse nde hvartill och då någon bestämd tvinen i antydt afseende därhos icke blifvit mellan kontrahenterne öfverenskommen samt Aktiebolaget 1° Erik Osakeyhtei icke ens på slätt ännu mindre visat att nästnämnda bolag vid emotta gandet af berörda karmar och bägar samt derar eller inom skälig tid derefter gjort anmärk 800
ning om sentida bevarans Hofrätten, med ändring af Rådstufvu rättens utslag i denna del, förkastat såsom obefogade de af Aktiebolaget st Erik Osakeyhtiö i målet framställda, af Rådstufvurätten god kanda kvittningsanspråken. och egde förty Aktiebolaget St Erik Osakeyhtiö att till Aktiebolaget N. Bomans Augmioksi Osakeyli tio utbetala dess af Rådstufvu rätten fastställda fordran åttatusen femhundra femtiofem mark en han ni jämte fem procents årlig ränta därå från den 17 Januari 1912 samt tvåhundra femtio mark i rättegångskostnadsersättning Uti Hofrättens dem har Aktiebolaget Perik Osakeyhtiö anhållit om ändring medels deduktion den Aktiebelaget A. Bomans Augmickeri Osakeyhtiö bemäll. Kejserliga Senaten har tagit målet öfvervägande och finner Aktiebolaget 1° Erik Osakeyhtiö icke hafva anfört skäl till undling i Hofrättens dem, vid hvilHof Hellen ken förty skall förblifva och ålägges. Aktiebolaget Fl Erik Osakeyhti att till Aktiebolaget A. Bomans Ängsmäkare sakeyhti utgifva åller mark i ersittning för den härstädes hafda kostnad der i målet. Del alle som vederbörtill efterrättelse länder. Kejserliga Senaten för Finland: Walter Anders K. R. Helanen Johannes Pesonen. K. Auer 801
Den 17. Maj 1916. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatt revisionsskilling, Från Kejserlige Wasa Hokrätt inkommit mål, angående öfverlåtande af påtent, emellan Bonden Johannes Sand, från Westerhankmo by i Kveflaks socken, sökande samt sysslomännen uti Aktiebolaget Jakobetads Makaniska Perkstäls konkurs, i Jakobstad beratte Vicehäradshöfdingen Ernst Nygren och Ingeniören Carl Fredrik Segerbrand, svarande Gifven i Justitiedebartementet, den 17 Maj 1916. Kejserliga Senaten har låtit hand lingarna i målet sig föredragas och af dem inhämtat följande Vid Rådstufvurätten i Jaketsstad har Johannes sand under förmälan att han medels kontrakt af den 12. un1911. till Aktiebolaget Jakaketads Merka niska förkstad öfverlåtit sitt egande vatent No 4282, å perpillerhärf, med förbehåll bland annat att, i händelse aktiebolaget icke vidare ansåge sig Lämä: A. 9. 12. Rit. A. R. S. R Olof H. 802 No 1024 Pag. 237. R. D. 1915.
med fördel kunna använda potentet detsamma skulle utan ersättning öfver låtas till Johannes Sand, yrkat att emedan aktiebolagets egendom upplätits till konkurs och detsamma icke mera vore i tillfälle att begagna sig af påtontet Vicehäradshöfdingen Nygren och Ingeniören Segertränd, i deras förbemälda egenskap måtte åläggas att omedelbart till Johannes land utgifva det angående ifrågavarande palent utfärdade potentbrefvet. Uti algifvet svaromål hafva Vicehäradshöfdingen Ägaren och Ingenio ren Fagerbrand bland annat anfört att, för den handelar Johannes Sandmed sin talan endast afsäge utbe kommande af påtentbrefvet, någon rättelig grund för ett sådant yrkan de icke förefunnes, enär enbart omhändestagandet af påtinstrument icke i och för sig vore egnadt att öfverföra ratenträtten och borde käromålet för ty alvisas. Assige däremot kärande talan yrkande på öfverlåtelse af eganderätten till i panentbrefvet omnämnda patent, motsades detta yrkande på den grund, att eganderätten till påtintet genom aktiebolagets försättande i konkurs öfvergått till konkurskast hvilket hade för afsikt att på ett för boet för mänligt sätt föryttra påtintet led anledning af svaromålet har Johannes land framhållit, att en ligt kontraktet af den 12. Juni 1911 icke eganderätten utan endast nyttjande. rätten till påtintet på vissa villkor öfvergått till Aktiebolaget Jakobstads Alexaniska förkstad, hvarför påtentet då föruträttningarna för kontraktets bistånd icke vidare vore för handen, hos de återgå till Sand. skulle äter änsagda kontrakt afse en försäljning vore denna i hvarje handelse villkorlig och återgina då villkoret ej vidare kunde från köparens sida uppfyllas Rådstufvurätten, hvarest parterne å önnu sidor tagit i anspråk ersätt ning för sina kostnader å rättegången har medels utslag den 2 Mars 1914 på anförda skäl förkastat käromålet 803
och ålagt Johoniusland att godtgöra sina motparter kostnoderna å rättegången med sextio mark Hofrätten under hvars pröfning Johannes Sand i vadiväg dragit målet, har genom dom den 15. Januari 1915. funnit utredt vara, att Johannes land medels afhandling af den 12 Juni 1911 till Af Jubolaget Jakobetads i Ilokaniska Berkstad öfverlåtit ifrågavarande patent emot i afhandlingen närmare angifven godtgörelse och med sådant förbehåll, att bolaget, därest detsamma icke ansåge sig vidare kunna med fördel använda påtintet till förekom mande af att palinträtten skulle förfalla vore förpliktadt att utan errättning till Sand öfverlåta densamma, hvarför och då Sand icke ens gillat pästå att Sara vore förhanden att ratenträtten skulle Förfalla samt konkursboet, på hvilket belagets rätt öfver gått, förklarat sig fortfarande önska begagna sig af påtentet Hofrätten så tit bero vid det slut, hvari Rådstufva rätten i saken stannat, hvarjämte Johannes Sand skyldigkänts att med sjultio mark godtgöra Vicehäradshöfdin gen Nyaren dennes för målet i Hofrätten hafda kostnader. Uti Hofrättens dom har Johan nes Sand anhållit om ändring medels deduktion, den Vicehäradshöfdingen Nugren och Ingeniören Egerbrand bemätt. Kejserliga Senaten har tagit må let i öfvervägande och finner att Aktiebolaget Jakobstad. Mekaniska Vikstad på grund af bestämmelserna uti ofvannämnda afhandling af den 12. Juni 1911 varit berättigadt att tillgodogöra sig ifrågavarande palent på sätt beläget ansåge för sig fördelaktigast och förty äfven försälja detsamma hvarför och då konkursboet, å hvilket bolagets rätt öfvergått, förklarat sig erna sälja påteutet och enligt hvad här utredts numera jämväl föryttrat detsamma, pröfvar i Kejserliga Sena ten rättvist låta bero vid det slut, hvari lofrätten i saken stannat, i öfrigt utom att sökännes land i an204
seende till sakens beskaffenhet befrias från den honom ahvällda skyldigheten att godtava sina motparters i Råd stufvurätten och Hofrätten hafda bost nader i målet. Det alle, som vederbörtill efterrättelse länder Kejserliga Senaten för Finland: teln Saarikoski. Alfred Liuksiala. teln Saarikoski. Alfred Liuksiala. H. Annberg. Samuli Koski. A. J. Brunmaara Jaf Hellen Den 17. Maj 1916 Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, på nedsatt revisionskilling, från Kejserlige Åbo Hofrätt inkommet fordringsmål emellan Bonden Karl Andersson, från Södervekoski by i Borgå socken, sökande, samt Landthushållaren tethur Björfén, från Aminsby samma socken, svarande: Gifven i Justitiedepartementet den 17. Maj 1916 Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inpämtat följande: Efter Karl Andersson ågången stamning har Arthur Björfén, i egenskap af tillförordnad förmyndare för Tvårtersmännen Karl Henrik Forsblom, från Aminsby, inför Häradsrätten i Borgå och Borgnär socknars tingslag yrkat, att emedan Karl Andersson, hvilken under årens förlopp af Karl Henrik Forsblom erhållit penningar till ett belopp, som den 29 Oktober 1904 utgjort sammanOmb: 4. t. J. B. K.G. 805 No 1029. Pag. 100. R. S. 1915.
lagdt 3000 mark, icke kunnat i godo förmås att erlägga mera än hälften däraf eller 1500 mark, Andersson måtte förpliktas att till Björkön i hans förberörda egenskap utgifva 1500 mark jämte därå löpande som procents årlig ränta från stämningsdagen den 21 Januari 1912 Isaken hörd har Karl Andersson genmält att Karl Henrik Forsblom och Andersson väl under långa tider stått i affarsförhållanden till hvarandra samt att Andersson därunder jämväl särskilda gånger varit skyldig åt Forsblom äfven rätt betydande belopp, hvilka samtliga belopp likväl, då Andersson å sin sida haft motfördringar hos Forsblom, blifvit dels emot dessa kvittade dels och betalda så att deras mellanhafvanden vero fullkomligt utjämnade och klara, och som Andersson sålunda icke stode i någon skuld till Forsblom har Andersson yrkat, att käromålet måtte forkastas Häradsrätten, hvarest parterne ömsesides gjort anspråk på ersättning för rättegångskostnaden, har medels den 12 Februari 1912 afkunnadt utslag i saken sig utlåtit och ansett genom Karl Anderssons vid särskilda tillfällen uttalade erkännanden framga, att Andersson varit skyldig åt Karl Henrik Forsblom minst tretusen mark, hvarför och då Andersson emot Björkens bestridande icke kunnat visa, att han å skulden erlagt mera än ettusen femhundra mark Andersson skyldigkänts att till Björken i dennes egenskap af förmyndare för Karl Henrik Forsblom utbetala ettusen femhundra mark jämte därå löpande fem procents årlig ränta, räknadt från den 2 Januari 1912. intill dess full betalning följde, hvarutom Andersson ålagts att med åttio mark ersätta Björken hans i saken hafda kostnaHofrätten, under hvars pröfning der Karl Andersson i vadeväg dragit målet, har medels dom den 15. Mars 306
1915 låtit vid Häradsrättens utslag berg; hvarhos Andersson känts skyldig att ersätta Arthur Björkén hans umgälder i Hofrätten med femtio mark Uti Hofrättens dom har Karl Andersson anhållit om ändring medelsdeduktion, hvars duglett af Arthur Björken uttagits utan att bemötande likväl afgifvits. Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner Karl Andersson icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens dom vid hvilken alltså skall förblifva, och skyldigkännes Karl Andersson att till Arthur Björkén gälda afgifterna för dennes exemplar af denna Kejserliga Senatens dom tjugutre mark. Pet alle, som vederbör, till efterrättelse länder. Kejserliga Senaten för Finland: Waler Andersson Johannes Pesonen. Waler Andersson Johannes Pesonen. K. R. Helonen. K. Auer. K. A. Helonen. K. Auer. Uno Strömsten. SS: 1010 31. SS: 1031. Pag 59. K. D. 1914 Den 17. Maj 1916. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, på nedsatt revisionsskilling från Kejserlige The Hofrätt inkommet mål emellan Bonden Karl Wilhelm Tallqvist, från Borkarla by i Tenala socken eckande, samt i samma by berätte Bonden Gustaf Reinhold Wikström, svarande, angående aflysringo: tilven uti Justitiedepärlementet den 17. Maj 1916 Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem inhämtat följande Efter Gustaf Reinhold Wikström ågången stämning har Karl Wilhelm Tallqvist vid Häradsrätten i Pojo Lena la och Bromarf socknars tingslag anfört att dåvarande warine af Koskis bruk den 8 Februari 1758 inlöst till skatte Ulhå eller Storgård benämnda bro nehemman i Barkarla by, med vilkor att åboe å hemmanet och hans efter kommande skulle vara tryggade vid fortfarande besittning af hemmanet så länge de väl och försvarligen häffödd R. G. 12. mt. 1. R. 935
dade och bebygde lägenheten och icke utödde skogen samt att Kejser liga Senaten medels dom af den 23. Januari 1875 tillerkänt besittningsrätten till Ylhä hemman Tallavists moder Landtgänkan, Kristina Lovisa Isaksdotter Tallqvist. Nu som Gustaf Reinhold Wikström, hvilken under Kristina Lovisa Tallqvists lifstid för valtat sagda hemman, i egenskap af syssloman uti den 4. April 1809. aflidna Kristina Lovisa Tallqvists till hennes fordringsgares förnöjande af Karl Wilhelm Tallqvist upplåtna dödsko allt fortfarande hemstil hemmanet, ehuru åkeskapet å detsamma icke vore sådan tillgång i boet, som kunde användas till borgenärernes förnöjande, utan, enligt de vid tiden för ofvan antydela skatteköp om kronohemman gällande bestämningar tillkomne Tall qvist, såsom sin moders ende arfvinge, har Karl Wilhelm Tallqvist, med för mälan att han gjort sig urarfva efter Kristina Lovisa Tallenst, yrkat Gustaf Reinhold Wikströms skyldigkännande att afstå från beittningen af Uppå hemman samt öfverlämna detsom ma till Tallqvists fria förfogande 1/3 målet hörd har Gustaf Reinhold Nikström genmält att han, i egenskap af syssloman uti Kristina Lovisa Tallqvists konkursbo medelst härebref af den 16. Mars 1910. eller således förrän stämmina i målet den 17 däråföljande Anoch honom delgifvits försålt besittnings rätten till Altsä hemman åt Kristina torisa Tallavisto sytterson, Nybyvaaren Gustaf Wilhelm Petterjen, hvilken jäm väl omedelbart tillträdt hemmanet och har Wikström förty emotsett under kännande af käromålet säsom riktadt emot orätt person Sedan afven Gustaf Wilhelm Pitterson blifvit i saken hörd samt dervid dömnat sig om hvad Gustaf Reinhoset Wikström i denstående måtte anfart, undandragande Pettersson sig svaromål i saken, enär honom i sådant sylte icke ågått stämning, har Härads rätten hvarest parterne å ömse sidor tagit i anspråk godtgörelse för rätte 308
gångskostnaden, genom den 18. Mars 1911 afkunnadt utslag utlåtit sig i saken, och enär Karl Wilhelm Tallavisto talan i målet afsäge afstående af besitt ningsrätten till Ylhä hemman samt detsammas öfverlämnande till Tallavists fria förlogande, men utredt blifvit att berörda besittningsrätt allaredan före stämninens uttagande och delgifvan de åt Gustaf Reinhold Wikström medels ofvannämnda köpebref af den 16 Mars 1910 öfverlåtits till Gustaf Wilhelm Pettersson, alltså och då denne icke blifvit af Tallqvist såsom svarande i målet instämd samt fördenskull emot sitt aförskande ej kunde åläggas att däri för egen del träda i sia remål, har Häradsrätten förkastat käromålet, såsom riktadt emot orätt person, samt ålagt. Karl Wilhelm fallqvist att med etthundra mark errätta Gustaf Reinhold Wikström hans umgälder i målet Hofrätten, under hvars pröfning Karl Wilhelm Tallqvist i vadeväo dra get målet, har genom den 4 Februari 309 1914 däri gifven som låtit vid Häradsrättens utslag bero äfvensom skyldigkänt Tall qvist att med femtio mark godtgöra Gustaf Reinhold Wikström hans kostnader i lofrätten. Uti befrättens som har Karl Wilhelm Tallqvist anhällit om ändring me dels deduktion den Gustaf Reinhold Wikström bemött Kejserliga Senaten har taat målet i öfvervägande och finner Karl Wilhelm Tallqvist icke hafva anfört skäl till and ring uti Helrittensdom, vid hvilken förty skall förblifva och ålägges Karl Wilhelm Tallqvist att till Gustaf Reinhold Wekström, i ersättning för hans härstädes i målet hafda kostnader, utgifva uttio mark Silalle som vederbötill efterrättelse länder Kejserliga Senaten för linland Enr Saarikoski. Apt Luksiala. Eric Saarikoski. Alped Luksiala B. Anneberg. Samuli Koski. A. J. Omannen Ossian Sihannan
Toukokuun 17 päivänä 1916. Keisarillisen Suomen Senaalin tuomio nostorahalla Keisarillises ta Turun Hovioikeudesta tullees sa velkomisojutussa, jossa Finska Agentur, Imparle Expart Aktiehola get niminen osakeyhtiö, Tampereen kaupungista on hakijana sekä toi minimi Göossens i Kuhn, Antuver penin kaupungista Pelgian kunin gaskuntaa, vastaajana: Annettu Oikeusosastossa Toukokuun 17 päivänä 1016. Keisarillinen Senaatti on itselleen nut tietää: Tampereen kaupungin Raastuvanoikeudessa on loiminimen Gvassens Muhun ka, tyentur, Import  O. Spart Aktieholm get oli kirjeessä Kesäkuun 14 päivältä 10/12 Michael, Pintus & Sommarfeldt nimi seltä toiminimeltä. Inhverpenin kaupan gista tilannut 15 paalia rasselia ja tässä toiminimen jouduttua suoritusti laan, toiminimi Geosrens i Kuhn, joka kirjeessa Syyskuun 16 päivältä 1912 oli Loonu. P. S. l. 1/3 - 3 - 1. - 6. — 3. 36 E. Thesleff. 810 Pag. 43. R. D. 1916. sittelyttänyt jutun kirjat ja niistä saanolesta lausittu että osakeyhtiö Iin No 1032