Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
ombetrotts med och jämväl åtagit sig utredningen af sagda ängares härr ri och i samband därmed stående affärer, öfver sitt mellanhafvande med Sjökaptenen Ehrbom och sysslande med ängaren Westkustens haveri åtSjökaptensenkan Öfverbom afgifvit sedovisning, slutande den 16 Januari 1914 med ett saldo Handlanden Sonljung till godo af 941 mark 65 penni, och Sjökaptensenkan Ohrbom, enär öfvercklingen af Sjökaptenen Okboms och ängaren testkustens afsärer utvisade ett sådant resuttat sett sig nödsakad att den 31 påföljande Januari upplåta boet efter sjokaptenen Ohrbom till konkurs, hude borgenärerna i sagda konkurssovid sammanträde den 7. Mars 1914. beslutit att i afseende å klander af omförmälda redovisning utföra rättegång emot Handlanden Svanljung. Med anledning häraf hafva sedermera Vicehäradshöfdingen Holmström i sin förbemälda egenskap och under rättegången aflidne Hovrättsauskultanten Martti Luoma, såsom medsysslomän i meranämnda konkursko, på Handlanden Svanljung ågången stämning den 29 Maj 1914 vid Rådstufvurättens i Nikoloistad andra afdelning anfört: att Handlanden Svanljung å redovisningens debetsida upptagit, utom annat, följande af honom nedanangifna dagar inlösta växlar nämligen, den 25 Oktober 1913 å 7300 mark 79 penni, den 29 i samma månad å 90 mark, den 10 påföljande November å 500 mark, den 20 i samma månad å 4000 mark och den 28, jämväl i November månad, tvenne vexlar, den ena å 5550 mark och den andra å 700 mark, samt den 15 paföljande December ovecept pr 5/72 å 5000 mark ehuru af förenämnda veslar, hvilka samtliga varit utställ. da af Handlanden Svanljung och ancefterade af Sjökaptenen Efrabomden sistnämnda vexeln förfallit till betalning först efter det Sjekaptenen Chiboms bo öfverlämnats till konkurs 1653
vuxeln å 7300 mark 79 penni omsatts å dess förfallodag genom en af Handlanden Svanljung utställd, af Sjökaptensenkan Ehrbom ampptärad vid å 6000 mark, så att debet posten få förenämnda 25 Oktober 1913 rätteligen bort utgöra 1000 mark 79 penni och enhvar af de öfriga växlarna å 90, 800,4000, 5550 och 700 mark vid respektive förfallodagar blifvit inlösta genom af Handlanden Svanljung utställda och af Sjökaptensenkan Chbom åcemberade vexlar å motsvarande belopp, utan att omsättningsverlarna blifvit å redovisningens beditrida observerade; hvarför och då samtliga förenämnda omsättningsvexlar förfallit till betalning först långt efter konkursens början och Handlanden Svanljung, som försält desamma i bank och för dem uppburit medlen icke kunnat styrka, att han med sagda medel guldit sådan Sjökaptenen Omboms gäld, som före konkursens början varit till betalning förfallen, Vicehåradshöfdingen Holmström och Hofrättsauskultanten Suoma yrkat såväl, att ofvansagda debet - pöster borde ur redövisningen utgå och redovisningens saldo i enlighet därmed rättas, som och Handlanden Svanljungs förplik tande att till konkursboet återbära den sålunda rättade redovisningens af Handlanden Svanljung utan laga rätt innehållna saldo, som af Vicehäradshöfdingen Holmström och Hofrättsauskultanten Luoma uppgifvits utgöra 18308 mark 35 penni, jämte från respehtive debiteringsdagar löpande laga ränta. Öfver käromålet hörd har Handlanden Svanljung invändt, att han afgifvit förenämnda redovisning på grund af stadgandet i 53 SS i gällande Sjölag; hvarför och då tvist om dylik redovisning jämlikt 51. och 230 SS i samma lag borde såsom sjoratsmål behandlas, Handlanden Svanljung ansett Rådstuferättens i Tiholaistad andra afdelning icke vara behörig att med 1551
målet taga befattning. Sedan Vicehäradshöfdingen Holmström och Hofrättsauskultanten Suoma bestridt att Handlanden Svanljung af ter Sjökaptenen Ohrboms död inträdt i redares ställe för ängaren Westhusten samt påstått att Gjokaptensenkan Grebom efter sin mans död representerat rederiet, medan Handlanden Svanljung handlat utestutande som ombud för Sjökaptensenkan Öhrbom, har Rådstufvurätten medels den 29 Maj 1914 afsagdt beslut, enär den i målet utförda talan icke ens i någon del var af sjörattslig natur, förkastat Handlanden Ivanljungs förenämnda invändning Handlanden Svanljung, som anmält missnöje emot förenämnda beslut, har härefter jämte det han, för den händelse hans uppfattning om målets beskaffenhet blefve af högre rätt gillad, framhållit, att förenämnda klandertalan icke blifvit framställd inom den uti gällande Sjölag stadgade tid af tre månader, beträffande själfva saken anfört att enär han, på sätt i fåromålet framhållits, händlat endast såsom Sjökaptensenkan Ohrboms ombud, återvinningstalan hade bort riktas mot dem, som bekommit betalningen för vexlarna eller bankerna, till hvilka vexlarna försålts; att af de å debetsidan upptagna vidlarna, den för den 28 November 1913 å 5550. mark och den för den 15 påföljande December å 5000 mark blifvit inlösta med medel, som utfallit å sådana Sjökaptenen Osterboms lifförsäkringar, å hvilka försäkningsbrefven af Handlanden Svanljung innehafts såsom pant och hvilka medel förty alls icke hörde till konkursboet; att, samtliga dessa vexlar förfallit till betalning och inbetaläts till uppektive bönder på sina förfallodagar, hvilka utom för enden å 5000 mark inträffat före konkursens början att icke styrkt voreatt de af Sjökaptensenkan Ombom uppterade vexlarna utgjort omsätt1555
ningar å de i redovisningen upptagna vexlarna; samt att konkurskast dessutom intet hade att skaffa med de förbindelser, uti hvilka Sjökaptensenkan Öhrbom, som hade boskillnad och egde enskild förmögenhet, såsom enka hade ingått; och har Handlanden Svanljung förty, under framhållande att det icke ens pastälts, att han skulle i något afseende öfverskridit det till honom lämnade uppdraget eller sin fullmakt, motsagt käromålet såsom i allo obefogadt I anledning af svaromålet hafva Vicehäradshöfdingen Holmström och Hofrättsauskultanten Suoma bestridt, att Handlanden Svanljung skulle säsom pant för sina eventuella framtida verolfördringar innehaft de af honom omnämnda liförsäkringsbrefven, hvilket framginge jämväl däraf, att Handlanden Svanljung, som vid inställelsedagen uti nämnda konkurs den 18 April 1914 bevakat eneventull fordran uti konkurskost högst 50,000 mark, icke ens antydt att han för de uti redovisningen upptagna växlarna skulle innehaft pant eller säkerhet, därur fordran kunnat utgå. Sedan Sjökaptensenkan Ohrbom blifvit i saken hörd samt parterna å ömse sidor tagit i anspråk ersättning för sina umgälder å rättegången, har Rådstufvurätten uti utslag den 15 Oktober 1915 yttrat sig; och enär Handlanden Svanljung i sagda, den 16 Januari 1914 dagtecknade slutredovisning, hvilken Svanljung, som stått i afförsförhållanse till Sjökaptenen Eerbom samt först med stöd af honom gifvet uppdrag omhänderhaft expeditionen för Sjökaptenen Ohrbom tillhöriga ängaren Westkusten och därefter af sjökaptensenkan Ehrbom ombetrotts med och åtagit sig utredningen af nämnda angåres haveri och i sammanhang därmed stående afförer, öfver sina mellanhafvanden ej mindre med Sjökaptenen Chrboin för dennes ängare West1556
kusten än äfven efter Sjökaptenen Chrboms död med den sistbemäldes rättsinnehafvare beträffande af honom för desse efter sagda ängares haveri uppburna och utbetalade medel till Sjökaptensenkan Ohrbom afgifvit, å debetsidan för den 15 December 1913 sasom af honom sagda dag inlöst upptagit en af honom utställd och af Sjökaptenen Ehrbom ocopterad samt i Hasa Aktie Bank dispositerad ovelaf den 15 Oktober 1913, lydande å femtusen mark, ehuru sagda växel utredts hafva förfallit till betalning först den 15 Februari 1914 och hafva blifvit inlöst den 16 sistsagda månad och således efter såväl dagen för förenämnda redovisnings ägsta tande som och efter det Sjökapten nen Omboms bo blifvit upplåtet till konkurs den 31 Januari 1914. enär Handlanden Svanljung vidare och betsidan i samma redovisning åsom af honom å nedannämnda dagar inlösta infört följande sexlar: den 25 Oktober 1913 en af Handlanden Svanljung utställd, af Sjökap tenen Öfverbom äppterad, i Wasa Aktie1557 Bank disposonerad och sistsagda dag till betalning förfallen växel å sjutusen trehundra mark sjuttionio penni, den 29 Oktober 1913 en af Handanden Svanljung utställd, af Sjölap tenen Öterbom uppterad, i Wasa AktieBank fiskonterad och sistnämnda dag till betalning förfallen vexel å niohundra mark, den 10 November 1913 en af Handlanden Svanljung utställd af Sjökaptenen Ombom accoperad, i Härå Aflie Bank disposonerad och sistsagda dag till betalning förfallen vard å åttahundra mark, den 20. November 1913 en af Handlanden Svenljung utställd, af Sjökaptenen Chrbom deppterad, i Nykarleby Aktidande diskonterad och sistberörda dag till betalning förfallen vad å fyratusen mark, den 28 November 1913 en af Andlanden Svanljung utstället, af Sjökaptenen Ehrbom uppterad, i WasaAktie Bank disponterad och sistsagda dag till betalning förfallen er
del å femtusen femhundrafemtio mark och ytterligare den 28 November 1913. en af Handlanden Svanljung utställd, af Sjökaptenen Ombom accoperad, i släsa Aktie Bank disposataad och sistsagda dag till betalning förfallen växd å sjuhundra mark, utan att Handlanden Svanljung å motsvarande dagar på redovisningens kreditrida upptagit följande vexlar: en af Handlanden Svanljung utställd, af Sjökaptensenkan Ohrbom areptörad och den 25 Oktober 1913 i Wasa Aktie Bank disponerad vexd å sextusen trehundra mark, hvilken växel den 25 Januari 1914 förfallit till betalning och den 26 i sistsagda månad blifvit inlöst, en af Handlanden Svanljung utställd, af Sjökaptensenkan Efvebom concepterad och den 29 Oktober 1913 i Wara Aktie Bank, dislonterad varet å niohundra mark, hvilken den 28 Januari 1914 förfallit till betalning och sistsagda dag blifvit inlöst, en af Handlanden Sanning utställd, af Sjökaptensenkan Ohilon uppted och den 10 November 1913 i Nära Aktie Bank, disposkonterad ovel å åttahundra mark, hvilken den 10 Februari 1914 förfallit till betalning och sistnämnda dag blifvit inlöst, en af Handlanden Svanljung utställd, af Sjökaptensenkan Abram oeapterad den 20 November 1915 i Nykarleby Aktiebarn disposerad verol å fyratusen mark, hvilken den 20 Februari 1914 förfallit till betalning och sistberörda dag blifvit inlöst, en af Handlanden Svanljung utställd, af Isökaptensenkan Ehrbom uppterad och den 28 November i Wasa tatie Bank deskonterad vexel å femtusen femhundrafemtio mark, hvilken den 28 Februari 1914 förfallit till betalning och sistnämnda dag blifvit inlöst, och en af Sandlanden Svanljung utställd af Sjökaptensenkan Ombom ocopterad och den 28 November 1913 i Wasa Aktie Bank distonterad vexel å sjuhundra mark, hvilken den 28 Februari 1914 förfallit till betalning och sistsagda dag 1558
blifvit inlöst; enär Sjökaptensenkan Öterbom uppgifvit sig hafva till Handlanden Svanljung öfverlämnat sex af henne ocopterade vexlar för att användas till omsättning af nyss uppräknade sex å debetsidän uti ifrågavarande redovisning upptagna af Sjukaptenen Ohrbom äeeepterade varlar samt Handlanden Svanjung icke kunnat visa, att han med Sjökaptensenkan Okrbom haft några enskilda affärer, hvilka kunnat ligga till grund för berörda, af Sjökaptensenkan. Ohrbom ocopterade varlar, de där disponterats i samma banker och å samma dagar, som motsvarande å ifrågavarande debetsida upptagna växlar förfallit till betalning, äfvensom sistberörda vidlar i de flesta fall lydt å samma belopp, som motsvarande af Jokaptensenkan Ohrbom uppterade vidlar; och enär således full utredning måste anses vara förebragt därom, att berörda sex af Sjökaptensenkan Ohrbom uppterade valar blifvit af Handlanden Svanljung använda till omsättning af nyss uppräknade sex af Sjökaptenen Ombom exSeptemberade växlar och nämnda af Sjökaptensenkan Ehrbom ocopterade växlar alltså bort å ifrågavarande redovisnings breditsida införas; fördenskull och då Handlanden Svanljung icke kunnat styrka riktigheten af sina uppgifter därom, att Sjökaptonen Chibom i lifstiden till honom öfverlämnat å Chiboms lif utfärda de lifförsäkringsbref såsom pant till säkerhet för ifrågavarande af Svanljung utställda och af Sjökaptenen Ehrbom äverfterade vexlar, och att dersa lifförsäkringsbrefs belopp af Svanljung användts till inlösande af sagda vexlar, har Rådstufvurätten förklarat att ifrågavarande redovisning borde sålunda rättas att från dess debetsida affardes förenämnda under den 15 December 1913 upptagna post å femtusen mark och å dess preditsida uppfördes beloppen af förberörda, af Sjökaptensenkan Chr1559
bom åecepterade växlar eller således för den 25 Oktober 1913 sextusen trehundra mark, för den 29 Oktober 1913 niohundra mark, för den 10 November 1913 åttahundra mark, för den 20 November 1913 fyratusen mark, för den 28. Fevember 1913 femtusen femhundrafemtio mark och ytterligare för sistnämnda dag sjuhundra mark, samt slutsåldot i redovisningen upptaget till ett belopp af niohundrafyratioen mark sextiofem penni Handlanden Svanljung tillgodo andrades till det af Vicehäradshöfdingen Holmström och Hofrättsauskultanten Suoma fordrade beloppet adertontusen trehundraåtta mark trettiofem penni, rätteligen tjugutvåtusen tuhundraåtta mark trettiofem penni, Handlanden Svanljung till last. I följd häraf har Rådstufvurätten å lagt Handlanden Svanljung att till Sjokaptenen Ohrboms konkursbo emot hvitto utbetala det fordrade guldobeloppet adertontusen trehundraåtta mark trettiofem penni, rätteligen tjugutvätusen trehundraåtta mark trettiofem penni, jämte därå från dagen för redovisningens afslutande den 16. Januari 1914 upplupen och intill tison för skeende full likvid löpande fem procents ränta; hvarutom Handlanden Svanljung skyldigkänts att errätta Sjökaptenen Abrahams konkursso dess kostnader å rättegången med ettusen femhundrafemtio mark Höfätten under hvars pröfning Vicehäradshöfdingen Holmström och Handlanden Svanlund å ömse sidor i vadeväg dragit målet, har medels dom den 11 Augusti 1916 gillat Rådstufvurättens ofvanberörda i målet den 29 Maj 1914 afsagda beslut samt beträffande själfva saken låtet vid Rådstufvurättens slutliga utslag i öfrigt bero förutom att enär föchäradshöfdingen Holmström och Hofrättsauskultanten Suoma yrkat Handlanden Svanljungs förpliktande att till Sjökaptenen Enboms konkursbo återbära den i af dem anmärkta afseende rättade re1560
dovisningens slutsaldo, hvilket rätteligen uppgick till tjugutvåtusen trehundraåtta mark trettiofem penni Handlanden Svanljung ålades att till bonkursboet emot kvitto utbetala nästnämnda belopp jämte ränta. Uti Hofrättens dom har Handlanden Svanljung anhållit om ändring medels deduktion, den Vicehäradshöfdingen Holmström bemött. Kejserliga Senaten finner skäl ej forikomma till ändring i Hofrättens dom. Handlanden Svanljung ålägges att till Vicehäradshöfdingen Holmström i ersättning för hans i Sonaten för målet hafda kostnader utgifva etthundratio mark. Ort alle, som vederbör till efterrättelse länderKejserliga Senaten för Finland Alfred Liuksiala. R. Anneberg Alfred Liuksiala. R. Annberg A. J. Huuttunen. Samuli Koski. B. F. hälle Den 5. December 1916. Kejserliga Senatensför Finland dom uti ett, på medsatt uvisions skilling från Kejserlige Åbo Hofrätt inkommet mål angående eganderätt till lösegendom emellan Lägenhetsinnehafvarene Arthur Markelin, Johan Eklund Karl Waselius och Herman Wasa lius alla från Dickursby by af Helsinge socken, gemensamt sökande, samt sysslomännen i Arrendatorn Agdo Adams från Weckjärvi by i Borgå socken, konkursso Kamreraren Ossian Linderos och Poliskonsta refne Axel Edvard Lindqvist hvar dera från Borgå stad, tillstädeskomne, äfvensom Adolf Adamsson teblifven, svarande: Silfven uti fastitiedenartementet den 5. December 1916 Kejserliga senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem såvidt nu är i fråga, inhämtat följande: Efter stämning å Arthur Markelin och hans förenämnda medparter samt föde: A. L. B. S. A. R. G. K. 1561 No 2464 Säg. 321. R. D. 1916
Addo Advers hafva Kämreraren Linderos och Axel Edvard Lindqvist vid Häradsrätten i Borgå och Bergnäs jocknars tingslag anfört, att Äddo iddens enligt ett den 12. Oktober 1910 upprättadt arrendekontrakt af Friherrinnan Helena von Tröil och Kaptens hustrun Alex Lindberg från den 1. därpåföljande November å arrende öfvertagit Domargård frälseäteri i Weckjärvi by, samt att Adams härvid tillhandlat sig särskilda å lägenheten befintliga kreatur och jordbruksredskap åfvensom spanmål och inbergad gröda för ett pris, som skulle årättas sagda egendom af en för sådant ändamål till att nämnd och för hvars betalning Arthur Markelin, Johan Eklund samt Karl och Herman Waselius medels en den 24 i sistnämnda månad upprät tad skrift iklädt sig borgen, såsom för egen skuld. Efter det Ädde Anders se dermera den 7. Mars 1914 afträdt sitt ba till konkurs samt en del af före nämnda utaf Ädde Äldens öfvertagna lingendom, hvars uprekallade värde 1143 mark 85. penni emellertid blifvit af Arthur Markelin, Johan Eklund samt Karl och Herman Waselius såsom borgesmän till Friherrinnan von Fredoch Place Lindberg erlagdt den 29. därpåföljande April försälts å offentsig auktion för ett pris af 5,1817 mark 10 penni, hafva Kamreraren Linderosoch Axel Edvard Lindqvist ansett att omordade egendom, ehuru densamna icke blifvit upptagen i förteckningen öfver sagda konkursbor tillgångar, varit konkurskast tillhörige angende hvartill och då Arthur Markelin jämte hans ofvanuppräknade nedharter yrkat, att sagda till konkursboet influtna köpeskilling 5187 mark 80 penni måtte till dem utgifvas på den grund att de nödgats till Friherrinnan ven Karl och Nicco Lindberg inbetala värdet af den utaf Åboe tadens öfvertagna föregendomen, haf va Kämreraren Linderos och Axel Edvard Lindqvist i sin förberörda egenskap anhållit, att berörda köpeskilling måtte förklaras tillhöra Ådde 1662
Adams konkursboIsaken hörde hafva Arthur Harkelin och hans medparter förne kat att förenämnda af Ädde Adams vid tillträdet till Domaraård lägenhet öfverstagna lösegendom skulle genom köp öfvergått i Adami jag samt påstått, att enligt berörda kon trakt af den 12 Oktober 1910 sagda i gendom endast förhvets åt Adams och att nämnda af Arthur Markelin och hans medparter afgifna borgenärken. delse endast afsåg att erbjuda säkerhet för det i Ädde Anders besittning öfverlämnade lösörets värde, hvarför och då sagda egendom sålunda icke tillhört Adolfs konkursko Arthur Markelin och hans medparter, hvilka genom erläggandet af nämnda borges förbindelses innehåll blifvit egare till saada lösegendom, emotrell käromålets förkastande samt ersättning för rättegångskostnaden. Jämväl Ädda Äldens har, öfver käromålet hörd, framhållit att han besuttit ifrågavarande lösegendom 1563 på grund af hvresaftal. Häradsrätten har medels den 16. September 1915 afkunnadt utslag ansett, att eganderätten till ifrågakomna lösegendom genom det emellan Frihyvinnan von Joel och Alex Lind berg å ena samt Arrendatorn Ädde Ädens å den andra sidan den 12. Oktober 1910. upprättade kontraktet öfvergått å tede i tidens samt att sagda egenSom sålunda tillhörde Ädde Anders konkursmassa, hvarjämte Arthur Marke lin och hans midparter i anseende till saken beskaffenhet själfva sin ro vidkännas sina i saken hafda kostnader Hofrätten, under hvars pröfning Arthur Markelin och hans medparter i vadväg dragit målet, har genom den 21. Augusti 1916. gifven dom låtit vid Häradsrättens utslag bero samt ålagt Arthur, Markelin och dennes medparter att med nettes mark er rätta Kamreraren Linderoi och Axel Edvard Lindqvist deras kostnader. Hofrätten
Uti Hofrättens dom hafva Arthur Markelin och hans medparter anhållit om ändring medels deduktion den Kamrerarene Linderos och Axel Edvard Lindqvist bemöll Kejserliga Senaten Finner skäl icke förekomma till ändring i Hofrättens domArthur Markelin och hans medförter åläggas att till Kamreraren Linderos och Axel Edvard Lindqvist i ersättning för deras i Senaten för målet hafda kostnader utgifva sjuttio mark Det alle, som vederbör, till efterrättelse länder Kejserliga Senaten för Finland: Alped Liuksiala. H. Amberg Alfred Kiukkala. H. Amberg A. J. L. Lillf Werkala. Sammi KaskiA. T. Brun Kala. Samuli Kaski. Uno Strömsten Joulukuun 5. päivänä 1916. gissa asuvan Urakoitsijan Johan Fredrik Ervastin konkurssipesän toimitsijamies Varatuomari Iidari Tervonen, samasta kaupungista, on hakijana ja Torkion kaupungin Rahatoimikamari tulematta jääneenä vastaajana: Annettu Oikeusosastossa Joulukuun 5. päivänä 1916. Keisarillinen Senaatti on itselleen seuraavat tiedot: Johan Fredrik Ervastin Oulun kuupungin Raastuvanoikeudessa vireillä ollessa konkurssissa oli Tornion kaupungin Rahatoimikamari vahonut muun muassa erinäisistä Rahatoimikamarin toimituttamista korjaustöisä Ervasten Tornion kaupungissa urakalLäsnä: W. A. J. B. R. H. K.t. /5.0. S. No 2468. Pag. 94. R. D. tuomio nostorahalla Keisarillisesta Waasan Hovioikeudesta tulleessa, konkurssissa valvotun saatavan vahvistamista koskevassa jutussa, jossa Oulun kaupunesittelyttänyt jutun kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut 1916. Keisarillisen Suomen Senaatin
la rakentamalla kansakoulutalolla laskun mukaan yhteensä 475. markkaa 41. penniä, mutta kun valvontaa vastaan oli tehty muistutuksia, oli Raastuvanoikeus Huhtikuun 14. päivänä 1913. antamassaan konkurssituomiossa jättänyt mainitun saatavan riippmaksi eri oikeudenkäynnistä sittemmin on Törmion kaupungin Rahatoimikamari Varatuomari Teroselle, hänen edellämainitussa toinessaan toimitetun haasteen nojalla samassa Raastuvanoikeudessa lausunut, että Johan Fredrik Ervast oli Heinäkuun 27. päivänä 1909. tehdyllä urakkavälikirjalla siinä tarkemmin mainituin ehdoin ottanut rakantaaksensa Syyskuun 1. päiväksi 1910. kansakoulutalon tontille No 21. Pörnien kaupungin 4. nuessä kaupunginosassa, mutta että koulutalolla Elokuun 31. päivänä 1910. toimitetussa lopputarkastuksessa työ oli huomattu vaillinaiseksi, minkä vuoksi Rahatoimikamarin oli täytynyt muun muassa korjauttaa huoneiden lattioita sekä toimittaa niiden ynnä ullakon hermannon täyttet uusituiksi sekä maksaa kaikista korjaustöistä yhteensä Johan Fredrik Ericastin konkurssissa valvottu edellämainittu rahamäärä; ja koska urakkavälikirjan 12. kohdan mukaan urakoitsijan tuli kahden vuoden aikana, lukien siitä kun rakennus oli tarkastettu ja hyväksytty. vastata työn kelvollisuudesta ja korja ta kaikki ne puutteellisuudet, jotka todistettavasti johtuivat sopimattomista työaineista tahi huolimattomasta työstä, uhalla että, jos hän sen laimintäisi, rakennuttaja saisi korjauttaa, viat hänen kustannuksellaan, ja Rapatoimikamari niinmuodoin oli oikeutettu saamaan Johan Fredrik Ervastilta korvauksen edellämainittuihin korjaustöihin menneistä kustannuksista, on Ruhatoimikamari vaatinut, että puheenalainen saatava määrättäisiin Johan Fredrik Ervastin konkurssipesästä maksettavaksi. Varatuomari Arvosen vastustettua karnettu on Raastuvanoikeus, jossa asian1565