Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
ehdolla, muun muassa, että sovitusta vuokramaksusta, josta osa eli suoritet tava kolmannelle henkilölle tälle luhvänä eläkkeenä ja loput 9000 markkaa maanomistajalle, oli maksettuna viimeksimainitulle etukäleen puolivuosittain kunkin Touko ja Marraskuun 1 päivänä 4500 markkaa, uhalla Että, ellei maksua määräpäiniminitettäisi, vuokrasopimus pidettäusiin rikattuna ja Henrik Viktor Järvisen den kahdessa kuukaudessa muutettuna pois tilalla; sekä että Alfred Anttilan estolla saatua sanotun tilan omuksen huuttila ja Järvinen olivat Huhtikuun 20 päivänä 1905 pävätyllä, puheenalaiseen vuokrasopimukseen tehdyllä lisuspösellä pysyttäneet vuokrakirjan määrä ykset voimassaan muuten, paitsi että koska Henrik Viktor Jännin oli Alfred Muuttilalle luovuttanut muutamia tilaan kuuluna viljelysalueita, Jämsen suoritettava vuokramaksi olennettiin 8000 markaksi, joka, kun edellä mainitun eläkkeen suoritus oli lakun nut, oli maksettava Nuuttilalle pielivuosittain kysymyksessä olevan vuokrakiron määräämiässä järjestyksessä, ja kun Henrik Viktor Järvinen eli jättänyt suoettamatta Toukokuun 1 päivänä 1913 makultavaksi langenneestä vuokrairastä 2740 markkaa 30 penniä eikä ollut suoottanut mitään seuranneen Marraskuun 1 päivänä erääntyneestä maknesta sekä vuokrasopimus siis oli katsottava rikotuksi ja Järvinen vihdli seksi kahden kuukauden kuluttua maksun laiminlyömisestä muuttamaan tilalta, on Alfred Muuttila vaatinut Henrik Viktor Järristä velvoitettavaksi huuttilan alapaaseen hallintaan jättä mään puheena oleva tila, minkä ehuuAlfred Muuttila on anonut konausta oikeudenkäyntikuluistaan Jutussa kuulustettuna on Henrik Vikta Järvinen vastustanut kannetta Kihlakunnanoikeus on Heinäkuun 1 päivänä 1914 julistamallaan päätökEellä siinä mainituilla perusteilla lyljännyt Alfred Muuttilan jutussa oja man kanteen Henoikeus, jonka tutkittavaksi Al1295
hed Nuuttila oli vetoamalla saattanut jutun on Joulukuun 2 päivänä 1915 antamallaan tuomiolla ratkaissut sen; ja koska Henrik Viktor Järvinen oli laimin lyönyt kysymyksenalaisessa vuokrasopimuksessa määrättyinä päivinä suorittaa osan Toukokuun 1 päivänä 1913 maksettavasta vuokraerästä ja seuranneen Marraskuun 1 päivänä erääntyneen vuokramaksiin kokonaisuudessaan sekä vuokrasopimuksen siis, vuokrakirjassa ja sen lisäyskirjassa olevien määräysten mukaan, oli katsottava tulleen rikotuksi ja Järvinen niin ollen oli ollut veliittinen kahden kuukauden kuluttua maksun laiminlyömisestä lukien muuttamaan puheena olevalta tilalta pois, sentähden ja kun se seikka, ettei Alfred Nuittila ollut hyväkseen käyttänyt hänelle Henrik Viktor Jörvi sen laiminlyömisestä aikanaan suorittaa aikaisemmin maksettaviksi langennesta vuokraeria ilmaantunut ta ochetta vaatia Järvistä häadetta väksi tilalta, ei saattanut tehdä miku1296 SS 2. sopimuksen kerrottua määräystä m. lättömäksi, on Hovioikeus, kumoten Kihlakunnanoikeuden päätöksen, velvottanut Henrik Viktor Järvisen luovuttamaan kysymyksessä olevan tilan Alfred Nuut tilan vapaaseen hallintaan kuin myös kahdellasadalla viidelläkymmenellä markalla korvaamaan Kuuttilan asian takia Kihlakunnanoikeudessa kärsimät oikeudenkäyntikulut Hovioikeuden tuomioon on Henrik Ektor Järvinen anonut muutosta perustelemalla, johon Alfred Nuuttila on vastannut Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja koska Alfred Ruuttilan ja Henrik Viktor Järvisen välillä puheenalaisesta tilasta päätettyyn vuokrasopimukseen, joka on tehty Hän tikuun 20 päivänä 1905 eli siis sen jälken kuin Kesäkuun 19 päivänä 1902 maanvuokrasta maalla annettu laki tuli noudatettavaksi, on sovittetta va vastamainittua lakia ja tämän lain 43 SS:n mukaan sopimuksen kautta ei saa määrätä vuokraoikeutta me
netettäväksi vuokran maksamatta jättämisen tähden, harkitsee Keisarillinen Senaatti oikeaksi, kumuten Hovioikeuden tuomion, jättää asian sen loppiipäätöksen varaan, johon Kihlakunnanoikeus on jutussa johtunut. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot"Keisarillinen Suomen Senaatti: Walter Andersin. Johannes Pesonen. Walter Andersin. Johannes Pesonen. K. R. Helanen. K. Auer. K. R. Helanen. K. Auer. 297 No 2180. Pag 187. R. D. 1916. R. D. Asian och samman Marraskuun 6 päivänä 1916. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa velkomisjutussa, jossa Kartanoniemistaja, Varatuomari Jost Wilhelm Hugo von Qvanten, Mäntsälän pitäjän Nummisten kylästä, on hakijana sekä Helsingin kaupungissa asuva Kauppias Jaakko Hietikko tulematta jäännönä vastaajana Annettu Oikeuserastossa Marraskuun 6 päivänä 1916. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä saanut seuraavat tiedot: Varatuomari von Zvantenille Helmikuun 20. päivänä 1913 toimitetun haasteen nojalla on Kauppias Hietikko Mantialan ja Pukkilan pitäjien käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa vaatinut vore tvantenia velvoitettavaksi suorittamaan Hietikolle tämän Järätuomari von Zvantenille Maaliskuun 21 päivänä 1912. rautateitse lähettämistä 6691. kilosta rukiinokkia laskun mukaan 434 markkaa 91 penniä korkoineen; Läsnä: A. A. C. R.A. K.S. R
minkä ohessa Kauppias Hietikko on monut korvausta oikeudenkäyntikuluisKihlakunnanoikeus, jonne Varatuoma taan. ri von Qvanten oli jäänyt saapumatta on Maaliskuun 11. päivänä 1913 julesta mallaan yksipuolisella tuomiella, koska Kauppias Hietikon vaatimus jutussa esitetyllä selvityksellä oli todistettu eikä venEvanten vaikka hän haasteella oli vaati nuksesta saanut tiedon, ollut saapunut Oikeuteen kannetta kieltämään, velvoittanut Varatuomari von Levantenin, kuitin saadessaan, maksamaan Kauppias Hietikolle vaaditut neljäsataa kolmekymmentäneljä markkaa yhdeksänkymmen täyksi penniä viiden prosentin vuotuisine korkoineen, lukien haastepäivästä Helmikuun 20. päivästä 1913, kunnes täyei maksu toimitettiin, kuin myös seitsemälläkymmenelläviidellä markalla korvaamaan Hietikon oikeudenkäyntikulut. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Sara tuomari von Qvanten oli vetoamalla raattanut jutun, on Huhtikuun 19 päivänä 1916 antamallaan tuomjalla jättä nyt asian Kihlakunnanoikeuden tuomion varaan sekä velvoittanut von Vantinen suorittamaan. Kauppias tietikolle maksut, yksitoista markkaa kolmekymmentä penniä, hänen kappakestaan Hovioikeuden tuomiota. Hovioikeuden tuomioon on Taratuomari von Qvantin anonut muutosta. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja koska "aratuomari ven Franten Hovioikeudessa on väittänyt Kauppias Hietikon hänelle toimitta mien hännen olleen mädäntynsitä ja tarkoituksensa kelväämättömia sekä sitä näyttääkseen ostakirjelmänsä oheen hiltäneet erinäisiä kirjallisia todistuksia, myytäin samalla tilaisuulla valalla. kuulla todistusten antaia sentähden, ja kun ei tätä voida kohtuudella kieltää Karatuomari von Qvantenilta, harkitsee Keisarillinen Senaatti oikeaksi kumota Hovioikeuden tuomion ja Kihlakunnanoikeuden päätöksen sekä velauttaajutan Kihlakunnanoikeuteen, jonka tu1298
lee ilmoitettaessa ottaa se uudelleen käsiteltäväksien ja siinä laillisesti menetellä Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti: Eric Savikoski Albed Luksiala. Eric Savikoski Albed Luksiala. B. Anneberg Sameli Koski. A. J. Huurunen Oman Sihannan Den 6 November 1916. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatta sessions skillingar från Kejserliga Wasa Hofrätt inkommit fordringsmål emellan Bankkontorsföreståndaren Georg Savander, från Nikolaistad, i egenskap af syssloman uti Nykarleby Aktulanks konkursso, å ena äfvensom Handlanden Gustaf Svanljung, från samma stad och Handlanden Gustaf Söderström från Borgå stad, samt Possessionaten Johan Herrgård, från Ilmola socken gemensamt på den andra utan ömsom sökande och svarande: Gifven i Justitiedepartementet den 6 November 1916 Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem inhämtat följande: Efter Handlanden Svanljung ägan gen stämning har Bankkontorsförestån daren Savander i sin förenämnda genskap vid Rådstufvurätten Nikolai stad anfört, att Svanljung jemte Handlanden Söderström och Posserienaten Herr gård medelst borgeskrift, som daterats Rån. T. S. 1. f. B. 4. — 1. 36. — 3. SiSS. G. 1299 P. 55 R. S. 1916. No 2187. 70 SS: 2.
den 9 April 1913, men i verkligheten till kommit i Oktober samma år, iklädt sig sohdanisk proprie löftesmannaansvarig het för ett lån å 4000 mark, som af Nykarleby Aktiebank emot skuldsedel af den 18 Oktober 1913 beviljats Bankkontorssaståndaren Elis Oskar Söderström; och då lånet sedermera icke blifvit guldet, har Bank kontorsföreståndaren Parander yrkat, att Handlanden Svanljung måtte åläggas att till Nykarleby Aktulankskonheimo utbetala sagda belopp jämte sex procents ränta från nästnämnda dag "saken hörd har Handlanden Svanljung påstått, att den af honom jämte Handlanden Söderström och Possessionaten Herrgård ingångna lagen icke afsett förberörda lån utan ett kassakreditio lån å 4000 mark, som Bankkontors föreståndaren Söderström äpnat uppta ga i Nykarleby Aktulank, hvarför Franljung yrkat käromålets förkastande. Sedan Handlanden Söderström och Possessionaten Herrgård, hvilka tagit sig talan i saken, förenat sig om Handlanden Svanlings svaromål, har Rådstufmerätten, hvarest sakegarene å ömse sidor anhållit om ersättning för sina kostna der å rättegången medelst den 26 Mars 1915 afkunnadt utslag afgjort målet; och alldenstund Handlanden Svanljung enligt ifrågavarande borgesförbindelse iklädt sig ansvarighet för ett af Nykarleby Ak tillank Bank Bankkontorsföreståndaren Södertröm beviljadt kassakreditirlån å 4000 mark, men det Bankkontorsföreståndaren Söderström beviljade lån, hvars gäldande af Handlanden Svanljung å lankens vägnar påyrkats, icke var ett sådant lån, förren skull och då Bank kontorsföreståndaren Tuvunder icke styrkt, ett borgesförbindelsen af Svanljung in gåtts för sistberörda län, har Rådstuf verätten förkastat käromålet samt ålagt Bankkontorsföreståndaren Sarander att med etthundraåttie mark godtgöra Handlanden Svanljung kostnaderna å rättegången. Hefrätten, under hvars pröfning Bankkontorsföreståndaren Sökander i vadeväg dragit målet, har medelst den 30. December 1915 däri gifven dem lå1300 20 R. D.
tit vid Rådstufvurättens utslag bro öfrigt utom att Nykarleby Aktielanks kenkurola i anseende till sakens beskaffen het befriades från skyldigheten att ersätta Handlanden Svanljung kostna denna å rättegången vid Rådstufvu rätten Uti Hofrättens dom hafva såväl Bankkontorsföreståndaren Savander som Handlanden Svanljung, jämte hans med parter anhållit om ändring, hvarefter de lemätt hvarandras ändrings ansökningar. Kejserliga Senaten har tagit detta mål i öfvervägande, och jämte det Senaten icke ingår i pröfning af hvad Handlanden Söderström och Possessionaten Herrgård härstädes anfört till vinnande af ändring i Hofrättens dem, enär Söderström och Herr gård nöjts med Rådstufvurättens utslag, finner Kejserliga Senaten hvad beträffar Bankkontorsföre vån daren Söranilers och Handlanden Svanljungs talan, skäl ej förekom ma till ändring i sagda den. Det Tihl Ylösen alle, som nederbör, till efterrättelse länder Kejserliga Senaten för Finland: tnio Tuorikoski. Alped Luksiala. Eino Lovikoski Alfred Lillksiala. B. Anneberg Samuli Koski. A W. Aillmarain 1301 M. 2.
No 2188. Pag. 179. R. D. 1916. 20 SS: 2. Den 6 November 1916. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatt revisionsskilling från Kejserlige Wasa Hofrätt inkommet fordringsmål emellan i Nikolaistad inregistrerade Aktiebolaget Metvikens Ängsag, sökande, samt i Nykarleby stad hemortssrätt egande Nykarleby Aktiebanks konkursbo, svarande: Gifveni Justetiedepartementet den 6 November 1916. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt numera är i fråga, inhämtat följande: På Aktiebolaget Metvikens Ängsåg ågången stämning har å Nykarleby Aktiebanks konkursbos vägnar vid Rådstufvurätten i Nikolaistad anförts, att aktiebolaget af Nykarleby Aktiebank erhållit tvenne lån, det ena å 2000 och det andra å 1000 mark, hvilka senast blifvit förnyade genom en skuldsedel och ett kassakreditukontrakt af den 20 Oktober 1913; och har å konG. F. S. A. L. B. t. Å. R.S. K. F. G.
kursboets vägnar yrkats, att aktiebolaget måtte skyldigkännas att till konkursboet utgifva lånebeloppen 21000 och 10000 mark jämte sex procents ränta å desamma, räknadt från den 20 Oktober 1913, efter afdrag af den 7 Maj 1914 af Handlanden Gustaf Svanljung såsom löftesman för berörda lån guldna 1871 mark 32 penni å förstnämnda lån och 2217 mark 88 penni å lånet på 10000 mark. A Metvikens Ängsågs Aktiebolags vägnar har genmälts, att Handlanden Svanljung uti ett af konkursboet vid Rådstufvurätten i Nikolaistad emot honom i hans egenskap af löftesman för ifrågavarande lån, anhängiggjordt fordringsmål yrkat att får emot sin skuld kvitta tvenne af Svanljung i konkursen bevakade fordringar, sammanlagdt 25933 mark 80 penni, hvarigenom lånen borde anses guldna, samt att i hvarje fall aktiebolagets skuld till konkursboet borde minskas med den dividend, som från konkursboet utfölle å Handlanden Spanljungs ifrågavarande fordran; och har å aktiebolagets vägnar förty, enär den af konkursboet emot Handlanden Svanljung utförda rättegången ännu icke slutligen afgjorts samt nu ifrågavarande mål mäste anses vara af den. sammas utgång beroende, yrkats att konkursboets talan antingen måtte sasom obefogad förkastas eller lämnas beroende på utgången af den emot Handlanden Svanljung anhängiga rättegången. Rådstufvurätten, hvarest å Nykarleby Aktiebanks konkursbos vägnar anhållan gjorts om ersättning för boets umgälder å rättegången, har medelst den 5 November 1915 afkunnadt utslag sig yttrat; och enär hvarken den omständigheten, att konkursboet tidigare i ett mot, bland andra, Handlanden Svanljung anhängiggjordt mål yrkat Svanljungs åläggande att såsom löftesman för ifrågavarande tvenne lån utbetala de återstående beloppen af dessa, ej heller det förhållande, att Handlanden Svanljung i 1303 SS. 2.
sistnämnda mål emot konkursboets kraf framställt kvittningsanspråk, utgjorde laga hinder för konkursboet att af aktiebolaget såsom gäldenär utsöka samma belopp, hvilka konkursboet i nyssberörda rättegång affordrat Handlanden Svanljung, för den skull och dånyssnämnda kvittnings anspråk af Handlanden Svanljung framställts å hans egna och icke å aktiebolagets vägnar, har Rådstufverätten ålagt aktiebola. get att emot återbekommande af förenämnda skuldförbindelser kvitterade till konkursboet utbetala tjuguettusen mark jämte sex procents ränta från den 20 Oktober 1913 med afdrag af den 7 Maj 1914 guldna tretusen åttahundra sjuttioen mark trettiotvå penni äfvensom tiotusen mark med enahanda rät ta från den 20 Oktober 1913 efter afdrag af den 7 Maj 1914 erlagda tvåtusen två hundrasjutton mark åttioåtta pennen hvarutom aktiebolaget känts skyldigt att med etthundratio mark ersätta konkursbot kostnaderna å rättegångerne St. Amberg Hofrätten, under hvars pröfning AbSamuli Koski. tiebolaget Metvikens Ängsåg i väderäg dragit målet, har medels den 19 April 1916 gifven dom, såvidt numera är i fråga, låtit vid Rädstufvurättens utslag bero sålunda likväl att enär kassakre. litivkontraktet å tiotusen mark enligt aftalet finge begagnas först den 24 Oktober 1913, räntan på nästnämnda belopp skulle räknas från sistsagda dag. Uti Hofrättens dom har Aktiebolaget Metvikens Ängsåg sökt ändring genom deduktion, som å Nykarleby Aktiebanks konkursbos vägnar bemätts. Kejserliga Senaten finner skäl ej förekomma till ändring i Hofrättens dom Aktiebolaget Metvikens Ängsåg ålägges att till Nykarleby Aktiebanks konkursbo i ersättning för dess i Senaten för målet hafda kostnader utgifva nittio mark. Pet alle, som vederbör, till efterrättelse länder. Kejserliga Senaten för Finland: tino Joonkoski Alpeo Liukkala. A. J. Brunmala Tit. Gränn 1304
Den 6 November 1916 Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatt revinonsskilling från Kejserlige tbo Hofrätt inkommet mål, angående utbekommande. af aktiotref, emellan förre Förrådsförvaltaren Axel von Rohanisen och hans hustru Iida von Rehausen, från Wiborgs stad, Enkefru Hilma Kumenius, från Esbo socken, Posessionaten Julius Aschan, från Kurmijärvi socken, Rokhålla ren Herman Aschan, från Helsingfors stad, Forstmästaren Knut Moberg och dennes hustru Ingrid Moberg, från Wånå socken, samt Affärmannen Theodor Leidenius, från Åbo stad, gemensamt sökande, äfvensom Sjöfäranden Sigurd Johannes Theodor Backman samt Kontoristerna Volfrid Hjördis Constance Bauckman och Elma Volfrid Backman. alla från Helsingfors, svaranS.S. A. B.A. - Å R  S. K. K. G. No 2189. Pag. 121. R. D. 1916. 20 SS 8. 16.
de: gifven i Justetudepar temantet den 6 November 1916. Kejserliga Senaten har låtit hans lingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt numera är ifrågainhämtat följande: Sedan Kommunalrådsenkan Emilia Eulalia Aschan, från Turos tehus stad, den 11 Januari 1912 uttidit samt efterlämnat såsom arfving gar döttrarna Lida von Rehäisen, tilma Kumenius och Kaptensenkan Elma Backman, från Tavastehus, sönerne Julius och Herman Aschan samt aflidna dottern Öfversteenkan Ellen Leidenius barn Ingrid Moberg och Theodor Liedenius, hafva Sigurds Johannes Theodor och Alfred Hjördis benstance Backman jämte för tiden omyndiga Elma Alfred Bouch mans förmyndare Possessionaten Pehr Ivar Aschan efter utverkad stämning å makarna von Rehausen, Hilma Kunnenius, Elma Backman, Julius och Herman Aschan, makarna Maberg, Theodor Leidenius och förre Sinatom Kaarlo Castrén, från Helsingfors, vid Rådstufvurätten i Tavastehus stad anfört, att Emilia Enlalia Johan medels den 156 October 1902 dagtecknadt gåfvobref åt Sigrard Johannes Theodor, Valfrid Hjördis Constance och Elma Alfred Bäckman öfverlåtit och bortgifvit trettionio aktier i bankaktiebolaget Kansallis-Osa ke-Pankki eller aktiebrefven N:ris 21/80, 10 213 - 18222, 15 872, 18873, 1981-19860, 23099, 23100 och 24608 - 24672, därvid dock förbehållande sig att under sin återstående lefnad själf så uppbära så aktterna utfallande afkomst; att aktiebrefven på grund af detta förbehåll; efter det de af Emilia EuJulia Aschan in blanco transporter terats, öfverlämnats åt Häradshöfdingen Hjalmar Sundel att för Sigend Johannes Theodor, Helsrid Hjördes Constance och Elma Helfrid Backmans räkning uppböraras och åt dem vid Emilia Enlalia Johans frånfälle utlämnas, men 306 70 R. D.
att Häradshöfdingen Sundel, sedan ej mindre att ännämnda akatt Häradshöfdingen Sundel, sedan ej mindre att ännämnda akEmilia Emalia Aschan emellerted tiof jämte deras berörde af komst blifvit ställd under förre Förrädet år rätte förklaras tillhöra Sigrid räkaren von Rehnusens förmyn då Johannes Theodor Paakman och seinnande, åtoon Rehausen öfvelse dennes förbemälda systrar än nat ifrågavarande aktiebref, samt gåfven att förre Senatorn Carhon laka Aschans död vägrat att åt hennes Theodor Backman, WilSigund Johannes Theodor Brackman med Härads Constaner Backmans Kalfrid Hädis Constance Backman och Pehr Ivar Aschan utgifva ockoch Per Ivar Aschan utgifva akte tmbufven och deras afkomst. brefven och öfverlåtet dem åt 6o I saken hörda hafva makar milia Erolalia Aschanstukkaa on vero Rehållisen, Vilma Kuno9 1 förmälan att ifrågakomna aktidbref jämte å dem efter Emilia Enlalia Aschans död utfallen afkomst vid den 19 och 20 Augustii 1912 efter henne hållet arfskifte lämnats oskiftade och anförträtts i förre Senatorn Castréns värd tills frågan om eganderätten till desamma blifvit afgjord, yrkat att von Rehausson efter Emilia Ena blefver ålagd att till Sigrund Jone af det ofvan anförda nius, Julius och Herman Aschan ligens Johannes Theodor samt makarna Moberg framhåll björdes Constance Rau det, att ifrågavarande aktiebref samt Pehr Ivar Aschan, och blefvit af Ombu Enlalla Johan Jag Johan Isohn Isohan, och blefvit af Emilia Enlalta Socken Jag Johan Isohn Isohan, och blefvit af Emilia Enlalta Socken öfverlämnade åt Sigard Johannes Theodor Backman och hans systrar eller deras förmyndare och ej heller genom att sällas i förvar hos tredje man för Sigrard Johannes Theodor Kauckmans och hans systrars räkning behörigen särskilts från Ema lia Emalia Aschans öfriga förmögenhet, utan jämte hennes andra 1307 370 3 RD
värdepapper och penningar förrarats först af Häradshöfdingen Sundel och sedermera af hennes förmyndare; hvarför och då den af Emil lia Enlalia Aschan medels förberör da gåfvobref afsedda gifvan såsom da icke blifvit fullbordad, makarna von Rehausen, Hilma Kinnenius, Julius och Herman Aschan samt makarna Moberg emotsett käromå lets förkastande. Elma Bäckman åter har med gifvit käromålet, och förre Senatore bastrén har förklarat sig villig att utlämna ifrågakomna aktiebref åt de personer, som förklarades vara egare af desamma. Efter det Elma Helfrid Barck man, som under rättegångs tiden uppnått myndig ålder, själf infunnit sig för Rätta till fullföljande af sin talan, har Råd stufverätten, hvarest makarne vaRihansson, Hilma Kumenius, Julius och Herman Aschan, makarina Moberg och Theodor Leidenius gjort umpråk på ersättning för sin rätbegångskostnad, medels den 25. Augusti 1913 afkunnadt utslag förklarat utredt, att Emilia Einlalia Johan genom gåfvobref den 15. Oktober 1902 öfverlåtit och bortgifvit omförmälda henne tillhöriga trettionio aktier åt Sigurd Johannes Theodor, Kolfrid Hjördis Constanu och Elma Helfrid Backman med villkor att Emilia Eulalia Aschan under sin lifstid finge utnjuta å aktierna utfallande dividend samt att berörda aktiebref, försedda med blanco under sement, vid gåfvotillfället öfver lämnats i Häradshöfdingen Sun dels vård, hvarför Rådstupurat ten, som ansett gåfvan genom sagda åtgärd fullbordad och det icke inverka på Sigurd Johannes Theodor, Helsrid Gärdis Constance och Elina Helfrid Backmans rätt att aktiebrefven sedermera af Häradshöfdingen Sundel öfverlämnats åt förre Förrådssörvaltaren 1308 70 R. D.
von Rehousen såsom Emilia En tunna von Rehausen och Molason Rehäisen såsom Emilia En tunna von Rehausen och Målsag lalia Aschans förmyndare, förklagrat ofvannämnda trettionio stycken aklier jämte deras afkomst sör tiden från Emilia Eulalia Aschan frånsälle tillhöra Sigvid Johannes Theodor, Helfrid Hjördis boinstane och Elma Kolfrid Bäckman samt förty ålagt förre Senatorn Castrén som för sterbhusets räkning omhåll derhade aktiebrefven, att till Syna Johannes Theodor, Helsrid Hjördis bönstaner och Elma Helfrid Karekman utgifva desamma jämte det ras afkomst från Emilia Enlaki Aschan den 11 Januari 1912 timade frånfälle. Hofrätten, under hvars pröfning makarna von Rehausen, Hilma Kiimenius, Julius och Herman Levonen makarna Moberg och Theodor Lindnius i väderäg dragit målet, har medels den 3 Mars 1916 gifven den låtit vid Rådstufvurättens utslag bero Uti Hofrättens dom hapa måtilma Kumenius, Herman och Julius Aschan samt Theodor Laidenius anhållit om ändring medels deduktion, som af Sigurd Johannes Thosor Backman och hans medparter bemälts. Köperliga Senaten finner skäl ej förekomma till ändring i Hofrät tens dom. Förre Förrädssörvaltaren von Rehållen och hans medparter åläggas utt till Sigust Johannes Theodor Parekman och dennes medparter iersättning för deras i Senaten för målet hafda kostnader utgifva sjuttio mark. Det alle, som vederbör, till efterättelse länder. Kejserliga Senaten för Finland: tauri Samikoski B. Anneberg. Alfred Luukkala. Samuli Koski. A. J. Brununen Eikije Ylönsuu 1309 70 3 R. D.
Marraskuun 6 päivänä 1916. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Wiipurin Hovioikeudesta tulleessa velkomisjutussa, jossa ovat Viipurin kaupungissa asuva Kauppiaanleski Tappu Luumi hakijana sekä Kauppias Waldemar Lindroos, samasta kaupungista, vastaajana: Annettu Oikeusosastossa Marraskuun 6 päivänä 1916. Keisarillinen Senaatti on itsellenjä esittelyttänyt asiakirjat ja niistä, mikäli vielä on kysymyksessä, saanut seuraavat tiedot: Wiipurin kaupungin. Raastuvanoi keudessa on Tappu Luumi lausunut, että Kauppias Lindroos oli välikirjalla Maaliskuun 11 päivältä 1914 vuokrannut Tappu Luumilta talosta No 3. Torkadun varrella sanotussa kaupungissa puotihuoneuston (6) kuukauden ajaksi, luettuna 1 p:västä Kesäkuuta 1914 Tammikuun 1 p: vään asti 1915" 3000 markan suuruisesta, joka kuukauden 1 päivänä 250 markalla etuhaLäsnä: F. S. - A.S - R. t. A. R.S. K. F. G. SS: 292. Pag. 73. R.D. 1916 20 R. D.