Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
Wasa Aktie Bank bemitt. Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och emedan Handlanden Sundman, som väl ifrågavarande tid varit Handelsföreningens viceord förande, i denna sin egenskap icke egt befogenhet att ingå för föreningen bindande skuldförbindelse, ty och då det ej ens påstäts, att Handlanden Sundman skulle hafva blifvit af föreningen eller dess fullmäktige bomyndigad att å föreningens vägnar godkänna ifrågavarande växel, pröfvar Kej serliga Senaten rättvist, med upphäfvande af Hofrättens dom och Rådstufvurättens utslag, förkasta Bankens i målet utförda talan Det alle som vederbör, till esterrättelse linderUppårliga Toraten för Finland: J Wahlunen B. Annberg A. V. Cullnumera Mannes Peltonen Johannes Pesonen E. Thesleff Sorg 210. R. D. 1911 Den 26 Februari 1912 Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatta revisionsskillingar från Kyserlige Åbo Hofrätt inkom met mål, angående återbärande af lösegendom, emellan Vicehäradshöfdingen Al frid Holmström och Handlan den John Lösdahl, hvardera från Åbo stad, i egenskap af sysslomän uti aflidne Handlanden Jakob Fredrik Mittlors, från staden Nåden dal, till konkurs upplåtna bo, gemensamt å ena sidan samt Studeranden Lennart Fredrik Alexander Anttler, från Lahtis stad, Kronolänsman nen Väinö Torsten Fredrik Mittler, från Asikkala socken, och Landthushållarehustrun Ellen Augusta Mattsson, från staden Mariehamn, gemen samt på den andra sidan. ömsesides sökande och till städeskomme svarande, men October: D. W. A. J. P. B.t. R. K. No 297
Handlanden Theodolf Fredrik Matttor, från Åbo stad, ublifven svarande: Sifven i Justitredepastementet den 21. Februari 1912. Korsorliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem, sävidt nu är i fråga, inhämtat följande: "Köchäradshöfdingen Holmström och Landlanden Rosdorhi hafva, så som godeman i aflidne Jakob Trärik Kittlers konkursbo, efter stämning å Studeranden Mittler, Frinolänsmannen Mittler, Ellen Angusta Mattsson och Handlanden Wittler samt i Åbo stad berätta Handlandedottern Jenny Augusta Hittter vid Rådstufvurätten där sammastädes anfört, att jämlikt len bouppteckning, som efter ja kob Fredrik Antters den 27 Janu om 1895 hadingangna, hustru Tugusta Wilhelmina Anttler förrättatden 19 derförsäljande Mars i Wuossocken, tillgångarna i bemälde makars bo uppskattats till 318, 159 mark 98 penni och skulderna till No 3,326 mark 18 penni, men att enligt den boförteckning, hvilken Jakob Fredrik Mittler varit tungen att efter sin bemälda hustru låta den 17 Juni 1897 verkställa i Åbo stad, boets tillgångar etgjort 278,462 mark 58 penni och skulderna 204,385 mark 19 penni, samt att Jockob Fredrik Kittler, som på grund af ett emellan honom och Augusta Wilhelmina Mittler den 25. November 1880 skriftligen upprättadt inbördes testamente omhänderta ut boet i dess helhet, medelst en den 21 September 1806 företagen för rättning, hvilken af Nittlor kallats arfsförening, ehuru densamma icke ens af alla arfvingar godkänts, ur boet tillskiftat sina barn Anders den Miller, Kronolänsmannen Mitt ler, Ellen Augusta Mattsson, Handlanden Mittler och Jenny Augusta Nittler inalles 114 aktier i Aktiebola get Toraria, 20 aktier i Maaniesten 172
Kauppa Osakeyhtiö och 15 aktier i Ängbatsaktiebolaget: Kuusto samt 5 stycken svenska hator framiecktigationer, hvarefter och sedan Jakob Fredrik Mittler afhdit den 20 December 1906 och efter honom den 18 Januari 1907 i staden Nådonden förrättats bouppteckning, enligt hvil ken tillgångarna i dödsböd upp tagits till 226,05 mark 45 penni och skulderna till 266, 127 mark 43 penni hans arfvingar upplåtit boet till konkurs och ansökt om urarfvarför mån. Enär makarina Mattlass barn vid ofvanantydt förhållande satt sig i boet efter Augusta Wilhelmina Mittler innan all boets gäld blifvit gulden och fordringsägarene i ke gifvit sitt bifall till sådant skifte af boets tillgångar, som ef rum den 21 September 1906, hafva Klockäradshöfdingen Holmström och Handlanden Löfahl i deras ofvannämnda egenskap vid Rådstufvu rätten yrkat att sagda arfsförening måtte förklaras ovittig, såvidt densamma angick fordringsägarenes att, samt Underanden Mittler, Kronolänsmannen Mitttor, Ollin Augusta Mattsson, Handlanden Witttor och Jormy Augusta Mittler åläggas att gemensamt eller den af dem, som tillgång egde, till Jakob Fredrik Wittlers konkursbo iterbära omförmälda aktier och blivationer eller och erlägga deås fulla varden, därst de ej nera funnes i behåll, hvarjem te Holmström och Löfdahl äskat godtgörelse för rättegångskostnader I socken hörde hafva Stude randen Mittler, Kronolänsmannen Witttor, Ellen Augusta Mattsson och Handlanden Mittler motsagt käre målet; därå Rådstufvurätten medelst den 25 Maj 1908 afkunnadt utjag på däri upptagna skäl förkla vat ifrågavarande den 21. September 1906 ingångna arfsförening ogiltig i dess holhet samt ålagt Underran den Mittler och hans syskon, hvar för sig, att till aflidne Handlanden 73
Mitteri konkursbo genast utgifva hvad de på grund af arfsföroningen nu makarna Mittors bo omhändertagit af förenämnda aktier och de hojationer, eller Kronolänsmannen Mittler, Handlanden Mittler och Johans Augusta Mittler onhvar 22 styckensamStuderanden Mittler och Ellen Augusta Mattsson hvardera 24 stycken aktier i Aktiebolaget. Förrariå äfvensom en hvar af dem 4 aktier i Maamiesten Komppa - Osakeyhtiö, 3 okteer i Äng bötsaktiebolaget Kuusisto och en svensk teåter framiedeligation, och dessutom all å aktiensa influten afkomst, räknadt från den 21. September 1906 till den dag oktiena återställdes, eller, för den händelse aktierna och obligationerna ej mera vore i behåll. deras värde, ochtvena uppskattade i enlighet med dem vid och föreningen åsatta värden eller således aktierna i Aktiebolaget Til saria efter femhundra mark, att lierna i Maamiesten Kauppa by coikeyhtiö efter tjugu mark och tienna i Ångbötsaktiebolaget. Kuusisto efter femtio mark för hvar je, jämte å dessa belopp från den 21 September 1906 till likvid dagen upplupen sex procents årlig ränta, samt obligationsna efter det kursvärde de vid tiden för afkunnandet af Råd stufvurättens utslag innehaft eller, därest de utlottats, å den utsällen vinst med enahanda ränta från betalnings - till likviddagen; hvarhos och jämte det Rådstufvurätten förklarat att, i händelse Studeranden Mittler eller någon af hans ofvan uppräknade syskon sin lott förskingrat, de öfrige vore en för alla och alla för en ansvarige för bristens fyllande, Studeranden Mittler och dennes nämnda syskon känts skyldige att gemensamt eller den af dem, som tillgång egde, ned trehundra mark ersätta konkursboet kostnaderna i målet Hofrätten, under hvars pröfning 174
Anderanden Mittler, Kronoläns mannen Mittler, Ellon Augusta Mattsson och Handlanden Mittler i väderäg dragit målet, har genom dom den 16 Maj 1911 utlåtit sig i saken, att emedan förrättningen af den 21 September 1006 ej utgjorde att lagligt skifte af Augusta Wilhelmina Mitt lers hvarlåtenskap, ity att den samma icke skett på sätt 2 SS: 12 kap. A. B., jämförd med 1 SS: 9 kap. samma balk, sådant näst sagda lagrum lyder i förordningen den 27 Juni 1878, föreskrifver, samt Studeranden Mittler, Krono länsmannen Mittler, Ellen Angusta Mattsson och Handlanden Wittler icke ens föreburit något annat laga fång till ifrågavarande aktier och obligationser, ty ansåg Hofrätten Studeranden Mitt ler och hans nämnda medparter icke hafva förebragt skäl till annan ändring i Rådstufvurit tens utslag än att, enär Kiehäradshöfdingen Holmström och Handlanden Löfdahl gjort anspräk hvarken på någon af komst eller vinst, som äktrar na och obligationsarna lämnat under den tid desamma varit i Studeranden Mittlers och hans medparters värjo eller å ränta samt Holmström och Löfdahl vid Rådstufvurätten uppgifvit aktier nas i Aktiebolaget. Porravia han delsvärde vid tiden för omförmälda förrättning till minst tvåhundra femtio mark för styrket, Studeranden Mittler, Krono länsmannen Mittler, Ellen Augu sta Mattsson och Handlanden Mitti ler frikallades från skyldigheten att till aflidne Handlanden Mittlers konkursmassa utgifva den måssan tilldömda afkom sten, räntan och vinsten, samt att värdet å aktiena i Aktiebe laget Förrania och förenämnda obligationer nedsätter, aktternas vår
de till tvåhundra femtio mark och obligations i enlighet. mod den 21 September 1906 gjord uppskattning af desamma till tjuguåtta mark för stycket med hvilka belopp Studeranden Anttler Kronolänsmannen Mittler, Ellen Augusta Mattsson och Handlanden Petter alltså ålåge ersätta kon kursmassan de aktier i Aktiebolaget Herraria och obligationser som ej mera funnos hos dem i behåll, hvarutom desse jämväl frikändes från förpliktelsen att ifall någon af dem förskingrat sina aktier eller obligationser, en för alla och alla för en ansvara för sådana aktier och obligations mar Rådstufvurättens förordnan de i antydt afseende saknade stod i lag; med hvilka ändringar vid Rådstufvurättens utslag i allt öfrigt finge bero. Uti Hofrättens dom hafva Kideshäradshöfdingen Holmström och talanden Löfdahl samt Studeranden Hilller. Kronolänsmannen Mitt ler och Ellen Augusta Mattsson anhållit om ändring medelst pit ingifna döduktioner, hvilka bemälde pastor ömsesides bemvätt. Kejserliga Senaten har tagit moitet i öfvervägande och finner det väl vara utredt, att Studeranden Mittler; Kronolänsman nen Mittler och Ellen Augusta Mattsson på sätt Kioehäradshöfdingen Holmström och Handlan den Löfdahl påstått tagit befattning med Augusta Wilhelmi na Mittlers efterlämnade egendom; men emedan nästsagde omstän dighet icke utgör laga grund för aflidne Handlanden Mitt lers konkursbo att utfå ifrågakomma aktier och obligations, pröfvar. Kejserliga Senaten rätt vist, med upphöfvande af Hofrättens dom och Rådstufvurät tens utslag såvidt gäller Staderanden Mitttor Kronolänsman170
nen Mittler och Ellon Augusta Mattsson, förkasta Vicehärads höfdingen Holmströms och Handlanden Löfdahls emot nästbemälda personer i socken utfördor talan. Det alle, som veder bör, till efterrättelse länder. Kejserliga Senaten för Finland Kihlunnan Johanus Peltonen B. Annaberg. K. R. Helanen B. Annaberg. K. R. Helanen B. Annaberg. K. R. Helanen T. Jännefel 1912 Helmikuun 27 päivänä. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio maksuitta Keisarillisesta Wiipurin Hovioikeudesta tulleessa, häätää koskevassa jutussa, jossa entinen Talollinen Gideon Luostarinen ja hänen vaimonsa Anna Maria Sinkkonen, Parikkalan pitäjän Koitsanlahden kylästä, ovat hakijoina sekä samassa kylässä asuvat Talolliset Juhana ja Mikko Mikonpojat Roika sekä heidän velivainajansa Talollisen Olli Mikonpoika Roihan leski Katri Loviisa Anttonen, omasta puolestaan ja alaikäisten lastensa Olli, Mikko Oskar, Johannes ja Hanna Helena Röihan holhoojana, tulematta jääneinä vastaajina: Annettu Oikeusosastossa 27 päivänä Helmikuuta 1912. Keisarillinen Senaatti on itselleen sittelyttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä saanut tietää seuraavaa: Sittenkun Juhana, Mikko ja Olli Mikonpojat Roika Wiipurin läänin Kuvernöörille jätelyssä hakemuskirjassa oliLäsnä: S.S. W. A. S. - 7s. P. No 299. Pag. 203. R. D. 1910.
vat anoneet, että Gideon Luostarinen, joka oikeudettomasti hallitsi ja viljeli hakijoille kuuluvaa perintöluontoista 11/12 osaa tilasta No 9 edellämainitussa Koitsanlahden kylässä, määrättäisiin tilalta häadettäväksi sekä velvoitettaisiin korvaamaan hakijain kulungitasiasta, ja Kuvernööri 4 päivänä Tammikuuta 1908 antamallaan päätöksellä oli siirtänyt asian tuomioistuimen ratkaistavaksi, jonka myöskin tuli määrätä, minkä korvauksen toinen riitapuoli oli velvollinen toiselle maksamaan Kuvernöörinvirastossa asiasta olleista kuluista, ovat Juhana ja Mikko Roika sekä sillä välin kuolleen Olli Raihan leski Katri Loviisa Anttonen, omasta puolestaan ja mainitussa holhoojatoimessaan, manuutettuaan. Gideon Luostarisen ja Anna Maria Sinkkosen Parikkalan pitäjän käräj �äkunnan Kihlakunnanoikeuteen, siellä vaati neet Gideon Luostarista ja Anna Maria Sinkkosta velvoitettaviksi sakon uhalla muuttamaan pois kysymykseen tulleelta tilalta ja jättämään sen Juha na Roihan ja hänen asiakumppaniensa vapaasti hallittavaksi, anoen sen ohessa korvausta niin hyvin Kuvernöörinviastossa kuin Kihlakunnanoikeu lessa kärsimistään kuluista. Kanteesta kuulustettuina ovat Gideon Luostarinen ja Anna Maria Sinkkonen vastaneet, että he, myydessään 24. päivänä Syyskuuta 1904 puheenaolevan tilan, sen kruununluontoisena ollessa Juhana, Mikko ja Olli Roihalle, olivat varanneet itsellensä torpanpaikan tilalla ynnä muita etuja; että he torpasta kymmenen vuoden ajalta suoritettavasta verosta ja mainituista itsellensä pidättämistään eduista olivat kuitannest 750 markkaa asukasoikeulen lunastushintaa sekä että heidän piti saada asua tilalla 1905 vuoden loppuun, jota ennen Juhana, Mikko ja Olli Roihan tuli muuttaa heille tarpeet liset rakennukset torpan paikalle sekä antaa heille torpan kontrahti. Kun Juhana Roika ja hänen asiakumppaninsa nivät kuitenkaan olleet rakennuksia torpanpaikalle muuttaneet ja heidän Gidron 78
Luostariselle ja Anna Maria Sinkkoselle toimittamassaan torpan kontrahdin ehdotuksessa olevat määräykset torpan tiluksista ynnä torpalle tulevista muista eduista eivät vastanneet asianosaisten sopimusta, eivät Gideon Luostarinen ja Anna Maria Tinkkonen olleet voi neet suostua muuttamaan pois tilalta ewatka hyväksymään heille tarjottua kontrahtia; ja ovat Gideon Luostarinen ja Anna Maria Sinkkonen näin ollen anoneet kannetta hyljättäväksi, selittäen kuitenkin suostuvansa muutta, maan tilalta ehdolla että Juhana Roiha ja hänen asiakumppaninsa suorittaisivat heille sanotut 750 markkaa Juhana Roihan ja hänen asiakump paniensa kieltäydyttyä maksamasta Gidson Luostariselle ja Anna Maria Sinkkoselle edellämainituita 750 mark kaa ja vaitettyä ettei heidän velvollisuutensä ollut muuttaa mitään rakennuksia torpan paikalle, on Kihlakunnanoikeus 27 päivänä Huhtikuuta 1908 julistetulla päätöksellä antanut lauseentonsa asiasta; ja koska Gideon Luostarinen ja Anna Maria Sinkkonen olivat myöntäneet olleensa oikeutatut asumaan puheenalaisella tilalla ainoastaan vuoden 1905 loppuun saakka eivätkä he Meet noudattaneet saamaansa muuttokäskyä, sentähden ja kun Gideon Luostarinen ja Anna Maria Tinkkonen eivät olleet näyttäneet olevansa oikeutettuja sanotun ajan jälkeen asumaan tilalla, on Kihlakunnanoikeus velvoittanut Gideon Luostarisen ja Anna Maria Sinkkosen kuukauden kuluessa siitä, kun Kihlakunnanoikeuden päätös oli saanut lainvoiman jadan markan sakon uhalla muuttamaan pois kysymykseen tulleelta tilalta ja jättämään sen Juhana Roihan ja hänen asiakumppaniensa käytettäväksi; kun kuitenkin Juhana Roika ja hänen asiakumppanin ja olivat ilmoittaneet, etteivät he tahtoneet Gideon Luostariselle ja Anna Maria Sinkkoselle luoviettaa näille luvattua torppaa ja Gideon Luostarinen ja Anna Maria Sinkkonen olivat suostuneet luopumaan oikeu179
destaan siihen ehdolla että saisivat takaisin torpan hallintaoikeudesta jo suorittamansa rahamäärän, on Kihlakunnanoikeus määrännyt että Juhana Roihan ja hänen asiakumppaniensa tuli, ennenkuin Kihlakunnanoikeuden päätös saataisiin panna täytäntöön, maksaa Gidoon Luostariselle ja Anna Maria Sinkkoselle seitsemänsataa viisikymmentä markkaa; saaden Juhana Riiha ja hänen asiakumppaninsa asian epäselvyyteen nähden kuitenkin pitää omana vähinkonaan jutussa kärsimänsä kulut. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Juho na Roika ja hänen asiakumppaninsa vetoamalla olivat saattaneet jutun, on 20 päivänä Toukokuuta 1910 antamassaan tuomiossa katsonut etteivät Juha na Riiha ja hänen asiakumppaninsa olleet esiintuoneet syytä muuttaa Kihlakunnanoikeuden edelläkerrottua päättöstä muulla tavoin kuin että Kihlakunnanoikeuden lausunto Juhana Roihan ja hänen asiakumppaniensa velvoittamisesta Gideon Luostariselle ja Anna Maria Sinkkoselle suorittamaan dellämainitut seitsemänsataa viisikymmentä markkaa, ennenkuin Kihlakunnan oikeuden päätös saataisiin panna täytäntöön, poistettiin, koskei Kihlakunjanoikeuden olisi pitänyt yhteydessä Juhana Roihan ja hänen asiakumppamensa jutussa ajaman kanteen kansja ottaa tutkittavaksi Gideon Luostari sen ja Anna Maria Sinkkosen anomusta sanotun rahamäärän takaisin maksamisesta, ja että Gideon Luosta inen ja Anna Maria Sinkkonen velvoitettiin viidelläkymmenellä markalla Juhana Roihalle ja hänen asiaEuppaneilleen korvaamaan heillä sian vuoksi olleet kulut; jääden Kihlakunnanoikeuden päätös, mikäli Gadeen Luostarinen ja Anna Maria Sinkkonen olivat velvoitetut Kihlakunnan oikeuden määräämän sakon uhalla muuttamaan pois puheenaolevalta tilalta, pysyväiseksi, kuitenkin siten että sanottu poismuuttaminen oli tapahtu va kahden kuukauden kuluessa Hovioikeuden tuomion antopäivästä. 180
Hovioikeuden tuomioon ovat Gideon Luostarinen ja Anna Maria Sinkkonen anoneet muutosta. Keisarillinen Senaatti on tutkineet tämän jutun; ja koska on näytetty että Viideon Luostarinen ja Anna Maria Sinkkonen, luovuttaessaan 24 päivänä Syyskuuta 1904 tehdyllä siirtokirjalla asukasoikeutensa puheenalaiseen, siihen aikaan kruununluontoiseen tilan osaan Olli, Juhana ja Mikko Roikalle, ovat välikirjassa samalta päivältä vuranneet itselleen torpanpoikan tilan marla, mutta selvitystä ei ole esitetty siitä mitä tiluksia ja etuja Gideon Luostari sen ja Anna Maria Sinkkosen pitäisi mainittuun torppaan kuuluvina saada hallittavikseen ja nautittavikseen, katjoo Keisarillinen Senaatti etteivät Gideon Luostarinen ja Anna Maria Sinkkonen ole esiintuoneet syytä muulla tavoin muuttaa Hovioikeuden edellä kerrottua tuomiota kuin että Gideon Luostarinen ja Anna Maria Sinkkonen velvoitetaan Kihlakunnanoikeuden määräämällä uhalla ennen 1 päivää Toukokuuta tänä vuonna luovuttamaan tilansan kaikki muut heidän hallussaan vielä olevat tilukset Juhana Roikan ja hänen asiakumppaniensa hallittaviksi paitsi ne tilukset, jotka Gideon Luostarinen ja Anna Maria Sinkkonen ovat myöntäneet Juhana Roihan ja hänen asiakumppaniensa ennen tämän oikeudenkäynnin alkua heille tarjonneen ja jotka ovat mainitut Gideon Luostari sen ja Anna Maria Sinkkosen Kihlakunnanoikeuteen antamassa ja sen pöytäkirjaan jäljennetyssä kontrahdin hdotuksessa, ollen Gideon Luostarisella ja Anna Maria Sinkkosella kuitenkin valta, elleivät he tyydy Juhana koihan ja hänen myötäpuollensa heille täten määräämiin torpan tiluksiin erikseen ajaa Juhana Roikaa ja hänen asiakumppaneitaan vastaan selloista kannetta, johon he tässä kohden katsovat itsellään syytä olevan, minkä ohessa Keisarillinen Senaatti vapauttaa Gideon Luostarisen ja Anna Maria Sinkkosen maksamasta Juhana Roilalle ja hänen asiakumppaneilleen 181
Hovioikeuden näille myöntämää oikeudenkäyntikulujen korvausta viittäkymmentä markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: Antin Karinen Walter Andersin Antin Karinen Walter Andersin Alfred Kiuksiala. Johannes Pesonen. Alfred Kiuksiala. Johannes Pesonen. Tik. Gränven Den 27 Februari 1912. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatt sessions skilling från Kejserlige Alo Hof rätt inkommit fordringsmål emellan Handlanden J. H. Währdström från Helsingfors stad, sökande. samt Kommissionaren Paavo Kihasaari, från samma stadsvarande: Gifven uti Justiliede ractementet den 27 Februari 1912 Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem inhämtat följande: Tid Rådstufvurätten i Helsingfors stad har Paavo Wihmaari anfört, att Handlanden Wähdiström i April må nad 1908 uppdragit åt Wihasaari att för medla försäljningen af Häradström till höriga gården No 14 vid Petersgatan i Helsingfors samt därvid utfäst sig att, i händelse Wihevaari lyckades finna köpare till sagda gård, i provision härför åt Wihmaari utbetala en procent af försäljningspriset; och som omförmäl da gård sedermera genom Wihasaaris förmedling blifvit försäld för ett pris af Sp: 9. H. I. B. l. f. P. 1. R. No 302. Pag. 197. R. D. 1911
sexhundratusen mark, men Währdström emellertid undandragit sig att till Wiker saari utbetala den utfästa jervisionen. har Wihusaari yrkat Währdströms för pliktande att i sådant afseende till Wihasaari alägga seltusen mark med fem procents årlig ränta därå från den 9 Mars 1909, då stämning i må let Währdström delgifvits, samt att godt göra Vihersaari dennes umgälder i må I saken hörd har Handlanden let. Wähdiström genmält, att han väl i Mars eller i början af April månad 1908 förbundit sig att, i händelse Paavo Wihersaari fingo nämnda gård säld inom en vecka därefter, utbetala åt denne i prevision härför ettusen mark; men emedan Wihersaari ej inom den bestämda tiden lyckats försälja gården och ej på något vis förmedlat det sederme ra skedda köpet, som uppgjorts den 27 förenämnde April, har Häradström motsagt käromålet. Kädstufverätten har genom den 16 April 1909 afkunnadt utslag i såken sig utlåtit och funnit utredt vara, att Handlanden Hährdström utlofvat Paavo Wihersaari en ossättning af en procent af köpeskillingen, ifall Wiher saari kunde anskaffa köpare till Walvd ströms ifrågavarande gård; i anseende hvartill och då gården vedermera blifvit gäld genom Wihasaaris förmedling för ett pris af sexhundrätusen mark, Råd stufvurätten ålagt Währaström att till Wibasaari utgifva sextusen mark med fem procents årlig ränta därå från den 9 Mars 1909. äfvensom all med nittio mark godtgöra Wihasaari hans kostna der å rättegången. Hofrätten, under hvars pröfning Handlanden Währdström i vadeväg dragit målet, har genom dem den 16 Maj 1911 låtit bero vid Rådstufvurättens utslag samt ålagt Handlanden Währdström att till Paavo Wihasaari gälda afgifterna för dennes exemplar af lopättens dom med sexton mark åttio penni Uti Hofrättens dom har Handlanden Währdström anhållet om ändring medels ingifven deduktion, den Paavo Wihersaa83
ri bemött. Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner Handlanden Währdström icke hafva anfört skäl till än dring i Hofrättens omförmälda dem, vid hvilken förty skall förblifva; och ålägges Handlanden Währdström all med sjuttio fem mark godtgöra Paavo Wihasaari dennes härstädes i målet hafda kostnader. Det alle, som vederbör, till efter rättelse länder. Kejserliga Senaten för Finland J W. Kulunnas. Marmoittonen. J W. Kulunnas. Marmoittonen. B. Anneberg A. W. Kuuvara Johannes Pesonen. Allan Dahlberg Helmikuun 29. päivänä 1912. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nesteruhalla Keisarillises tel Wiipurin Henrikaudesta tulleis nu Maria Bruun ännu lapsensa Väinö Johannes, Ilmari Röhet ja sen ny Bruun, kaikki Wilpunin pitäjän Kiimemeljoen kylästä, yhteisesti ovat hakijana sekä Wiipurin kaupungista kotoisin olevut lähty eliikkunomistaja John Tuomi ja Kaleloseppä Adam Huotari vastaajina. Annettu Oikeusi sestossa, 29. päivänä Helmikuuta 1912 Keisarillinen Samueli on itselat ja niistä saanut tietua seuraava. Wiipurin pitäjien käräjäkunnan. Kihlakunnanoikeudessa ovat joko Tuomi ja Adam Huolari Maanviljelijälle kuun ill toimitetun huustun me alla lausunut, että sittenkun Maunuteligen. Ruun och vaikirjalla 6. päivältä syyskuuta 1907. jotTurun 1.  2/3 W. H. K. R. C: F No 320 Pag 3411. Rgs sa, vähtyspalkkion suorittamista koskevassa vastajutussa, jossa oikeuden käynnin aikana kuolleen Alanvildran Johan Leonard Bruunen oi keudenomistajat, hänen leskensä. Anleen esittelyttänyt juttuun kuuluvat kir1909