Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
mällä vekseleltä tai takaamalla lainaa kuin myöskin hankkimaan Dunder bergille tarvittavan naularaudan omiin sisäänostohintoihinsa, jotka eivät saaneet olla muiden hinta ilmoituksia korkeammat, lisättyinä kahden prosentin korotuksella, sekä myöntämään Lunder bergille sen maksuajan ja luoton, minkä tämä raaka-aineiden suorituksessa tarvitsisi, sitä vastaan että Kauppias Winler hikkeen vuotuisesta nettovoitosta saisi kaksikymmentäviisi prosenttia tahi samalla määrällä ottaisi osaa liikkeen ehkä tuottamaan tappio on, minkä vuoksi, ja kun sefvitetty oli, että Tehtailija Punderberg oli erinäisissä tilaisuuksissa käyttänyt hyväksensä hänelle kerrotussa välipuhessa myönnettyjä etuja eikä Dunderberg ollut näyttänyt toteen Kauppias Winterin kieltäytymällä täyttämäs lä hänelle välipuheessa määrättyjä velvollisuuksia puolestaan rikkoneen välipuhettu, Hovioikeus on jättänyt pysy väksi sen loppupäätöksen, johän Raas tuvanoikeus oli julussa johtunut, kuitenkin siten että se yhden kuukan den aika, jonka kuluessa Tehtailija Dun derbergin tuli Raastuvanoikeuden maivitsemalla uhalla Kauppias Winterille jättää puheenalainen tili oli luettava Hovioikeuden tuomion antopäivästä; ja on Tehtailija Dunderberg velvoitettu palkitsemaan Kauppias Winterillä asiasta Hovioikeudessa olleet kulut viidelläkymmenellä markalla Hovioikeuden tuomioon on Tehta i lija Dunderberg anonut muutosta perustelmatta, johon Kauppias Winter on vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän intun ja katsoo ettei Tehtar lija Dunderberg ole esittänyt syytä muuttaa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jää pysyväksi, kuitenkin siten että Tehtailija Dunderbergin tulee Oikeuksien määräämällä uhalla Kauppias Winterille antaa kysymyksissä oleva tili ennen 1. päivää ensi Heinäkuuta; ja velvoitetaan Tehtailija Dunsterberg, suorittamaan Kauppias Winterille, korvaukseksi hänellä täällä pitun vuoksi olleista kustannuksista 340
seitsemänkymmentäviisi markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti: tius Saarikoski. D. Anneberg tius Saarikoski. D. Anneberg E Nyman K. AuerE Nyman K. AuerE Nyman K. AuerJund & Fäkk. Huhtikuun 2 päivänä 1914. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulloessa saatavaa koskevassa jiitussa, jossa Talollinen Juho Lindvall Kartano, Erlrajoen pitäjän Lapijoen kylästä, on hakijana sekä Talollinen Viktor Kronström Kirkkomäki, Uuden kirkon pitäjän Helluan kylästä, poisjääneenä vastaajana: Annet tu Oikeusosastossa 2 päivänä Huhtikuuta 1914. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt jutun asiakirjat ja niistä saanut tietää Juho Kartano on Viktor Kirkkomäelle toimituttamansa haasteen nojalla Uudenkirkon, Laitilan ja Pyhämaan pitäjien käräjäkunnan Kihlakunnanoikeulessa lausunut, että Juho Kartanon ostettua pakkohuutokaupassa vuonna 1829 Hedan nimisen parkkilainan 6751 markan hinnalla olivat laivan osakkaikse yhdessä Kartanon kanssa ruvenneet Viktor Heikkomäki ja Talollinen Isak Läsnä: F.S. W. A. - R. t. - E. N. K. R. A U. S. No 593. Pag. 187. R. D. 1910.
Uusijaakkola siten, että Kartanolla ja Uusijaakkolalla oli kummallakin 5/12 osaa ja Kirkkomäellä 2/12 osaa laivasta, ja että Juho Kartano toisten osakasten valitsemana pääisäntänä oli hoitanut yhteisiä laivan asioita; että Vihtor Kirkko mäki, joka vuonna 1904 oli myynyt laina osuutensa toiselle henkilölle, ei ollut suorittanut osaansa laivan hinnasta, joton Kirkkomäen, kun hänen maksettavastaan puusmaksusta vähennettiin hänen osuutonsa Kodan lainan tuottamasta voitosta ja sen muonan arvo, minkä Kirkkomäki oli puolestaan laivaan hankki nut, 28 päivänä Joulukuuta 1902 tehdyn tilin mukaan vielä oli maksetta va lainan hintaa 445 markkaa 14 pen niä; sekä että Bodan laivan päällikko oli vuonna 1901 laivaa varten ottanut Tyypokin kaupungissa Taksan valtakun nassa olevalta kauppahuoneelta JädesO: elte velaksi 3371 markkaa 40 penniä, mistä Juho Kartanon lainan isäntänä sittemmin suorittamasta velasta 8 päivänä Helmikuuta 1905 toimitetussa tilissä Viktor Kirkkomäen osalle oli jakautunut 262 markkaa 24 penniä. Tämän perusta on Juho Kartano vaatinut, että Viktor Kirkkomäki velvoitettaisiin Kartanolle Bodan laivan entisenä isännöilsijana maksamaani sanotut velkamäärat 445 markkaa 14 penniä ja 262 markkaa 24 penniä kuuden prosentin vuotuisine korkoineen edelliselle summalle 28 päivästä Joulukuuta 1902 ja jälkimmäiselle 8 päivästä Helmikuuta 1905. Viktor Kirkkomäki on vastannut, että hän kauppakirjalla 9 päivältä Joulukuuta 1899 oli Maakauppias K. R. Bergmanilla ostanut kysymyksessä olevan osuutensa Hedan Taivasta 175 markan kauppahinnalla, minkä hän heti oli Bergmanille täysin maksaneet, ja ettei hän ensinkään tuntonut Kodan lainan päällikön kauppahuone fädes C:elle tekemää velkaa, mihin nähden ja kun Juho Kartanen ilmoittamassa 28 päivänä joulukuuta 1902 toimitetussa välinselvityksessä Kartano päin vastoin oli jäänyt Kiikkomäelle maksamaan af markkaa 32 penniä, Kirkkomäki on pyytänyt, että kanne perättömänä 342
kyljättäisiin. Sittenkun Juho Kartano oli ilmoit tanut, ettei asianosaisten puheenalaisista asioista oltu tehty mitään lopullista välinselvitystä, vaan ainoastaan ehdotus tiliksi, joka ei ollut tulleet kyväksytyksi, on Kihlakunnanoikeus, missa asianosaiset molemmin puolin ovat anoneet korvausta oikeudenkäymiskuluistaan, 5 päivänä Marraskuuta 1907. julistanut päätöksen asiaan; ja koska Juho Kartano Wödan laivan silloisena pääisäntänä oli teettänyt tilin 28 päivänä Joulukuuta 1902 mainitun lainan velkana olleesta kauppa hinnasta ja 8 päivänä Helmikuuta 1905 laivan velasta kauppahuone Ja den Calle, joiden tilien mukaan Tiktor Riikkomäelle oli jäänyt maksetta vaa Juho Kartanolle sanotun lainan kauppahinnasta neljäsataa noljäkymmentäviisi markkaa neljätoista penniä ja lainan velkaa kaksisataa kunsikymmentäkaksi markkaa kaksikymmentäneljä penniä, sentähden ja kun Viktor Kirkkomäki oli ollut ainakin 28 päivänä Joulukuuta 1902 toimitetussa tilinteossa läsnä ja saanut 8 päivänä Helmikuuta 1905 tehdystä tilistä osan eikä ollut lain määräämäs sa ajassa noita tiloja moittinut, on Kihlakunnanoikeus velvoittanut Viktor Kirkkomäen kuittia vastaan Juho Kartanolle, Widan laivan entisenä pääisäntänä, maksamaan neljäsä taa kaksikymmentäviisi markkaa neljätoista penniä kuuden prosentin vuotuisine korkoineen 28 päivästä Joulukuuta 1902 sekä kaksisataa kuusikymmentäkaksi markkaa kaksikymmentä neljä penniä korkoineen kuusi sadalta vuodessa 8 päivästä Helmikuuta 1905 siksi kunnes sanotut määrät oli vat täysin suoritetut, minkä ohessa Kirkkomäen tuli korvala Kartanon oikeudenkäyntikulut sadalla kuudel lakymmenellä markalla. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Viktor Kirkkomäki vetoamalla oli saat tanut jutun, on ratkaissut asian 21 päivänä Toukokuuta 1910 antamallaan tuomiolla; ja koska Viktor Kirkkomäki 345
oli näyttänyt ostaneensa osuutensa Kodan laivassa toiselta henkilöltä, sitoutumatta vastaamaan myyjän mahdellisesti suorittamatta jättämästä osasta laivan ostohintaa, sentähden ja kun Juho Kartano itse oli myöntänyt, ettei edellämainittu 8 päivänä Helmikuuta 1905 tehty tili sisältänyt lopullista rätinselvitystä asianosaisten samassa tilissa kosketelluista asioista, joten Viktor Kirkkomäellä siis ei ollut olut aihelta moittia sanottua tiliä, Hovioi keus on, kumolan Kihlakunnanoikeuden päätöksen, vapauttanut Kirkkomäen maksamasta Juho Kartanolle täman vaatimaa Bodan laivan kauppahinnan jäännöstä korkoineen ja Kartanolle tuomittuja oikeudenkäyn tikustannuksia sekä hyljännyt Kartanon puhemalaiseen 8 päivänä Helmikuuta 1905 laadittuun tiliehdotukseen perustuvan kanteen. Hovioikeuden tuomioen on Juho Kartano anonut muutosta. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Uno Strömsten. Juho Kartano ole esittänyt syytä muut taa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jaa pysyväksi. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: Felis sockenki Waller Andersin. Filis saankoski Walter Andersin. Felis sockenki Waller Andersin. C Nyman B. Anneberg. Å Ny. K. Auer 344
Huhtikuun 2 päivänä 1914. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Wiipurin Hovioikeudesta tullessa, palovahingonkorvausta koskevassa jutussa, jossa ovat Kauppias AlPyykkö ja Rakennusmestari Heikki Kalikstus Paavilainen Wiipurin kaupungista Kauppias Juho Salmi ja Noottaaja Jaakko Gabriel Helin Viipurin pitäjän Kelkka lan kylästä, kuin myös Uunintekijä Nikolai Käyhkö, Talonomistajat Heikki Sappalainen ja SeJanias Tapanila ynnä Rakennus mestari Heikki Alfred Koponen, saman pitäjän Talikkalan kylästä, yhteisesti hakijoina sekä Ruotsin kuningaskunnassa oleva "Brand- och Lifförsäknings Aktiebolaget Skane" niminen vakuutusosakeyhtiö tulematta jääneenä vastaajana: Annettu Oikeusosastossa 2 päivänä Huhtikuuta 1914. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt jutun asiakirjat ja niisläsnä: W. A. R. B. — E. 5. K. H. Kit. 345 No 595. Såg. 7. R. D. 1911.
tä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut seuraavat tiedot: Brand- och Sifförsäkrings Aktiebolaget Skänelle toimitetun haasteen nojalla ovat Kauppias Pyykkö ja hänen edellämainitut asiakumppaninsa Wiipurin kaupungin Raastuvanoikeudessa lausunut, että he sekä Talonomistajat Leander Komulainen H. Salminen, Taneli Mäkinen, T. Laakkonen, Juho Mäkinen ja E Byggari olivat " Talikkalan Elävien kuvien näyttämä" nimisen toiminimen osakkaina Leander Komulaisen kautta, joka oli toiminut tuontoiminimen rahastonhoitajana, 15 päivänä Toukokuuta 1908 yhdeksi vuodeksi ylläsanotussa vakuuturyktiossa tulipalon varalta vakuuttaneet toiminimelle kuuluvan rakennuksen tontilla No 33 Rajakadun vairella Talikkalan kylässä 13000 markasta; sekä että jolla vasten 7 päivää Maaliskuuta 1909 ruttuneessa tulipalossa tuo rakennus oli vahingoittunut 3539 markan arvon; ja ovat Kauppias Pyykkö ja hänen asiakumppaninsa, ilmoittaen hander Komulaisen H. Salmisen, Taneli Mäkisen, T. Laakkosen, Juho Mäkisen ja E. Bryggarin luovuttaman osuutensa puheena olevaan rakennukseen Stefanias Tapanilalle, sen vuoksi vaatinut, että mainittu yhtiö velvoitettaisiin Kauppias Pyykölle ja hänen asiakumppaneillan korvaukseksi tulipalon heille aiheuttamasta vahingosta suorittamaan viimeksisanottu rahamäärä korkoineen kuin myös korvaamaan Kauppias Pyytön ja hänen asiakumppaniensa oikeudenkäyntikulut. Brand och Sifforsakrings Aktiebo laget Skinen puolesta on kannetta vastustettu muun muassa sillä perusteella, että Leander Komulainen tehdessuun sopimuksen vakuutuksesta yhtiön asiamiehen kanssa, oli ilmoittanut yksin omistavansa puheenalaisen hakemuksen Ruostuvanoikeus on 7 päivänä Sokakuuta 1909 julistamallaan pää346
töksellä siinä mainituilla perusteilla kyljännyt kanteen Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Kauppias Pyykkö ja hänen asiakamppaninsa olivat vetoamalla saattaneet jutun, on 4 päivänä Marraskuuta 1910 antamallaan tuomiolla, siihen nähden että Kauppias Pyykkö ja hänen asiakumppaninsa, vakuuttaessaan kysymyksessä olevan rakennuksen Brand- och Sifförsäkrings Artiebolaget Skanessä, olivat yhtiön asiamiehelle vaarin ilmoittaneet Leander Komulaisen raken. nuksen omistajaksi, jättänyt asian sen lopputuksen varaan, johon Kaastuvanoikeus päätöksessään oli johtunut, sekä velvoittanut Kauppias Pyykön ja hänen asiakumppaniusa suorittamaan Rland och Sifförsäknings Aktiebolaget Skanelle maksut, kuusitoista markkaa kahdeksankymmentä penniä, sen kappalusta Hovioikeuden tuomiotaHovioikeuden tuomioon ovat Kauppias Pyykkö ja hänen asiakumppaninsa anoneet muutosta "Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, etteivät Kauppias Pyykkö ja hänen asiakumpapaniinsa ole esittäneet syytä muuttaa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jää pysyväksi. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti Walter Andersin. B. Amberg. Walter Andersson. B. Amberg. E Nyman K. R. Halanen. E Nyman K. R. Halanen. K. Auer. Ruisa Nikouunen 347
1914 Huhtikuun 3 päivänä. Keisarillisen Suomen Senautia tuomio nostorahalla Keisarillisesla Turun Hovioikeudesta tulleessa, korvausta koskevassa, jutussa jossa Maanviljelijä Vilho Wanhatalo, Ulvilan pitäjän Haistilan kylästä, on hakijana sekä Porin kaupungissa toimiva Porin ympäristön Osuusmeijeri i t. niminen osuuskunta, erikseen ynnä Maanviljelijät Kristian Frithiof Härmaalinna, Koivislon kartanosta, Juho Fredrik Palin, Tunniemen kartanosta, ja Juho Kustaa Walli Jaakola Storkeudensaaren kylästä Ulvilan pitäjässä, sekä Roopertti Sippota, sanotusta pitäjästä, oikeuden käynnin aikana kuolleen poikan sa Sakari Sippolan oikeudennes tajana, yhteisesti, vastaajina: Annettu Oikeusosastossa 3 päivänä Huhtikuuta 1914. isarillinen Senaatti on itselteen esittelyttänyt jutun asiakirjat ja niistä mikäli nyt on kysymyksessä, Sämä: S.S. A. L. B. K.K. - A. R. S. M S 348 No 609. Tag. 75. R. D 1911.
saanut seuraavat tiedot: Porin kaupungin Raastuvanoikeu dessa on Porin ympäristön Osuusmajari v. l. vaatinut että, koska osuus kunnan 1906 vuoden tilien sekä osuuskunnan harjoittaman yhteisesto- ja myyntiliikkeen saman vuotiston erikseen pitettävien tiliin tarkastuksesa huomatlujen säännöttömyyksiin johdosta toimitetuissa tilien tarkastuksessa oli käynyt ilmi, että mainittujen liikkeiden yhteen sotketuissa kassoissa osuuskunnan kirjanpidon ja tilun mukaan oli 1907 vuoden Heinäkuun 14 päivän iltana ollut 13563 markan 94 pennin vallinki, Vilho Wanhatalo, joka osuuskunnan puheenjohtajana ja rahavarojen hoitajana oli matkaansaattanut vaillingen ja joka silloin oli jättänyt mainitut toimensa velvoitettaisiin osuuskunnalle korvaa maan sanotun vaillingin korkoineen ynnä osuuskunnan oikeudenkäyntiku lut. Asiasta kuulusteltuna ei Vilho Wanhatalo ole tahtonut kiettää, että semmoinen väillinki, kuin kanteessa mainettiin, mahdollisesti oli olemassa osuus meijarin varoissa, vaan on tahtonut lehtavaksi eron meijerin ja sen rinnalla toimineen niin sanotun ostoyhdistyksen varojen välillä, väittäen että Vilho Wanka talon hallussa oli ollut ainoastaan meije rin varat, joissa vaillinki nousi korkoin laan 7,925 markkaan 88 penniin, mutta ostöyhdistyksen varat, joita jälellä olevaa sa vaillingista oli, olivat osuuskunnan toimitusjohtajan ja kirjanpitäjän Juho Wuorenmaan hallussa; ja koskei Vilho Kanhatalolla ollut ollat muuta rahastenhoitajan tointa Porin ympäristön osuusmyörissa i. l. kuin että hän oli pankissa säilyttänyt meijovelle toiminimeltä Taliolta saapuneet rahat sekä vaadittaissa antanut niitä Juho Vuorenmaalle, ja Vanhalalo oli jättänyt Wuoremmalle kaikki nuen saapuneet rahat, mikäli ne olivat pankista oletut, ei puheenalainen vajanRanhalen mielestä ollut luettava hanen syykseen, minkä vuoksi Vilho Kaukatalo on vaatinut kannetta hylättävää si. Jos hänen kuitenkin, vaikka hän oti hoitanut meijerin asioita peraan yn319
marryksensä mukaan, katsottaisiin menetelleen virheellisesti meijerin tilien käsittelyssä ja virheellisyyden olevan sitä laatua, että hän joutuisi velvolliseksi vähin gon korvaamiseen, ei hänen mielestaan tuonnoista velvollisuutta missään tapauksessa voitu ulottaa ostoyhdistyksen asioihin koskei ostoyhdistyksen toimintaan voituovettuttaa meijeriosuuskunnalle vahvistettuja sääntöjä eikä Vanhatalo ollut tanut ostoyhdistyksessä tehtäväkseen muula kuin ostayhdistyksen tavaroiden tilaa misen yhdessä isännoitsijan kanssa. kuulustettuaan myöskin Juho Wuorenmaata sekä, hänen kuoltuaan, hanee leskedän ja alaikäisten lasten holhoojaa Nikla Maria Vuorenmaata kuin myöskin osuuskunnan hallituksen jäseniä. Kristian holhiof Kärmaalinmaa, Juho Fredrik Valima, Juho Kustaa Matti Jaakolan ja Sakari Sippolaa ynnä. Maanviljelijör ta Pekka Tallista, Ahlaisten kappelin Relahden kylästä, ja Viktor. Kärää Kullaan kahvelin Paluksen kylästä, vastaajina ja tussa on Raastuvanoikeus 15 päivänä Huhtikuuta 1908 julistamassaan päätöksessa katsonut selvitetyksi, että Pörmymräristön Osuusmajeri i 1. nimisen osuuskunnan rahastossa liikkeen tilien 16 päivänä Toukokuuta 1907 toimitetussa tarkastuksessa oli havaitti kolmentoistatuhan ren viidensadan kuudenkymmenen kolmen markan yhdeksänkymmenenneljän nennin vajaus, sekä että osuuskunnan puheenjohtaja ja rahastonhoitaja Vilho Wanhatalo sekä toimitusjohtaja Juho Wuorenmaa olivat oikeuttaneet tämän vajan sen, minkä vuoksi Raastuvanoikeus on velvoittanut Vilho Wanhalon yhdessä Juho Vuorenmaa - vainajan oikeudena nistajain kanssa tai sen heistä, kellä varoja oli asianmukaista kuittia vastaan korvaamaan Porin ympäristön puusmeijerille i l. puheenalaisen kassanvajauksen kolmetoistatuhatta viisi sataa kuusikymmentäkolme markkaa yhdeksänkymmentäneljä penniä viiden prosentin vuotuisine korkoineen haastepäivasta 10 päivästä Lokakuuta 1907 sekä osuus kunnan oikeudenkäyntikustannukset kuudellasadalla kahdellakymmenelläviidella markalla. 350
Hovioikeus, jonka tutkittavaksi VilhoWanhatalo ja Pekla Maria Wuoremaa oli vat vetoomalla saattaneet jutun, on 17 päivänä Tammikuuta 1911 antanut siinä tuonion; ja sen ohessa että Hovioikeus mairitsemillaan perusteilla on vapauttanut Sekla Maria Vuorenmaan lapsineen Raastuvanoikeuden heille määräämästä makhuvelvollisuudesta sekä hyljännyt heitä vastaan ajetun kanteen, on Hovioikeus kalsonut selville käyneen, että osuuskunnan ja sen harjoittaman yhteisesto ja myyntiliikkeen rahavaroissa oli toimitetun tarkastuksen mukaan todettu 1907 vuoden elasnäkuun 14 päiväniltana olleen kolmentorlatuhannen viidensadan kuudenkymmenen kolmen markan yhdeksänkymmenenneljän pennin vajaus; minkä vuoksi ja kun sano lut rahavarat siihen asti olivat olleet Vilho Vanhalan hoidettavina, Hovioikeus on puheenalaisessa kohden jättänyt asiin sen loppupuutoksen vardan, johon Raastuvanoikeus oli Wanhataloon nähden johtunut Hovioikeuden tuomioon on Vilho Harhatalo anonut muutosta perustelmalla, johan Porin ympäristön Osuusmajerel. sekä Kristian Frithiof Härmäälinna Juho Fredrik Palin, Juho Kustaa Walti Jaakola ja Roopertti Sippola ovat vastanneet. "Keisarillinen Senuatti on tulkinut tämän jutun ja katsoo, että Vilho Vanhalalo ole esiintuonut syytä manttaa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jää pysyväksi; ja velvoitetaan Vilho Vanhatalo suorittamaan Porin ympariston Osuusmajori i. l. nimiselle osuuskunnalle sillä täällä jutun vuoksi olleiden kulunkien korvaukseksi kahdeksankymmentä markkaa sekä Kristian Frithio Harmaalinnalle ja hänen asiakumppaneilleen maksut heidän yhteisestu kappatustaan tätä Keisarillisen Bondatin tuomista kaksikymmentä markkaa kolmekymmentäkaksi penniä Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen SenaattiAntin Karinen Johannes Pesonen. A N. Hukslwaara Alfvet Luuksiala K. R. Helanen 751
Huhtikuun 6 päivänä 1914. Keisarillisen Suomen Senaatin luomio nostorahalla Keisarillisesta Vaasan Hovioikeudesta tulleessa korvausjutussa, jossa Talokas Juho Kustaa Pukari Kuusamon pitäjän Heikkilän kylästä on hakijana, sekä toimi nimi J. W. Snellman G:son Oulun kaupungista, vastaajana: Annettu Oikeusosastossa 6 päivänä Huhtikuuta 1914. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt julun asiakirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää seuraavaa: Kruununlakamaila Kuusamen pitäjässä väliaikaisesti erotettaessa oli saman pitäjän Poussum kylässä sijaitseva Tivaaran lohko luovutettu Lämrän kylän jakokunnalle, johon kuuluivat Kokkoniemen 5/32, Kosken 5/ 32, Muosalmen 1/8, Pekku Muosalmen 1/16, Posson 1/8. Pikkaraisen 1/16, Huttuniemen 1/8 ja Lämsän 1/18 manttaalin perintötalet sekä Lehden 5/32, Nienelän 1/8 ja Saarisen 1/32 manttaalin kruunun talol Kosken talon, No 14 Lämsän kylässä, läsnä: W. A. B. l. E. N. 7. P. K. A: SS: 57 332 No 618. Såg. 277. R. D. 1910
omistaja Elias Koski ja Huttuniemen talon, No 20 samassa kylässä, omistaja Petter Kustaa Kortesalmi olivat sittemmin, edellinen välikirjalla 20 päivältä Elokuuta 1887 ja Kortesalmi välikirjalla 27 päivältä samaakuuta Kauppias Antti Konrad Pitkäselle myyneet välikirjassa tarkemmin määritellyn hakkunoikeuden mainittujen talojen metsään Tivaaran lohossa, minkä hakkuuoikeuden isempiin puihin nähden Kauppias Pilkänen välikirjalla 29 päivältä seurannutta Syyskuuta oli luovuttanut toiminimile J. W. Snellman G. senille. Elias Kesken myytyä 7/16 osaa Kosken talosta pojalleen Juho Koskelle, sekä 2/7 osaa Huttuniemen talosta jouduttua perinnön kautta Talollisille Herman, Johanna Elias Fredrik, Riita Maria ja Juho Pekka Kortesalmelle, oli Juho Keski kauppakirjalla 8 päivältä Joulukuuta 1904 myynyt ostamansa 7/16 osaa Kosken talosta sekä Herman Kortesalmi ynnä hänen äsken mainitut kanssaperille sensä kauppakirjalla 21 päivältä samaa Joulukuuta perimänsä 2/7 osaa Huttuniemen talosta Juho Kustaa Piska rille Haastalettuaan toiminimen J. W. Inellmän G:senin Kuusamon pitäjän käräjäkunnan Kihlakunnanoikeuteen on Juho Kustaa Pukari siellä vaatinut, että toiminimi, joka ollen Lämsän jakokunnan osakkaa na, talvella vuosina 1904- 1905 oli, hankkimatta siihen lupaa Pukarilta, Tivaaran lohosta, jonka metsä ole jakokunnan yhteinen hakkuuttanut ja poisvedättänyt 45. lös tukkipuuta velvoitettaisiin Rikoslain 33 luvun 7 In mukaisesti maksamaan jakokunnan muille osakkaille ottaman sa puiden korvaukseksi 5 markkaa puulla eli yhteensä 228,310 markkaa. Asiasta kuulusteltuna on toimini mi J. H. Snellman G:sen, väilläen saaneensä omistusoikeuden puheenalaisiin puihin jo ennenkuin Juho Kustaa Pekari oli ostanut osuutensa Kosken ja Huttaniemen taloista, anonut kannetta hyljättäväksi. 353
Sittenkun Lämsän jakokunnan muut osakkaat oli haastettu asiassa kuultaviksi, mutta heidän puolestaan ei oltu mitään vaatimusta tehty, on Juho Kustaa Pukari vaatinut koko korvaus määrää itselleen. Kuulusteltuaan Juho Koska, Herman, Johanna, Elias Fredrik, Riila, Maria ja Juho Pekka Kortesalmea sekä Kauppias Pitkäsen konkussiin luovutetun pesän toimitsijamiestä Talokasta Juho Arvid Korhosta kuin myöskin Suomen Kruunua, on Kihlakunnanoikeus, jossa Juho Kustaa Puhari ja toiminimi J. W. Snellman G:sen elivät anoneet korvausta oikeudenkäynlikuluistaan, 22 päivänä Maaliskuuta 1909 julistamallaan päätöksellä siinä mainituilla perusteilla hyljännyt kanteen ja velvoittaneet Juho Kustaa Pukarin viidelläsadalta markalla kolvaamaan loiminimen J. W. Snellman G: senen oikeudenkäyntikulut Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Juho Kustaa Pukari oli velvamalla raattanut jutun, on 22 päivänä Heinäkuuta 1910 antamallaan tuomiolla koska puheenaolevat puut olivat loiminimen J. W. Snellman G: sonin laskuun lainatut ennenkuin Juho Kustaa Pukari oli ostanut osuutensa Kosken ja Huttuniemen taloista, jättänyt asian sen loppupäätöksen varaan, johon Kihlakunnanoikeus päätöksessään oli johtunut, sekä velvoittanut Juho Kustaa Pukarin viidelläkymmenellä markalla korvaamaan toiminimelle J. W. Snellman G. senille vastenpuhevallan valvomisesta Hovioikeudessa johtunut kulut Hovioikeuden tuomioen on Juho Kustaa Pukari anonut muutosta perustölmalla, johan toiminimi J. W. Snellman C:sen on vastannut Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän julun; ja koskei toiminimi J. W. Anellman G:sen ole voinut toteen saattaa että toiminimi olisi puheenalaiset tukkipuut hakkuutta nut ennen, kuin Juho Kustaa Pukari osti omistamansa talonosat, eikä ole 354
väitettykään että loiminimen hakkanoikeus olisi ollut kiinnityksellä uutta omistajaa vastaan. turvattu, sentähden ja kun omistusoikeus kasvavaan metsään on kiinteistön omistajalle kuuluva niin kauvan kuin puut ovat kaatamatta, harkitsee Keisarillinen Senuutti oikeaksi kumolen Hovioikeuden tuomion ja Kihlakunnanoikeuden päätöksen, velvoittaa toiminimen suorittamaan Juho Kustaa Pukarille korvaukseksi niistä Tivaaran lohosta hakatuista 3456 puusta, jotka kaikista sanotusta lohosta hakaluista puista Juho Kustaa Pukarin talonosien mantlaaliluvun mukaan lukuuluvat Pukarin osalle, kahden markan viidenkymmenen, pennin hinnan jälkeen kappateella yhteensä kahdeksantuhatta kuusisataa neljäkymmentä markkaa, jota paitsi toiminimen tulee kahdeksalla sadalla markalla korvala Pukaril le hänellä pitun vuoksi Kihlakunnanoikeudessa olleet kuTänneres. lut. Tälä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen SenaalliWalter Andersson B. Amieberg Walter Andersson B. Amieberg Edtyman K. Auer Johannes Pesonen. 355