Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
i tid af köparen emottagit närmare föuskrift härutinnan, sådant oaktadt ombesörjt inlästningen på ett konnasse ment samt sålunda betagit Firman Guner. Molinius Co möjligheten att låta särskilda köpare försega öfver lasten vid ankomsten till lösningsarten; men emedan nästbemälda firma icke utredt att den samma ens haft särskilda köpare än mindre hvad skada firman lidet genom nämnda afvikelse från köpeken traktet eller att landbringnings och dock ningskortnaderna däraf varit en nöd vändig följd, har Rådstufvurätten förkastat käromålet i denna del. Vidkommande redan Tirman Grister, Molinius, Och uppgifna skada i följd däraf att lasten vid framkomsten ic ke skulle varit kontraktsenlig, har Rådstufvurätten funnit Tirman K. E. Blomberg hafva styrkt att lasten vid inlästningen varit af finnans vanliga utskippning och silfri samt således i enlighet med kontraktet; i anseende hvar till och då den försämning lasten efter dess intagning i angfartyget Everilda tilläfventyrs undergått, jämlikt ofvanberörda kontrakt, gått på köparens ansvar, Rädstufvurätten underkänt käromålet äfven härutinnan; men i anseende till sakens beskaffenhet kvit tades kostnaderna parterna emellan Hofrätten, under hvars pröfning såväl Tinnan Griiner, Molinens 6° som Finnan R. E. Blomberg i vaderag dragit målet, har medels den 29. Januari 1907. gifven dom fastställt Rådstufvurättens förenämnda utslag Uti Hofrättens dem har firman Griiner, Molineuss Co anhållit om än ling medels ingifven deduktion, den Finnan K. E Blomberg i föreskrifven ndning bemält, hvarefter mundligt för för i målet förriggått på sätt det där vid förda protokollet närmare vidhanlingifver Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner Tirman Griiner, Molinens, Co icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens ofvanberörda dom, vid hvilken förty kommer all bero, hvarhos Herman Griina, 202
Holinens & Co ålägges att till Pirmun K. E. Blomberg, i ersättning för dess hämtädes i målet hafda kostnader, utgifva åttio mark. Det alle, som veder bör, till efterrättelse lander. Kejserliga Senaten för Finland: Johan Mannelin F. Winkman Johan Mannelin F. Winkman Fredr. Lundenius. Mvard Pardain Fredr. Lundenius. Mvard Pardain ja A. W. Granskom. s. F. böter Den 8. April 1908. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, på nedsatt revisionsskilling, från Wasa Hofrätt inkommet fordringsmål emellan Handelsförman EH. Kancka s 6o i staden Sunderland uti konungariket. Storbritannien, sökande samt Kronoby Såg - och Hysteribolag i Kronoby socken, uteblifven svarande: Gifven uti Justitiedepartementet den 8. April 1908. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhämtat följande: Medels den 22. Februari 1905. upprättadt kontrakt har Handelsferman E. UTancke SS 6 af Kronoby Såg- och Hysteriboåg tillhandlat sig circa 1500. kubiksamrar 6 1/2 fot lång furu- och granrops, där af 40. procent borde hålla i toppdiameter från 1/2 till 4. tum samt återstoden från 4 1/2 till 7. tum, allt egelskt mått, emot villbör, bland annat: att med uttrycket erca skulle förstas 10% mer eller mindre uti köparens väl; att propsen, hvilken borde vara frisk samt jämnsagad i hvardera de: R. A. B. - C; F - bet - W. K. (O. K. 203 No 454. Pag. 158. R. D. 1907.
ändan och uppstamlad, det klemare virket skildt ifrån det gröke, skulle till 2/3. af hela den öfverenskomna mängden vara skeppningsfärdig vid första öppet vatten år 1905. och återstoden omkring den 25. Juni samma år fritt ombord å fartyg i Gamlakarleby tullkammardistrikt; att uppmätningen af sammantalet för hvarje last borde verkställas samtidigt af köparen och säljaren eller deras ombud medan propsen läge å strand i afskeppningsorten, hvarest propsen skulle vara ordentligt rådad i full famnhöjd och tätt staplad hvarje tillända mot torända; att säljaren vore ansvarig för virkets kvantitet till dess detsamma kommit ombord, gällande denna ansvarighet äfven för sådant parti, som möjligen blefve öfverliggande till följande år; att betalningen af propsen, hvars pris bestämts till 30. skillings 6. penee engelskt mynt för kuluklainn fritt ombörd, skulle ske kontant sålunda att säljaren indrage " perå vista växel, betallgar Sunderland, det godkända lakturabeloppet för hvarje last mot af kaptenen tecknadt behörigen endosseradt konnoisement samt emot specifikation af lasten; att, därest köparen icke före den 1. Oktober 1905. afhämtat allt kontraktsenligt levereradt virke, säljaren finge indraga värdet af sådant kvarliggande parti emot öfverlåtelse af virket, däri inbegripet kvitteradt hyreskontrakt å säker upplagsplats för partiet, gällande för minst ett år påmåt och transporteradt å köparen; samt att säljaren, ifall omförmälda leverans icke blefve fullgjord, ålåge att till köparen betala i skadeersättning tio skilling för hvarje bristande fannin props. På stämning å Handelsfirman E. U. Wärcke s Co har Kronoby Såg - och Hylleribolag vid Rådstufvurätten i Gamlakarleby stad anfört, att firman, som på grund af ofvanberörda kontrakt tre gånger under seglationstiden år 1905. eller den 26. Juni med fartyget St Julien, den 18. Juli med fartyget Hermod och den 6. Oktober med färtyget Progress, från Yxpila namn afhämtat inalles 914. kubikkammar props, därstädes hvarlämnat af bolaget för för mans räkning ytterligare upplagda 586. 204
kubik famnar props utan att vilja emot taga nästnämnda parti samt för detsamma erlägga öfverenskommet pris; och emedan firman dessutom, oaktadt den samma hvarje gång props afhämtats, å lastningsarten haft ombud, som godkänt den lastade propsen till såväl mängd som beskaffenhet, gjort svärigheter vid inlösandet af de växlar bolaget kontraktsenligt dragit å frman och sålunda vållat att bolaget nödgats betala i telegramafgifter och brefporton 94. mark 53. penni samt i räntor till bank 99. mark 12. penni, ty och då firman å prisen för de den 26. Juni och 6. Oktober 1905. afhämtade propspartierna gjort afdrag uppgående till sammanlagdt 191. förord 9. skillings, däraf förman likväl sedermera godtgjort bolaget 70. pound, har Kronoby Såg - och Hysteribolag yrkat Handelsfinnan E. U. Wärcke & Coförpliktande att till bolaget utgifva ej mindre priset för ännu icke afhämtade 586. kubik famnar props med 893. pround 13. skillings än äfven, enligt en till Rätten ingifven räkning, oguldna priset för det redan afhämtade propspartiet samt godtgörelse för ofvannämnda, bolaget åsamkade utgifter med tillhopa 3,347. mark 51. penni jämte ränta. Isaken rörd, har Handelsferman EU. Wancke s Co uppgifvit ej mindre att Krokoby Såg - och Hylleribolag, som varit skyldigt att till första öppet vatten år 1905. hafva 2/3 af det öfverenskomna propspartiet samt omkring den 25. Juni sagda år jämväl återstoden uppstamlad i Yxpila hamn, brustit i denna sin skyldighet och den 1. Oktober 1905. icke haft i nämnda hann för firmans räkning kontraktsenlig props radad och sorterad till den af bolaget uppgifna mängden, än att bolaget hvarken åt firman öfverlåtit äganderätten till ofvanomordade 586. kubik famnar props eller tillhandahållit firman hyreskontrakt å platsen, där detta propsparti vore upplagdt, samt att, sedan innan, som beraktat fartyget St Julien till någon af orterna Grängemroth, Tyne, Westerttipod. Hull eller Boness, anmodat Kronoby Sigoch Kylleribolag att ställa konnöisemen tet till Leith redd, bolaget tillerkänt fårtygets befälhafvare ersättning för anlö205
pande af sagda redd 50. påund och för tre dagars uppehåll i Yxpila ramn underafvaktan å bestämda order rörande destinationsorten 40. prund 7. skillings 3. penceoch har Handelsfirman E. U. Wancka & Co för ty anhållit om käromålets förkastande, hvarjämte firman, på tagen genstämning, yrkat Kronoby Såg - och Hysteribbergs förpliktande att godtgöra firman för bristande leverans af 586. kubiktappar props med 293. pound samt att till firman erlägga förenämnde af firman åt befälhafvaren å förtyget St Julien guldna 90. påund 7. skillings 3. penee jämte ränta. I anledning af genstämningstalan har Kronoby Såg- och Hysteribolag bestridt, att bolaget brustit i leveransen af ifrågavarande 586. kubikannar props samt i öfrigt framhållit att bolaget, som sålt propsen fritt omlörd å färtyg i Yxpila hamn, icke hade något att skaffa med fartygens destinationsort äfvensom att då firman uppdragit åt bolaget att för förtyget St Julien anvisa annan destinationsort än de i eertepartiet upptagna hamnärna och däraf jämväl förorsakats tre dygns uppehåll för fartyget, befälhafvaren å sagda fartyg icke kunnat förmenas att vid utfärdandet af Konnoissementet medels anteckning å detsamma förbehålla sig särskild godtgörelse uti ifrågavarande afseende. sedan Rådstufvurätten till biträde i sjörättsmål utsedde sakkunnige afgifvit yttrande i målet såvidt detsamma anginge omordade af befälhafvaren å förtyget St Julien förbehållna godtgörelse, har Rådstufviirätten, hvarest parterne ömsesides gjort anspråk på ersättning för sina rättegångskostnader, uti utslag den 2. Juli 1906. pennit utredt vara att, sedan parterne den 22. Februari 1905. sig emellan ingått förberörda aftal samt Kronoby Såg - och Hysteribolag på grund af detsamma under sommaren sistsagda år levererat till förtyg, som Handelsfir man E. U. Wärcke & Co betraktat, samman lagdt 914. kubik famnar props, hvilka uppmätta radade å järnvägsvägnar af firman emottagits å fartygen, bolag get å varans pris och för utgifna räktförskott trässerat å firman växler till 206
ett sammanlagdt belopp af 1,688. i grund 5. ohillings 7. penee men däraf erhållit endast 1,566. round 16. skillings 7. penee och således ännu egde att af firman utbekom ma 121. pound 9. skillings; att Handelsfirman E. U. Wanck & Co vägrat att emottaga återstående af Kronoby Såg- och Hylleribolag för firmans räkning i Yxpila hamn upplagda 586. kubik famnar props och därför erlägga aftaladt pris; samt att Kronoby Såg - och Hylleribolag varit nöd, sakadt att till banker i Gamlakarleby för ifrågavarande afär erlägga i teligramafgifter och brefioton samman lagdt 94. mark 53. penni, hvarför Rådstufvurätten, med fästadt afseende jämväl därå att Handelsförman E. U. Wancke 8o emottagit de levererade färtygslästerna props, ehuru propsen icke blifvit kontruktsenligt uppmätt, samt att firman emot bolagets bestridande icke gittut i bevis ledå att firman gjort någon anmärkning emot mötningssättet, ålagt Handelsfirman E. H. Wärcke 86 att genast emot kvitto till Kronoby Såg- och Hylleribolag utbetala, a) priset för nämnda femhundra åttatiosex kubik famnar props åttahundra nittiotre grund tretton skillings ingelskt mynt eller däremot svarande finskt mynt jämte sex procents årlig ränta från den 1. Oktober 1905., då detta belopp förfallit till betalning; b) det oguldna priset för redan af firman afhämtad props etthundra tjuguen grund nio hillings engelskt mynt eller motsvarande finskt mynt med sex procents ränta, från sagde 1. Oktober 1905. ej förberörda telegramafgifter och brefporton nittiofyra mark femtiotre penni; samt d. af de i lagets till Rätten ingifna räkning upägna ränteafgifter nittionio mark tolf nenni, hvaremot Handelsförman E. U. Wänehe S O i saken utförda genstämnings talan såsom obefogad förkastats, enär förmån git tat styrka hvarken att Kronoby Såg- och Hytteribolug brustit i sin leveranskyldighet och sålunda bort erlägga skadersättning för ofvanomförmälda femhundra åttatiosex kubik famnar props eller att bolaget vore skyldigt att till firman gälda de nittio grund sju skillings tre penee firman i förenämndt afseende ut207
betalat till befälhafvaren å fartyget St Julien; och ålades Handelsförman E. U. Wärcke & b: därhos att med trehundra sjuttiofem mark godtgöra Kronoby Sågoch Hylleribolag dess rättegångsungälder. Kofrätten, under hvars pröfning Handelsfirman E. U. Wärcke & Co i vädeväg dragit målet, har genom dom den 28. September 1907. funnit utredt hvad Rådstufvurätten i sitt ofvanberörda utslag utsagt, men emot firmans bestridande icke ådagalagdt vara att det parti props, som Kronoby Såg- och Hysteribolag den 1. Oktober 1905. haft upplagdt i Yxpila hamn för firmans räkning, varit i alla afseenden kontraktsenligt levereradt, hvarför Hofrätten, med ändring af Rådstufvurättens utslag, befriat förman från skyldigheten att såväl emottaga nämnda femhundra åttatio sex kubik famnar props som till bolaget betala priset därför med åttahundra nittiotre pound tretton skillings jämte ränta; och komme förty med denna rättelse i Rådstufvurättens utslag vid detsamma i öfrigt, på de af Rådstufverätten åberopade skäl och enär firman genom att göra afdrag å priset för den med fartygen afhämtade propsen måste anses hafva förorsakat bolaget omförmälda utgifter i telegram, brefporton och bankränta, att förblifva - Uti Hofrättens dom har Kandelsförman E. U. Wancke & E anhållit om ändring. Kejserliga Senaten har tagit målet i övervägande och finner de afvikelser från bestämmelserna i kontraktet af den 22. Februari 1905., som egt rum beträffande beveransen af ifrågavarande fem hundra åttatiosex kusik famnar rops, icke vara af den beskaffen het, att Kronoby Såg - och Hylleribolag i följd däraf kan anses skyldigt att till Handelsfinnan E. U. Wancke 1o Co utgifva den uti sagda kontrakt för bristande leverans bestämda skadeersättningen, hvarför och på de af Hofrätten i öfrigt anförda skäl Kejser208
liga Senaten pröfvar rättvist låta bero vid det slut, hvari Hofrätten i saken stannat. Det alle, som vederbör, till efterrättelse länder. Kejserliga Senaten för Finland. P. A: Börde. 1. Nem. Inemunde. P. A: Börde. 1. Nem. Inemunde. C. J. Timgren. Ettäväksander Carl. Augusti Asian Karsten. Huhtikuun 8. päivänä 1908. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Wiipurin Hovioikeudesta tulleessa velkomusta koskevassa jutussa, jossa Sahanomistaja Anton Mäkelä, vanhempi, Wirolahden pitäjän Pyterlahden kylästä, ja Maakauppias Jeremias Hilli, mainitun pitäjän Wirojoen kylästä, yhteisesti, ovat hakijoina sekä viimeksisanotussa kylässä asuva Maakauppias Martti Kykling vastaajana Annettu Oikeusosastossa 8 päivänä Huhtikuuta 1908. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää seuraavaa: lanhemmalle Anton Mäkelälle ja Jeremias Hillille toimitetun haasteen nojalla on Martti Kykling Wirolahden ja Miehikkälän pitäjäin käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa lausunut, että asianosaiset sen johlosta, että Viipurin pitäjässä asuva Maakauppias Anton Mäkelä, nuorempi, oli Sontoon kaupungissa EnglanSäsnä: R.t W. H. S. G. F. C. F - W. W. B. (O. S.) 209 No 457. Sag. 79. R.D. 1907
nin kuningaskunnassa toimivan kauprahuoneen A. Riiffer i Sons kanssa hieronut sopimusta nuoremmalle Anton Mäkelälle puutavaraliikkeen harjoittamista varten annettavasta kahdentuhannen Englännin pennan suuruisesta lainasta, olivat 25 päivänä Marraskuuta 1898 keskenään tehneet sellaisen kirjallisen välipuheen että, jos joka heistä menisi takaukseen tuosta lainasta, muut sitoutuivat kumpikin kolmannella osalla takaamaan koko lainan tahi sen maksamattoman osan takaisin suorittamisesta niinmuodoin ettei lainan takaaja tulisi kärsimään enempää kuin ne, jotka eivät olleet allekirjoittaneet takauskirjaa, sekä että, sittenkun mainittu kauppahuone 8 päivänä senjälkeistä Joulukuuta tehdyllä kontrahdilla oli myöntänyt nuoremmalle Anton Mäkelälle kahdentuhannen pennan lainan sekä Martti Kykkling sitä seuraavana päivänä sitoutunut takaukseen sanotusta lainasta korkoineen ja komisionipalkkioineen, Martti Kykkling, kun lainaa ei oltu maksupäivänä, 30. päivånä Syyskuuta 1899, takaisin suoritettu ja nuorempi Anton Mäkelä 11 päivänä samaa kuuta oli luovuttanut pesänsä konkurssiin, oli Wiipurin Hovioikeuden tuomiolla 7. päivältä Maaliskuuta 1903. velvoitettu takauksensa nojalla maksamaan Asianajotoimistolle Castrén & Snellman, jolle kauppahuone A. Riifter "Sons oli siirtänyt puheenalaisen saatavansa, niinhyvin tuhat kaksi sataa viisikymmentäneljä puntaa neljä skillingiä seitsemän peneeä kuuden prosentin koron kanssa mainitusta 30 päivästä Syyskuuta 1899, siitä kumminkin vähennettyä 4. päivänä Lokakuuta 1899 suoritetut sata yhdeksänkymmentäkuusi pantaa kahdeksantoista skillingiä kahdeksan penää, kuin myös tuhat markkaa oikeudenkäyntikulunkien korvaukseksi; minkä jälkeen Martti Rykkling oli 10 päivänä Kesäkuuta 1903. maksanut asianomaiselle ulosottomiehelle äskenkerrotun tuomion sisällön, siitä vielä 210
poisluettua ne kaksituhatta kuusisataa yhdeksänkymmentäyhdessän markkaa kolmekymmentäkaksi penniä, jotka 19. päivänä Lokakuuta 1900. olivat osinkona langenneet nuoremman Anton Mäkelän konkurssista, eli kaikkiaan kolmekymmentätuhatta yhdeksänsataa kuusitoista markkaa kolmetoista penniä; ja koska vanhempi Anton Mäkelä ynnä Jeremias Willi kysymyksessä olevan 25. päivänä Marraskuuta 1898. tehdyn sopimuksen mukaan olivat velvolliset hyvittämään Martti Kykklingiä kahdesta kolmasosasta siitä, mitä hän näinmuodoin oli ollut pakotettu suorittamaan, on Martti Kykkling vaatinut, että vanhempi Anton Mäkelä ja Jeremias Hilli velvoitettaisiin, puoleksi kumpikin, maksamaan Martti Kyklingille kaksi kolmasosaa viimeksimainitusta rahamäärästä korkoineen, minkä ohessa Martti Kykking on anonut korvausta oikeudenkäyntikulungeistaan. Asiasta kuulustettuina, ovat vanhempi Anton Mäkelä ja Jeremias Willi väittäneet, että he puheenalaisen sopimuskirjan mukaan olivat pidettävät Marti Kyklingin laillisina takausmiehinä sekä että Martti Kykkling siis olisi ollut velvollinen vireille panemaan kannetta vanhempaa Anton Mäkelää ja Jeremias Williä vastaan kahdentoista kuukauden kuluessa ainakin siitä, kun Martti Kyklingin maksuvelvollisuus Hovioikeuden ylläsanotulla, lain voiman saaneella tuomiolla 7 päivältä Maaliskuuta 1903. oli vahvistettu; minkä vuoksi ja koska Martti Kykkling vasta 4. päivänä Toukokuuta 1904 oli toimittanut vanhemmalle Anton Mäkelälle ja Jeremias Willille haasteen asiassa, nämät ovat vastustaneet kannetta. Kihlakunnanoikeus on 24. päivänä Lokakuuta 1904 julistamassaan päätöksessä katsonut toteennäytetyksi, että asianosaiset 25 päivänä Marraskuuta 1898 olivat tehneet sellaisen sopimuksen, että, jos nuoremmalle Anton Mäkelälle myönnettäisiin edellä211
mainittu kahdentuhannen pennan laina sekä joku asianosaisista sitoutuisi tokaukseen siitä ja takauksensa nojalla joutuisi maksamaan tämän lainan tahi osan siitä, muut asianosaisista, kumpikin kolmannella osalla, vastaisivat maksamattoman rahamäärän suorittamisesta, johon nähden ja kun Martti Kykkling sittemmin takauksensa johdosta oli ollut pakotettu suorittamaan kolmekymmentätuhatta yhdeksänsataa kuusitoista markkaa kolmetoista penniä, Kihlakunnanoikeus, varteenottamatta lakiin perustumattomana vanhemman Anton Mäkelän ja Jeremias Willin väitteen, että Martti Rykkling olisi menettänyt puhevaltansa asiassa, on velvoittanut vanhemman Anton Mäkelän ja Jeremias Willin sopimuksensa mukaan, kummankin kolmannella osalla, ottamaan osaa tähän maksuun ja siis heti kuitin saadessaan kummankin suorittamaan Martti Kyklingille kymmenentuhatta kolmesataa viisi markkaa kolmekymmentäseitsemän penniä ynnä kuuden prosentin vuotuisen koron 10. päivästä Kesäkuuta 1903 kunnes täysi maksu toimitettiin kuin myös yhteisesti tahi sen heistä, jolla varoja oli, kolmellasadalla seitsemälläkymmenelläviidellä markalla korvaamaan Martti Kykklingille hänen kulunkinsa asiasta. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi vanhempi Anton Mäkelä ja Jeremias Willi olivat vetoamalla saattanut jutun, on tuomiossa 22 päivänä Maaliskuuta 1907 vahvistanut Kihlakunnanoikeuden päätöksen muun puolesta, paitsi että, koskei Martti Kykkling edes ollut väittänyt velkoneensa vanhemmalta Anton Mäkelältä ja Jeremias Williltä nyt kysymyksessä olevaa saamistansa ennenkuin he 4. päivänä Toukokuuta 1904 olivat saaneet haasteen asiassa, vanhempi Anton Mäkelä ja Jeremias Willi vapautettiin suorittamasta Martti Kykklingille hänelle tuomitusta rahamäärästä suurempaa korkoa kuin viisi sa212
dalta vuodessa, lukien viimeksimainitusta päivästä. Hovioikeuden tuomioon ovat vanhempi Anton Mäkelä ja Jeremias Willi anoneet muutosta tänne toimittamallaan perustelmalla, johon Martti Rykkling on säädetyssä järjestyksessä vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun sekä harkitsee oikeaksi Oikeuksien mainitsemillä perusteilla ja koska vanhempi Anton Mäkelä ynnä Jeremias Willi siihen nähden, että tsianajotoimisto Castrén, Snellman ylläkerrotussa Martti Rykkingiä vastaan vireille panemassaan oikeudenkäynnissä oli vaatinut enemmän kuin minkä Hovioikeus tuomiossaan 7 päivältä Maaliskuuta 1903 on velvoittanut Martti Kyklingin suorittamaan mainitulle asianajotoimistolle, ovat katsottavat velvollisiksi ottamaan osaa myöskin edelläsanotun, Martti Kyklingin maksettavaksi tuomitun tuhannen markan oikeudenkäyntikulunkien korvauksen suorittamiseen; jättää asian sen loppupäätöksen varaan, johon Hovioikeus ylempänä mainitussa 27 päivänä Maaliskuuta 1907 annetussa tuomiossa on johtunut ja velvoitetaan vanhempi Anton Mäpelä ynnä Jeremias Willi suorittamaan Martti Kyklingille, korvaukseksi hänellä täällä asian vuoksi olleista kulungeista, sata markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti. R. A. Brede. Matts hemmanR. A. Brede. d. Men huunnanC. J Tingren Eelavä klander. 1al. August Orian Juhannen 213
Den 13 April 1908. Kejserliga Senalens för Finland dom uti ett, utan erlagda afgifter, från Wasa Hofrätt inkommet revisionsmål, angående ersättning, emellan förre Handlanden Erik Sandås, från Nikolaistad, sökande, samt Räpö Äng sågs Aktiebolag. i Björneborgs stad tillstädeskommen, men Arbetsförmån nen Enok Raatikainen, från sist nämnde stad, uteblifven warande. Sifven uti Justitiedopartementet den 13 April 1908. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem, sändt nu är i fråga, inhämtat föl jande: Vid Häradsrätten i Malaks, Tolf och Tortom socknars tingslag har Erik Sandi yrkat att, enär Käfrö Augsågs Aktil bolag sommaren år 1903 under uppsigt af Erik Raatikainen upprensåt strömfåran i Helge förs inom Öfvermalaks by af Malaks socken invid Erik Sandås tillhöriga Peola sägplats, belaget och Erik Raatikainen måtte förpliktas att till Erik Sandår utbetala ettusen trehundra nittioen Bn R. A. H. B. U. S. 214 No 473. Pag. 54. R. D. 1907.
mark fyra penni i ersättning för den skada Sandås tidit genom omorda de upprensning. I saken hörda, hafva Räfsö Äng sågs Aktiebolag och Enok Raatikainen genmält, att bolaget med tillstånd af Guvernören öfver Wasa län låtit verkstäl la upprensning af flottleden i Malaks å samt därvid jämväl vidtagit några mindre strångningsarbeten uti förren vid Piola sägställe, men bestridt, att Erik Sandår därigenom tillskyndats skada, så mycket mindre som någon sag eller sagdam sedan längre tid tillbaka icke funnits Helge fors, hvarför Räfsö Ängsågs Äktiebolag och Enok Raatikainen anhållit om käromålets förkastande samt gjort anspråk på godtgörelse för sina rättegångsumgälder. Häradsrätten har medels utslag den 18 Februari 1905. utlåtit sig, att emedan Erik Sandås icke gillat emot sina mot parters bestridande styrka sin talan, ty och med afseende å hvad i saken hörda vittnen intygat förkastades käromålet, hvarhos Erik Sandås ålades att med trehundra mark godtgöra Räfsö Äng jags Aktieldag och Enok Raatikainen leras kostnader i målet Hopallen, under hvars pröfning Erik landas i väderåg dragit saken, har inom dom den 26 Februari 1907 fasttällt Häradsrättens utslag samt för pliktat Erik Sandås att med fyra tiofem mark godtgöra Räfsö Ängsågs Aktieldag dess hos Hepällen i målet hafda kostnader. Uti Hofrättens dom har Erik Sandås sökt ändring medels ingifven deduktion hvilken Räpo Ängsågs Sktieldag i föreskrifven ordning bemött. Kejserliga Senaten har tagit må del i öfvervägande och finner det icke vara utredt, att Erik Sundår genom ifrågakomna renningsarbete tillskyndats någon skada, hvarför Kejserliga Sena ten pröfvar rättvist fastställa det slut hvari domstolarne i saken stannat, och ålägges Erik Sundås att till Käpo Angågs Aktiebolag, i ersättning för dess härstädes i målet hafda umgälder, utgifva sjuttio mark. Pet alle, som 215