Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
tor, hvarjämte priset för Kölsinko ki såg på samma sätt skulle tagas i betraktande och fördelas Hvad de af Agronomen von Krorring och hans medparter gjorda anmärkningarna i öfrigt beträffade, så och då Enkan Holmberg och hennes medparter icke kunnat bevisa det berättigade däriatt i räkenskaperna införts de till afskrifning påyrkade postorna samt särskilda andra poster på sätt som skett, har Häradsrätten äfven med jämförande af bokföringens särskilda delar med hvar andra och i följd af sakens bestaffenhet i öfrigt ansett skäligt och lagligt godkänna de härutinnan gjorda anmärkningarna samt påyrkade grunderna för beräknan det af nettoomsten från fastigheterna, dock med det undantag all anmärkningen mot de i bok föringen säden och den inbärgade grödan pålagda värden såsom obefogad förkastades, alldenstund säden och den inbärgade grödan i bokföringen asatts ett vår de ofla nog understigande den för tiden gällande medelmarkegången; samt att anmärkningen mot den enligt lohföringen efter den 3 Juli 1899, då Enkan Holmbergs och hennes medparters ansvarighet för räkenskaperna i följd af utnämnandet af annan förmyndare upphört, tillkomna posten trettiosex mark i stället för trettio mark i Castella von Knorrings kanto lämnades utan afseende; och skulle vid de ändring gar, som sålunda fastställts i räkenskaperna, de af Agronomen von Knorring och hans medparter på yrkade ränte och andra medel bära beräkningar rättas i enlighet med nyssnämnda ändringar samt äfven lagas i betraktande att Öfverstvenkan Rosina Gräsbeck medels Häradsrättens utslag den 19 Juni 1903 ålagts att ensam ansvara för debiteringen af poster50
na tvåhundratolf mark tjugufem penni och etthundra mark; och ålades alltså Enkan Holmberg och hennes medparter att inan tre månader efter det Häradsrättens utslag vunnit laga kraft vid vite af femhundra mark rätta säkenskaperna ifrågasia sätt utslagel i öfrigt utvisade samt att, gemensamt eller den af dem tillgång egde, ansvara för de belopp. hvilka Agronomen von Knorring och hans medparter till följd af de fastställda ändringarna i Eslella von Knorrings, Sven Nissvänds och Emil Holmbergs konti skulle bekomma, hvarjämte Enkan Holmberg och hennes medparter, jäm väl gemensamt eller den af dem tillgång egde, ålades att med ettu sen mark ersätta Agronainen von Knorring och hans medparter rättegångsumgälderna. förrätten, under hvars pröfning parterna ömsesides i vadovägdra git målet, har uti däri den 31 December 1913 gifven dom funnit, vid kommande först Agronomen von Knorrings och hans medparters ändringsansökning att, enär en ligt förenämnda testamente af den 14 November 1886 Aappari och Vähä torkkeli hemman tilldelats Agronomen von Knorring och hans förbemälde syskon, den netlovinst, som erhällits vid försäljningen af omförmälda tvenne hemman, icki bort, på sätt som skett, tillgoderäknas det gemensamma bartutan endast Agronomen von Knorring och hans syskon, hvarför Hofrätten, i anledning af sagda än dringsansökning, med ändring af Häradsrättens utslag härutinnan föreskrifvit att ifrågakomna räken skaper skulle rättas sålunda att berörda nettorinst däri påfördes endast Agronomen von Knorring och hans medparter. Beträffande sedan Enkan Holmberg och hennes medparters ändringsansökning har Hofrätten funnit ull Agronomen 31
von Knorring och hans medparter hvarken styrkt befogenheten af de utaf dem gjorda anmärkningar na mot följande i ofvanbeskrifna täblä upptagna poster, nämligen: i Estellä Nissvandts kanto för året från den 1 November 1893 till den 31. Oktober 1894 å debetsidan sålelot sjutusentrehundra femtio mark sjuttiotvå penni, för året från den 1 November 1897 till den 31 Oktober 1898 å kredit sidan posten be inföda etthundratjugu mark och för året från den 1 November 1898 till den 31 Oktober 1899 å kredit sidan posterna för Ladugårds och andra hundra etthundra mark. "Ladugårdarna femtio mark och "svinföda" ett hundratjugu mark samt i gods egaren von Knorrings omyndiga barns kanto för året från den 1 Auvember 1893 till den 31 Oktober 1894 å kredit sidan posten " 2/3 af årets netlevinst" åttatusentvåhundra nittio mark sjuttiosju penni, eller förebragt gittiga skäl på grund hvaraf ytterligare följande poster: borde nedamuppräknade personer påföras, nämligen: i Eslella Nissvandts konto för året från den 1. November 1894 till den 31 Oktober 1895 å obelsidan ombudsmannaarvode åt Hjort femtio mark, spanmål femton mark tjugu penni, sältvaror femtio penni, kött sammanlagdt sjuttio mark sjutton penni, oskummad mjölk tjuguen mark fyratiofem penn, grädde tjuguen mark fyratiofem penni, skommad mjölk tvåhundrafemton mark åttiofem penni, ost femton mark fyratio penni, fläsk femtio mark sextio penni, arvode till Häradshöfding J. E. Björk fyrahundratjugufyra mark femtioen penni, från och planter tretton mark sjuttio penni och ett års lön åt Jungfru Hedvig Mäkelin etthundra mark; för året fråndel November 1895 till den 31 Oktober 1896 ei debetsidan för prifvaror etthundratrettiotvå mark. spannål tjugusju mark trettioen 52
penni, kött fjorton mark åttiotre nenni rolfvikter tjugu mark, gräd de åttiosex mark åttio penni, oskummad mjölk trettiosju mark åttio penni, smör tjugusju mark sjut liöfem penni, mejeriaffall trehundratjuguen mark åtkiosju penni, oss femton mark aderton penni, fårhuset femton mark, från tjugutre mark trettiofem penni, Trädgårdsmästaren Andersson femtioen mark åttio penni, Hedvig Mäkelins årslön etthundra mark, petroheim trettio mark, D. A. Vidbom fem mark, framärken 6 mark samt å kredit sidan "Kivre åt Trädgårdsmästaren "tjugenhe mark femtio penni; för å rel från den 1 November 1896 till den 16 Oktober 1897 å debetsidan Emil Holmberg för barnetern 28 mark, spanmål nitton mark, grädde etthundraen mark fem penni, mejeriaffall tvåhundra femtioåtta mark sextio penni, mjölksee mark sexton penni, blom och jordgubbspkontor tjuguen mark femtio penni, dagsverken i träd gården tre mark, Hedvig Mäke lins årslön etthundra mark, frimärken sex mark och fyra damviskor fyra mark trettio penni; för året från den 1. November 1897 till den 31 Oktober 1898 å debetsidan rölfvikter trettio mark, kött trettiotvå mark nittiofem penni, från tjugusex mark femtio penni Hedvig Mäkelins årslön etthundra mark och framärken fem mark; för året från den 1. November 1898 till den 31 Oktober 1899 å debetsidan resa till Helsingfors etthundrafemtiotvå mark femton pen ni, från tjugutre mark åttio penni och ombud vid urtima ting den 19 April 1899 tvåhundratjugutrå mark sextio penni; i Sven Niss vandts konto för året från den 1 November 1894 till den 31 Oktober 1895 å debetsidan afgift för fremmeration af tidningar fyratio åtta mark fyratiotvå penni; 53
för året från den 1 November 1895 till den 31 Oktober 1896 å debetsidan tidningspronumeration sjuttiotvå mark åttiofem penni, frimärken femton mark och resa till Helsingfors etthundrasjuttio mark; för året från den 1 November 1896 till den 31 Oktober 1897 å debetsidan tidningsremme ration sjuttioen mark trettiofyra penni, resa till Åbo sextio sig ra mark nittiofem penni och frimärken tjugufem mark; för året från den 1 November 1897 till den 31 Oktober 1898 å obetsidan tidningspromeration sjuttioåtta mark sjuttiosex penni och frimärken tjugufem mark; för året från den 1 November 1898. till den 31 Oktober 1899 å debetsidan tidningspronumeration sjuttiotvå mark nittionio penni, resa till Helsingfors den 27 Janua ri 1899 sjuttioåtta mark femtio femni, resa till Björneborg den 15. Mars 1899 sjutton mark utiosem penni, resa till Björneborg den 29. Mars 1899 åtta mark femtio penni och frimärken fem mark; i Emil Holmbergs konto för året från den 1 November 1893 till den 31 Oktober 1894 å debetsielan Bönvin, vägnar och öf " trehundra fyratiofyra mark; för året från den 1 November 1895 till den 31. Oktober 1896 å dombetsidan julgåfver tvåhundrafemtio mark sjuttio penni; för året från November 1896 till den 31 Oktober 1897 å debetsidan gratifikation åt Torparen Johan Ojala femtio mark och julgåfvor tvåhundrasjuttiofyra mark tjugufem penni; samt för året från den 1. November 1898 till den 31 Oktober 1899 å debetsidan julgåfver etthundrasjuttiotvå mark; i anseende hvartill Hofrätten, med än dring af Häradsrättens utslag i denna del, förkastat Agréns men von Knorrings och hans medparters talan, såvidt den 51
samma afsåg ofvanuppräknade poster, jämte det Enkan Holmberg i anseende till sakens beskaffen het befriades från utgifvande af de ettusen mark, som Härads rätten tillagt Agronomen von Anorring och hans medparter för dem i målet åbragta kostna der; och borde vid Häradsrättens utslag i allt öfrigt förblifva. Uti Hofrättens dom hafva saväl Agronomen von Knorring och hans medparter som Enkan Holmberg, för sig och måkarna Svanljung, för sig, anhållit om ändring, hvarefter Agronomen von Knorring och hans medparter bemätt Enkan Holmbergs och hennes medparters än dringsansökan, för hvilka sistnämnda Vicehäradshöfdingen Fredrik Thureng inlämnat en skrift, innefattande bemötan de af motparternas deduktion Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande; och jämte det Kejserliga Senaten icke till pröfning upptager, hvad uti nästnämnda skrift anförts, enär Vicehärads höfdingen Tharing ej visats vara befullmäktigad att föra talan förEnkan Holmberg och hennes medpartor, finner Kejserliga Senaten skälicke förekomma till ändring i Hofrättens dom, vid hvilken förty skall förblifva sålunda, att Enkan Holmberg och hennes medparter ega vid del utsätta äfventyrat rätta ifrågavarande räkenskaper före den 1 September 1917. Ed alle, som vederbör, till efterrättelse länder. Kejserliga Senaten för Finland: turi Savikoski Alfred Luksiala. turi Savikoski. Alfred Luksiala. B. Anneberg A. T. Ullmara Samuli Korki. 1. Harry begrotte 55
Den 18. Januari 1917. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatt sovisionskilling från Kejserlige Åbo Hofrätt inkommit fordringsmål emellan Kaptonen Clas trejd Robert Söfgren, från Helsingfors stad sökande samt handelsfinnan Aktiebolaget Gunaa lius n. Komp., med hemort i residensstaden Stockholm i konungariket Sverige, svarande: Gifven i fastitudepartementet den 18 Januari 1917 Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dom inhämtat följande: Iktiebolaget Curadius i Kongl. har vid Rådstufvurätten i Helsingfors anfart att bolaget på våren 1912 till Suomalaisen Kansan Sanomalehti- ja Kirjapaino - Osakeyhtiö benämnda bolag levererat en häftmärkin Smith No 4. till ett pris af 6000 kronor, hvaraf kontant erlades 1500 kronor och återstående 4500 kronor, för hvilkas gäldande Kaptenen Löfgren den 1 April 1912 iklädt sig proprie borgen, borde beOmb: F.S. - 42. R. B. K. (43 56 No 112. Pag. 305. R. D. 1916.
talas inom tre år, Men emedan Suomalaisen Kansan Sanomalehti ja Kirjapaina - Osakeyhtiö gjort konkurs och sagda 4500 kronor ännu vore oguldna, har Aktiebolaget  Gumaelius & Komp yrfat, att Kaptenen Löfgren måtte förpliktas att på grund af sagda borgesförbindelse till Aktiebolaget Curadius i. Komp. utbetala förenämnda 4500 kronor jämte ränta och ersättning för rättegångskostnaden. Capen hörd har Kaptenen Löfgren förklarat att han med ifrågavarande borgesförbindelse icke afsitt att iflada sig ansvarighet för förenämnda höstmaskins betalning, utan endast att intyga det han för sin del var öfvertygad om att firman Suomalaisen Kansan Sanomalehti ja Kirjapaino-Osakeyhtiö skulle ega bestånd vid tidpunkten för massinens betalning, hvarför, och då Aktiebolaget Gymnelius i Kemp sedermera fordrat af Suoma laisen Kansan Sanomalehti- ja Kirjapäino = Osakeyhtiö vecept å det oguldna priset och denna wocept blifvit belaget tillsänd Kaptenen Löfgren emotsett käromålets förkastande Hedels den 21 Oktober 1915 afkunnadt utslag har Rådstufvurätten utlåtit sig i saken; och emedan Kaptenen Löfgren iklädt sig borgen, såsom för egen skuld, för ett belopp af 4500 kronor af proset för en af Aktiebolaget Ajumachius " Komp. till Suomalaisen Kansan Sanomalehti - ja Kirjapaino - Osakeyhtiö loverad Smith haftmaskin och rågda belopp var till betalning förfallet och oguldet samt af Aktiebolaget Gumadius & Kemp bevakadt i firman Suomalaisen Kansan Sanomalehti- ja Kirjapaino - Osakeyhtiös konkurs, har Rådstufvurätten, utan afseende å hvad emot krafvet invändts, ålagt Köptenen Löfgren att till Intiebolaget Gumuelius i Komp utgifva det fordrade beloppet fyratusen femhundra kronor svenskt mynt, antingen i sagda mynt slag eller i finskt mynt efter vid betalningstiden å orten gällande å vista kurs, med fem procents årlig ränta därå från stämningsdagen den 57
25 September 1913 tills full betalning följde, jämte det Kaptenen Söfgren känts skyldig att med sextio mark hålla Aktiebolaget Gabrielius i Komp. ersatt för kostnaderna i målet Holrätten, under hvars pröfning Köptenen Löfgren i vadeväg dragit målet har medels däri den 31 Juli 1916 gifvon dom låtit vid Rädstufvurättens utslag bero samt ålagt Kaptenen Löfgren att med sextio mark godtgöra Aktiebolaget Gabrielius i Komp dess förmålet i Höhätten hafda kostnader. Uti Hofrättens dom har Kaptenen Sofgren anhållit om ändring medels deduktion, den Aktiebolaget Hjumnelius Komp. bemött. Kejserliga Senaten finner skäl ej förekomma till ändring i Hofrättens dom Kaptenen Löfgren ålägges att till Aktiebolaget Öjumerhus i. Kemp. i ersättning för dess i Senaten för målet hafda kostnader utgifva åttiofem mark. det alle, som vederbör, till efterrättelse lån/ Harry Bergroth der. Kejserliga Senaten för Finland telin Sallbork. B. Annberg Samuli Koni. AlfredLuksiala A. V. Olli Wäld 58
Tammikuun 22 päivänä 1917 Keisarillisen Suomen Senaatin luomio nostorahalla Keisarillijesta Viipurin Hovioikeudesta tulleessa jutussa osuuskunnan jäsentyydestä, jossa Kartanonomistaja Pekka Hartikainen, Kuopion kaupungista, on hakijana sekä Vilriän pitäjässä olleen, Pieksänkoskon osuuskauppa r. 1. nimisen osuuskuunan konkurssipesän toimitsijamies, sanotun pitäjän Sänkimäen kyläsja asuva Herastuomari Adolf Fredrik Kuusela vastaajana: Annettu Oikeuserastoina Tammikuun 22 päivänä 1917. Keisarillinen Senaatti on itsellen sä esittelyttänyt jatun kirjat ja niistä saanut seuraavat tiedol Vitsiän, Muuruveden ja Warpais järven pitäjien käräjäkunnan Kihla kunnanoikeudessa on Pekka Hartikai nen lausunut että sittenkuin Kruunun nemismies Forden Leopold Meklin saamansa määräyksen nojalla oli mainitan, konkursitilaan asetetun osuuskun nan jäseniltä kannettavia lisämakirja Läsnä. N. 1. W. Bl -  R. G. C. S. No 130 Jag. 31. Rb. 1916
vadan konkurssihallinnon toimesta laaditun ensimäisen ja toisen esitteluohjelman perusteella Helmikuun 4 päivänä 1910. Pekka Hartikaiselta, joka siihen aikaan oli omistanut kiinteistön Muuruveden pitäjän Marlalahden kylässä, ulosmitannut irtainta omaisuut ta sanottuikin ositteluohjelmiin Martikaisen suoritettavaksi otettujen lisä maksujen, yhteensä 560 markan 25 pennen ynnä ulosottokustannusten maksamiseksi sekä Kuopion läänin Kuvernööri, jotta Pekka Hartikainen ole, minun nuassa kiettäen osuustoimintalaissa jäädettyllä tavalla ilmoittautuneensa mainitun osuuskunnan jäseneksi, anonut ulosmittausta kumottavaksi, oli päätöksellä Huhtikuun 15 päivältä 1911, koska Pekka Hartikainen oli katsottava puheenalaisen osuuskunnan jäseneksi, kyljännyt valituksen sekä velvoittanut Hartikaisen suorittamaan osuuskunnan konkurssipesälle ja Kruununnimismies Meklinille, kummallekin, Omarkkaa korvaukseksi heidän kuluistaan asiassa, niin oli Wiipurin Hovioikeus, jonne Pekka Hartikainen oli valittanut Kuver nörin päätöksestä, Heinäkuun 18 päivänä 1911 antamallaan päätöksellä jättänyt asian Kuvernöörin päätöksen varaan sekä Keisarillinen Senaatti jonka tutkittavaksi Pekka Hartikainen oli asian saattanut, Syyskuun 7 päivänä 1912 vahvistanut Hovioikeuden päälöksen; että Pekka Hartikainen niin muodoin oli joutunut maksamaan konkurssipesälle lisämaksuina yllämainitut 56 markkaa 25 penniä ynnä kulaja yhteensä 65 markkaa 30 penniä ole siis kaikkiaan (3) markkaa 55 penniä, jekä että konkurssipesän hallinto sen velkojain ja osuuskunnan jäsenten kekouksessa Kesäkuun 29 päivänä 1914 tehdyn päätöksen mukaan oli laati nut vielä kolmannen omteluohjelman omakunnan jäsenillä kannettavista lisämaksuista, johon esilleluokjelmaanPekka Hartikainen maksettavaksi oli pantu sanottujen lisämaksujen lainksi 484 markkaa 38 penniä, mutta kun Harti kainen ei koskaan ollut ilmoittautu nut osuuskunnan jäseneksi eikä hän 60
siis ollut velvollinen suorittamaan mitään lisämaksuja, on Pekka Hartikainen vaatinut, että hänel vapaalettaitiin osuuskunnan jäsengydestä ja sen nojalla myöskin maksamasta siitä johtuvia suorituksia sekä että osuuskun nan konkursi hallinto velvoitettaisiin. suorittamaan. Hartikaiselle takaisin ne 631 markkaa 55 penniä, jotka hän edelläkerro tuin tavoin oli joutunat maksamaan lisämaksaina ynnä kulujen konaakseksi Juhana kuulusteltuna on Adolf Fredrik Kuusela, edellämainitussa toimissaan, vastustanut kannetta sekä vastakanteessa vaatinut, että Pekka Hartikai nen julistettaisiin puheena olevan osuuskunnan jäseneksi kolmen osuuden omistajana, minkä ohessa Adolf Fredrik Kuusela on anonut korvaasta konkurssipesän oikeudenkäyntikuluista. Pekka Hartikaisen anottua vastakannetta hyljättäväksi, on Kihlakun nanoikeus Maaliskuun 4 päivänä 1915 julistanut asiaan päätöksen; ja koska Pekka Hartikainen, joka oli Helmikuun 26 päivälle 1903 kirjoitettu Pieksän kosken Osuuskaupan jäsenluetteloon, oli sen jälkeen erinäisissä tilaisuuksis sa julkisesti esiintynyt sanotun osuuskunnan jäsenenä kuin myös omistun nalle suorittanut sisäänkirjoitus ynnä osuusmaksuja kolmella osuudetta yhteensä kolmekymmentäkolme markkaa, Hartikaisen voimalla näyttää, että mainitut maksut olisi tehty muuta kuin vastakorrottaa tarkoitusta varten, on Kihlakunnanoikeus määrännyt, että Pekka Hartikainen oli pidettävä osuuskunnan jäsenenä kolmen osuuden omistajana sekä sen vuoksi hyljännel. Harlikaisen jutussa ajaman kanteen ja nelvoittanut hänet neljättäkymmenellä markalla korvaamaan osuuskunnan konkurssipesän oikeudenkäyntikulut Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Pekka Hartikainen oli vetoamalla saat tanut julun, on Elokuun 17 päivänä 1916 antamallaan tuomiolla, koska kyegmys Pekka Hartikaisen velvollisuu desta suorittaa edellämainitut kuusisataa kolmekymmentäyksi markkaa 61
viisikymmentäviisi penniä oli ralkaista Keisarillisen Senaatin ulos ottasiassa Syyskuun 7 päivänä 1912 antamalla päätöksellä eikä sanottu kysymys siis onää voinut tulla tutkimuksen alaiseksi, kumonnut ja pois tanut Kihlakunnanoikeuden lässä kohden antaman lausunnon. Aila kolman nen ositteluohjelman moittimiseen ja oikeudenkäyntekulujen korvauksen tuli, on Hovioikeus jättänyt asian Kihlakunnanoikeuden päätöksen varaan sekä velvoittanut Pekka Hartikaisen suorittamaan osuuskunnan konkurssipesälle, korvenkseksi sille vastaupuhevallan valvomisesta Hovioikeudessa johtuneista kuluista, viisikymmentä markkaa Hovioikeuden luemioen on Pekka Hartikainen anonut muutesta perustelmalla, johon Adolf Fredrik Kuusela on vastannut. Keisarillinen Senaatti katsoo, ettei ole ochettu muuttaa. Hovioikeuden tuomiola Pekka Hartikainen velvoitetaan maksamaan Adolf Fredrik Kuuselalle konkurssipesällä julun vuoksi Senaalissa olleiden kalajen korvauksi seitse mänkymmentäviisi markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot Kavarillinen Suomen Senaalli 1mo Landenki Alhedziiksiala. 1mo Landenki Alhedziiksiala. B. Amberg A. J. L. Lill Härald. Samuli Koski. Ofvan Schauman. 62
Tammikuun 22. päivänä 1917. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa vekselijutussa, jossa ovat Talollinen Isak Isotalo, Siikaisten pitäjän Pyntöisten kylästä, hakijana sekä pankkiosakeyhtiö Pohjoismaiden Osakepankki Kauppaa ja Teollisuutta varten vastaajana: Annettu Oikeusorastossa Tammikuun 22. päivänä 1917. Keisarillinen Senaatti on itulleen esittelyttänyt asiakirjat ja niistä, mikäli enää on kysymyksessä, saanut seuraavat tiedot: Isak Pietalolle toimituttamansa haasteen nojalla on Pohjoismaiden Osakepankki Kauppaa ja Teollisuutta varten Porin kaupungin Maastuvanoikeudessa vaatinut Asetaloa velvoitettavaksi Talollisen Kustaa Uusitalon Maaliskuun 4. päivänä 1915. asettaman, Isak Tretalon hyväksymän, kuuden kuukauden kuluttua maksettavaksi erääntyneen ja asianmukaisessa järjestyksessä Läsnäs F. S. A. L. - B.t. - A. B. -S. K. J. A. Sa 63 No 133. Pag. 522. R. G. 1916.
protestatun vekselin nojalla pankkiosakeyhtiölle suorittamaan vakselin sisällyksen 5000. markkaa kuuden prosentin korkoineen vekselin esääntymispäivästä Syyskuun 4. päivöstä 1915, kelmanneksen prosenttia provisionia ja protestikulut. Kanteesta kuultuna on isak ilsotalo kieltänyt hyväksyneensä puheena olevaa vikseliä ja kirjoittaneensa nimeänsä siihen, minkä vuoksi Isotalo on anonut kannetta hyljältäväksi. Sittenkuin Kustaa Uusitaloa myöskin oli asiassa kuultu, on Maastuvanoikeus, jossa asianosaiset molemmin puolin ovat pyytäneet korvausta oikeudenkäyntikuluista, itämmikuun 20. päivänä 1916. julistetussa päätöksessä katsonut selvitetyksi, että Isak Asotalo oli hyväksynyt kysymyksessä olevan vekselin, minkä vuoksi ja kun vekseli oli maksettavaksi langennut ja pantkiosakeyhtiön hallussa, Raastuvan oikeus on Maaliskuun 29. päivänä 1858. annetun vikselisäännön nojalla velvoittanut Isak Isotalon ulosoton uhalla, saadessaan alkuperäisen och selin asianmukaisesti kuitattuna, Pohjoismaiden Osakepankille Kauppaa ja Tuollisuutta varten suorittamaan vekselin sisällyksen kahdeksantuhatta markkaa kuuden prosentin vuotuisine korkoineen Syyskuun 4. päivästä 1915. kunnes täysi maksu tapahtui ja kolmanneksen prosenttia provisionia sekä sitä paitsi kuudellasadalla markalla korvaamaan pantkiosakeyhtiön härrimät protesti - ja oikeudenkäyntikustannukset. Hovioikeus, jonka tulkittavaksi Isak Isotalo vetoamalla oli saattanut jutun, on Elokuun 10. päivänä 1916. antamallaan tuomiolla jättänyt jutun Raastuvanoikeuden päätöksen varaan; ja velvoitettiin isaktiotalo kuudellakymmenellä markalla korvaamaan pankkiosakeyktiölle sillä Hovioikeudessa ollut kustannukset. 64
Hovioikeuden tuomioon on Isak Isotalo anonut muutosta perustelmalla, johon Pohjoismaiden Osakepankki Kauppaa ja Teollisuutta varten on vastannut. Keisarillinen Senaatti katsoo, ettei oli oikelta muuttaa Hovioikeuden tuomiota. Isak Isotalo velvoitetaan suorittamaan Pohjoismaiden Osakepanhille Kauppaa ja iteollisuutta varten sillä jutun vuoksi Senaatissa olleiden kulujen korvaukseksi yhdeksänkymmentä markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: 1mo Jaanhrcki Alfred Luksiala B. Annberg. J. W. R. Lill Häld B. Amberg. A. W. Elli W. Wäldell. Samuli Komij Alfred Sarva Tammikuun 22 päivänä 1917 Keisarillisen Suomen, Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Wiipurin Hovioikeudesta tullessa perinnönjaon moittimista koskevassa jutussa, jossa ovat Välkealan pitäjän Pyötsiälän kylässä asuva Talollinen Aatami Fylvesterinpoika Alankki hakijana sekä mainitusta kylästä olevat Talollinen Taneli Sylvesterinpoika Alankki, omasta puolestaan ja alaikäisen tyttä rensä Lyydia Mankin holhooja na, ynnä Talollisenpojat Otto ja Artturi Tanelinpojat Mark ki poisjääneinä vastaajina: Annettu Oikeusosastossa Tammikuun 22 päivänä 1917. Keisarillinen Senaatti on itsellen sa esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä saanut tietää. Haastatettuaan Aatami Mankin ja hänen vaimonsa Helena Pyötsiän Jälkealan pitäjän käräjakunnan Kihlakunnanoikeuteen ovat Taneli Mankki ja hänen myöläpuolensa siillä lausuLäsnä: J. P. B. - A. R. K. A. S.K. H. B. 65 No 135. Såg. 196 R. D. 1916.