Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
saanut tietää seuraavaa: Sittenkuin Eläkemies Juho Kustaan poika Sikala eli Wiik oli välikirjalla. 3 päivänä Marraskuuta 1871 Talolliselle Heikki Savoselle luovuttanut oikeuden hakala Juho Sikalan ja hänen vaimonja Maija Liisa Sikalan silloin omistaman Kimingin kylässä olevan Sikalan perintötalon No 3 metsässä kasvavat, väli kirjassa mainitun mitan täyttävät tukkipuut kuuden vuoden kuluessa, lukien Tammikuun 1 päivästä 1872, ja Juho Sihala sen jälkeen 7 päivänä Lokakuuta 1886. Halla Aktie Bolagille, joka oli tullut ylläsanotun välikirjan omistajaksi, niini kään kirjallisella kontrahdilla luovutta nut Sikalan talon metsässä kasvavat pievemmat tukkipuut, jolloin talosta myydyn koko metiin hakkuvaika oli määrätty kestäväksi viisi vuotta sen jälkeen kuin talon isojako oli loppuun saatettu, olivat, muiden muassa, Taavetti ja Kaarle Viktor Sikala sekä Aukusti Lahti Kasstulan pitäjän käräjakunnan Kihlakunnanoikeudessa vaatineet että, koskei Juho Sikala viimeksi sanottua välikirjaa tehtäessä enää ollut omistanut mainittua taloa, jonka hän ja hänen vaimonsa olivat lahja - ja kauppakirjoilla 19 päivänä Tammikuuta 1884 ja 19 päivan nä Tammikuuta 1885 eri osissa luovuttaneet osaksi Taavetti Sikalalle ja hänen äsken puheeksi tulleille asiakumppaneilleen osaksi muille henkilöille, joiden osuudet sittemmin olivat joutuneet Taavetti tikalan ja hänen viimeksi tarkoitettuin asiakumppaniensa omiksi, sanotut välikirjat 3 päivällä Marraskuuta 1871 ja 7 päivältä Lokakuuta 1886, joista aikaisem min tehty jo oli lakannut olemasta voimassa kun jälkimmäinen tehtiin, julistettaisiin mitättömiksi. Kuulustettuaan Halla Aktie Bolagia kanteesta, oli Kihlakunnanoikeus päätöksessä 24 päivänä Syyskuuta 1894 mainitsemillaan perusteilla julistanut puheenalaiset kaksi välikirjaa mitättömiksi; minkä päätöksen Waasan Hovioikeus ja Keisarillinen Senaatti oli vat, Keisarillinen Senaatti tuomiolla Helmikuun 18 päivältä 1897 jättäneet voimaansa. Tämän jälkeen on Halla Aktie Bolag 604
in puolesta mainitussa Kihlakunnanoikeudessa haasteiden nojalla lausuttu, että Juho Sikala oli kuollut Heinäkuun 14 päivänä 1900, jälkeensä jättäen lesken Maija Liisa Matintyttären sekä hänen kanssaan avioliitossa syntyneet pojat Taavetti, Kaarle Viktor ja Julius Tikalan sekä Aukusti Lahden kuin myös kuolleen pojan Herman Sikalan lapset Aina Maria Laukan sekä August Waldemar ja Johannes Sikalan sekä niinikään kuolleen pojan Elias Sikalan tyttären Ilma Maria Sikalan, sekä että Juho Sikala, kun edelläkerrotut välikirjat Marraskuun 3 päivältä 1871. ja Lokakuun 7 päivältä 1886 tehtiin, oli käsirahoi na välikirjoilla myytyjen puiden hintoja vastaan saanut, edellisenä päivänä viisisataa markkaa, joiden vakuudeksi Sikalan talo Joulukuun 5 päivänä 1871 oli kiinnitetty ja kiinnitys sittemmin uudiset tu, viimeksi Huhtikuun 24 päivänä 1901, sekä Lokakuun 7 päivänä 1886 kolmetuhatta markkaa; ja koska puheena olevat välikirjalolivat Keisarillisen Senaatin yllä sanotulla tuomiolla julistetut mitättömiksi. on Halla Aktie Bolagin puolesta vaadittu, että Taavetti ja Kaarle Viktor Sikala sekä Aukus ti Lahti velvoitettaisiin Sikalan talon omistajina, joko yhteisesti tai kellä varoja oli yhtiölle suorittamaan mainitut viisisataa markkaa ynnä kuuden prosentin vuotuinen korko edelläsanotusta Marraskuun 3 päivästä 1871 sekä että he ynnä Julius, August Waldemar ja Johannes Sikala, Oskar Laukka, vaimonsa Aina Marian edusmiehenä, ja Matti Oikari, Ilma Maria Sika lan varoista, kuin myös Maija Liisa Sika la, samoin joko yhteisesti tai se heistä, jolla varoja oli, pantaisiin Juho Sikala vaina jan perillisinä ja oikeudenomistajina HallaAktie Bolagille takaisin maksamaan mairitut kolmetuhatta markkaa yhtäläisellä korolla Lokakuun 7 päivästä 1886 kunnes täysi maksu tapahtui, jota paitsi Halla Aktie Bolagin puolesta on anottu korva usta sen oikeudenkäyntikuluista. Itanteesta kuulustettuina, ovat Taavetti Sikala ja hänen viimeksi luetellut asiakumppaninsa vastustaneet sitä; minkä jälkeen Kihlakunnanoikeus on Marraskuun 26 päivänä 1902 julistamassaan päätöksessä
mainitsemillaan perusteilla velvoittanut Maija Liisa, Taavetti, Kaarle Viktor ja Julius Sikalan, Aukusti Lahden, omasta puolestaan sekä August Waldemar ja Johan nes Sikalan holhoojana, Oskar Laukan, vaimonsa edusmiehenä, sekä Matti Oika rin, toimensa puolesta, yhteisesti tai sen heistä, jolla varoja oli, Halla Aktie Bolagille takaisin maksamaan puheenalaiset holmeluhatta viisisataa markkaa ynnä kuuden prosentin vuotuisen koron Helmikuun 18 päivästä 1897, jolloin mainitut välikirjat julistettiin mitättömiksi, kunnes täysi maksu tapahtuisi; mutta mitä tuli Halla AktieBolagin vaatimukseen saada korkoa pitemmältä ajalla, katsoi Kihlakunnanoikeus sanotun vaatimuksen käsittävän korvausta. Halla Aktie Bolagille sanotuista metsän kaupoista tulleesta vahingosta, jonka vuoksi Halla Aktie Bolag osoitettiin eri oikeudenkäynnillä riitelemään Taavetti Aika lan ynnä hänen asiakumppaniensa kanssa siitä, jos luuli syytä siihen olevan; ja velvoitettiin Taavetti Sikala asiakumppa nineen, samoin yhteisesti tai kellä varo ja oli palkitsemaan Halla Aktie Bolagin oikeudenkäyntikulut asiassa sadalla markalla. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Taavetti Sikala, Aukusti Lahti, omasta puolestaan sekä August Waldemar ja Johannes Sikalan holhoojana, Oskar Laukka ja Matti Oikari olivat vetoamalla saattanut jutun, on Helmikuun 22 päivänä 1905 antamassaan tuomiossa lausunut, että koska Halla Aktie Bolagin puolesta ei oltu vaadittu Taavetti Sikalan ja Aukusti Lahden velvoittamista takaisin maksamaan välikirjaa vastaan Marraskuun 3 päivällä 1871 Juho Sikalalle annettuja käsirahoja viittäsataa markkaa, sillä perusteella että he olivat Juho Sikalan perillisiä vaan ainoastaan heidän ollessaan Sikalan talon omistajina, sen lähden ja kun ei August Wäldemar ja Johannes Sikalaa Aina Maria Laukkaa ja Ilina Maria Sikalaa vastaan mitään kannetta mainituista viideställä lasta markasta ollu tehty, on Hovioikeus, kumoten Kihlakunnanoikeuden päätöksen tältä kohdalla, vapauttanut heidät jokaisen mainittujen viidensadan markan ynnä niistä määrätyn koron suoritta 600
misesta. Ja kun, Taavetti Sikalan ja hänen asiakumppaniensa kieltoa vastaan, Halla Aktie Bolagin puolesta ei oltu toteennäytetty, että he Juho Sikalan kuoltua olivat ryhtyneet hänen pesäänsä taikka nauttineet mitään etua hänen perinnöstän, on Hovioikeus, Marraskuun 9 päivänä 1868 velan maksosta kuoleman tapauksessa annetun asetuksen 22 SS: mukaan, kumoton Kihlakunnanoikeuden päätöksen siinäkin osassa, syljännyt Halla Aktie Bolagin kantien mitä tuli Juho Sikalalle käsirahoina annettuihin kolmeentuhanteen markkaan ja oikeudenkäyntikulujen korvaukseen sekä poistanut mainitun Oikeuden lausunnon vastaisen korvauskanteen nostamisesta, johon Halla Aktie Bolagin puolesta ei oltu pyydettykään tilaisuutta. Hovioikeuden tuomioon on Osakeyhtiö Halla Aktie Bolag anonut muutostaKeisarillinen Senaatti on tutkinut länän jutun ja koska puheenalainen vä likirja 7 päivältä Lokakuuta 1886, jota tehtäessä Juho Sikala kieltämällä on käsirahoiksi välikirjassa tarkoitetun metsän hintaa vastaan Halla Aktie Bolagilta nostanut kolmetuhatta markkaa ja niinikään sitoutunut takaisin maksamaan sen osan näistä rahoista, jota sanottu metsä ehkä ei vastaisi, kuuden prosentin koron kanssa, on Keisarillisen Senaatin tuomiolla 18 päivältä Helmikuuta 1897 julistettu mitättömäksi ilman että on väitetty Halla Aktie Bolagin saaneen käyttää hyväkseen suurempaa tai vähempää osaa maini tusta metsästä taikka Juho Sikalan eläissään säyttäneen hänelle tuomion johdosta syntynyttä, käsirahoin takaisinmaksamista koskevaa velvollisuutta eivätkä Taavetti Sikala, Aukusti Lahti, Oskar Laukka ja Matti Oikari o le näyttäneet sellaisia seikkoja ja asianhaaro ja, että Taavetti Sikala, Aukusti Lahti, August Waldemar ja Johannes Sikala sekä Aina Maria Laukka ja Ilma Maria Sikala, jotka ovat Juho Sikalan perillisiä, pitäisi niiden nojalla lain mukaan katsottaman vapaiksi Juho Sikalan puheenalaisen velan maksamisesta, sen tähden harkitsee Keisarillinen Senaatti oike aksi, muultaen Hovioikeuden puheenalaisen tuomion, velvoittaa Taavetti Sikalan, Aukus ti Lahden, Oskar Laukan, vaimonsa Aina Maria Laukan edusmiehenä, nyttemmin täysii kaisiksi joutuneet August Wäldeman ja Jo607
hannes Sikalan kuin myös Matti Oikarin, alaikäisen Ilma Maria Sikalan holhoojana, yhteisesti Maija Liisa, Kaarle Viktor ja Julius Sikalan kanssa tai sen heistä, jolla varoja on, suorittamaan Halla Akti Bolagille kolmetuhatta markkaa koron kanssa kuusi sadalta vuodessa, lukien 18 päivästä Helmikuuta 1897 kunnes täysi maksu toimitetaan; jo ten oikaistuna Hovioikeuden ylempänä mainittu tuomio kaikissa muissa kohdin jäävoimaansa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti. 17. Sokman J N Börulund Valentin Gummeneus Johannes Ketting C. J. Timgren. Marraskuun 8 päivänä 1905. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Viipurin Hovioikeudesta tulleessa, maan sukulunastamista koskevassa jutussa, jossa Talollinen Abraham Ostring, Kerimäen pitäjän Makkolan kylästä, Mökkiläisen Pekka Paavonpoika Mutikaisen alaikäisten tyttärien Anna Loviisa ja Ida Maria Mutikaisen, Loismiehen Erik Juhana Paavinpäka Mutikaisen alaikäisen tyttären Tilda Maria Mutikaisen, Talollisenpojan Antti Albin Paavonpoika Mutikaisen alaikäisen tyttären Henriika Loviisa Mutikaisen, Talollisen Eerik Juhana Pekanpoika Mutikaisen ja hänen vaimonsa Iida Maria Eerik- Juhanantytär Mutikaisen alaikäisten lasten Pekka Juhana, Emilia ja Aleksandra Mutikaisen kuin myös Talollisen Paavo Silvennoisen ja hänen vaimon. sa Henriika Eerik-Juhanantytär Mutikaisen alaikäisten lasten G. S. - V. G. - J. N. B. & J. L. No 969. Tag. 82. R. D. 1905.
Eemil Juhana, Emma, Selma ja Albin Silvennoisen oikeudenvalvojana, on hakijana sekä Lampuodit Albin ja Antti Kaiponen, ensiksimainittu sekä omasta puolestaan että alaikäisen veljensä Otto Kaiposen holhoojana, kumpikin Ruokojärven kylästä, Talollisen Eerik Juhana Pennasen leski Ulla Kupiainen niin hyvin omasta puolestaan kuin alaikäisten lastensa holhoojana, hänen laillisessa ijässä olevat poikansa Albin ja Pekka  Pennanen sekä tyttärensä Talollisenleski Hilda Maria Pennanen, Hattilanmäen kylästä, ja tyttärensä Selma Pennasen mies Talollinen Pekka Herttuainen, Jouhenniemen kylästä edellämainittua pitäjää, tulematta jääneinä vastaajina: Annettu Oikeusosastossa Marraskuun 8 päivänä 1905. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä saanut tietää seuraavaa: Albin Kaiposelle ja hänen asiakumppaneillensa ynnä Albin, Antti ja Otto Kaiposen oikeudenkäynnin aikana kuolleelle äidille Loismiehenleski Maria Kososelle ja Hilda Maria Pennason niinikään oikeudenkäynnin aikana kuolleet, le miehelle Pekka Turtiaiselle toimitetun kirjallisen haasteen nojalla on Abraham Östring, edellälueteltujen alaikäisten lasten oikeudenvalvojana sekä Pekka, Eerik Juhana ja Antti Albin Paavonpojat Mutikaisen valtamiehenä, Kerimäen pitäjän käräjakunnan Kihlakunnanoikeudessa lausunut, että Pekka, Eorik Juhana ja Antti Albin Mutikaisen isä Talollinen Paavo Mutikais-vainaja oli eläessään kauppakirjalla 11 päivänä Lokakuuta 1889 kahdentuhannen kahlensadan, oikeastaan kahdentuhannen seitsemänsadan markan hinnasta myynyt Eerik Juhana Pennaselle kolmannen osan sekaluontoista taloa No 12 yllämainitussa Ruokojärven kylässä, johon luovutukseen Pekka, Eerik Juhana ja Antti Albin Mutikainen sittemmin 10 päivänä Joulukuuta 1895 olivat antaneet kirjallisen suostumuksensa mi509
käli Paavo Mutikainen edelläsanotulla kauralla eli Eerik Juhana Pennaselle myynyt Pekka, Eerik Juhana ja Antti Albin Mutikaiselle perintönä heidän vuonna 1886 kuolleen äitinsä Saara Mutikaisen jälkeen langenneen osan sanotusta tilasta; että Eerik Juhana Pekanpoika Mutikäinen ja hänen vaimonsa Iida Maria Mutikainen olivat 12 päivänä Syyskuuta 1891 ja 10 päivänä Joulukuuta 1895 tehdyillä myyntikirjoilla kahdeksansadan markan hinnasta luovuttaneet yhdeksännen osan mainittua taloa Maria Kososelle ynnä Antti, Atlin ja Otto Raiposelle, joille myöskin Taaro Silvennoinen ja hänen vaimonsa Henriika Mutikainen samoina päivinä tehdyillä myyntikirjoilla olivat yhtäläisestä hinnasta myyneet yhtä suuren osan samaa taloa, sekä että viimeksisanotut kaksi talonosaa olivat eri kauppojen kautta joutuneet Eerik Juhana Pennaselle, jonka edellämainitut oikeudenomistajat siis omistivat yhteensä viisi yhdeksättä-osaa puheenaolevasta talosta; ja kun nämä talonosat, joista seitsemän kahdeksasosaa oli kruunua ja yksi kahdeksasosa perintöä, myyjäin Paavo Autikaisen, Pekka, Eerik Juhana ja Antti Albin Paavonpojat Mutikaisen sekä Iida Maria ja Henriika Eerik- Juhanantyttäret Mutikaisen kädessä olevat ollut osaksi perimys-osaksi sukuunostettua maata ja siis sukulunastuksen alaiset, on Abraham Östring, edellälueteltujen alaikäisten lasten sekä Pekka, Eerik Juhana ja Antti Albin Paarenpojat Mutikaisen edustajana, talletettuaan Oikeuteen sukulunastusen. na kolmetuhatta kahdeksansataa markkaa, vaatinut, että perintöluontoinen osuus eli kahdeksasosa puheenalaisista talonosista tuomittaisiin sukulunastettavaksi siten, että Pekka, Erik Juhana ja Antti Albin Paavonpojat Mutikainen saisivat omistukseensa yhden kolmas kymmeneskuudesosan, näiden lapset Anna Loviisa, Iida Maria, Tilda Maria ja Henriika Loviisa Mutikainen yhden seitsemäskymmeneskahdesosan sekä Iida Maria Eerik. Juhanantytär Mutikaisen lapset Pekka Juhana, Emilia ja Alek610
sandra Mutikainen ynnä Henrika Eerik - Juhanantytär Mutikaisen lapset bemil Juhana, Emma, Selma ja Albin Silvennoinen yhteisesti yhden kolmaskymmeneskuudesosan koko edellämainitusta talosta. Sittenkuin Albin Kaiponen ja hänen asiakumppaninsa olivat vastustanut kannetta ja anoneet Abraham Östringin velvoittamista konaamaan heidän kulutuksensa oikeudenkäynnissä, on Kihlakunnanoikeus 25 päivänä Huhtikuuta 1902 julistamassaan päätöksessä mainitsemillaan perusteilla hyljännyt kanteen sekä velvoittanut Abraham Östringin maksamaan Albin Kaiposelle ja hänen asiakumppaneillensa kaksisataa markkaa korvaukseksi heidän kustannuksistaan oikeudenkäynnissä. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Abraham Östring oli veteamalla saattanut jutun, on tuomiossa Maaliskuun 11 päivänä 1905, samalla kun Hovioikeus jätti ottamatta tutkiaksensa mitä Tikka, Eerik Juhana ja Antti Albin Paavonpojat Mutikaisen puolesta oli Abraham Östringin vetokirjassa esitetty muuteksen saamista varten Kihlakunnanoikeuden päätökseen, koskeivät he olleet valtuutta neet ketään asiamieheksensä Hovioikeudessa, katsonut, koska Abraham Östring oli Kihlakunnanoikeuteen sukulunastusrahana tallettanut ainoastaan kolmetuhatta kahdeksansataa markkaa eikä siis, kun puheenaolerain talonosain yhteen laskettu kauppahinta nousi neljääntuhänteen kolmeensataan markkaan, täyttä hintaa, oikeaksi sillä kertaa hyljätä Abraham Östringin asiassa ajaman kanteen; ja velvoitettiin Abraham Östring suorittamaan Albin Kaiposelle, Ulla Kupiaiselle, Albin, Pekka ja Hilda Maria Pennaselle ynnä Pekka Herttuaiselle viisikymmentä markkaa korvaukseksi heidän asiata valveessaan Hoviakeudessa kärsimistään kulutuksista. Hovioikeuden tuomioen on Abraham Östring anonut muutosta. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, että ei Abraham Östring ole esiintuonut syytä muuttaa Hovioikeuden ylempänä mainittua tuomiota, joka siis jää 211
voimaansa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti J. J. Sohlman J N Börulund Valentin hemmans Johannes Zittnig C. J. Tingren Den 8. November 1905. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, på nedsatt revisionsskilling, från Åbo Hofrätt inkommet konkursmål emellan Jurisutriusqvedom Heikki Henvall, från Helsingfors stad, såsom fordringsegare i Statsrådet Julius Rudolf Ösbergs till konkurs upplåtna bo, sökande, samt Statsrådet Osberg och hans öfrige borgenärer, uteblifne svarande: Gifven uti Justitiedepärtementet, den 8. November 1905. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem, så vidt nu är fråga, inhemtat följande: Å inställelsedagen i Statsrådet Osbergs vid Rådstufvurätten i Helsingfors anhängig gjorda konkursmål den 20. September 1904. har Doktoin Kenvall utsökt, utom annat, i grund af en af Öfverstelöjtnanten Friherre Erik Edvard von Willebrand den 27. September 1903. utstäld, till betalning i hufvudstaden St Petersburg förfallen samt af, utom Öfde J. G. S. - R. H. - J. B. — J. F. No 9770. Pag. 135. R. D. 1905.
andre, Statsrådet Osberg öfverlåten vexel, tretusen rubel med sex procents årlig ränta från vexdns förfallodag den 27. Jacember 1903 nuari 1904., en tredjedels procent af vexelbeloppet i provision och sjutton rubel i protestkostnadsersättning, hvarjemte Doktorn Kenvall förbehållit sig att, i händelse hans bevakning skulle till någon del motsägas, få genom särskild rättegång styrka riktigheten af det mot sagda. Vid andra uppropet i konkursmålet har af Vicehäradshöfdingen Hjulmar Fallström, som jemväl bevakat fordran i konkursen, anmärkts, att Dektern Stenvall icke utredt, att han genom uttagen och konkursförvaltningen inom lagbestämd tid tillstäld stämning bevarat sin återgångstalan i grund af den till stöd för hans berörda anspråk lagda vardn, hvarföre Hellström motsagt utdömande af Doktorn Stenvalls fordran. Efter det Kommerserådet Johan Askolin samt Finlands Bank, såsom fördringsegare i konkursen, instämt i Vicehäradshöfdingen Hellströms anmärkning, har Rådstufvurätten den 22. December 1904. afkunnat dem i målet och dervid, emedan Dektorn Revall icke medelst stämning, som inom den i 75. SS: af gällande vexelstadga föreskrifna tid uttagits och gäldenären eller konkursförvaltningen tillstälts, bevarat sin återgångstalan på grund af förenämnda ved, underkänt omförmälda af Doktorn Stenvall anmända fordran. Hofrätten, under hvars pröfning Dock tern Renvall i väderäg dragit saken, har medelst dom den 5. Maj 1905. lätit bero vid Rådstufvurättens dom beträffande nu ifrågavarande del af målet. Uti Hofrättens dom har Doktern Henvall sökt ändring. Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner Tektorn Henvall icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens ofvanberörda dom, hvarvid förty och enär Doktern Kenvall med anledning af den emot hans nu ifrå613
gavarande anspråk framstälda anmärkning icke åberopat sådana omständigheter att honom på grund af dem borde, jemlikt 96. SS: i konkurstadgan den 9. November 1868., tillåtas att genom särskild rättegång söka styrka anspråbets riktighet, skall förblifva. Ort alle, som vederbör, till efterrättelse länder. Kejserliga Senaten för Finland: J. G. Sohlman vaimo Sjelmina Johannes Zittnig. Valentin Gummerus J Närnlund C. J. Timgren Marraskuun 8 päivänä 1905 "Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio Wiipurin Hovioikeudesta rastorahalla tulleessa kaupan purkamista koskevassa jutussa, jossa ovat Juvan pitäjän Juvan kylästä kotoisin oleva Maakauppias Kaarle Juhana Tuhkanen, hakijana, sekä Juvan pitäjän Vaikon kylässä asuvat Talolliset Anani as Fredrik ja Olli Wilhelm Pitkänen, saapuville tulleina, mutta Osakeyhtiö Halla Aktiebolag. Utkan kaupungista, pois jäänee nä, vastaajina: Annettu Oikeusojas tossa Marraskuun 8 päivänä 1905. Keisarillinen Senaatti on itulleen esittelyttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä saanut tietää seuraavaa: Juvan pitäjän käräjjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa ovat Ananias Fredrik ja Olli Wilhelm Pitkänen Kaarle Juhana Tuhkaselle ja Osakeyhtiölle Halla Aktiebolag toimitetun kirjallisen haasteen nojalla lausuneet että sittenkuin heidän isänsä Talollinen Vilho Pitkänen Ananias Fredrik ja Olli Wilhelm Pitkä Läsnä E A - W E - W H - J. N. B - K. Mö 614 No 973. Pag 113 R. D 1905.
sen sillaisena lakimääräisenä holhoojana, sekä heidän veljensä Talollinen Aaro Petter Pitkänen olivat kauppakirjalla Marraskuun 13 päivänä 1895. 1500 markan hinnasta Kaarle Juhana Tuhkaselta ostaneet ja heti hallintoonsa saaneet perintötilan No 2. Jaikon kylässä ja Kihlakunnanoikeus Huhtikuun 30 päivänä 1898 julistamallaan päätöksellä, jonka Wiipurin Hovioikeus Huhtikuun 15 päivänä 1899 antamallaan tuomiolla oli jättänyt pysyväksi, oli velvoittanut Kaarle Juhana Tuhkasen jättämään VilhoPitkäselle, hänen kerrotussa toimessaan ja Aaro Petter Pitkäselle kaupasta laaditun kauppakirjan, joka lain huudattamista ja kiinnityksen hankkimista varten maksamattoman kauppahinnan ja myyjälle pidätetyn metsänottooikeuden vakuudeksi oli jäänyt Kaarle Juhana Vukkasen huostaan, niin oli Kaarle Juhana Tuhkanen tästä huolimatta ei ai noastaan kieltäytynyt sanottua kauppakirjaa antamasta, vaan myöskin kauppakirjalla Tammikuun 3 päivänä 1899 myynyt kysymyksessä olevan talon Osakeyhtiölle Halla Aktiebolag; ja kun Kaarle Juhana Tuhkanen silloin ei enää ollut oikeutettu taloa myymään, ovat Ananias Fredrik ja Olli Wilhelm Pitkänen vaatinet viimeksi mainitun kaupan julistamista mitättömäksi se kä Kaarle Juhana Tuhkasen ja Osakeyhtiön Halla Aktiebolag velvoittamis tä luovuttamaan kaksi kolmasosaa talosta Ananias Fredrik ja Olli Wilhelm Pitkäsen omistettavaksi ja hallittavaksii Kanteesta kuultuna on Kaarle Juhana Tuhkanen väittänyt etteivät Ananias Fredrik ja Olli Wilhelm Pitkänen eikä Vilho Pitkänen, viime mainittu kerrotussa holhoojan toimessaan, olleet allekirjoittaneet Marraskuun 13 päivänä 1895 laadittua kauppakirjaa eivät kä, vaikka Vilho Pitkänen kauppaso pimuksessa oli sitoutunut hankkimaan asianomaisen Oikeuden suostumuksen talon kiinnittämiseen maksamattoman kauppahinnan ja Kaarle Juhana Tuhkaselle pidätetyn metsänottooikeuden vakuudeksi, täyttäneet näitä ehtoja, vaan että Vilho Pitkänen päin vastoin väli615
kirjassa Kesäkuun 28 päivältä 1898, penuuttamalla sanotun kaupan, oli Kaarle Juhana Tuhkaselle luovuttanut Ananias Fredrik ja Olli Wilhelm Pitkäselle kuuluvan omistusoikeuden kahteen kolmasosaan talosta; ja on Tuhkanen näillä perusteilla vaatinut kanteen kylkyynistä" Sittenkuin Osakeyhtiö Halla Aktiebolag, niinikään jutusta kuultuna. oli nojautunut Kaarle Juhana Puhka sen kanssa tekemäänsä kauppaan Tammikuun 3 päivältä 1899 sekä Vilho ja Aaro Petter Pitkänen olivat tulleet kuulustetuiksi, on Kihlakunnanoikeus, jossa Ananias Fredrik ja Olli Wilhelm Pitkänen sekä Kaarle Juhana Tuhka nen olivat anoneet korvausta oikeudenkäyntikustannuksistaan, asiakirjain osoittaman menettelyn jälkeen Syyskuun 4 päivänä 1902 julistamal taan päätöksellä lausunut jutussa tosen selville käyneen, että Aaro Petter Pitkänen ja Vilho Pitkäinen, viimeksi mainittu silloin alaikäisten poikiensa Ananias Fredrik ja Olli Wilhelm Pitkäsen holhoojana, olivat Marraskuun 13. päivänä 1895. lailliseen muotoon tehdyllä ja laillisesti päätetyllä kirjallisella kaupalla ostaneet Kaarle Juhana Pukkaselta puheena olevan perintötalon No 2 Vaikon kylässä ja että Ananias Fredrik ja Olli Wilhelm Pitkä nen täysiikäisiksi tultuaan myöskin olivat hyväksyneet tämän kaupan; vaan koska Vilho Pitkänen, joka kaupassa oli sitoutunut hankkimaan asianomaisen Oikeuden suostumuksen talon kiinnittämiseen maksamattoman kauppahinnan ja Kaarle Juhana Tuhkaselle pidätetyn metsänottooikeuden vakuudeksi, tämän suostumuksen hankkimisen oli laiminlyönyt ja siten rikkonut välipuheen, sekä Vilho Pitkänen, kerrotussa toimessaan, ynnä Aaro Petter Pitkänen omasta puolestaan sitä paitsi olivat välikirjalla Kesäkuun 28 päivältä 1898 peruuttaneet sanotun kaupan ja luopuneet kaikista oikeuksista taloon Kaarle Juhana Tuhkasen hyväksi ei kä tätä luovutusta, siihen nähden että talon kaupassa sovittuja ehtoja 610