Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
teriin ilmoitetulla kotipaikallaan Kajaa nin maaseurakunnassa; mihin nähden ja kun puheenalainen ositteluohjelmä ei perustunut laillisessa järjestyksessä syntyneeseen jäsenluetteloon eikä siinä myöskään ollut määräystä maksunsuorittamispaikasta, jota paitsi osittehihin oli ennenaikainen ja vaara sikäli että oli ositettu ennenkuin osuuskunnalle kuuluva riidaton omaisuus, nimittäin meijeri koneineen ja kalustoineen, oli myyty ja että osittelyssa oli huomioonotettu sellaistakin velkaa, joka ei kuulunut osuuskunnalle vaan osuuskunnan yhteyteen luvatta rakennetun höyrymyllyn omistajille, on Antti Korhonen anonut mainittua ulosmittausta kumottavaksi. Kanteseen ovat Pormestari Hyöky ja Kauppias Kääriä vastanneeet muun muassa että päätös osuuskunnan perusta misesta oli laillisessa järjestyksessä tehty, että Antti Korhonen, joka oli ollut enemkunnan perustajäjäseniä sekä ottanut osaa osuuskainnan toimintaan, eli osuuskunnan jäsenenä merkitty siihen luetteloon osuuskunnan 1908 vuoden lopussa olleista jäsenistä, minkä sen hallitus oli osuustoiminta lain 34 SS:ssä mainitussa tarkoituksessa laatinut ja hallituksen esimies Tammi kuun 20 päivänä 1909 jättänyt Kajaa ain kaupungin Maistraalille, jossa kaupungissa osuuskunnan sääntöjensä mukään tuli harjoittaa liikettäan; että Maistaatille oli tehty ilmoitus osuuskunnan merkitsemisestä kaupparekisteriin; että Suomen Tullisuushullitus tuon ilmoituksen johdosta Heinäkuun 11 päivänä 20/ oli hyväksynyt osuuskunnan kaupparekisteriin merkittäväksi, minkä jälkeen sellainen merkitseminen oli tapahtunut; että riidanalainen ositteluohjelmä perustui Alaistraatille annettuun jäsenluetteloon; että ilmoitus osetettujen maksujen suorittamispaikasta eli sääntöjen mukaisesti julaistu paikkakunnan sanomalehdissa ja naulattu osuuskun nan meijerin ovelle; sekä että osittehussa oli otettu lukuun vain ne velat, jotka yllämainitussa lain voiman saaneessa konkurssituomiossa oli vahvis tettu osuuskunnan maksettaviksi. Sittenkuin Ulosottapulaista Säyrysä 855
tä, jolle Antti Korhonen oli antanut tiedon Pormestari Hyökylle ja Kauppias Kääriälle toimitetusta haasteesta, eli jutussa kuultu, on Raastuvanoikeus Heinäkuun 4 päivänä 1911 julistamat laan päätöksellä siinä mainituilla perusteilla katsonut, ettei Antti Korhonen ollut osuuskunnan laillinen jäsen ja että puheena oleva ositteluohjelmä, mibäli se Antti Korhosta koski, oli tehoton. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Pormestari Hyöky ja Kauppias Kääriä oli vat vetoamalla saattaneet jutun, on jutun oltua asiakirjoista lähemmin nähtävän käyttetyn alaisena, Helmikuun 8 päivänä 1916 antamassaan tuomiossa lausunut käyneen selville, että Antti Korhonen eli allekirjoittanut sen sopimuskirjan, jolla Kajaanin Osuusmeijeri niminen osuuskunta, edelläsanotun osuustoimintalain 2 SS:n mukaisesti oli perustettu, ja ottanut osaa muutamiin osuuskunnan kokouksiin, ja tenka hänta oli pidettävä osuuskunnan jäsenenä, sentähden ja kun osuus kunnan jäsenet sääntöjen mukaan oli vat velvolliset rajattomasti suorittamaan osuuskunnan sitoumusten täyttämisetsi tarvittavia lisämaksuja sekä puheenaloa lisämaksu oli pantu Antti Korhosen maksettavaksi osuuskunnan konkussipesän toimitsijamiesten laatimassa ja osuuskunnan jäsenten ja velkojain kokouksessa Maaliskuun 18 päivänä 1910 esitetyssä ositteluohjelmassa, jota Antti Korhonen ei ollut moittinut siinä järjestyksesja kuin osuustoimintalain 28 SS:n 2 monentissa säädettiin, on Hovioikeus, kumoten Raastuvanoikeuden päätökset, hyljännyt Antti Korhosen kanteen. Hovioikeuden tuomioen on Antti Korhonen anonut muutosta perustölmalla, johon Pormestari Hyöky ja Kauppias Kääriä ovat vastannet. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Antti Korhonen oli esittänyt syytä muuttaa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jääpysyväksi; ja velvoitetaan Antti Kor856
honen suorittamaan Pormestari Hyökylle ja Kauppias Kääriälle, heillä täällä jutun vuoksi olleiden kulujen korvaukseksi, viisikymmentä markkaa Tätä kaikki asianomaiset noudattakootKeisarillinen Suomen Senaatti: Alfred Liuksiala. B. Amleberg. Afre Luksiala. B. Amleberg. A. W. Rusthållaren Sameli Koski. A. W. Rusthållaren Sameli Koski. Valter Öf Saviainen Toukokuun 25 päivänä 1916. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Waasan Hovioikeudesta tullessa, ositteluohjelman perusteella osuuskunnan jäseniltä kannetta vien lisämaksujen suorittamista koskevassa jutussa, jossa Talollinen Fredrik Hurskainen, Tajäänin maaseurakunnan förmuun kylästä, on hakijana sekä Kajaanin Osuusmeijeni nimisen osuuskunnan konkurssiperän toimitusamiehet Pormeslari Fredrik Kristoffer Hyöky ja Kauppias Edvard Kääriä, Kajaanin kaupungista, vastaajina: Annettu Oikeusosastossa Toukokuun 25 päivänä 1916. Keisarillinen Senaatti on itsellensä esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää: Sittenkuin Kajaanen Osuusmeijeri, jonka kotipaikkana, Oulun läänin Kuvernöörin osuuskunnalle Lokakuun 6 päivänä 1916 vahvistamien sääntöjen Läsnä: A. L. R. A. A: R. T. K. 1/10.pp. 857 No 1091. Sivu 102 Rd.
mukaan, oli pidettävä Kajaanin maanu rakuntaa, oli joutunut konkursutilaan sekä mainitun seurakunnan ja Paltamon pitäjän käräj¬kunnan Kihlakunnanoikeus Marraskuun 10 päivänä 1909 julistanut konkurssissa tuomtonsa, ovat Pormestari Hyöky ja Kauppias Kääriä osuuskunnan järenten ja sen velkojain kokouksessa Maaliskuun 18 päivänä 1910 konkussipesän toimitsijamiehinä ilmoittaneet, ettei konkurssipesässä ollut riidat tomia varoja, joita rälittömästi voitiin muuntaa rahaksi konkurssituomiolla vahvistelligen velkojen ynnä pesän hoitokustannusten suorittamiseksi, sekä enttäneet Heinäkuun 10 päivänä 1901 annetun osuustoimintalain 28 SS:ssä mainitiin, osuuskunnun jäänten rajattomaan lisämaksurehollisuuteen perustuvan, osuuskunnan velkojen maksamisesta laatimanja omistetuohjelman, jonka mukaan osuuskunnan jäsenluetteloon merkityistä 695 osuudesta oli konkurssipesälle suoritettava kaikkiaan 104700 markkaa eli 150 markkaa kultakin osuudella ja Fredrik Hurskainen siis 4: tti osuudelta yhteensä 600 markkaa; minkä jälkeen Paltämön piirin virkaatoimittava Kruununnimismies Sven Elis Gunnar. Meljävainio oli sanotun ositteluohjelman nojalla Kesäkuun 7 päivänä 1910 Fredrik Hurskaiselta ulosmitannut irtainta omaisuutta mainittujen 600 markan ynnä ulosottokustannusten suorittamiseksi tettemmin saatuaan asiakirjoista näkyvän menettelyn jälkeen Paltamon piirin Kruununnimismieheltä Henrik Immanuel Gutzinilta kenotusta ulosnittauksesta asianmukaisen valitusosotuksen, on Fredrik Hurskainen Kajaa nin kaupungin Raastuvanoikeudessa, johon hän oli haastattanut Pormesta ri Hyöbyn ja Kauppias Kääriän jutussa vastaamaan, kun riidanalaiset lnämakset olivat ollut suoritettavat Pormestari Hyökylle hänen asunnossaan Kajaanin kaupungissa, lauvenut, että hän taan oli kirjoittanut nimensä hänelle ennen osuuskunnan sääntöjen vahvistamista esitettyyn kvemerkintälistaan, vaan että ei hän ollut osuustoimentalain määrää858
mällä tavalla ilmoittautunut ja tullut otetuksi jäseneksi osuuskuntaan, jota ei edesoltu lain säätämässä järjestyksessä perustettu eikä merkitty kaupparekisteriin ilmoitetulla kotipaikallaan Kajaanen maanurakunnassa; mihin nähden ja kun puheenalainen ositteluohjelma ei perustunut laillisessa järjestyksessä syntyneeseen jäsenluetteloon eikä siinä myöskään ollut määräystä maksunsuorittamispuikasta, jota paitsi osittelukin oli ennenaikainen ja väärä sikäli että oli ositettu ennenkuin osuuskunnalle kuulua vidaton omaisuus, nimittiin meijeri koneineen ja kalustoineen, oli myyty ja että osittelyssa oli huomioonotettu selluistakin velkaa, joka ei kuulunut osuuskunnalle vaan osuuskunnan yhteyteen luvatta rakennetun höyrymyllyn omistajille, on Fredrik Hurskainen anoneet mainittua ulosmittausta kumottavaksi Kanteeseen ovat Pormestari Hyöky ja Kauppias Rääriä vastannet muun muussa että päätös osuuskunnan perusta menestä oli laillisessa järjestyksessä tehty; että Fredrik Hurskainen, joka oli ollut omuskunnan perustajäseniä sekä otta nut osaa osuuskunnan toimintaan, oli suuskunnan jännenä merketty siihen luetteloon osuuskunnan 1908 vuoden lopussa ollasta jäsenestä, minkä sen halli tus oli osuustoimintalain 34 SS:ssä mainitussa tarkoituksessa laatinut ja hallituksen esimies Tammikuun 20 päivänä 1909 jättänyt Kajaanin kaupungin Muuttaalille, jossa kaupungissa osuuskunnan vääntöjensä mukaan tuli harjoittaa, liihettään; että Mustraalille oli tehty ilmoitus osuuskunnan merkitsemisesta kaupparekisteriin; että Suomen Tulli nushallitus tuon ilmoituksen johdosta Heinäkuun 11 päivänä 1907 oli hyväksy nyt osuuskunnan kaupparekisteriin merkittäväksi, minkä jälkeen sellainen merketseminen oli tapahtunut, että riidanalainen ositteluohjelma perustui Maistraatille annettuun jäsenluetteloon, että ilmoitus ositeltujen maksujen suorittamispaikasta ole sääntöjen mukaisesti julaistu paikkakunnan sanomalehdissä ja naulattu osuuskunnan meijerin ovelle; sekä stä osittelyssa ole otettu lukuun näin 859
ne velat, jotka yllämainitussa lain voiman saaneessa konkursituomiossa oli vahvistettu osuuskunnan maksettaviksi Sittenkuin Kruununnimismies Gvtgina, jolle Fredrik Hurskainen oli antanut tiedon Pormestari Hyökylle ja Kauppias Kääriälle toimitetusta haastasta, oli jutussa kuullu, on Raastuvanoikeus Huhtikuun 15 päivänä 1911 julistamallaan päätöksellä siinä mainituilla perusteilla katsonut, ellei Fredrik Hurskainen ollut osuuskunnan laillinen jäsen ja että puheenaoleva ositteluohjelma, mikäli se Fredrik Hurskaista koski, oli tehoten. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Pormestari Hyöky ja Kauppias Kääriä olivat vetoimalla saattaneet jutun, on, jutun oltua asiakirjoista lähemmin näktävän käyttetyn alaisena Helmikuun 1 päivänä 1916 antamassaan tuomiosja lausunut käyneen velville, että Ridrik Hurskainen oli allekirjoittanut un sopimuskirjan, jolla Kajaanen Osuusmeijen niminen osuuskunta, edelläsänotun osuustoimintalain 2 SS:n mukaisesti oli perustettu, ja toimenut osuuskunnan jäsenenä, jotenka häntä oli pidet tävä osuuskunnan jäsenenä, sentähden ja kun osuuskunnan jäsenet sääntöjen mukaan olivat velvolliset rajattomasti suorittamaan osuuskunnan sitoumusten täyttämiseksi tarvittavia lisämaksuja sekä puheenaoleva lisämaksu oli pantu Fredrik Hurskaisen maksettavaksi omuskunnan konkurssipesän toimitsijamiesten laatimassa ja osuuskunnan järenten ja velkojain kokouksessa. Maaliskuun 15 päivänä 1910 esitetyssä ositteluokjelmassa, jota Fredrik Hurskainen ei ollut moittunut siinä järjestyksessä kuin osuustoimintalain 28 SS:n 2 momentissa säädettiin, on Hovioikeus, kumaten Raastuvanoikeuden päätöksen, hyljännyt Fredrik Hurskaisen kanteen Hovioikeuden tuomioon on Fredrik Hurskainen anonut muutosta perustelmatta, johon Pormestari Hyöky ja Kauppias Rääriä ovat vastaneet Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Fredrik Hurskainen ole esittänyt syytä muuttaa 860
Hovioikeuden tuomiota, joka siis jää pysyväksi; ja velvoitetaan Fredrik Hurskainen suorittamaan Pormestari Hyökylle ja Kauppias Käänälle, heillä Räällä jutun vuoksi olleiden kulujen korvaukseksi, viisikymmentä markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakootKeisarillinen Suomen Senaatti: Afred Luksiala. B. Anneberg Alfred Luksiala. B. Anneberg A. W. Illkulaalle Samuli Koski. A. W. Illkulaalle Samuli Koski. Valter07. Jarviainen Toukokuun 25. päivänä 1916. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Wiipurin Hovioikeudesta tulleessa vekselijutussa, jossa Maanviljelijä Eemil Yrjönen. Rantasalmen pitäjän Parkummäen kylästä, on hakijana sekä oikeudenkäynnin kestäessä kuolleen Suutarin Aapeli Paanasen oikeudenomistajat, hänen leskensä Hilma Sofia Paananen omasta puolestaan ja alaikäisten lastensa Eero Viktor, Lauri, KatriHerttu Regina. Elli Johanna Yijö, Kaarlo ja Kaili Kaivo Kyllikki Päänäsen holhoojana, sekä täysi ikäiset tyttärensä Elma ja Bertha Sofia Paananen ynnä Paanosen aviopuotten tietymättömiin poistuneen pojan. Ylioppilaan Väinö Fapeli Paanasen uskottu mies. Ylioppilas Taavetti Sylvester Turtiainen, kaikki Savonlinnan kauhungista, vastaajina: Annettu Oikeusosestossa Toukokuun 25. päivänä 1916. Keisarillinen Senvatti on itselleen esittetyttänyt jutun kirjat ja niistä, mikäli läsnä: A. S. R. B. K. F. SS: 4. No 1097. Såg: 157. R: G: 1915
vielä on kysymyksessä, saanut seuraavat tiedot: Savonlinnan kaupungin Raastuvan oikeudessa on Aapeli Paamanen vaati nut Eemil Yjöstä velvoitettavaksi Yrjö sen 4. päivänä Heinäkuuta 1913. Kolmen kuukauden kuluttua maksettavaksi asettaman, sanotussa kaupungissa asuvan Kauppiaan Abel Nykäsen tunnustaman. Eemil Yrjösen siirrolla varustetun 950. markan suuruisen potestatun vekselin perusteella suorittamaan Aapeli Paanaselle, jolle Kauppias Nykänen oli antanut vekselin 685. markan suuruisesta Paana selle olleesta velastaan, viimeksi mainitun rakenmäärän kuuden prosentin korkoineen vekselin erääntymispäivästä ja kolmannesprosentin Provisionin kuitenkin vähentämällä Aapeli Paanasen 11. päivänä Kesäkuuta 1914. Kauppias Nykä sen konkurssipesästä saamat 152. markkaa 10. penniä, minkä ohessa Aapeli Kasnänen on anonut korvausta oikeuden. käyntikuluistaan. Eemil Yrjösen kiellettyä kirjoittaneen sa viimeään puheenalaiseen vekseliin ja sen vuoksi vastustettua kannetta, on Raastuvanoikeus Marraskuun 9. päivänä 1914. julistamassaan päätöksessä lausunut näytetyksi että Eemil Yijönen oli omakätisesti kirjoittanut nimensä haunalaiseen verigeliin sekä asettajaksi että siirtä jäksi, minkä vuoksi Raastuvanoikeus on Maaliskuun 29. päivänä 1853. annetun Keisarillisen Wehselisäännön nojalla velvoittanut Eemil Yrjösen alkuperäisen kuitatun vakselin saadessaan suoritta maan Aapeli Paanaselle vaaditut kuusisataa kahdeksankymmentäviisi markkaa kuuden prosentin korkoineen Loka kuun 4. päivästä 1913. siitä kuitenkin vähentämällä Kesäkuun 11. päivänä 1914. sen ritetut sata viisikymmentäkaksi markkaa kymmenen penniä, maksamaan tuomitusta määrästä kolmannes posenttia prosessionia sekä kahdellasa dalla kahdellakymmenelläviidellä markalla korvaamaan Acheli Paanasen oikeudenkäyntikulut. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Eemil Yrjönen vetoamalla oli saattanut jutun. ön Toukokuun 14. päivänä 1915. antamal 862
laan tuomiolla jättänyt jutun Raastuvanoikeuden päätöksen varaan sekä velvoitta nut Eemil Yrjösen viidelläkymmenellä markalla korvaamaan Aapeli Paanasella vastumpuhavallan valvomisesta Hovioikeudessa olleet kulut. Hovioikeuden tuomioon on Eemil Yrjönen anonut muutosta perustelmalla johon Hilma Sofia Paananen ja hänen myötäpuolensa ovat vastaneet. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja, jättäen vasteen ottamatta mitä Ylioppilas Turtiainen tänne annetussa perustelman vastuussa on esittänyt, koskei Turtiainen ole näyttänyt, että hänet olisi määrätty yleensä tahi tähän oikeudenkäyntiin uskotuksi mieheksi Väinö Aapeli Paanaselle, katsoo Keisarillinen Senaatti, ettei Eemil Yrjönen ole esittänyt kyytä muuttaa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jää pysyväksi; velvoitetaan Eemil Yrjönen suoritta maan Hilma Sofia, Elna ja Bertha Sofia Paamaselle korvaukseksi heillä täällä olleista kuluista yhteensä Tilig Grönvice kuusikymmentä markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: Alfred Luksiala. B. Annberg A. W. Kullsluvaara. Samuli Koski. A. W. Kullsluvaara. Samuli Koski. 863
Toukokuun 25 päivänä 1916 Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa, testamentin moittimista koskevassa ja tussa, jossa entinen Talollinen Isak Eneberg, Lokalahden kappelista on hakijana sekä Talollinen Isak Öster män, saman kappelin Rannan yksinäiseltä tilalta vastaajana Annettu Oikeusosastossa Toukokuun 25 päivänä 1916. Keisarillinen Senaatti on itsellensä esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä sanut seuraavat tiedot Lokakuun 31 päivänä 1909 tehdyllä kauppakirjalla on kannan talon sille nen omistaja Talollinen Martti Österman myynyt sanotun talon veljelleen Isak Ostermanille 11500 markan hinnasta oka oli suoritettava siten, että Isak Osterman otti vastataksensa taloon kiinnitetystä 6000 markan velasta sekä maksaakseen eräälle nimitetylle henkilölle myyjän 1000 markan velan ja loppuhinnalla muita myyjän makpittavaksi joutuvia velkoja Samana Säsnä: J. P. R. H. - A. B. K. k. F. S. F. G. 264 Såg. 207 RD. 1915. No 1098.
Lokakuun 31 päivänä on Martti Österman kirjallisessa testamentissa selittänyt viimeisen tahtonsa olevan siirtää ja luonittaa koko omaisuutensa, olkoonpa mitä lofia tahansa, kuolemansa jälkeen täydellä omistusoikeudella Isak Östermanille Martti Östermanin naimattomana kuoltua Huhtikuun 29 päivänä 1910 ovat Kiukaisten pitäjässä asuva Maakauppi as Oskar Enberg ja tämän sisar Hilma Aleksandra Enelug, Likalahden kappelista, Martti Östermanin Heinäkuun 28 päivänä 1881 kuolleen sisaren Oleena Ostamanin avioliitossa Isak Önebergin kanssa syntyneinä lapsina, Wehmaan, Toivassalon, Sniön ja Mustavin pitäjäin käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa lausuneet, ettei Martti Östermanin kerrottu testamentti ollut laillinen, syystä ettei se ollut vapaaehtoisesti tehty, että Martti Österman sitä paitsi oli vanhempainsa jälkeen Joulukuun 6 päivänä 1897 pidetyn perinnönjaon mukaan perinyt kolmanneksen Rannan talosta, ja että Martti Österman oli, myydessään sanotun talon, pidättä nyt itselleen oikeuden kolmen vuoden kuluessa talon myyntipäivästä lukien talon metsästä myydä tuotteita, jos hän niin tahtoisi, jonka vuoksi omistusoikeus metsään ei ollut siirtynyt Isak Östermanille, Näillä syillä ovat Oskar ja Hilma Aleksandra Önderg vaatineet, että puheenaolera testamentti julistettaisiin mitättömäksi taikka oinakin oikaistaisiin, mikäli sillä oli annettu pois perimysmaata tai silloi sen vastiketta ja Konnan talon metsää, sekä että Isak Österman velvoitettaisiin luovuttamaan jakoon testa mentin nojalla hallussaan pitämän sä omaisuus tahi ainakin Martti Ostermanin perimästä talonosuudesta myytäessä saatu hinta ja kolmasosa koko talon metsää tai sen hintaa Kanteesta kuulusteltuna on Isak Osterman vastannut, että Martti Ostermän eläessään oli sanotulla kauppakirjalla ennen testamentin tekee myynyt kaiken kiinteän omaisuuten sä Isak Östermanille, niin ettei Martti Silomarilla testamenttia tehdessään 365
enää ollut olluteet mitään kiinteistöä ettei Isak Östermanilla ollut hallus saan mitään Martti Östermanin myymän perimysmaan vasteketta koska Isak Österman kauppakirjan määräyksen mukaisesti oli käyttä nyt koko talonhinnan Martti Öster manin velkojen maksamiseen; sekä että, kun ei Martti Österman ollut ehdottomasti pidättänyt itselleen oikeutta Rannan talon metsän käyttöön, sellainen oikeus ei voinut perintönä siirtyä Oskar, ja Hilma Aleksandra Enebergille. Näin ollen on Isak Österman pyytänyt, että kanne oikeettomana hyljättäisiin Sittenkuin Hilma Aleksandra Em berg oikeudenkäynnin aikana oli kuollut, ovat Oskar ja Isak Omberg, Hilma Aleksandra Enelegin äkanden omistajina, jatkaneet hänen jutussa ajamaansa kannetta, minkä jälkeen Kihlakunnanoikeus on Helmikuun 7 päivänä 1912 julistamassaan päätöksessä lausunut selvitetyksi, että Matti Osterman, perittyään vanhempainsa jälseen kolmanneksen Rannan talosta ja ostettuaan kanssaperillisiltään kaksikolmannesta siitä, oli Sikakuun 1 päivänä 1909 myynyt sanotun talon Isak Östermanille yhdentoistatuhannen viidensadan markan hinnasta, josta heti oli lyhennetty Martti Östermanin velkain maksuksi seitsemäntuhatta markkaa ja loppuhinta, neljätuhatta viisisataa markkaa, jota Isak Österman ei ollut näyttänyt yhtään suoritta neensa, oli jäänet velaksi; mihin nähden ja kun ei kolmatta osaa tästä summasta, tuhattaviittäsataa mark kaa, perityn kiinteimen vastikkeena, oltu voitu testamentilla lain medkaan lahjoittaa, Kihlakunnanoikeus en oikaissut riidanalaisen testamen tin siten, että on velvarttanut Isak Ostermanin heti lunuttamaan mai nitut tuhat viisisataa, markkaa lailliseen jakoon Martti Östermanin perillisten kesken Mitä sitten tuli vaatimukseen että Isak Österman mää rättäisiin luovuttamaan jakun kolmas osa Rannan talon metsää 866
tahi sen hintaa, oli Martti Österman edeltämainitussa kauppakirjassa tosin pidättänyt itselleen oikeuden saada kolmen vuoden aikana lukien kaupan tekopäivästä, myydä talon metsänteot eitä, jos hän niin tahtoi, mutta kuoluolainen oikeus oli Takkeen luontunen a mieskohtainen etu, joka ei voinut siirtyä perintönä Martti Östermanin perillisille on Kihlakunnanoikeus neljän nyt kanteen siinä kohden ja pysyttänyt testamentin voimassa, edelläkerrotuin täviin oikäistuna Häräikeus, jonka tutkittavaksi Oskar ja Isak Ömberg redoamalla och vat saattaneet jutun, on Heinäkuun 9 päivänä 1915 antamassaan tuomiossa koska oli käynyt selville että kyeessä oleva testamentti oli tehty laillilessa järjestyksessä, katsonut ettei Oikeuja Isak Ömebergin muutoksenhakemus antanut oikella muutta tävoin muuttaa Kihlakunnanoikeuden päätöstä kuin että, koskee Martti Österman, joka vanhempainsa jälkeen oli perinyt kolmanneksen Stannan talosta, ollut olluteut oikeutettu, vastoin P. 31: m 17 luvun 1 ja 2 SS:n säännöstä testamentilla poisantamaan sitä hinaa, minkä hän myydessään Lokakuun 31 päivänä 1909 koko talon yhlentustaistuhannen viidensadan markan kauppahinnasta oli saanut vassikkeena perinnästään talon kolman neksesta eli siis kolmea tuhatta kahdeksaa sataa kolmeakymmentäkolmea markkaa kolmeakymmentäkolmea penniä, Hovioikeus, kumdeten riidanalaisen testamentin, mikäli se koski viimeksi mainittua rahamäärää, on velvottanut Isak Östermanin tuorittamaan Martti Östermanin, jäämistön silloi seen lailliseen jakoon, että Oskar ja Isak Enebragille perintöoikeuden nojalla lankeava osa mainitusta perimysmaan vastikkeesta heille jäämistöstä erotettaisiin Hovioikeuden tuomioin on Isak Oreberg anonut muutesta perustelmalla, ehen Isak Österman on vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Isak 367
Eneberg ole esittänyt syytä muuttaa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jää pysyväksi; ja velvoitetaan Isak Emelvo suorittamaan Isak Östermanille maksut, kaksikymmentäkahdeksan markkaa, hänen kappalustaan Keisarillisen lenaatin tuomiota. Tätä kaikki asianomaiset noudattakast Keisarillinen Suomen Senaatti Johannes Pesonen. K. R. Helanen. Johannes Pesonen. K. R. Helanen. A. W. Brunblmman Samuli Koski. K. Auer Filig. Grönsuu Den 25 Maj 1916 Kopesliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatt connonskilling från Kejserlige Åbo Hofrätt inkommit mål, angående afhysning, emellan Bergsingeniören Albert vore Julin, från Koskis bruk i Björnå socken och Viochäradshöfdingen Jacob von Julin, från Helsingfors stad, gemensamt sökande, samt Bonden Gustaf Wilhelm Pettersson, från Barkarböle by i Tenala socken, svarande. gifven i Justitiedepartemen tet, den 25 Maj 1916 Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig före dragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhämtat följande: Vid Häradsrätten i Pojo, Senala och Bomarf socknars tingslag hafva Bergsingeniören von Julin och Keerhäradshöfdingen von Juhin efter stämning å Gusaf Wilhelm Pettersson anfört, att Esde: J. R. A. - A. B. K.t. - K.K. SS. 571. 388e 1103 Pag. 73. Rdr. 1915