Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
töksesään oli asiasta johtunut; ja velvoitettiin Ullmanin puolisot sitä paitsi suorittamaan Rudolf Lffertille maksut hänen kappaleestaan Hovioikeuden tuomiota, viisitoista markkaa kahdeksankymmentä penniä. Hovioikeuden tuomioon ovat Wilhelm Johan ja Notalia Ullman anoneet muutosta. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, etteivät Wilhelm Johan ja Natalia Ullman ole esiintuoneet syytä muuttaa Hovioikeuden ylempänä mainittua tuomiota, joka siis jää pysyväiseksi. Tätä kaikki asianomaiset noudatta koot. Keisarillinen Suomen Senaatti: M. W. hemmanl. C. J. Fingren. M. W. hemman. C. J. Fingren. Carl. August Ettävä kijander Häf Hellen 183 Sivu 200 Rid. 1908 No 320. Maaliskuun 2 päivänä 1909 Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Turun Hovioikeudesta tulleessa, tilusvaihdon peruuttamista koskevassa jutussa, jossa ovat Talollinen Kalle Matinpoika Ala - Korpula Teiskon pitäjän Pohtolan kylästä, hakijana sekä samasta kylästä kotoisin olevat Talolliset. August Markunpoika Ala-Pärri ja Kustaa Kustaanpoika Parri vastaajina: Annettu Oikeusosastossa 2 päivänä Maaliskuuta 1909. Keisarillinen Senaatti on itllensä esittelyttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä, mikäti nyt on kysymyksessä, saanut tietää seuraavaa: Kurun ja Teiskon pitäjäin käräjåkunnan Kihlakunnanoikeudessa ovat tuenst Ala-Pärri ja Kustaa Pärtri kertonet että sanotussa Pohtolan kylässä seaitsevain Ala- Pärein ja Ala- Korpulan tilojen silloiset omistajat Talollisenleski Anna Matintytär Ala-Pärri ja hänen alafäisten lastensa puolesta heidän holhoojansa dellinen Kustaa Henrikinpoika Yli-Pärri Säänä: J. N. G. W. F. L. - C. P. - A. G
Matti Henrikinpoika - Ala- Korpula ja tämelle tarjennut perintörsrahån män vaimo Katariina Henriikintata. Alto ruplaa vastaavat neljätuhatta markKorpulan tilan puolesta olivat välikirja saa, ovat August Ala-Pärri ja Kusti va 4 päivältä Huhtikuuta No 2 sorinen Pämä vaatineet, että Kalle - Ala- Koron Korpulan tila sai viljeltäväksi. Ala. Tsenrin tilan kaikki Pohtolan kylän puolelle Sisällyspohjan järveä sijaitsevat määpaitsi Parinniittyä, sekä. Ala-Pärein" la taas, Ala Korpulan tilaan kuuluvan Jussinniemen moisio nimisen palstan toisella puolen mainittua järveä ynnä välinahana tuhat ruplaa, mitkä rahat kumminkin siinä tapauksessa, että AlPärrin tilan omistaja myöhemmin perintötaisi vaihdon, olivat Ala Korpulan taloktakaisin suoritettavat ja kiin. August Ala- Parri Ala-Pärin tilan nykyisenä omislajana oli kauppakirjalla 7 päivältä näsäkuuta 1914 Kustaa Parrille myynyt kosketellussa vaihdossa. Ala-Pärrin Wilta Ala Korpulan tilan viljeltäviksi luetletut maat, mutta Kalle Ala- Korpulajoka nykyään omisti Ala Korpulan tilan, uollut suostunut peruuttamaan kerrottua tehä Ala-Pässin tilan haltijoina sekä Talollinen maktoa, vaikka - August. Ala-Bn oli och afhand tuhat tuhat sellaisesta tilusten vaihdesta, että ylläa velvoitettaisiin Kustaa Parrille luovuttamaan puheenalaiset hänen län puolettollussaan olevat. Ala-Pärrin tion tilukset sitä vastaan että hän lla-Päisen kope Ala Korpulan tilaan kuuluvan mutta mainitun vaihdon perusteen Ala-Pärrin tilan yhteydessä villlyn maan haltuunsa ynnä raassa neljätuhatta markkaa Kanteesta kuulustettuna on Kalle la- Korpula väittänyt, että 4 päiänä Huhtikuuta 1862 tehty välipui oikeastaan oli kaupan luontoin, joten siihen liitetty purkannisehlain mukaan oli merkityksetön kun sen ohessa August Ala-Pärjolle Kalle Ala - Korpulan isä. MatHenrikinpoika. Ala Korpula, ostettuaan 11 päivänä Syyskuuta 1872 pidetyssä huutokaupassa. Ala-Pärrin tilan, oli kauppakirjalla 5 päivältä seuraa184
vaa Lokakuuta myynyt saman tilan oli silloin sitoutunut noudattamaan puheeksi tullutta välipuhetta, on Kalle Ala-Korpula vastustanut kannetta. Sittenkun August Ala - Pärri ja Kustaa Parri vielä olivat pyytäneet että Kihlakunnanoikeus, ellei se voit si luomita kanteessa vaadittuja tiluksia heti luovutettavaksi Kustaa Pärrille, kieltäisi Kalle Ala-Kirpulan myymästä tai muuten hävittämästä niillä olevaa metsää, on Kihlakunnanoikeus 7 päivänä Syyskuuta 1904 julistamassaan päätössessä katsonut jutussa selville tuleen, että 4 päivänä Huhtikuuta Matehdyssä välikirjassa Ala-Pärrin ja Ala Korpulan tilojen silloiset omistajat olivat muun muassa pidettäneet itselleen oikeuden saada sanotussa välikirjassa kerrottu tilusvaihto piiretuksi ehdolla, että AlaPärrin tilan omistajan siinä tapauksessa tuli Ala- Korpulan tilan omistajalle suorittaa tuhat ruplaa lunastukseksi vaihtamiensa tilusten takaisin pamisesta; minkä vuoksi ja kun August la-Pärri ja Kustaa Parri olivat vaaineet takaisin juuri mitä tiluksia. otka sanotulta välikirjalla annetän pois Ala - Pärrin tilasta, Kihkunnanoikeus on määrännyt, että alle Ala - Korpulan tuli viimeistään päivänä Marraskuuta 1904. August ila - Parrin ja Kustaa Pärrin vapaasnautittaviksi luovuttaa riidanalaiset tukset saadessaan. Ala Korpulan tasta puheeksi tulleella välikirjalla la-Pärrin tilalle vaihdetut maat taaisin sekä neljätuhatta markkaa, jopaitsi Kihlakunnanoikeus on kiellä nyt tiluksilla metsää käyttämästä pysyen tämä kielto voimassa siksi nin tilusten luovutus tarahtui tai dellon peruuttamisesta ehkä toisin laillisessa järjestyksessä määrättiin. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Kalle Ala Korpula oli vetoamalla saat tanut jutun, on 30 päivänä Toukokuuta jer antamallaan luomiolla vahvistanut Kihlakunnanoikeuden päätöksen inkä ohessa Kalle. Ala Korrula velvoi185
tettiin neljälläkymmenelläviidellä markalla korvaamaan. August. AlaPärrin ja Kustaa Parrin Hovioikeudessa asian johdosta kärsin åt kulungit. Hovioikeuden tuomioon on Kalle Ali Korpula anonut muutosta tänne toimitt tamallaan perustelmalla, johon August lla- Parri ja Kustaa Pärri ovat sääde tyssä järjestyksessä vastannet. "Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän julun ja katsoo asiakirjoista kyllä selviävän, että August Ala Parri, ostaessaan 5 päivänä Lokakuuta 1832 Ala Pärrin talon. Matti Ala Rötjulalta, oli sitoutunut noudattamaan ylempänä mainitussa välikirjassa Apöyvällä Huhtikuuta 1862 olevia määräjisiä; mutta koskei ole näytetty, että vastasanotulla välikirjalla olisi tarkoitettu siinä mainittujen tilusten viitt tamista ainiaksi, katsoo Keisarilli nen Senaatti, ettei Kalle Ala Korpi la ole esiintuonut syytä muuttaa Hovioikeuden edellä kerrottua tuomiota, joka siis jää pysyväiseksi; ja velvoitet ran Kalle Ala Korpula suorittamaan jugust Ala-Pärrille ja Kustaa Parrille, orvaukseksi heillä jutussa täällä olsista kustannuksista, seitsemänkymentä markkaa. Tätä kaikki asian maiset noudattakoot. "Keisarillinen Suomen Senaatti: Juhris Nummelin L. W. Wilsman Juhris Nummelin L. W. Wilsman Fredr. Lundenius. IV. Granström. Edvard Paldani. Savoniut 186
Den 4. Mars 1909. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatt revisionsskilling från Åbo Hofrätt inkommit fördringsmål emellan Godsegarehustrun Margrete Lundbys, från Åggelby by i Helsinge socken, sökande, samt Fabrikanten Wilhelm Jepsen, från Helsing fors stad, svarande: Gifven uti Justi tiedopartementet den 4. Mars 1909. Kejserliga Senaten har låtit handlinarna i målet sig föredragas och af dem inhämtat följande: Vid Häradsrätten i Helsinge sockens tingslag har Fabrikanten Jepsen yrkat att Margrete Sundbys, som vunnit boskilnad från sin man Godsegaren F. J. Bornemann - Lundbys, måtte förpligtas att, på grund af tre särskilda utaf henne den 29 Maj 1899, den 21 nästpåföljande Juni och den 20 September 1900. till fepsen utfördade skuldsedlar, till Fabrikanten fysen genast utbetala skuldsedlarnas sammanlagda eguldna kapilallelopp tjugu tvåtusen mark jämte förskrifven ränta darå, hvarhos Fabrikanten fepren gjort anspråk på ersättning för rättegångsSak. J.W. - T. l. - E. T. - A. G. 99 No 333. 18 No 333 Pag. 192. R. D. 1908.
kostnaden. Isakon hörd, har Margreti Sundbys påstålt, att de penningesörsträckningar, som utgjort föremål för omförmälda. af Godsegaren Bromemann - Sundlige i hennes namn utfärdade tre skuldebref, icke kommit henne till godo, utan hade penningarna öfverlämnats af Tulvikan ten Jepsen till Godsegaren Bernemännlundlyes begagnande i och för den afför försen och Bondemann Sundlys jämlikt dem emellan den 1 Mars 1899 ingånget kontrakt öfverenskommit att gemensamt behifva, den sistbemälde emellertid Margrete Lindbyes namn och under ådant förbehåll, att ingen förlust skulle lä detta henne, hvarför och då vid skuldsedlarnes utfärdande dessutom förskrifvits sådant vilkor, att desammas innehåll skulle till Fabrikanten Jepsen återbetalas icke tidigare än vid första större virkesförsäljning, men sådan ännu icke egt eller ens kunde för hennes vid kommande ega rum, Margrete Lundbys motsett förkastande af käromålet I anledning häraf har Fabrikanten Jopsen, jämte det han förnekat att merberörda tre skuldsedlar stode i något sammanhang med omförmälda kontrakt af den 1 Mars 1899, beträffande förenämnda af Margrete Sundbyn åberopade vilkor för skuldsedlarnas inlösen framhållit att Margrete Lindbys, enär afbetalningar verkstälts å den den 21 Juni 1899. uthändigade skuldsedelns kapitalbelopp, därigenom erkänt samtliga ifrågavarande be skuldsedlar, hvilka Margrete Sundbye förbundit sig att samtidigt inlösa, vara till betalning förfallna; därå Häradsrätten genom den 3 Februari 1905 afkunnadt utslag i saken sig utlåtit; och som Fabrikanten Japsons deraf grundade sig å skuldsedlar, hvilkas riktig het ej blifvit af Margreti Sundlige metragd, samt desamma, enär afbetalningar å en af skuldsedlarna skett och de alla för betalningsskyldighetens rhädande hade enahanda vilkor utfasta, mark anses vara till betalning förfallna, alltså och då Margille Lundbyn icke gillat styrka, att skuldsedlarnas förfallotider skulle vara beroende af kon188
traktet för den 1 Mars 1899, har Härads rätten skyldigkänt Margrete Lindbys att mot omhändersående af ifrågavarande tre skuldebref behörigen kvitterade, till Fahi kanten Jopen genast utbetala deras sammanlagda innehåll tjugutvåtusen mark med fem procents ränta, räknad å fem lentusen mark från den 29 Maj 1899, å tretusen mark från den 21 närklarpåföljande Juni och å fyratusen mark från den 20 September 1900, äfvensom all med Alhundra femtio mark godtgöra Fabrikan ten Jepsen dennes rättegångskostnad. Hofrätten, under hvars pröfning Margrete Lindbys i vadeväg dragit målet, har medels dom den 15 Maj 1908 fastställt Häradsrättens utslag samt ålagt Margade Lundbys att med fyra tiofem mark ersätta Fabrikanten Jyrven hans i Hofrätten hafda kostnader. målet. Oli Hofrättens dom har Margrete Sundige anhållet om andring medels ingifven deduktion, den Fabrikanten Jepsen i föreskrifven ordning bemält Kejserliga Senaten har tagit måöfvervägande samt finner Margrete Sundbye, enär utredt blifvit att Godsegaren Boenemann - Sundbys, efter det ifrågavarande skuldsedlar utfärdats, i Margrete Lundbyes namn verkställt särskit da virkesförsäljningar och sagda skuld sedlar sålunda förfallit till betalning icke hafva anfört skäl till ändring i Hefrättens förenämnda dem, vid hvilken förty skall bero, jämte det Margrete Lundbys kännes skyldig att till Febri kanten Jepsen, i ersättning för hans här slädes hafda kostnader i målet, utgif å sjuttiofem mark. Del alle, som veder bör, till flerättelse länderKejserliga Senaten för Finland: Juhin Nummelin  F. Wiesman Juhin Nummelin  F. Wiesman Sedr. Landenius. Leonard Pardani. Sedr. Landenius. Leonard Pardani. A. W. Granström. Lavunul. 189
Maaliskuun 4. päivänä 1909. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Waasan Hovioikeudesta tulleessa, tilusten luovuttamista koskevassa jutussa, jossa ovat Talolliset Juho Pyörälä, Erkki Kustaa Toiniemi ja Matti Kokkila eli Hyytiäinen, Saarijärven pitäjän Kiimasjärven kylästä, hakijoina sekä saman pitäjän Lanneveden kylästä olevat Talolliset Matti Rummakko, Juho Keskustalo, Juho Leppälä, Jutho Tannermäki, Abel Hyytiäinen eli Lamminmäki, Gabriel Mikkola, Juho Anttila ja Matti Palsa eli Palsanmäki saapuville tulleina, mutta Talolliset Jaakko Vahtila Matti Harju ja Emil Etelämäki sekä Talollisenleski Miina Kallinmäki, niinikään Länneveden kylästä, poisjaansina vastaajinaAnnettu Oikeusosastossa 4 päivänä Maaliskuuta 1909. Keisarillinen Senaatti on itsellensä sittelyttänyt instuun kuuluvat kirjat ja mistä, saanut tietää seuraavaa: Saarijärven ja Uuraisten pitäjien käajakunnan Kihlakunnanoikeudessa Läsnä: J. N. G. W. E. P. S. A.G. /B. F. M. 30 No 342. Pag. 94. R. D. 1908.
ovat Matti Rummakko ja hänen yllälue tellut asiakumppaninsa, erinäisten Lanneveden kylässä sijaitsevien tilojen omistajina, Juho Pyörälälle ja hänen asiakumppaneilleen toimitetun haasteen nojalla vaatineet, että koska Lannveden jakokuntaan johon Matti Rummakon ja hänen asiakumppaniensa omistamat tilat kuuluivat oli sanotun jakokunnan vuonna 1892 todmildun isonjaon täydennyksessä, minkä toimituksen Kihlakunnanoikeus oli 5. päivänä Maaliskuuta 1895 vahvistanut tilusvaihdon kautta, joutunut kuusi nesminaata Kiimasjärven jakokuntaan kuuluvien Toiniemen ja Kokkilan talojen tiluksista, joista taloista Erkki Kustaa Toiniemi omisti Toiniemen ja Juho Pyörälä samasta talosta laillisessa järjestyksessä itsenäiseksi tilaksi eroletun Pjörälä nimisen osuuden sekä Matti Rokkila Kokkilan talon, Juho Pyörälä ja hänen asiakumppaninsa, jotka eivät olleet suosiolla luovuttaneet sanottuja maita velvoitettaisiin Matti Rummakon ja hänen asiakumppaniensa vapaaseen hallintoon luovuttamaan samat niemimaal191. Kanteeseen vastatessaan ovat Juho Pyöälä ja hänen asiakumppaninsa väittäneet, tä vuonna 1892 toimitettu jakotoimitus, hon Matti Rummakko ja hänen asiauppaninsa olivat perustaneet omistuskeutensa puheenalaisiin niemimaihin, li laiton, koska sanotussa toimituksessa, oka ei käsittänyt Kiimasjärven jakokunaa, ei oltu Riimasjärven jakokuntaan auluvien talojen omistajia kuulustettu, ninkä ohessa Juho Työrälä vielä on huonauttanut että hänen Työrälä nimiselle rintötorpalle, sitä vuonna 1898 ja siis jälseen kysymyksessä olevaa toimitusta itseäiseksi tilaksi erotettaessa, oli jaettu holne riidanalaisista niemimäistä. Sittenkun sekä Lanneveden että Stiimasjärven jakokuntiin kuuluvia muita tilan omistajia oli jutussa kuulustettu, on Kihlakunnanoikeus 17. päivänä Maaliskuuta 1906 ulistamassaan päätöksessä mainitsemiljan perusteilla hyljännyt Matti Rummadon ja hänen asiakumppaniensa jutussa jaman kanteen. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Matti Rumnakko ja hänen asiakumppaninsa olivat
vetoamalla saattaneet jutun, on tuomiossa 26 päivänä Helmikuuta 1908, koska puheen alaiset niemimaat Lanneveden jakokunnassa vuonna 1892 toimitetussa ja asianmukaisessa järjestyksessä vahvistetussa isonjaon täydennyksessä olivat määrätyt Lanneveden jakokunnalle kuuluviksi, kumten Kihlakunnanoikeuden päätöksen, velvoittanut Juho Pyörälän ja hänen asia kumppaninsa heti luovuttamaan sanotut niemimaat Lanneveden jakokunnan ojakkaiden vapaasti hallittaviksi ja omistettaviksi. Hovioikeuden tuomioon ovat Juho Pyörälä ja hänen asiakumppaninsa anoi neet muutosta tänne toimittamallaan perustelmalla, johon Matti Rummakko ja hänen saapuville tulleet asiakunppaninsä ovat säädetyssä järjestyksessä vuotannset. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja harkitsee oikeaksi Hovi oikeuden mainitsemalla perusteella ja kunylempänä mainittu Toiniemen talolla tapaht tunut lohkomistoimitus lain mukaan eiin muuttaa edelläkerrotussa isonjaon täydenyksessä vahvistettua Lanneveden ja Kiimasarven jakakuntien välistä rajaa, jättää sian sen lopputuksen varaan, johon Hovioikeus tuomiossaan on johtunut, ja les Juho Pyörälän ja hänen asiakumpaniansa sen ohessa suorittaa Matti Rumrakolle ynnä hänen tänne saapuville tulsille asiakumppaneilleen, heillä asiasta rällä olleiden kulunkien korvaukseksi sitsemänkymmentä markkaa. Tätä kaikasianomaiset noudattakoot, Keisarillinen Suomen Senaatti: Julin Hummelin Förord Sandan. D. Wuckman A. W. Granström 192
Den 5 Mars 1909 Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, på nedsatt revisionsskilling, från Wasa Hofrätt inkommit sjörat mål emellan Handlanden Gustaf Svanlång, från staden Nikolaistad, sekan de, samt Wasa Nordsjö Ängbåts Aktiebolag i sagde stad, svarande: Gifven uti Justitiedepartementet den 5 Mars 1909. Kejserliga Senaten har låtit handlingar å i målet sig föredragas och af dem, så vidt nu är i fråga, inhämtat följande: Efter stämning å Handlanden Svanljung har å Wasa Nordsjö Antals. Aktiebolags vägnar vid Rådstufvurätten i Nikolai stad anförts att, redan Svanljung me dels arleparti af den 13. Februari 1906. beraktat ett bemälda bolag tillhörigt äng färtyg för att under sommaren nämnde å från staden Middlestermyk i konungäriket Storkittarien till staderna Fristinestad, Nikolaistad och Gamlakarle by öfverföra omkring sexhundra lon domasserfvet emottrakt af åtta skillings engeldt mynt för lön för den del af lasten, som upplössades i Kristine 9de R. B. å 1/3 6. s. - C. l. W. K. 10. si 193 507. Pag. 188. R.
stad och Nikolaistad, samt tio skillings för den del, som komme att lassas i Gamlakarleby, belagets ängfartyg Patvia till Nikolaistad förskaffat tvåtusen trettio säckar tomassossat, hvaraf i enlighet med hanljungs anvisning ettusen trettio såikar upplössats i sistnämnde stad samt återstående ettusen säckar med samma angfartyg hämtats till Gamlakarleby och där emottagits af Svanljung, samt all Handlanden Svanljung för hela parligt erlagt fråkt efter åtta skillings för lon men waktlätit att betala den i arlo partiet bestämda tillskollspakten af två skillings för ton för de i Gamlakarleby upplössade säckarna, hvilka i vikt uppgätt till nittioåtta och en half tonhvarhos för Wasa Nordsjö Anylåts Aktiebolag ytterligare anförts, att Handlan den Svanljung, som under sommaren år 1906 med legets kommissioner. uti staden Hamberg i Tyska riket träffat aflat om transport med böta get tillhöriga angfartyget Tormia af tvåhundra säckar kainit från Hamberg till Gamlakarleby emottrakt af nio mark tyskt riksmynt för ton samt, då Fempia med nästsagda last ombud på usan till Gamlakarleby anlöpt Nikolai tad, förordnat att omordade parti kai rit skulle lossas därstädes, vägrat att erlägga icke allenast trakten för ifrågakomna, i vikt till tjugutusen etthundra laga kilogram uppgående kainit med etthundra åttioen reicksmark eller två hundra tjugusex mark tjugufem penni, ulan och belagets kommisioner i Niko bristad tillkommande ersättning för rälkämas emottagande vid förtygets sida och uppläggande under skjut med tio mark och har å Wasa Nordsje Änglåts Aktie bolags vägnar förty yrkats Handlanden vanhings åläggande att till belaget betala tillskollepakt för förenämnda parti lonassossat nio påunds sjutton skillings och i fräkt för tvåhundra säckar kai net tvåhundra tjugusex mark tjugufem penni samt i godtgörelse för kainitens emottagande och uppläggning tio mark. Isaken hörd har Handlanden SvanGång medgifvit riktigheten af Wasa Nordsjö Ängbats Aktiebolags anspråk på 194
såväl pakt för ifrågakomna parti kainit som ersättning för varans emottagan de och uppläggning, men motsagt befogen heten af belagets talan i öfrigt, enär bruk ten för det med angfartyget Patvia till Gamlakarleby frambefordrade partiet tomas sassal blifvit af bolaget nedrum till åtta skillings för lön, hvarjämte Handlanden Ivanljung på lagen genstämning anfört, att belaget enligt derlepartiet af den 13 Februari 1906. et anmäla något af böta gets ängfärtyg till intagande af förenämnda sexhundra ton tomassessat se nast sju dagar innan aflästningen borde ega rum och att bolaget väl den 23 Juli 1906. meddelat, det angfartyget Kjarmia den 11. darpåföljande Augusti skulle i sådant afseende anlända till Middestoligh, men sedermera urakta tit all det sända Kjemis samt afkämtal samma last med angfartyget Fabia, angående hvilket Svanljung icke fått emeltaga den i inkparhet föreskrifna anmälan; och som bolaget sålunda brutit ifrå gavarande urleparle samt jämlikt delsom ma vore skyldigt att i skadestånd betala traktbeloppet tvåtusen trettio mark fyratio penni, har Handlanden Svanljung yrkat lagets förpliktande att till honom utgifva nästberörda penningebopp, i sammanhang hvarmed Handlanden Ivan lång påstått belagets åläggande att med trahundra femtionio mark sextio penni rsätta Tvanljung det parti tomasslagg, hvilket med angfartyget Tennia under i 1902 för Svanljungs räkning hämtats från Midelksbörongh till Nikolaistad och hvaraf en del, som uti sistsagde stad upp lagts i belagets magasin för att med klagets ängfartyg Tämän befordras vida n till Gamlakarleby, förkommit, äfven som all med nittio mark godtgöra Sanlång priset för tvenne af honom under semman år 1905. med belaget tillhöriga ängfartyget Trej till Kristinestad af randa men under transporter förevunna draghjulI anledning af förenämnda gen stämnings talan har å Wasa Nordsjö Angbåts Aktiebolags vägnar anmärkts att uti erlepartiel af den 13 Februari 1906. nast befattats något af bolagets äng195
färtyg och att däri ej heller varit utsatt viss dag för fartygets inträffande i Midd lesbörörigt utan endast bestämts, att rederiet borde sju dagar före aflastningen anmäla" ungefärliga dagen" för förty gets ankomst; att beläget icke med Svan ljung ingått sådan öfverenskommelse omtraktnadrättning denne uppgifvit; all bolaget ej vore anmärigt för det omförmälda parti lomanslagg förkommit, samt att förberörda draghjul icke blifvit inlastade i något bolaget tillhörigt äng färtyg Sedan parterne ömsesides gjort anspråk på ränta och ersättning för sina rättegångs umgälder äfvensom yttrande afgifvels af sakkunnige i jorättsmål, har Rådstufvurätten medels utslag den 9. Fecember 1907. utlåtit sig i saken och, behaf fande först Wasa Noussjö Ängbick Ak tiebolags talan, funnit utredt vara, att Handlanden Svanljung genom erleparte af den 13. Februari 1906. befraklat ett bemälda lölag tillhörigt, icke namngifvet angfartyg för all från Middberborvigh till Kristinestad, Nikoliistad och Gamlakarlely frambefordra sexhundra ton tomassos. lat mot betingad påkt af åtta skillings för hvarje ton, som upplössades uti Kristinstad och Nikolaistad, samt tio skillings för hvarje i Gamlakarleby lofsad ton; att Handlanden Svanljung, efter det äng förtyget Patria sommaren nästsagda år till Nikolaistad hämtat en del af omerdade parli, men förrän detsamma blifvit är färtyget upplössadt, beordrat ettusen rätker, hvilka innehaft en af Svanljung icke mobagd vikt af nittioåtta och en half ton till Gamlakarleby, samt att dessa ettusen räctur med Sofia jämväl frambefordedels till instnämnde stad; i anseende hvartill och då inlepartiel vore tydligt därutinnan, att paklen från Midellesbörande till Gamlakarleby skulle utgöra tio skillings för hvarje där utlösved tre, samt Handlanden Svanljung icke gillat emot bolagets bestridande styrka, att belaget nedsatt pakten till åtta skillings Rådstufvurätten ålagt Handlanden Ivan lung, som erkänt sig vara skyldig bolaget tuhundra tjugusex mark tjugufem penni trakt för omförmälda sommaren år 1906 nad angfartyget denna för sin räkning 196