Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
honomäljarens andel inWilfver samt öfver att uppodla i Witkulungeistaan, on Raastuvanoikeus Syyskuun 28. päivänä 1900. julistamassaan päätöksessä antanut lausuntonsa asiasta; ja koska näytetty oli että riidanalainen reunus ja nupukivien kiinnittäminen oli hankintamiesten syyttä keskeytynyt eikä samojen kivien hankinnasta tehtyä välipuhetta voitu tulkita siten, että kiinnittämistyötä olisi pitänyt epämääräisen ajan kuluttua jatkaa, niin ja kun selville oli käynyt että osakeyhtiö oli pitänyt vielämainitut kivet kiinnittämättöminäkin ominansa ja kantajan sisäänjättämässä laskussa sitä paitsi oli huomioon otettu kivien kiinnittämiseen menevä palkkio, on Raastuvanoikeus velvoittanut osakeyhtiön Juho Kurikalle kuittia vastaan maksamaan vaaditut tuhat kolmesataa kuusikymmentäkahdeksan markkaa kuusikymmentäneljä penniä viiden prosentin vuotuisen koron kanssa Helmikuun 16. päivästä 1900, jolloin oikeudenkäynti asiassa oli alkanut, kunnes täysi maksu tapahtuisi. Mitä sitten tuli osakeyhtiön vaatimukseen, niin koskei oltu näytetty, että moitteenalaisessa perustustyössä olisi syrjäytetty siinä noudatettavina olevia määräyksiä eikä Juho Kurikka ollut sitoutunut vastaamaan sanotun työnmenestymisestä, sentähden ei Raastuvanoikeus katsonut voivansa tuomita Juho Kurikkaa palkitsemaan sitä vahinkoa minkä osakeyhtiö siinä kohden oli kärsinyt. Asian näin päättyessä velvoitettiin osakeyhtiö kahdellasadalla seitsemälläkymmenelläviidellä markalla korvaa maan Juho Kurikan oikeudenkäyntikulut. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi osakeyhtiö Wasa Sockerfabriks Aktiebolag oli vetoamalla saattanut jutun, on Huhtikuun 30. päivänä 1901 antamallaan tuomiolla vahvistanut Raastuvanoikeuden päätöksen ja velvoittanut osakeyhtiön neljälläkymmenelläviidellä markalla palkitsemaan Juho Kurikalle hänellä Hovioikeudessa olleet kulungit. Hovioikeuden tuomioon on osakeyhtiö Wasa Sockerfabriks Aktiebolag anonut muutosta tänne toimittamattansa perustelmalla, johon Juho Kurikka on sääkanskilling andelst Hans Skatte Hans Hans 714 honomäljarens andelar i WitNyraan kuodenkyyskyssky yhteisestä yksituhat yksessa Wihonomålades undergång och eller att eller samt åt Pesolan 3/16. 1/3 5/16 dels man Skatte hemman i samSkatte hemman i Kui
detyssä järjestyksessä vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei osakeyhtiö Wasa Sockerfabriks Aktiebolag" oli esiintuonut syytä muuttaa Hovioikeuden ylempänä mainittua tuomiota, joka siis jää pysyväksi, ja velvoitetaan osakeyhtiö suorittamaan Juho Kurikalle hänellä täällä olleiden kulujen korvaukseksi kuusikymmentä markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: f. G. Sohman A; J. W. Helsin J Een Lupblad Ett Forsell. J Een Lupblad Ett Forsell. Karl Standertskjöd Lokakuun 22. päivänä 1902. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Waasan Hovioikeudesta tulleessa, korvausta koskevassa jutussa, jossa Kauppias Kaarle Juho Warvikko, Karstulan pitäjän Kartulan kylästä, on hakijana sekä Toppari Kaarle Juhonpoika Pekkanen eli Pitkäkangas, sanotun pitäjän Pääjärven kylästä, vastaajana: Annettu Oikeusosastossa, Lokakuun 22. päiväpä 1902. Keisarillinen Senaatti on itsellensä esityttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä saanut tietää seuraavaa: Haastateltuaan Kaarle Pekkasen Karstulan pitäjän käräj äkunnan 1899. vuoden talvikäräjiin, on Kaarle Juho Karvikko lausunut, että Kaarle Tikkanen, joka välikirjan nojalla Toukokuun 18. päivältä 1889. hallitsi Pitkäkangas nimistä torppaa Kaarle Juho Karvikon tätä nykyä omistamalla Puromäen osuudella Sirolan talosta No 2. sanotussa Pääjärven kylässä, sykyllä vuonna 1898. oli siltä paktalta, jolla torppa sijaitsee, myynyt viisisataa yksitoista osaksi näre-osaksi petäLäsnä: E. F. - E. A. - W. H. No 1065. Pag. 176. R. D. honomålades nummer ägde tillgångsWilhelmina samt ägGammalien kopekamo och Silfver Wilfver samt böter Nyryn kuuluvan kautta 325 Hemmans nummer Pesolan 3/16. honomäljennet ekola härads40. 2/3. dels kopek Silfver Wilhelmina samt äg
Hansing Skatte hemman 24. päivänä 1895. sanottuun välikirjaan tehdyssä lisäyksessä oli oikeutettu myymään metsää useinmainitulta palstalta ja Kaarle Juho Warvikolle, hänen ostaessaan tilan, oli ilmoitettu että torppari hallitsi kysymyksessä olevaa torppaa niinkuin omaansa, on Hovioikeus, kumoten Kihlakunnanoikeuden päätöksen, oikeettomana hyljännyt Kaarle Juho Karvikon asiässä ajaman kanteen sekä vapauttanut Kaarle Pekkasen velvollisuudesta suorittaa edelläsanottua, Kaarle Juho Warvikolle tuomittua korvausta hänen oikeudenkäyntikuluistaan; ja tuli Kaarle Juho Wärvikon itse kärsiä Hovioikeudessa olleet kustannuksensa asiassa Hovioikeuden tuomioon on Kaarle Juho Warvikko anonut muutosta tänne toimittamallaan perustelmalla, johon Kaarle Pekkanen on vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun; ja koska Kaarle Pekkanen Elokuun 24. päivänä 1895 alkuperäiseen torpanvälikirjaan tehdyllä lisäyksellä on oikeutettu edelläsanotulta maapalstalta myymään kaikki ne puut, joita hän ei pitäisi itselleen tarpeellisina, eikä Kaarle Juho Warvikko ole edes väittänyt että mainittu oikeus, joka aiole menettänyt voimaansa Kaarle Juho Warvikkoa vastaan ainoastaan sen kautta ettei sen pysyväisyyden vakuudeksi ole hankittu kiinnitystä Piironiäen tilaan, olisi irtisanomisen kautta lakannut tai muuten laillisessa järjestyksessä kumottu, sen tähden ja kun Kaarle Pekkasen, myydes jään puheenalaisia puita, näin ollen ei voida katsoa menneen oikeutensa yli, harkitsee Keisarillinen Senaatti oikeaksi jättää sen lopputuksen pysyväiseksi. johon Hovioikeus ylempänä mainitulla tuomiolla, on johtunut; ja velvoitetaan Kaarle Juho Warvikko Korvauksi Kaarle Pekkasen täällä kärsimistä kuluista hänelle maksamaan kuusikymmentä markkaa. Tätä kaikki asianomaiset neudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: Emes Forsman. C Andersin. Emes Forsman. C Andersin. Emes Forsman. C Andersin. Valentin hemming Cem Hielanne Michael Ragvalin No 25. Cajansskatte hemman i Witwän Wilhelmen kylässä sext. 1825 på ifrånganWilhelmina samt öfver samt wakhonomäljem eller kopek Silfver och att Herr Senats by Hemmans nummer 1/3 dels mantal Hemmans nummer Herrads RgsSkatte hemman i Kasevan
Den 22 Oktober 1902 Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, på nedsätt revisionsskilling, från Alo Hofrätt inkommit fordringsmål emellan Aktiebolaget Handelskyckeriet i Helsingfors stadsökande, samt Fyrckerifaktom Pietor Pettersson, från samma stad, svarande: Iifven i Justilie Departemen. tet, den 22. Oktober 1902. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig fördragas och af dem inhemtat följande: Sedan Fyrkerifektorn Henrik Johan Forsström, efter stämning å Pietor Pettersson, vid Rådstufvurätten i Helsingfors utfört påstående om att eganderätten till verkotidningen Förelagsqvällen, som i December månad 1893 skulle af Pettersson öfverlutits åt Forsström, måtte, emedan Pettersson senare vägrat att till Forsström aflemna skriftlig bekräftelse af öfverlåtelsen. Forsström tillerkännas, men Pettersson i afgifvet svaromål bestridt att han afstått eganderätten till sag da tidning åt Forsström, så hade Rådstufvurätten medelst utslag den 30 Osa f. R. B. F. A. K.S. C. A: F- F. H. Bl. A. A. Herr Senan kylässä. SS: 1073 Pag 165 R. D. eger, Herr Svaranden Michel gius Johan Heikkinen Michel Johanjansgius Johan JohansWilfver samt ägHemmans nummer Hemmans nummer kanssa samt ägke
Den 22. Oktober 1902. No 774. Pag. 169. R. D. 1901. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatt revisions skilling från Åbo Hofrätt inkommet mål emellan Snickaren Karl Löfgren, från Helsingfors stad, sökande, och Smeden Karl Mikael Nyman, jemväl från Helsingfors, uteblifven svarande, angående utbekommande af bank. depositionsbevis: Gifven uti Justitie Departementet, den 22. Oktober 1902. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhemtat följande: Efter stämning å Karl Mikael Nyman har Karl Löfgren vid Rådstufvurätten i Helsingfors anfört, att Löfgrens den 8. Februari 1900. aflidna väkta dotter Sommerskan Alexandra Wilhelmina Nyman, som icke allenast i lifstiden under en följd af år och intill sin död bott hos och underhållits af Löfgren emot att hon skött om Löfgrens Öfver J. G. S. Er- A. B. 5.2. SS. SS: SS: B. F. SS 5. A. Att honomäljens öfver höfuppbudet åklagan kylässä; 20. Wilfver samt No 9. hemman i Wilhelmina 3/16 dels Herrads nummer uppbudent för 1/3 5/64 dels mantal med 33/54 dels 33 1/16 dels Skatte hemman i samallainen kylässä salmen kylässä.
Herr Sena Nummer i byn 25 m jakokunnan taloille metsäveroa vastaan annettava vielä sen verran että he saisi. kin manttaalia kohti. Tämän jälkeen oli Herr Sena prt No 9. Korpevat kaikkiaan metsäveromaata viittäsataa tynnyrinalaa vastaavan alueen kutaSkatte hustru hemman jakokunnalle niin hyvin manttaalilukua kuin metsäveroakin vastaan annetut tilukset yhtaikaa Maaliskuun 5. päivänä 1895. vahvistetussa jaossa talojen kesken jaWilhelagas andelst Sillävälin oli Talollinen Eerikki Töyrimäki, omistaessaan yhden kahdestoistaasan manttaalin veroisen Töyrimäki nimisen perintötalon Hännilän kylässä, kahdella Kauppaneuvos Ahlqvistille sittemmin siirretyllä ja sanottuun taloon kiinnitetyllä kontrahdilla, joista toinen oli tehty Maaliskuun 22 päivänä 1870 ja toinen Joulukuun 2 päivänä 1876, luovuttanut kontrahtien omistajalle hakkuuoikeuden kaikkiin sanotun talon maalla kasva viin kuusi - ja petäjäpuihin, jotka neljän sylen korkeudella täyttivät läpimitaten kahdeksan tuumaa ja sitä enemmän, mikä oikeus oli kestävä kaikkiaan Hemmans nummer 7 jako Hännilän jakokunnassa oli lopullisesti päättynyt. Sittemmin oli Talollinen Antti Pöyrimäki, jolle Eerikki Töyrimäki oli luovuttanut Töyrimäen talon, Maaliskuun 19. päivänä 1888. tehdyllä kontrahdilla myynyt Taavetti Ramsille kaikki ne sahatukaksi kelpaavat, kahdentoista kyynärän korkaudella läpimitäten kahdeksan tuumaa ja sitä enemmän täyttävät terveet ja suorat puut, mitkä kasvoivat Talousosaston yllämainitun, Toukokuun 28 päivänä 1886. annetun päätöksen nojalla sanotulle talolle metsäveroa vastaan myönnetyllä maalla ja Rams talvella vuonna 1876 ruvennut hakkauttamaan sellaisia puita tälon metsästä. Tämän johdosta oli Kauppaneuvos Ahl qvist Saarijärven ja Uuraisten pitäjäin käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa Taavetti Ramsayia vastaan ajamassaan jutussa vaatinut, muun muassa, että kaikki ne puut, jotka Ramsay toimesta oli kaadettu Töyrimäen talon metsästä mutta Kauppaneuvos Ahlqvistin hakemuksesta panhonomäljaren till ekomma härhonomäljarens andel inWilhelmina samt ägprt No 9. Korpeprt No 9. Korpe
hemman No 9. i Skatte hemman dittu testamentti, ollen sisällykseltään eriäväinen aikaisemmasta testamentista Elokuun 31. päivältä 1897., oli kumonnut tämän viimemainitun, molemmat testamentit julistettaisiin mitättömiksi ja Aleksandra Vilhelmina Kylander velvoitettaisiin sakon uhalla luovutta. naan hänen ja Juho Viktor Kylan der-vainajan yhteinen pesä laillisesti jaettavaksi pesän osakasten keskenKanteesta kuultuna on Aleksandra Vilhelmina Kylander kieltänyt Juho Viktor Kylanderin olleen päissään tahi täyttä järkeä vailla silloinkuin hän teki moitteenalaiset testamentit, sekä väittänyt Juho Viktor Kylanderin viimeisen tahdon olleen, että hänen kuoltuansa Aleksandra Vilhelmina Kylander saisi täydellä omistusoikeudella kaiken Juho Viktor Kylanderin jäämistön, kuten hän oli määrännytkin Elokuun 31. päivänä 1897. laaditussa testamentissa, jonka varmemmaksi vahvistaniseksi, eikä suinkaan muuttamiseksi, testamentti Kesäkuun 27. päivältä 1898. oli tarkoitettu; minkä vuoksi Aleksandra Vilhelmina Kylander on anonut kannetta kumottavaksi. Todistajain kuulustelun tapahdut tua on Kihlakunnanoikeus Toukokuun 4. päivänä 1900. julistetussa päätöksessä lausunut, että Juho Viktor ja Aleksandra Vilhelmina Kylanderin keskenäistä testamenttia Elokuun 31. päivältä 1897. tehtäessä läsräolleista kolmesta todistajasta tosin ainoastaan yksi oli voinut valalleen ottaa Juho Viktor Kylanderin silloin olleen terveessä ja täydessä ymmärryksessä; mutta koska oli näytetty, että Juho Viktor ja Aleksandra Vilhelmina Kylander sen jälkeen, kuin äskenmainittu testamentti tehtiin, olivat tahtoneet varmuuden vuoksi uudella asiakirjalla vahvistaa tämän testamenttinsa ja siinä tarkoituksessa Kesäkuun 27. päivänä 1898. laillisia muotoja noudat taen teettäneet Varatuomari Rikhard Ekholmilla vahvistuskirjan, jonka teossa saapuvilla olleet kolme todistajaa olivat valansa nojassa vakuuttaneet Juho Viktor Kylanderin silloin selvällä päällä sekä terveessä ja täydessä ymhonom eller Nyyjansbö eller 48. 32. Wilhelmina 3/16. nuksia Wiittyä Hyyjiä och afl. 40
märryksessä nimenomaan selittäneen, että mainittu asiakirja oli aiottu aikaisemmin tehdyn testamentin vahvistukseksi ja siis todistamaan että hänen viimäinen tahtonsa oli antaa kaiken omaisuutensa Aleksandra Vilhelmina Kylanderille. Tähän nähden ja kun Aleksandra Vilhelmina Kylander oli laillisessa järjestyksessä valvonut myöskin siten myöhemmin laaditun testamenttimääräyksen sellaisena, millaiseksi se testamentin tekijäin tahdon mukaan oli tarkoitettu, Kihlakunnanoikeus on kunnan nut kanteen ja vahvistanut Elokuun 31. päivänä 1897. tehdyn testamentin olemaan voimassa Juho Viktor Kylanderin julkilausumana, viimeistä tahtoo vastaavana asiakirjana. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Edla Kustava Kylander ja hänen asiakumppaniinsa olivat vetoamalla saattaneet jutun, on Huhtikuun 30. päivänä 1901. antamallaan tuomiolla vahvistanut Kihlakunnanoikeuden päätöksen. Tähän Hovioikeuden tuomioon ovat prt No 9. Korpe742 Wilhelmina samt ägEdla Kustava Kylander ja hänen asiakumppaninsa anoneet muutostaKeisarillinen Senaatti on tutkinut tämän asian ja katsoo ett eivät Edla Kustava Kylander ja hänen asiakumpparinsä ole esiintuoneet syytä muuttaa, honomäljaren till ekomma och afläsning Hovioikeuden ylempänä mainittua tuonista, joka siis jää pysyväksi. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: J. G. Tolman. Herr Lupblad SS: A; J; Suroin Ettenssell. För pen af Herr Senan kylässä Gustaf Michelsson Cajansmantal skatte hemman kautta Nygot för ett vatten kopböt mantal skatte hemmanet till 96. 1831. 32. 24. 2/3 48. 24 1/3
Den 28. Oktober 1902. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, på nedsatt revisionsskilling, från Wasa Hofrätt inkommet mål emellan Bankedirektören, Johannes Osvald Wasastjerna, från Åbo stad, i egenskap af syssloman uti Handlanden i samma stad Julius Leonard Tornroths till konkurs upplåtna bo, sökande, samt Wasa Aktie Bank, i Nikolaistad, svarande, angående återvinning till konkursbo: Gifven uti Justitiedqvartemantet, den 28. Oktober 1902. Kejerliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem inhemtat följande: Wid Rådstufvurätten i Nikolaistad har Bankdirektören Wasastjerna, efter WasaAktie Bank ågången stämning, anfört, att sedan Handlanden Tornroth såsom säkerhet för ett lån å etthundrafemtusen mark jemte ränta, hvarför han enligt skuldsedel af den 28. Mars 1899. häftat till Wasa Aktie Bank och hvilket lån skolat återbetalas inom tre månader efter det medlen den 29. i sagda månad lyftats, hos banken pantsatt och i handom Ofde C. F. - E. A. - J. G. - W. H. M. P. Wilhelmen kylässä Wilhelmi by kuNo 1102. Pag. 67. R. D. 1902. „ — 30. HärägHansingius Wilfver samt öfver kop: Silfver Wilhelmina 3/16 Gustaf Cajansprt No 9. KorpeWilhelmina No 9. Jag S. 7. hemman i Kasevan
Skatte Bonden Anders Johanhustru hemman i hemman i Kasevanöfverlemnat, utom annat, sexhundra säckar kaffe, förvarade i ett magasin i Åbo stad, så hade Handlanden Tornroth, efter det han på en eller annan grund af nämnda kaffeparti bortfört en större del, den 2. Maj sagda år i samma magasen ensått tvåhundra elfva sockar kaffe, hvilka han sistnämnda dag låtit införtulla, derå Wasa AktieBank, sedan Handlanden Tornroth den 9. i sagda Maj månad inlemnat sin konkursansökan, till gäldande af förberörda lån låtit å auktion försälja jemte det öfriga kaffelagret äfven nyssberörda tvåhundraelfva socker kaffe, hvilka efter pantsättningen blifvit i magarenet insatta, men emedan dessa tvåhundraelfva säckar kaffe således icke hörde till det pantsatta kaffepartiet och desamma, som insatts i magasinet inom trettio dagar före konkursens början, ej ens lagligen kunnat såsom ny pant medföra säkerhet för omförmälda först den 29. Juni 1899. till betalning förfallna lån, har Bankdirektören Wasastjerna yrkat Wasa Aktie Banks förpligtande att till honom, i hans förenämnda egenskap, utbetala det pris, som för nämnda tvåhundradfva säckar kaffe erhållits, med femtontusen åttahundrasextiolem mark tolf penni, jemte ränta derå efter fem för hundra om året räknadt från lagsökningsdagen, äfvensom ersättning för kostnaderna i målet Isaken hörd, har Wasa Aktie Bank ifrågasatt att det påstädda ombytet af en del utaf panten egt rum, enär banken innehaft nyckeln till förberörda magasin, och tillika ansett att, om äfven ett parti kaffe, kanken ovetande, i magasinet insatts, detta kaffe icke inginge i det parti, som af tunken försålts, helst sockarna i det å auklion försålda partiet icke varit försedeln med sådana marken att de kunnat sårskiljas från andra; och har Wasa AktieBank förty påstått käromålets förkastanEfter det vittnesförhör försiggått, har de. Rådstufvurätten genom utslag den 16.dovember 1910. yttrat sig, att medan Handlanden Tornroth, sedan han den 28. Mars 1899. såsom säkerhet för omförmälda lån hos Wasa Aktie Bank pantsatt och till han ken öfverlemnat, bland annat, ett parti Nummer i byn honomäljennet ekomma härgustaf samt öfver kopek Silfver SS: 9 honomäljennet ejemWilhelmina 3/16 dels Summa 35. Hemmans nummer
Wilfver samt att uppodla Nygot sinet sedermera, då kaffepartiet skolat saliseras för beläckande af bankens förberörda fordran, funnits endast fyrahun drafemtiosex sockar kaffe sedan Handlanden Tornroth på ett eller annat sätt beredt sig tillträde till magasinet och derifrån banken ovetande uttagit och affört större delen af kaffapartiet, utan ock att Handlanden Tornroth i början af Maj månad sistsagda år låtit till samma magasin första och deri insätta tvåhundraelfva säkar kaffe, på hvilket sistberörda parti kaffe Bankdirektören Wasastjerna i sin förenämnda egenskap gjort anspråk för Pornroths konkursmassas räkning; men emedan icke ådagalagts att Wasa Aktie Bank vid förvarande af panten gjort sig skyldig till vårdslöshet eller att Handlanden Tornroth eller dennes konkursmassa genom Tornroths berörda förfarande tidit förlust samt Bankdirektören Wasastjerna ej gittat till laga visshet utreda att det nu i anspråk tagna kaffet inginge i det parti, som Wasa Aktie Bank sedermera låtit å auktion försälja, har Hofrätten, med uppWilhelmina 3/16 dels mantal skatte hemman i Witomän öfhäfvande af Rådstufvurättens utslag, förkastat Bankdirektören Wasastjernas isaken förda talan i allo; och förföll vid sådan utgång af saken yttrande beträffande Bankdirektören Wasastjernas i Hovatten fullföljda talan om utdömande af högre rättegångskostnadsersättning. Uti Hofrättens dom har Bankdirektören Wasastjerna, i sin förenämnda egenskap, anhållit om ändring genom ingifven deduktion, hvilken Wasa Aktie Bank bemött. Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och pröfvar rättvist, med upphäfvande af Hofrättens förberörda dom, fastställa Rådstufvurättens utslag i sjelfva saken, men beträffande rättegångskostnaden varder, i anseende till målets beskaffenhet, Bankdirektören Wasastjernas talon under känd. Det alle, som vederbör, till ofterrattelse lånder Kejserliga Senaten för Finland: Emot Forsman Valmt - Grmmans. Andersin. Kronlidning Michael Pogvalin hemman i Skatte hemman Herr skatte hemman i WitWilhelmen kylässä Nyryn kanssa och Silfver Sökanden Michel Johan Heikkinen till sä18. 32. kpt: Silfver och aflös ägke Riksgäld till 96.
Silfver samt öfver och att eller att ejsersinet sedermera, då kaffopartiet skolat saliseras för betäckande af bankens förberörda fordran, funnits endast fyrahundrafemtiosex sockar kaffe sedan Handlanden Tornroth på ett eller annat sätt beredt sig tillträde till magasinet och derifrån banken ovetande uttagit och affört större delen af kaffepartiet, utan ock att Handlanden Tornroth i början af Maj månad sistsagda år låtit till samma magasin första och deri insätta tvåhundraelfva säkar kaffe, på hvilket sistberörda parti kaffe Bankdirektören Wasastjerna i sin förenämnda egenskap gjort anspråk för Törnroths konkursmassas räkning; men emedan icke ådagalagts att Wasa Aktie Bank vid förvarande af panten gjort sig skyldig till vårdslöshet eller att Handlanden Tornroth eller dennes konkursmassa genom Tornrolles berörda förfarande tidit förlust samt Bankdirektören Wasastjerna ej gittat till laga visshet utreda att det nu i anspråk tagna kaffet inginge i det parti, som Wasa Aktie Bank sedermera låtit å auktion försälja, har Hofrätten, med uppmäräjissä ja yhteisestä och Silfveri tio ett ej Måradets äklaganHerr Senitorna häfvande af Rådstuvirättens utslag, förkastat Bankdirektören Wasastjernas i saken förda talan i allo; och förföll vid sådan utgång af saken yttrande beträffande Bankdirektören Wasastjernas i Hofrätten fullföljda talan om utdömande af högre rättegångskostnadsersättning. Uti Hofrättens dom har Bankdirektören Wasastjerna, i sen förenämnda egenskap, anhållit om ändring genom ingifven deduktion, hvilken Wasa Aktie Bänk bemött. Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och pröfvar rättvist, med upphäfvande af Hofrättens förberörda dem, fastställa Rådstufvurättens utslag i sjelfva så ken, men beträffande rättegångskostnaden varder, i anseende till målets beskaffenhet, Bankdirektören Wasastjernas talon underkänd. Det alle, som vederbör, till efterrättelse lånder Kejserliga Senaten för Finland: Ernst. Friman. Valmt - Grimmans. Andersin. Korn Hildnar Michael Paqvalin Wilhelmina by Wilhel 32/54. Herr skatte Gustafsson Cajans
uppbudet samt öfver och att undergå enskilt Nyryn kylässä och att gustaf samt med öfver kopek Silfdultaan määrättyjä kuusipuita siitsemästätoista kruunusta Tanskan rahaa sylittä vapaasti Kattingen jätämään Tänskan kuningaskunnassa ja että toiminimi samaan aikaan vuorostaan oli ottanut Hattingeväerk Ellulosefabrik nimiselle tehtaalle mainittuna aikana toimittaakseen yhtä suuren määrän samanlaisia puita. Tämän ritoumuksensa oli Asioitsija yltiö kuitenkin jättänyt täyttämättö, minkä vuoksi toiminimen oli täytynyt hankkia sanotulle tehtaalle puita muualta, jota paitsi tehdas itse, kun toiminimen ei omistunut saada puita enempää kuin viisisataa kaksitoista ja kaksi kolmattaosaa syltä, oli toiminimen laskuun ostanut lisäksi seitsemänsataa yhdeksäntoista yltä. Ja kun toiminimen ja tehtaan hankkimista puista oli ollut pakko maksaa korkeampi lunta kuin millä Asioitsija yltiö oli ottanut puita hankkiakseen ja toiminimi sen tähden oli jontunut suorittamaan ylihintaa kolmetuhatta sata neljäkymmentäkuusi kruunua kuusitoista äysiä, on Kauppatoiminimi Jonsen E. Elad vaatinut että Asioitsija Yttiö, joka oli ollut syypää toiminimen kerrotulla tavoin kärsimään vahinkoon, velvoitettaisiin korvaukseksi siitä maksamaan toiminimelle viimeksisanottu raha määrä korkoineen; minkä ohessa toiminimi on anonut palkkiota akeudenkäyntikuluistaan. Kanteen johdosta kuultuna on Asioitsija Yltiö myöntänyt tehneen sä edellämainitun hankintasitoumuksen ja sen jääneen täyttämättä, mutta väittänyt ettei kauppatoiminimi densen e stad ollut siitä kärsinyt vahinkoa; ja on Yltiö sen vuoksi vaatinut kannetta hyljättävaksi. Kihlakunnanoikeus on Joulukuun 3. päivänä 1900. julistamallaan päätöksellä katsonut selvitetyksi, että asianosaiset olivat ilmoitettuna Wilf: Elof: „ — Och Juho mantal skatte hemman kylässä honomäljem eller Nyyra och aflagde Wilhelmina samt ägNyryn kylässä siin1/3 33 1/3