Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
tuvatta huutimetrittä maksamaan 2. markkaa; mutta kun Petter Rovio ei ollutkaan määrääjän kuluessa toiminimelle laisinkaan hiomopuita toimittanut, on Läskelä Bruks Aktiebolagin puolesta vaadittu Petter Roviota velvoitettavaksi toiminimelle suoritta maan 6.000 markkaa korkoineen sekä korvaamaan toiminimen oikeudenkäynti kulut. Petter Rovio on vastustanut kannet ta, selittäen ennen välikirjassa määrättyä aikaa toimittaneensa Miinalanjoen varsille sovitun määrän puita, mutta puitten vittamisen määräpaikkaan myökästyneen syystä, että joessa samaan aikaan oli ollut uitettavana suuri määrä muille kuuluvia puita ja että Petter Rovis oli ollut pakotettu niiden seassa vittamaan puunsa, jotenka Petter Rovio siis ei ollut syypää siihen, että sitoumus oli jäänyt täyttämättä. Kihlakunnanoikeus on 10. päivänä Helmikuuta 1908. julistanut asiasta päätöksen; ja koska Petter Bevio oli myös tärryt niin hyvin että hän oli sitou tunut toimittamaan toiminimelle Läskelä Bruks Aktiebolagille ennen 15. päivää Elokuuta 1907. edellämainitulle paikalle 3000 kuutiomstria hioonopuita ehdolla, että, ellei sitoumus tulisi täytetyksi, Petter Rovio oli velkapää suorittamaan toiminimelle 2 markkaa joka puuttuvalta kuutiomet rittä, kuin myös ettei Rovio ennen määräajan umpeen kulumista ollut hirmopuita määräpaikalle toimittanut, sentähden ja kun Petter Rovion asiassa esiintuomien seikkojen ei voitu katsoa vapauttavan Rovista sitoumustaan täyttä mästä, on Kihlakunnanoikeus velvoittanut Petter Revion Läskelä Bruks Aktiebolagille suorittamaan vaaditut kuusituhatta markkaa viiden prosentin vuotuisine korkoineen, lukien päätöksen julistamispäivästä, sekä seitsemälläkymmenelläviidellä markalla Korvaamaan toiminimen oikeudenkäyntiken Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Petter lut. Rerio vitsamalla oli saattanut jutun, on 11. päivänä Joulukuuta 1909. antamallaan tuomiolla jättänyt asian Kihlakunnanoikeuden päätöksen varaan sekä velvoittanut Petter Kovion suorittamaan Läskelä Bruks 664
Aktiebolagille maksut, viisitoista markkaa kahdeksankymmentä penniä, toiminimen kappa leesta Hovioikeuden tuomiota Hovioikeuden tuomioon on Petter Rovio anonut muutosta. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo tovin selvitetyksi että Petter Rovis, joka edellämainitun välikirjan mukaan on ollut velvollinen toiminimelle Läskelä Bruks Aktiebolagille Miinalan joen suuluun ennen 15. päivää Elokuuta 1907. toimittamaan kolmetuhatta kuutiömetriä hiompuita kahden markan kolmenkymmenen pennin hinnasta huutio metriltä, on laimiinlyönyt täyttää sanotun hankintavelvollisuutensa, mutta koska toiminimi on samaisessa välikirjassa sen varalle, ettei hankinta tulisi täytetyksi edustanut itselleen kuuden prosentin vuotuisen kasvun Petter Bovion hionopuista saamista ja takaisin annettavista ennakkomaksuista, ja kysymyksessä oleva, Petter Rovion sen lisäksi toiminimelle lupaa ma hyvitys sen korkeaan määräänkin nähden on katsottava kohtuuttomaksi, sentähden ja kun ei ole edes väitetty, että toiminimelle Petter Kovion puheena olevasta lainintyönnistä olisi koitunut vahinkoa, katsoo Keisarillinen Senaatti oikeaksi, kumoten Hovioikeuden tuomion ja Kihlakunnan oikeuden päätöksen, hyljätä Läskelä Bruks Aktiebolagin puolesta asiassa ajetun kanteen. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti: Walder Andersson H Amelag K. R. Helanen. K. Auer. K. R. Helanen. K. Auer. gång varasto my 663
Den 19 November 1912. Kejserliga Senatens för Finland dem uti ett på nedsatt sessionsskilling från Kejserlige Wiborgs lofrätt inkommet mål, angå nde återvinning, emellan sysslo mannen uti Öfverstelötnanten Lennart Forsténs och hans hustru Alma Tantens till konkurs upplåtna bo, lofradet Emil August Bjugg, från Helsingfors stad, sökande samt Kesten Arthur Olivier Wuori maa, från Sippola socken, uti blifven svarande: sifven i Justi tiedepartementet den 19 Näember 1912 Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhämtat följande: Sedan Öfverstelöjtnanten Forsten och Ilma Tonten i grund af en till läradsrätten i Wikkelaks och Sippola socknars tingslag den 3 Juli 1908 ingifven skriftlig ansökning den 19 Mars 1909 försalls i konkarstillstånd, så har Hofrå96 - Il. - 12. - B. l. B. K. - R. Bt - Rit. B. F. M. 666 No 1600. Pag. 173. SS: 1912
det Bjugg, som jämte Vicehärads höfdingen Helge Hartman, från Åbodad, och Sågegaren Viktor Yrjönen, från Skogly by i Wekkelaks socken, å inställdesedagen i konkursen den 29 Jani 1909 utredts till syssdomare i kenkursleet, på skriftlig stämning, som den 24 derpåföljande Juli delgifvits Prosten Wuorimaa, vid sagda Häradsrätt anfört, att Öfverstelömten Torstenden 24 September 1906 öfverlätit åt Tresten Wuorimaa ett af vederbörande myndighet i Kejsaredömet Rysland åt Öfverstelöjtnanten Forsten vid dennes afsades tagande en rysk militärtjenst utfärdadt personskref, hvarigenom Öfver stelöjtnanten Forstén berättigats att uppbära en årlig person af omkring ettusen tvåhundra mark, samt tvänne af Onneridiga Sifförsäkningsbolaget Suomi den 29 Oktober 1914 å Öfverste lagtnanten Forstens lif utfärdade försäkringbref lydande tillsammans å femtusen mark, under förebärande att nämnda öfverlåtelse skedde till så kerhet för en penningesörsträckning, som framdeles komme all gifvas Öfverstelöjtnanten Torstén men emedan Forstön vid öfverlåtandet af ifrågavarande persons - och försäkningsbref icke fått för dem emottaga någon valuta samt Forstén vid hos honom samma dag verkstäldt utmätningsför sök befunnits sakna inrättagtar i gendom, ly och då omförmälda öfver lätelse sålunda uppenbarligen egt rum i afsikt att undandraga Öfverstelöjt nanten Tonténs fordringsegare berörda pennions och försäkringsbref, har Hofradet Bjugg i sin förenämnda egenskap yrkat, att Tresten Wuorimaa måtte åläggas att åt Bjugg utgifva sagda persions - och försäkingsbref eller att, darest dessa af Wuorimaa föryttrats eller annerledes disponerats, afgifva i dovisning öfver desamma, hvarhos Hoflådet Bjugg anhållit om ersättning för sina umgälder i målet. Öfver käromålet hörd har Presten Wuovimaa invändt att, sedan han ränte Hofrättsauskultanten Axel Gustaf blius, från Eranky by, samt Agrono 667
mma Gunnar och Regina Torstén, från Bredskall by i Wekkilaks socken, Klocka ren Johan Frantsi, Folkskoleläräinnan Ina Marttala och Fattigårdsförestånda rinnan Hedvig Kainulainen, från Sippela by, Stationsinspektoin Alfred Forsström, från Mämmälä by, Hemmanse garen Thomas Storjala, från Hirvelä by, Folkskolelärinnan Anni Kujala, från Ruodila by, Folkskoleläraren Johan Wilhelm Häkti och Tolkskolela rarinnan Katarina Räty, från Siikkala by, alla i Sippola socken, Handlandeen kan Alina Rainio eller Bagdanoff, Banmästaren Albin Wahbeos och Handlan den Matts Hykkyrä, från sistnämnda socken, Landtbrukaren Mårten Kyckling, från Wedalaks socken, samt sedermera aflidna Trestollettern Mathilda Justön före nämnda 24 September 1901 tildat en geräntisörening för tryggande af en utaf Alma Torstén i Gippola socken inrättad trädgårds - och hushållsskolas förllerländ hade sagda persones och lifförsäkningsbref öfverlämnats åt Prosten Wuorimaa att af honom förvaras bemälda personer till säkerhet för återbetalningen af de penningelopp de för sagda skola förskjulit och emedan Prosten Wuorimaa vid sådant förhållande ej ensam vore rätter svarande i målet, har han yrkat käromålets förkastande. Sedan Hofrättsauskultanten Lilius, Agronemana Torstén, Johan Frantsi, Ina Marttala, Hedvig Kainulainen, Stations inspektoen Forsström, Thomas Kirjala Anni Kujala, Johan Wilhelm Häkti Katarina Räty, Alina Rainio, Albin Wahlroos och Matts Hykkyrä äfvensom Mathilda Justéns rättsinnehafvare förmägs ljänsmannen Karl August Justén, från Helsingfors stad, och Freken Eva Stina lustén, från Jämsä socken, blifvit i saken hörda samt Mårten Styckling beredts tillfälle att sin rätt i målet bevaka, har Häradsrätten, efter den om gång handlingarna i målet utvisa, medelst den 31 Augusti 1911 afkun nadt utslag, på upptagna skäl, förka stat Hofradet Bjuggs i målet utförda talon lofrätten, under hvars pröfning 668
Hofradet Bjugg i vaderåg dragit målet, har medelst däri den 17. Maj 1912 gifven dem funnit utredt vara, att Presten Wuorimaa jämte särskilda andra personer bildat förenämnda gävantiförening och enligt därom den 24 September 1906 skriftligen käffad öfverenskommelse till säkerhet för de sextusen mark, som de förskjulit Alma Torstén, af Öfverstelöjtnan ten Forstén emottagit ifrågavarande pensions - och lifförsäkningsbref samt att Prosten Wuorimaa på grund af sagda öfverenskommelse i savar taget och fortfarande i handom hade sagda bref; och emedan Prosten Wuerimaa sålunda på lagligt sätt åtkommit berörda bef samt det ej visats, att han omhändertagit dem i afsikt att kränka annans bättre rätt till desamma, by och då konkurs i Öfverstetöjtnanten Torslöns by håller foljt tidigare än den 3 Juli 1908, har Hofrätten funnit, att Hofrådet Bjugg icke förebragt skäl till ändring i det slut, uti hvilket Häradsrätten i saken K. Auer stannat och hvarvid förty skulle bero jämte det Hofrädet Bjugg i sin förenämnda egenskap ålagts att till Kesten Wuorimaa gälda afgifterna för hans exemplar af Hofrättens dem med tjugutvå mark trettio penni Uti Hofrättens dem har Hofråder Bjugg anhållit om ändring. Kejserliga Senaten har lagit målet i öfvervägande och finner Hofradet Bjugg icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens dom, uthvilken fördenskull skall förblika. Til alle, som vederlor, till efterrättelse länder Kejserliga Senaten för Finland: Santeri Saarinen B. Anneberg. Agret Kiksiala. K. R. Helanen K. F. Lösen 669
Den 20 November 1912. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatt revisions skilling från Kejserlige Åbo Hofrätt inkommet mål, angående brandskadeersättning, emellan Vicehäradshöfdingen Hdge Hartman, från Åbo stad, i egenskap af sysslomän uti Fabrikanten Aager Räty till konkurs upplåtna bosökande, samt Generalaginten för Torsta Ryska Försäkringsbolaget af år 1827 C. E. Päcins, från Helsingfors stad, svarande: Gifven i Justitiedepartemen. tet den 20 November 1912. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem inhämtat följande: Efter Ingeniören H. Stenberg i egenskap af för tiden goneralagent för Första Ryska Försäkringsbolaget af år 1827 agången stämning har Fabrikanten Räty vid Rådstufvurätten i Helsingfors stad anfört, att sedan han enligt försäkringsbref No 260467 af den 29 Augusti Särv: S. G.S. R.t - R.K. B F. M. 670 No 1602 Pag. 82. R.S. 1912.
1907 för en tid af ett år emot brandskada till ett belopp af 6000 mark försäkrat uti nämnda försäkningsbolag ett löpande lager af färdiga mössor, tyger och skinnvaror, som förvarades i Kata tillhöriga, uti Raunistula by af St Marie socken belägna mörsfabrik, så hade Fabrikanten. Räty genom i sagda mosssfabrik den 19 Mars 1908 timad eldsvada tillskyndats en skada af 4000 mark; men enär bolaget icke velat till Kata i skadeersättning utgifva mer än 12831 mark 80 penni, till hvilket belopp skadan enligt bolagets förminande uppgått, har Fabrikanten Räty, som emellertid vägrat emottaga det erbjudna errättningsbeloppet, yrkat bolagets skyldigkännande att till Räty i ersättning för omförmälda brand skada utgifva 40,000 mark eller i hvarje fall det belopp af 37,172 mark 30 penni, hvartill skadan åtminstone uppgått, jämte sex procents ränta därå från den 19 Juni 1908, hvilken dag ersättningen bortsenast utgifvas, äfvensom skälig godtgörelse för Fabrikanten Katri i målet hafda umgälder. Svaromål affordrad har Ingeniören Stenberg å försäkringsbolagets vägnar bestridt att Fabrikanten Räty genom dessvadan ifrågatillskyndats större skada än hvad af bolaget medgifvits samt förty emotsagt Kats därutöfver sträckta anspråk. Rådstufvurätten har medels den 20 Juli 1909 i målet afsagdt utslag funnit Fabrikanten Räty icke haf va styrkt att han genom omförmälda eldsväda tidit skada i egendom, som vid tiden för bränden varit mot brandshada försäkrad uti Första Ryska Brandförsäknings bolaget af år 1827, till högre belopp än bolaget medgifvit eller tolftusen åttahundra trettioen mark åttio penni; i anseende hvartill Rädstufvurätten, med förkastande 671
af Fabrikanten Katz, därutöfver sträckta ersättningsanspråk, ålagt bemälda bolag att emot kvitto till Fabrikanten Räty utgifva omförmälda belopp tolftusen åttahundra trettioen mark åttio penni; men som Fabrikanten Räty erkänt, att bolaget erbjudit sig att godvilligt till honom utgifva det nu utdömda skadeersättningsbeloppet, blefvo Fabrikanten Kata anspråk på räntagodtgörelse och ersättning för umgälderna i målet underkända. Hofrätten, under hvars pröfning Fabrikanten Katr, i vadeväg dragit målet, har genom dom den 16 Februari 1912 låtit vid Råd. stufvurättens utslag bero jämte det Fabrikanten Kata hänts skyldig att med femtio mark ersätta Ingeniören Stenberg hans för målet i Hofrätten hafda kostnader. Uti Hofrättens dom har Vicehäradshöfdingen Hartman i hans ofvanberörda egenskap anhållit om ändring medels deduktion, som afnuvarande generlaganden för Första Ryska klandförsäkringsbolaget af är 1827 Paeus bemötts Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner Vicehäradshöfdingen Hartman icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens dom, hvarvid förty skall förblifva; och ålägges Vicehäradshöfdingen Hartman i hans förenämnda egenskap att till Generalägenten Paulus i ersättning för hans härstädes i målet hafda kostnader utgifva sextiofem mark. Petalle, som vederbör, till efterrättelse länder. Kejserliga Senaten för Finland Lanten Saarinen Alfred Liukiala Lanten Saarinen Alfred Liukiala B Ameborg K. R. Helanen P. F. Mölse 672
Marraskuun 20. päivänä 1912. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa, oikeutta perintötorpan erilleen lohkaisemiseen koskevassa jutussa, jossa ovat Jyväskylän kaupungissa oleva Joh. Parviainen Osake Yhtiö niminen yhtiö hakijana ja Torppari Joonas Joonaanpoika Suuruspää, Korpilahden pitäjän Muuramen kylästä, vastaajana: Annettu Oikeusosastossa 20. päivänä Marraskuuta 1912. Keisarillinen Senaatti on itselleen. sittelyttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä, mikäli endä on kysymyksessä, saanut tietää seuraavaa Välikirjalla 15. päivältä Maaliskuuta 1833 on Talollinen Erkki Juhonpoika Vähäjaakkola omistamastaan Hähäjaakkola eli Rättäli nimisestä neljänneksestä Jaakkolan perintötaloa No 9 mainitussa Muuramen kylässä luovuttanut vävylleen, Joonas Suurusrään isälle, Joonas Samuelinpojalle torpaksi taloon suoritettuvin veläsnä: S.S. W. A. L. R. H - 673 No 1609. Pag 10/7 R2 1909
roin sanotulle talonosalle kuuluvat koko Suuruspään maan, laajuudeltaan 14. mittatynnyrinalaa, koko Punakorven suon niityntekoa varten ja oikeudella ottaa sieltä kaikki puut havuineen sekä sen osan Korven niittyä, joka siihen asti oli ollut Torpparin Henrik Koskelan hallussa; minkä ohessa Joonas Samuelinpoika sai ottaa kaikki tarpeensa talon takamaalta ja kasketa siellä 15. kapanalaa vuodessa, ja oli tämä välikirja oleva voimassa ikuisesti perillisestä perilliseen, koska Joonas Samuelinpoika otti torpan vaimollensa talosta tulevana perintö osana - Saatuaan isänsä jälkeen torppan haltuunsa, on Joonas SuurusperäHämeen läänin Kuvernööriltä kerrotun välikirjan perusteella kirjallisesti anonut, että puheenalainen Suurustään perintötorppa 12. päivänä Kesäkuuta 1895. maatilojen ositta misesta annetun asetuksen nojalla. erotettaisiin hänelle Vähäjaakko lan tilasta itsenäiseksi tilaksiKuulustettuaan Vähäjaakkolan tilan silloista omistajaa Juho Joonaanpoika Vähäjaakkolaa ja, hänen kuoltuaan 16. päivänä Huhtikuuta 1900., hänen oikeudenomistajiansa, jotka ovat vastustaneet anomusta, koska torpan tilukset eivät olleet rajoiltaan "tarkoin määrättyjä " ja sen hallinta oli rajoitettu Joonas Samuelinpojan perikuntaan sekä torpan hallinnasta tehty välikirja sisäksi laittomia määräyksiä kaskeamisesta eikä edes täyttänyt mainitun asetuksen 1. SS:n määräyksiä, on Kuvernööri 24 päivänä Syyskuuta 91. antamallaan päätöksellä siinä mainituilla perusteilla osottanut Joonas suuruspään hankkimaan kantatilan omistajille toimitetun haasteen nojalla asianomaisen Oikeuden ratkaisiin siitä, oliko Joonas Suurushäällä oikeus saada Suuraspään torpan tilukset erilleen lohkaistuiksiSittenkun Juho Vähäjaakkolan oikeus senomistajat 31. päivänä Tammikuuta 02 toimitetulla vapaaehtoisella huuto kaupalla olivat myyneet Vähäjaakkolan tilan toiminimelle Joh Parviaiselle, 374
Jyväskylän kaupungista, on Joonas Suuruspää, noudattaaksiin Kuvernöörin yllämainittua määräystä, haastattanut ja ho Vähäjaakkolan oikeudenomistajat Korpilahden pitäjän käräjakunnan Kihlakunnanoikeuden 1902 vuoden talvikäräjiin ja toiminimen" Joh. Parviai sen " 1903. vuoden syyskäräjiin sekä uudistanut Kuvernöörinvirastossa tekemänsä edellä kerrotun vaatimuksen, selittäen että Suuruspään torppaan kuolui Suuruspään niemi, joka A Ohmaninvuosina 1870-1874. ja 1875. tekemään ja Kihlakunnanoikeuden 2. päivänä Syyskuuta 1880. vahvistamaan Riittälin tilan karttaan eli merkitty sisältävän kuriot 397-407. sekä tonttikuvion 6. ja oli karttaan merkityllä, maalle pyykitetyllä poikkirajalla erotettu muista tiluksista, sekä Lepokorven niitty jonka Joonas Suuruispää oli tilalla lurahtuneessa jaossa saanut menettämiensä niittyjen sijaan Kihlakunnanoikeus, jossa Juho Tipajaukkolan oikeudenomistajat ja toiminimi" Joh. Parviainen" ovat vastustaneet kannetta päää asiallisesti samoilla perusteilla, joita Kuvernöörinvirastos sa oli esitetty Joonas Suuruspään korrottua vaatimusta vastaan, on 12. päivänä Syyskuuta 1904. julistamassaan päätöksessä katsonut selvitetyksi, että Erkki Juhonpoika, omistaessaan Vähäjaakkolan tilan, eli välikirjalla 15. päivältä Maaliskuuta 1833. siinä mainituilla hdoilla torpan perustamista varten antanut Joonas Samuelinpojalle, tii min vaimon Anna Leena Erkintyttären perintöosuudeksi sanotusta tilasta, ikuisiksi ajoiksi perillisestä perilliseen hallittavaksi Suuruspään maan, johon kuului neljätoista mittätynnyrinalaa maata, sekä sitä puitsi Tunakorven suon ja Innankorven niityn; että Joonas Samuelinpojan jälkeen olivat hänen neljä silloin elossa olevaa lastaan, niiden jonkossa 100nas Suuruspää, yhdessä perineet Suurustaen torpan; että Joonas Suurus pää sittemmin oli osittain lunastamalla osittain oikeuden käynnillä yksin tullut torpan asukkaaksi ja omis675
tajaksi, sekä että Suuruspään torpasta isossajdossa poisjoutuneiden Punakorven suon ja Annankorven niityn sijaan oli talosta annettu Lepokorpi niminen, eri aidalla rajoitettu niitty ja on Kihlakunnanoikeus niin ollen katsonut että Joonas Suuruspäällä oli sellainen oikeus kysymyksenalaiseen Suuruspään torppaan kuin edellämainitun 12. päivänä Kesäkuuta 1805. annetun asetuksen 41. SS:ssä vaadittiin sen erottamiseksi eri tilaksiHovioikeus, jonka tutkittavaksi toiminimi "Joh. Parviainen" oli vetoamalla saattanut jutun, on 25. päivänä Helmikuuta 1909. antamallaan tumiolla, koska oli näytetty, että välikirjassa 15. päivältä Maaliskuuta 1838. tarkoitettu Suuruspään maa käsitti ke ko edellämainitun, kuvoilla 39: 407. merkityn alueen, vaikka tämä olike suurempi kuin välikirjassa sen sanäin mukaan edellytettiin, jättänyt asian sen loppupäätöksen varaan, johon Kihlakunnanoikeus oli päätöksessään johtunut; velvoittuen sen ohessa mainitun toiminimen kuudellakymmenellä markalla korvaamaan Joonas Suuruspäälle tämän Hovioikeudessa kärsimät kustannukset. Hovioikeuden tuomioon on Joh Parviainen Osake Yhtiö, joka kauppakirjalla 8. päivältä Tammikuuta 1907. oli toiminimeltä Joh Parviainen ostanut puheenalaisen Vähäjaakkolan tilan, anonut muutosta tänne toimittamallaan perustelmalla, johon Joonas Suuruspää on vastannut; minkä jälkeen Maanmittauksen Ylihalli tus on tänne lähettänyt sillä vaaditun lausunnon Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Joh Parviainen Osukiljhtiö ole esiin tuonut syytä muuttaa Hovioikeuden ylempänä mainittua tuomiota joka siis jää pysyväksi ja velvoite taan Joh. Parviainen Osake Yhtiö suorittamaan Joonas Suuruspäälle hänellä täällä jutun vuoksi olleiden kulujen korvaukseksi kahdekankymmentä markkaa. Tätä kaikki 676
asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: Santen Saarinen Walter Andersin. Santen Saarinen Walter Andersin. Alfred Liuksiala. K. R. Helanen. Alfred Liuksiala. K. R. Helanen. Allan Dahlbeck Marraskuun 21. päivänä 1912. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa, annetun vakuuden takaisin luovuttanista koskovassa jutussa, jossa osakeyhtiö Tammerfors Tapetfabriks Äktiebolag, Tampereen kaupungista, on hakijana sekä toiminimen EA. Reine & C:on konkurssipesän toimitsijamies, Lakitientohtori Herman Frindmann, Helsingin kaupungista, vastaajana: Annettu Oikeusosastossa 21. päivänä Marraskuuta 1912. Keisarillinen Senaatti on itselleen sittelyttänyt jutun asiakirjat ja niistämikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää seuraavaa: Tampereen kaupungin Raastuvanoikeudessa on toiminimi E. A Reine ICo lausunut, että toiminimi oli 5. päivänä Lokakuuta 1908. osakeyhtiön Tammerfors Fänettabriks Aktiebolagin kanssa tehnyt kirjallisen sopimuksen, jonka musaan toiminimi sai yksinoikeuden myydä osakeyhtiön tehdastuolteita Koskovan läsnä: V. A. J. P. A: R. J.S. 677 No 1604. Pag 212. R. D. 1912.
kaupungissa ja sitoutui puolestaan vuoden kuluessa sanotun kuun 1. päivästä. alkaen myymään mainittuja tuotteita vähintäin 20,000. ruplan arvon sillä uhalla että, ellei toiminimi tätä ehtoa täyt täisi, osakeyhtiö saisi omanaan pitää toiminimen osakeyhtiölle sopimuksen täyttämisen vakuudeksi jättiimän Nenajän valtion 4o obligationsmanin No 1354, saa ja 198. suuruudeltaan 500. ruplaa, Noilla 56 - 71 merkittyine kuponkeineen sekä niin ikään sopimuksen vakuudeksi jätettyjä toiminimen vekselaitä yhteensä 4174. mantkan 78. pennin arvon, ja jonka sopimuksen tuli pysyä voimassa aina vuoden eteenpäin, eller sitä ennen Kesäkuun lopnua irtisanottaisi; mutta koskei osakeyktiö ollut jättänyt toiminimelle tapettiin myymistä varten välttämättömiä mallikokaelmia ennenkuin Joulukuussa vuonna 1908, jolloin tapittien myynti Aktuodag on vastustanut kannetta kansi, mikä Maskovassa sattui Syys- ja sillä perusteettu että y Lokakuun ajaksi, jo oli okitu, ja osan 1848 varsinaisen mynti kuuden aikana, jokeyhtiö sitä paitsi oli Möskönen kaupan Ma Morkovassa Katin Lokakuun puoline gissa asuville ostajilleen lanttingt kuutta sitä medille vuodelle, toimittanut toimigissa asuville ostajilleen laittingt kuulle mitä uudelle modelle, toimittanut toimikirjittä 29. päivältä Kunäkuuta 1909. maimelle kaksi mulli kolmen toisen Lokirjittä 29. päivältä Kunäkuuta 1907. m toimille kaksi niille koko ilmana toisen Losä oli ilmoitettu, että uusi mallikokselma ensi tilassa tulisi lähetettäväksi heidän nähtiinäkseen, sellaista toiminimelle kuitenkaan saapumatta, sekä että toiminimi oli lakannut edustamasta osakeyhtiötä, mikä ilmoitus uudessa kiertokirjeessä saman kuun 31. päivältä kuitenkin oli oikaistu, sekä siten tehnyt toiminimelle mahdottomaksi myydä tapetteja enemmän kuin noin 6000. ruplan arvon, on toiminimi E A. Reino Eloovuotinet, että osakeyhtiö Tammerfors Tapet rubriks Aktiebolag, joka menettetystään huolunalta oli pidättänyt toiminimeltä saamansa vakuuden, vahvitettaisiin toiminimelle heti takaisin jättämään mainittu obligationsioni kuponkeineen ynnä vekseleinä saamansa 474 markkaa 78. penniä. Osakeyhtiö Tammerfors Aapetfabriks jolloin tapettiin myynti Aktiebolag on vastustanut kunnetta sillä perusteella että yhtiö oli vuonna kuun ajaksi, jo oli ohitse, ja osa 1914 varsinaisen myyntekuuden aikana, jokoskoran kaupan ja Markovassa kestää Lokakuun puolivii678