Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
kaa. Tätä kaikki asianomaiset noudottakoot Keisarillinen Suomen SenaattiAlfred Luksiala. Johannes Pesonen Afred Liuksiala. Johannes Pesonen A. J. L. M.man K. Auer. A. J. L. M.man K. Auer. Samuli KorkiMatti Syrjänen Den 17 Februari 1917. Kejserliga Söndens för Finland dom uti ett på nedsall sessions skilling från Kejserlige Ala Hof rätt inkommit fordringsmål, emellan Jurisuliusguudoktorn Onni Talas, från Helsingfors stad; sökande samt aflidne Godsegaren Carl Edvard Pehrmans rättsinnehafva re, hans jämväl aflidne son Geds egaren Arthur Edvard Pehrmans änka Berta Lovisa Ehrman, från Helsingfors stad för egen del och såsom laglostämd förmyndare för bemälda makars minderånga det ter Berta Margareta Thoman, samt makarna lehrmans till myndre ålder komna barn, sönerne Ingenioren Hjalmar Edvard Pehr man och Underanden Gunnar Ett vard Pehrman, hvardera från Hillingfors gifta döttrarna Liqrid Maria Huldén och hennes man dere nomen Nils Gustaf Huilden, från selko socken, samt Elia Kristina tager och hennes man Kedaktaren Carl Michael Tager, från Ekenäs BEM- R. K. 1. 50 Och: 183 1: 358 Såg. 268. Rl. 1916.
dad, äfvensom ogifta döttrarna telly Lovisa Pehrman och Marin Inodorg Pehrman, hvardera från Helsingfors, svarande: Gifven i Jussteliedepartementet den 17 Februari 1917 Kejserliga Bonden har låtit hand lingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhämtal följande Vid Rådstafvurätten Helsingfors har Carl Edvard Ehrman anfört, att han den 27 Juni 1913 på uppdrag af Pektorn Talas för dennes räkning från bankinrättning i Helsingfors inlöst två af Talas den 27 och 28 Mars 1913 på tre månader utsfällda och af förmån Osakeyhlio Konotehdas Sampo Aktiebolag propterade växlar å 1500 och 100 mark, hvarför och då Salas, hvilken sålunda på grund af försträckning blifvit Pehr man skyldig inalles 400 mark, där jemte utfäst sig att med 20 mark er sätta Pehrman kostnaden för den rera denne för berörda ändamål nöd gats företaga från sin sommarkostad i Esbo socken till Helsingfors, Pehrman yrkal. Talas förpliktande att till Pehr man utgifva förenämnda penningeli lopp jämte ränta å 1,000 mark I saken hörd har Doklom Talas anmält att Osakeyhtiö Bondehdas Sampo Akledelag af Suomen Kauppapankki Osakeyhtiö erhållit ett kassa krodetiolån å 4000 mark emot borgen af parterne samt pant af en utaf Ingeniören läinö Talonen utfärdad och i denne tillhöriga gården. 1 11 vid Nockens gränd i Helsingens intecknad skuldsedel å likaledes 8000 mark, att parterne, i anseende därtill att sagda gård tidigare blifvit intecknad Aktiebolaget Å Stenberg i Söner till säkerhet för återbetalningen af tre utaf Ingenioren Salonen å tillhopa 2000 mark jemte 6 procents ränta utfärda de skuldsedlars innehåll och att rän lorna för året å sistnämnda lån, sammanlagdt 1900 mark, som lort erlaggas inom viss tid efter författodagen den 1 Juni 1913, vid äfventyr att lånen i annat fall förfalle till betalning, ic81
ke blifvit af Ingeniören Salonen guld na, någon dag före den 13 Juni 1915 sins emellan öfverenskommit att, till före kommande af dessa låns uppsägning jämte åtföljande omkutio försäljning af don intecknade fastigheten och den minst ning af värdel utaf förenämnda skedd sedel å 4000 mark, som med väshet hade antagits blifva en påföljd däraf, hvarderå med halfva beloppet gemensamt inbetala berörda räntor, att Soktorn Talas, då Carl Edvard Schrman emellertid ej inställt sig i staden å den för betalningens värkställande utsälla. tiden, erlagt änsagda räntor med 1200 mark; och att Carl Edvard Herman där efter den 20 i samma månad åtagit sig att i afseende å gäldande af half ten af det utaf Soktorn talas sålunda för parternas gemensamma räkning erlagda beloppet inlösa ofvannämnda rälar å sammanlagdt 400 mark samt att i reda penningar tillställa Talas återstoden eller 2000 mark, hvilket sistnämnda emellertid icke skett. Medafseende härå och då Carl Edvard. Chrman förty icke genom väalarnas inlögen lisprungit Doktorn Talas med för sträckning, utan endast fullgjort ett å tagande, hvartill han genremot Talas förbundit sig, har Talas emotsett käromälds förkastande Härä har Rådstufvurätten, hvarast parterne ömsesides gjort anspråk på godtgörelse för sina umgälder i målet medels den 21 November 1913 afkunnadt utslag på upptagna skäl ålagt Söktern talas att till Carl Edvard. Ehrman utle tala fordrade fyralusen tjugu mark med fem procents årlig ränta därå, räknadt från stämningsdagen den 6. Auguoli 1913, hvarjämte. Talas skyldigkänts att med etthundrafemtio mark ersätta tehrman för dennes kostnader i målet Hofrätten, under hvars pröfning Toklom. Talas i väderag dragit målet har uti dom af den 30 Juni 1810 funnit det väl vara utredt, att Carl Edvard tehrman på framställning af Ocktom talas, den där iklädt sig fyllnadslor gen för betalningen af Ingeniören Salonens förenämnda gäld å 2000 mark 185
till Aktiebolagd 7 D. Stenberg & Söner, utfäst sig att erlägga hälften af de å sagda gäld upplupna räntorna med samman lagdt 600 mark samt att Soktorn Talas, då Carl Edvard Pehrman emellertid ådagalagt sin afsikt att undandraga sig fullgörandet af sitt berörda åtagande, sedermera erlagt hela räntebeloppet 1200 mark; men alldenstund Carl Edvard Pehrmans ifrågavarande åtagande icke grundade sig på någon förpliktelse gentemel Aktiebolaget 7 O. Stenberg i Söner och Doktorn Talas icke varit befogad att försöka framtvinga ett framtida uppfyllande däraf genom all själf verkställa betalningen af hela ränteleloppet samt Loktorn Talas nästänlydda åtgärd icke ensam för sig kunde för honom grunda någd fordringsanspråk genomet Carl Edvard Pehrman, fördenskull och emedan Loktorn Talas icke gittat styrka, att Carl Edvard Pehrman senare skulle hafva åtagit sig att till gäldande af hälften af del utaf Doktorn Talas erlagda räntebeloppet inlösa omförmälda tvänne växlar å sammanlagdt fyratusen mark och därutöfver ställa tvåtusen mark till Talas förfogande, fann Hofrätten Soktorn Talas ändringsansökning icke föranleda annan ändring i Rådstaf verättens utslag än att, då ränta ej ens fordrats å den utdömda resekostnadersättningen tjugu mark, Doktorn Talas frikallades från utgifvande af nästnämnda ränta liksom ock, i anseende till säkens beskaffenhet, från erläggandet af den Carl Edvard Pehrman af Rådstaf omällon tillagda rättegångskostnadsersätt ningen. Uti Hofrättens dom har Lohton Talas anhålld om ändring medels deduk tion, den, efter Carl Edvard Tohmansmellertid inträffade död, Rerta Lovisa Pehrman och hennes ofvanbemälda med parter bemält Kejserliga Senaten finner skäl ej förekomma till ändring i Hofrättens dom. Doktorn Talas ålägges att till Beata lovisa Tehrman och hennes medparter i ersättning för deras i Senaten för målet beg da kostnader utgifva sjuttiofem mark del alle, som vederlor till efter180
rättelse länder Kejserliga Senaten för Finland: Alfred Kiuksiala. Johannes Pesonen. A. J. Huuralla K. Auer. A. J. Lillmstrand K. Auer. Samuli Koski. No 363. Cap. 154. R. D. 1916. Helmikuun 19. päivänä 1917. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa vekselisutussa, jossa ovat Hauhon Puutavara Osakeyhtiö, Kauhon pitäjästä, hakijana sekä entinen Rautatienvirkamies John Lundin, Helsingin kaupungista, vastaajana Annettu Oikeusosastossa Helmikuun 19. päivänä 1917. Keisarillinen Senaatti on itsellen sä esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä saanut seuraavat tiedot: Hauhon Puutavara - Osakeyhtiö on Helsingin kaupungin Raastuvan oikeudessa vaatinut John Lundinin velvoittamista Apteekkari Erik Wahlroisen Tammikuun 4. päivänä 1915. asettaman, O. G. Myernkään Simenttivalimo - Hyvinge Lementejuteri A. B.nimisen yhtiön hyväksymän kuuden kuukauden kuluttua maksettavaksi langenneen, Kruununnimismies Ivar Tuomarin ja John Lundinin aronaisilla siirroilla varustetun vekselin nojalla Hauhon Puutavara OsakeLäsnäret. L. B. H. A. R. Sk. 3. S.R. /B. T. M.
yhtiölle, oikelin haltijana, suorittamaan sen sisällyksen 12200. markkaa korkoineen, kolmanneksen prosenttia vekselimäärästä prosvisioomia ynnä neljä markkaa protestihustannusten korvaukseksi. Kanteesta kuultuna on John Siindin selittänyt että, kun O. Y. Myvinkään Tementtivalimo - Myvinge Gementgjuteri A. B., Apteckkari Wahl roos ja Kruununnimismies Theman Tammikuun alussa vuonna 1915. olivat olleet rahan tarpeessa, Lundin oli kääntynyt Hauhon Puutavara Osakeyhtiön toimitusjohtajan Hannes itamin puoleen pyytäen häntä yhtiön nimessä siirtämään puheenalaisen vekselin ja myymään sen johonkin pankkilaitokseen, jolla tavoin saatavista rahoista Hauhon Puutavara - Osakeyhtiön piti saada 1000. markkaa lyhennykseksi Lundinin velasta yhtiölle, mutta että Aarni, huolimatta siitä ettei vekseliä oltu saatu myydyksi, oli oikeudettomasti pitänyt sen hallussaan. Kun Hanhon Puutavara - Osakeyhtiö näin ollen ei ollut antanut vekselistä mitään vastiketta eikä yhtiöllä vekselen nojalla siis ollut saatavaa John Sundinilta, on Sundin vastustanut kannetta. Kauhon Puutavara - Osakeyhtiön relä huomautettua omistavansa puheenalaisen rekselin kolmantena miehenä vilpittömässä mielessä, on Maastuvanoikeus, jossa asianosaiset puolin ja toisin ovat anoneet korvausta oikeudenkäyntikuluistaan, Tammikuun 24. päivänä 1916. julistetulla päätöksellä ratkaissut asian ja katsonut ulville käyneen, ettei John Lundin ollut jättänyt puheenalaista vekseliä, johon hän oli itsensä siirtäjäksi merkinnyt, Hauhon Puutavara Osakeyhtiön toimitusjohtajalle Alannes Aamille maksuksi mistään Lundinin tahi muiden vekselivelallisten velasta mainitulle yhtiölle taikka mitään yhtiön muulla tavoin vekselin saadessaan siitä suorittamaa vastiketta vastaan, vaan että 188
vekseli oli annettu Aarnille ainoastaan myytäväksi vokselivellisten hyväksi, jolloin yhtiö oli saapa osan vekselimäärästä lyhennykseksi eräästä saatavastaan John Lundinilta, minkä vuoksi ja koska Hauhon Puutavara - Osakeyhtiö, kun aiotusta vekselin myynnistä sitten ei ollutkaan tullut mitään ja vekseli siis olisi ollut Sundinille palautettava, ei sen johdosta että vekseli oli yhtiötä varten jäänyt Aarnin haltuun ollut saanut mitään vekseliin perustuvaa velkavaatimusta Lundinia kohtaan, eikä yhtiö ollut todistanut muulla tavoin hankkineensa itselleen oikeutta käyttää vekseliä hyväkseen, Raastuvanoikeus on hyljännyt kanteen sekä velvoittanut Hauhon Puutavara - Osakeyhtiön bolmellasadalla markalla borvaamaan John Lundinin oikeudenkäyntikulut. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Manhon Puutavara - Osakeyhtiö oli vetoamalla saattanut jutun, on tuomiolla Syyskuun 25. päivältä 1916. jättänyt asian Maastuvanoikeuden päätöksen varaan, sen ohessa velvoittaen Alauhon Puutavara Osakeyhtiön suorittamaan John Lundinille häneltä juttuun Hovioikeudessa menneiden kulujen porvaukseksi kuusikymmentä markkaa. Hovioikeuden tuomioon on Mauhon Puutavara - Osakeyhtiö anonut muutosta perustelmalla, johon John Lundin on vastannut. Keisarillinen Senaatti katsoo ettei ole oiketta muuttaa Hovioikeuden tuomiota. Rauhon Ruutavara - Osakeyhtiö velvoitetaan maksamaan John Lundinille hänellä jutun vuoksi Senaa tissa olleiden kulujen korvaukuksi seitsemänkymmentä markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakastKeisarillinen Suomen Senaatti Alpid Luksiala. K. Helanen. Alpid Luksiala. K. Helanen. A. V. Lillman Samuli Koski. K. Auer 189
Den 21 Februari 1917. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, på nedsatt revisionskilling, från Kejserlige Wasa Hofrätt inkommit mål emellan Ingeniören Edvin Sundholm, från staden Sikolaistad, sökande, samt i Helsingfors stad besatte Ingeniören Axel Alander, svarande, angående fordran: Gifven uti Justitiedepartemen. tet den 21. Februari 1917 Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem såvidt nu är i fråga, inhämtat följande: Vid Rådstufvurätten i Nikolaistad har Ingeniören Alander anfört, att Ingeniören Sundholm den 8 April 1915 skriftligen förbundit sig att af Alander tillhöriga aktier uti Ingeniorkyrån i Helsingfors. Intebolag benämnda aftebolag öfvertaga fyra aktier till deras nominella värde eller 1000 mark för uktion samt att till Alander gälda priset för nämnda aktier inom utgången af sagda månad, men då Ingeniören Sundholm emellertid å köSarv. A. L. J. P. R. B. ät209. 190 No 376 Pag 1/12. R. S. 1916.
pesumman erlagt endast 1000 mark, har Ingeniören Alander yrkat Sundholms åläggande att till Alander emot utbekommande af fyra aktiebref uti förenämnda bolag utgifva tretusen mark jämte ränta därå äfvensom godtgöra Alander umgälderna å rättegången af målet hörd har Ingeniören Sundholm väl erkänt riktigheten af ofvanberörda, emellan honom och Ingenioren Alander träffade aftal om köp af ifrågakomna aftier; men enär han vid aftalets ingående blifvit af Alan der meddelad vilseladande uppgifter om förenämnda bolags ställning samt bolaget, hvars egendom i Augusti månad år 1915 afträddes till dess borgenärers förnöjande, i stället för att vara ett såkert affarsföretag allaredan vid aftalets ingående varit konkursmasrigt, har Ingeniören Sundholm motsagt Ingeniören Alanders i målet utförda talan. Rådstufvurätten har medels den 21. Augusti 1914 afkunnadt utslag utlåtit sig i saken; och enär Ingeniören Sundholm icke gittat styrka, att ofvannämnda bolag vid tiden för afslutandet af köpet om ifrågavarande akt varit konkursmässigt, samt visadt blifvit, att Sundholm före köpets afslutande varit i tillfälle att granssa bolagets böcker, har Rådstufvurätten älagt Ingeniören Sundholm att till Kugeniören Alander erlägga den återstående delen af aktiernas pris med tretusen mark jämte fem procents ränta därå, räknadt från stämningsdagen den 7 Oktober 1915 intill tiden för skeende full likvid, samt att med fyrahundra tjugu mark ersätta Alander hans kostnader i målet Höfätten under hvars pröfning Ingeniören Sundholm i väderag dragit målet, har genom den 28. Mars 1911 däri gifven dom låtit vid Rådstufvurättens utslag bero ofvensom skyldigkänt Sundholm att med femtio mark godtgöra Ingeniören Alander dennes i lopatten för målet hafda umgälder. Uti Hofrättens dom här Ingenio191
pesumman erlagt endast 1000 mark, han Ingeniören Alander yrkat Sundholms åläggande att till Alander emot utbekommande af fyra aktiebref uti förenämnda bolag utgifva tretusen mark jämte ränta därå äfvensom godtgöra tlander umgälderna å rättegången I målet hörd har Ingeniören Sandholm väl erkänt riktigheten af ofvanberörda, emellan honom och Ingenioren Alander träffade aftal om köp af ifrågakomna aktier; men enär han vid aftalets ingående blifvit af Alander meddelad vilseladande uppgifter om förenämnda bolags ställning samt bolaget, hvars egendom i Augusti månad år 1915 afträddes till dess borgenärers förnöjande, i stället för att vara ett såkert affarsföretag allaredan vid aftalets ingående varit konkursmasrigt, har Ingeniören Sundholm motsagt Ingeniören. Alanders i målet utförda talan Rådstufvurätten har medels den 21. Augusti 1914 afkunnadt utslag utlåtit sig i saken; och enär Ingeniören handholm icke gittat styrka, att ofvannämnda bolag vid tiden för afslutandet af köpet om ifrågavarande aflidvarit konkursmassigt, samt visadt blifvit, att Sundholm före köpets afslutande varit i tillfälle att gransta bolagets böcker, har Rådstufvurätten älagt Ingeniören Sundholm att till Ingeniören Alander erlägga den återstående delen af aktternas pris med tretusen mark jämte fem procents ränta därå, räknadt från stämningsdagen den 7 Oktober 1913 intill tiden för skeende full likvid, samt att med fyrahundra tjugu mark ersätta Mander hans kostnader i målet. Hofrätten under hvars pröfning Ingeniören Sundholm i vadeväg dagit målet, har genom den 28. Mars 1911 däri gifven dom låtit vid Rådstufvurättens utslag bero äfvensom skyldigkänt Sundholm att med femtio mark godtgöra Ingeniören Alander dennes i förätten för målet hafda umgälder. Uti Hofrättens dom har Ingenio191
son Sandholm anhållit om ändring medels deduktion, den Ingeniören Alander bemött Kejserliga Senaten finner det visserligen hafva blifvit i målet styrkt, att ifrågavarande aflier vid afslutandet af köpet om desamma icke haft det värde, aflidna därvid åsatts, samt att Ingeniören Alander jämväl härom egt kännedom; men enär Ingenioren Sundholm varit i tillfälle att före köpets afslutande granska de vid Ingeniorkyrån i Helsingfors. Aktiebolag forda böcker äfvensom honom genom aktionas öfvertagande tillförsäkrats med fast aflöning förenad verksamhet inom sagda bolag samt Sundholm sedermera jämväl invälts till direkter i bolaget, uti hvilken egenskap han under några manaders tid tagit del i bolagets ledning samt härför uppburit ersättning, fördenskull och då Ingeniören Sundholm sålunda måste anses hafva defimtivt godkänt förevarande anteckop, pröfvar Kejserliga Senaten rättvist låta bero vid det Ossian Schauman slut, hvari Hofrätten i saken stannat. Ingeniören Sundholm ålägges att till Ingeniören Alander i ersättning för hans i Senaten för målet hafda kostnader utgifva sextio mark; Det alle, som vederbör, till efterrättelse länder. Kejserliga Senaten för Finland Alfredliuksiala. Johannes Pesonen. Alfredliuksiala. Johannes Pesonen. K. R. Helanen K. Auer. A. V. Huurunen 192
Den 22. Februari 1917. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsätt sessions skilling, från Kejserlige Åbo Hof rätt inkommit sjerättsmål emellan Sjökupenen Georg Juho Albert Degryse, från staden Antwerpen i Konungariket Pelgien, såväl för egen del som i egenskap af laga resermentant för redoviseman Antwerpele tillänet Maatsekuppi i sägda stad, sökande, samt Händ landen Karl Emil Caluman, från Pyhäräntä socken, Isokaptenen Juho Kustaa Ahtola, från Kuumo stad och Sjöforsäknings i Aktiebolaget Avi, från resedensluden Stockholm i Römningariket Tvinge, svarande Silfven i fastiliedepartementet den 22. Februari 1917. Kejserliga Senaten har låtit hund lingarna i målet sig föredragas och af lem, såvidt nu år ifråga inhemtal följande: Efter utverkad stämning å Tjo kaptenen Pedelse, i egenskap af befalkaf vare å ängaren Ambrosii och såsom Och A. L. B. K. H. R. A. K: Uno Strömsten No 381. Pag 269. R. B. 1916
upessentant för sagda ängars rederi för nan Intinpoiseksi Jaavaant Maatsekap. sig hafva utom andra Handlanden Vederman och Sjökaptenen Ahtola samt Sjöförsäknings. Aktiebolaget Äger inför Råd slifvurätten i Åbo stad anfört, att angå ren Ambiarii på resa från staden Rättadam i Konungwilket Nederlanderna till Åbo samt Calomon och Ahola till höriga, af Ahtola förda skinaten Nyfart på väg från Raumo till staden Flensling i Tyska riket den 29. Oktober 1913. under vidande tjocka sammanstått i Öster son nära Ölands socka näde med på följd att Nyfart tillfogats sin svara skader att densamma icke vidare kunnat hålla sjen, utan börjat drifva för vinden och strandat på extra hustru af Olund samt blifvit bruk jämte det deras trevainlust till största delen gått förlorad Och som Sjökaptenen Pedresi genom ur aktlåtenhet att iakttaga gällande regler till förekommande af förtygs som manstötande i syn varit vittande till ifrågavarande ombudläggning, hafva Handlanden Calomon, Tjekupelinen Atola och Sjöförsäknings Aktiebolaget Ager med förmälan att ängaren Ambiorisk vid tiden för målets anhängiggörande varit inom. Åbo stads hemnomrade, yrkat att Sjökaptenen Pigvesi och Ambrosii vde ri måtte åläggas att gemensamt eller den af dem, som tillgång egde, äfven som ur Ambrosius värde utgifva följande ersättningar, nämligen: ut belinnan och Aklola 11/4 skonden Afarts värde i dess oskuldade skick med procent och löna för befälhafvare och manskap samt utenslning inalles 1500 mark, 2) frekten3 11. Kaiksmark 6. Ignnige lyskt mynt dock med afdrag af erhållit frikt förskott isoo mark finskt mynt, samt 31 färtyget enligt disparek af den 6 Februari 1914. på fördt hafveritidrag, utgörande 279 krono 11 ord svenskt mynt samt enskilda hafverikostnader 1441 kronor 49 öre, af hvilka fordrings belopp till afdrag medgifvits behållna auktionskillingarna för den 12 November 1913. försålda färdigs inventerier procent och andra utrustningsföremäl No 6. kronor 15. ord och den 11. December 1915. föryttrade fastigets vak och diverse in95
ventarier 545. kronor 56. on, kostnaden för upphuggning af förtygets dock i afseen de å nimlästens uttagande 30. kronor äfvensom skittnaden emellan redelst tillgodoberäknad dist anspräkt 1848. krono 29. ord och redanberörda pakforskott 1500. mark, samt ut Sjöförsäknings Aktiebola get Äger af bolaget den 15. December 1913. guldna assmansbeloppet 9000. Raaksmark för den del af lasten, som varit i namn da bolag försäkrad; hvarhos Cederman Ahtola och Sjöforsäknings Aktiebolaget tyn fordrat ränta å dem tillkomman de belöper samt ersättning för rättegångs kostnaden. Öfver käromålet hörd har Sjokuptenen Tegelse påstått, att han vid ifrågavarande tillfälle stället sig till noggrann flerrättelse allt hvad på honom ankom mit enligt ofvanbörda rigter till före kommande af fördigs sammanstötande, men att tvärtom Fjokaptenen Aktola ersom varit vällande till den timnde sammanstötningen särskildt derigenom att Ahtola, då fortygen Ambiorie och Nyfart befunnits stufen emot hvarandra på så nära häll att Aktola bort inse att sammanstötningen icke kunde und vikas enbart genom Tegigses då vidtag na åtgärd att svunga Ambinarie åt bebörd, maktlutet att å sin sida styra Etfart äfven åt Ombud; Och jemte det Sjokaptenen Liqresi förty motsagt befogenheten af de mot honom och Ambrosen rederi väckta ersättningsanspaiken, har Degryse anmärkt, att skenertan Nyfart icke genom sammanstötningen åsamkats en svår skada att den i följd där af blifvit oräk, utan hade Jakaptenen Ahtola genom all efter sammanstolningen onödigtres låta köpa fartygote he la vigg omöjliggjort dess styrning samt sålunda föranledt förbjorts undergång. På grund häraf har fjekaptenen Kegri se, som jemväl bestridt riktigheten af de fordrade ersättnings beloppen, yrkat käromålets förkastande till alla delar samt motparternes åläggande att godt göra begryse dennes kostnader för rätte gången Sedan Handlanden Cederman och hans medparter lemött svaromålet 190
har Rådstufvurätten, hvarast under må lets behandling i egenskap af sakkien nige man närvarit Sekaptenerne Gustaf Erik Tengström och Gabriel Palentin Rimlag vid nio och Tengström jämte Sjökap tinen Karl Johan Robert Holmström vid ett sammanträde samt de två sistnämnde äfven afgifvit utlåtande i saken, me dels utslag den 8. April 1915. funnit Sjökaptenerne Tyngse och Ihtola båda haf va varit vittande till ifrågavarande ombordläggning, den förre dock i högre grad än den senare, samt förty med först afseende å beskaffenheten af de å hvardera sidan begångna delen i stöd af 135 och 137 SS i Sjölagen af den 9. Juni 1873. utagt Fjekaptenen Tyrysi personligen och jemlikt 17. och 138. SS i sagde lag, först nämnda lagrum sådant det lyder i Kejserliga förordningen den 11.avember 1889, förman. Antwerpeecke hemvart Maalsikappi i egenskap af redan för ingaren Ambrosius med värdet af det ta förtyg och dess fräkt för ifrågavarande resa sin längt gäld dermed böta las kunde till trefjerdedelar ensiitta ej mindre Handlanden Calomon och Bokaptenen Ahtola i egenskap af redare för skolanden Nyfart dem genom som manstötningen åsamkade skador och kast nader, bestående i betal förlust af det till ett värde af 1500 mark i oskadadt skick uppskattade fölyget och vidare jumlikt ofvanomordade laga kraft vunna dispaset förtyget och dess rederi påförda i målet fordrade enskilda kostnader 1840. kronor 4g öre och förtiget påfördt lidag till gemensamt hafveri 279. kronor 40. ord allt af ter afdrag af behållningen af det förskilda förtygstraket och jemväl föryttrade inventarier, utvistningsföremål samt provit inalles 1071 kronor 50 vid och ersätt ning för upphuggning af skonatens dock för lastens lösning 30. kronor eller säledes 19. kronor 44. ord samt i oförsäkrad trakt genom resans aflytande att ett belopp af 3311. Reinksmark C. Elfennige af ler afdrag af bekommittraktforskött 1500 mark och försäkrad fraktrest likaledes 1500. mark än äfven i tjofvisäknings Aktie bolaget Äger för de 900. Kucksmark, som belaget utgifvit i ersättning för den 197