Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
kaa, oli Maria Apäväisen kuoltua hänen ainoa lapsensa, sittemmin edesmennyt Talollinen Elias Äyräväinen lahjakirjas la 6. päivältä Helmikuuta 1899. Anton Lahdelle siirtänyt mainitun velkakirjan, ja on Anton Lahti sen vuoksi vaatinut, että Simo Sahamies velvoitettaisiin Anton Lahdelle maksamaan sanotun velkakirjan suorittamatta oleva sisältö korkoineen sekä palkitsemaan Anton Lahdelle hänen oikeudenkäyntikulunsa. Kanteesta kuulustettuna on Simo Sahamies selittänyt, että Elias Jyräväinen oli läessään 28. päivänä Kesäkuuta 1899. SimoSahamiehen vaimon Eva Sahalaisen hyväksi laaditussa ja sitten asianmukaisesti vahvotussa testamentissa määrännyt, että puheenaolevan velkakirjan sisältö Elias Ryräväisen kuoleman jälkeen oli pidettäviä kuitattuna, sekä väittänyt, että mainittu lahjakirja, jonka kautta Elias Äyräväinen oli siirtänyt velkakirjan Anton Lahdelle, itse asiassa oli tehty myöhemmin kuin edelläkerrottu testamentti, min kä tähden ja kun Elias Agräväinen sitä paitsi ei ollut tehnyt sanottua lahjakirjaa vapaasta tahdosta, vaan siihen pajoitettuna, Simo Sahamies on anonut kan teen hylkäämistä. Kihlakunnanoikeus on päätöksellä 12. päivänä Marraskuuta 1902. julistanut, stä koska selville oli tullut Elias Äyräväisen siirtäneen puheenalaisen velkakirjan Anton Lahdelle ennenkuin hän oli tehnyt mainitun testamentin Eva Saha laiselle eikä Elias Äyräväisellä ollut olsut oikeutta testamentata omaisuutta, jota hän testamenttia tehdessään ei ei nä omistanut, sentähden ja kuu Anon Lahden vaatimus perustautui selvään, maksettavaksi langenneesen ja siir on kautta Anton Lahden haltuun joutuneisen velkakirjaan, jonka Simo Saha nies oli myöntänyt oikeaksi, Kihlakunnanoikeus velvoitti Simo Sahamiehen, saadessaan alkuperäisen velkakirjan kuitattuna, maksamaan Anton Lahdelle velkakirjan jäännössisällön tuhat yksisata markkaa kuuden prosentin vuotuisine korkoineen 28. päivästä Kesäkuuta yll, kunnes täysi maksu tapahtui, min kä ohessa Simo Schamies velvoitettiin vii288
delläkymmenellä markalla korvaamaan Anton Lahdelle hänen asiasta kärsimänsä kulut. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Simo Sahamies oli vetoamalla saattanut jutun, on 3. päivänä Joulukuuta 1904. siinä antanut tuomion; ja samalla kun Simo Sahamiehen anomus asian palauttamisesta Kihlakunnanoikeuteen, jotta hän saisi väittämistään ylläkerrotuista asianhaaroista kuulustuttaa erinäisiä todistajia, joiden kirjallisesti antamat todistukset olivat liitetyt hänen muutoksenhakemukseensa, hyljättiin, koskei vat mainittujen henkilöiden todistukset olleet asian päättämiseen vaikuttavia, on Hovioikeus, kun puuttui näytöstä siitä, ettei Elias Agräväinen puheena olevan lahjakirjan tehdessään, ollut ollut täysijärkinen, jättänyt asian Kihlakunnanoikeuden päätöksen varaan, jonka ohessa Simo Sahamies velvoitettiin viidelläkymmenellä markalla korvaamaan Anton Lahdelle hänen Hovioikeudessa kärsimänsä kulungit. Kovioikeuden tuomioon on Simo Sahamies anonut muutosta. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun; ja koska selvitetty on, että Elias Äyräväinen on laillisen siirron kautta 6. päivältä Helmikuuta 1899. luovuttanut puheenalaisen velkakirjan ja siihen perustuvan saamisen Anton Lahdelle eikä kimo Sahamies edellä mainitun, Elias Augavaisen 28. päivänä Kesäkuuta 1899. tekenän testamentin kautta ole saanut mitään oikeutta sanottuun saamiseen, joka tyräväisen kuollessa ei ole kuulunut hänen pesäänsä, sentähden Keisarillinen maatti katsoo, ettei Simo Sahamies ole siintuonut syytä muuttaa sitä lopputalosta, johon Hovioikeus yllämainitulla tuomiolla on johtunut ja jonka vasaan asia siis jääpi. Tätä kaikki asian omaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti. 16. Herman Valentin Gummerus J Männund Ah Örsalin. Karl Stenbergsd. 289
Huhtikuun 14 päivänä 1905. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio maksuitta Wiipurin Hovioikeudesta tullessa, testamentin moittimista koskevassa nostajutussa, jossa Siperin evankalis-luterilainen seurakunta on hakijana sekä Hovioikeudennemos Edvard Fabritius, Wiipurin kaupungista, saapuville tulluna vastaajana, mutta Niidet Hilda Emilia ja Julia Katarina Fabritius, Sortavalan kaupungista, Provasti Arthur Olivier Blomberg, Leivonmäen pitäjästä, vaimonsa Anna Emilia Fabritius'en edusmiehenä, Sääketieteentohtori Maximilian Öker - Blom, Toppunrannan kaupungista, Kunnanlääkäri Alfreds Öker - Blom, Pieksämäen pitäjästä sekä Hovioikeudenauskultantti Hjalmar Oker- Blom ja Niititina Öker - Blom, Helsingin kaupungista, poisjääneinä vastaajina: Annettu Oikeusosastossa Huhtikuun 14 päiväna 1905 Keisarillinen Senaatti on itselleen esiettänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niismikäli nyt on kysymyksessä, saaläsnä: RG S - RG - J. B - R.G. Haf Had. No 381. hd. No 381. hd. No 381. Pag. 22 R. D 1905. 4
nut tietää seuraavaa Liperin ja Kuusjärven pitäjäin käräräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa ovat Hovioikeudennemos Fabritius, Hilda Emillia ja Julia Katarina Fabritius, Provasti Blomberg, Tohtori Öker- Blom, Kunnanlääkäri Oker - Blom, Hovioikeudenauskultantti Oker - Blom ja Aina OkerBlom Siperin ja Polvijärven seurakunnille ynnä Kuusjärven kunnalle toimitutamansa päästein nojalla lausunut, että sittenkuin Lääninprovasti Aleksander Ferdinand Åkerblom oli 3 päivänä Huhtikuuta 1900. rintaperillisittä kuollut, olivat Siperin ja Polvijärven seurakunnat sekä Kuusjärven kunta testament. tina valvoneet Sääninprovasti Åberblomin eläessään laatimassaan, 30 päivänä Tammikuuta 1897 päivätyssä kirjoituksessa ja siihen 20 päivänä Tammikuuta 1900 tehdyssä lisäyksessä jälkeen jättämästään omaisuudesta Liperin ja Tolvijärven seurakuntain sekä Kuusjäfven kunnan eduksi tehtyjä määräyksiä, mutta kun mainituita kirjoituksia uvoitu pitää laillisessa järjestyksessä tehynä testamenttina, koska ne olivat tolistamattomat, ovat Hovioikeudenneuvos Fabritius ja hänen asiakumppaninsa, Sääninprovasti Åkerblomin perillisinä, vaatineet että sanotut määräykset julistettaisiin voimattomiksi Siperin ja Polvijärven seurakuntain sekä Kuusjärven kunnan puolesta on kannetta vastustettu sillä perusteella, että Sääninprovasti Åkerblom kieltämättä oli kirjoittenut ja allekirjoittanut edellämainitut kirjalliset määräykset, jotka sen vuoksi olivat katsottavat Sääninprovasti Åkerblomin viimeiseksi tahdoksi ja pidettävät laillisessa järjestyksessä tehtynä testamenttina. Kihlakunnanoikeus, jossa Liperin seurakunnan puolesta myös on anottu korvausta oikeudenkäyntikuluista, on päätöksellä 23 päivältä Syyskuuta 1902 antanut asiasta lausunnon; ja koskei puheeksi tullut asiakirja ollut laadittu siinä järjestyksessä kuin Perintökaaren 16 luvun 1 SS:ssä ja 7 päivänä Lokakuuta 1801 annetussa Kuninkaallisessa selityksessä on laillisesta testamentista säädetty, on Kih291
lakunnanoikeus katsonut etteivät kysymyksessä olevat säädökset istäneet Hovioikeudennuivas Fabritiusta ja hänen asiakumppaneitaan nauttimasta laillista perintöoikeuttaan Lääninprovasti Åkerblomin jälkeen siitä omaisuudesta, mikä ylläkerrotuissa kirjoituksissa oli määrätty Liperin ja Polvijärven seurakunnille sekä Kuvisjärven kunnalle. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Liperin ja Tolvijärven seurakunnat sekä Kuusjärven kunta vetoamalla olivat saattaneet jutun, on 17 päivänä Joulukuuta 1902 antamallaan tuomiolla vahvistanut Kihlakunnanoikeuden päätöksen ja samalla velvoittanut Liperin ja Polvijärven seurakunnat sekä Kuusjärven kunnan suorittamaan Hovioikeudennuvas Fabrituselle, Hilda Emilia ja Julia Kutarina Fabritiuselle sekä Provasti Blombergille korvaukseksi heidän kuluistaan Hovioikeudessa viisikymmentä markkaa Hovioikeuden tuomioon on Liperin seurakunta hakenut muutosta tänne toimittamallaan perustelmalla, johon Hovioikeudenneuvos Fabritius on sändetyssä järjestyksessä vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Siperin seurakunta ole esiintuonut syytä muuttaa Hovioikeuden ylempänä mainittua tuomiota, joka siis jää pysyväksi; ja velvoitetaan Siperin seurakunta suorittamaan Hovioikeudennuuvas Fabritiuselle häneltä täällä juttuun menneiden kuluien korvaukseksi kuusikymmentä markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: J Näinlunds Valentin Gummerus A.K. Hallalin. Saf Hellen 292
293 No 388. Pag 207 Rts 1901. Den 18. April 1905. Kejserliga Senatens för Finland som uti ett på nedsätta revisionskillingar från Åbo Hofrätt inkommit mål, angående utbekommande af arfsmedel, mellan Handlanden Johan Wilhelm Blomberg, från Åbo stad, för sig, äfvensom Arbetskarlsenkan Ida Mathilda sevan, Arbetskorna Olga Lovisa och Lydia Johanna Brusin, Arbetskarlarne Johan Bernhard och Emil Henrik Brusin samt Vicehäradshöfdingen Alfred Holmström, såsom tillförordnad förmyndare för aflidne Repslagaren Henrik Johan Brusins omyndiga dotter Elin Wilhelmina Brusin, alla jemväl från Åbo stad, gemensamt, sökande, äfvensom Fabriksarbetenskan Maria Karolina Johnsson, från sagda stad, Tjenstepigan Sofia Kristina Johnsson, från Kumo socken, ogifta Gustava Wilhelmina Hermansson, från Helsingfors stad, och Vicehäradshöfdingen Ivar Aminoff, från Åbo stad, i egenskap af tillförordnad godman för å okänd ort vistande Fabriksarbetaredottern Erika Oteliana Johnsson och Soldatdottern Ka6. rst. J. G. S. A. B. L. W. H. f. d. B Hof K.
rolina Sjöberg, tillstädeskomne, men Länenegistratorn Karl Axel Friberg i egenskap af tillförordnad kurator för å utrikesort sig uppehållande Sjömannen Karl Wilhelm Brusin, hvar dera från Åbo stad, Handlandedottern Eine Blomberg samt Vicehäradshöfdingen Robert Herman Fagerlund, såsom under rättegången tillförordnads godman för Handlanden Viktor Blom bergs omyndiga barn Elno, Sven Rafael och Lilli Blomberg, alla jemväl från Åbo, uteblifne, svarande: Sifven i Justi tiedepartementet den 18. April 1905. Kejserliga Senaten har låtit handlingar gift utan ut efterlemna bröstarfvingar rätten i Åbo stad instämma Handlanden Johan Wilhelm och Viktor Blomdaler Johan Wilhelm och Viktor Blomberg, den sistnämnde såsom förmyndaren uppbudertagits af för sina omyndiga barn, sönerne Nio den anhållan hans ofverberörda markas och Sven Rafael Blomberg samt döttrar na Eine och Silli Blomberg, Ida Mathits da Sevän, Olga Lovisa, Johan Bernhard och Lydia Johanna Brusin, Richardshöf294 lingen Holmström, i egenskap af förmyndare för såväl Elin Wilhelmina Brusin som då jemväl omyndige Emil Henrik Brusin, samt Läneregistratorn Karl Axel Friberg i hans omförmälda kuratoisegenskap, hafva Maria Karolina och Solia Kristina Johnsson, Gustava Wilhelmina Hermansson och Bagaremästaren Carl Edvard Jernvall, i egenskap af för tiden godman för Erika Otteliana Johnsson och Karolina Sjöberg, vid Rådstufvurätten anfört, att sedan i sagda stad bosatte Arbetskarlen Karl Gustaf Lindén och hans hustru Hedvig Sofia Linden afserliga Senaten har låtit handligt videt utan at efterlemna bröstarfvingar garna i målet sig föredragas och arjda Hedvig Sofia Linden den 1. Juli 1850; och t sig föredragas och är för Hedvig Sofia Lieden den 1. Juli 1856 och såvidt nu är i fråga, inhemtat följande Bort Gustaf Sveden den 5. Mars 1827. samt Efter att hafva låtit till Rådstens qvarlåtenskapen efter Karl Gustaf Linden som på grund af ett den 16. November ran kylässä 1867. upprättadt inbördes testamen - 1867. upprättadt inbördes testamente vuttet i orubbadt bo efter sin bemälda hustru, omhändertagits af Handlanden Viktor för sina omyndiga barn, sönerne Uro namndere, i hans ofvanberörda egenskap, för sina omyndiga barn, sönerne Uppasumberg, i hans ofvanberörda egenskap, Nederlagaren Herr Krono Sjutmästarensson Maria Imobin Johrsson, såsom ombud för sina döttrar hvarsin, meikäradets Maria Karolina och Sofia Kristina Johans
son, äfvensom Viktor Blomberg och Maria Fenobia Johnsson, intill dess klarket kunde vinnas derom hvem som vore lagligen berättigad till denna qvarlåtenskap, emot qvitto af den 10. Mars 1897. jörvar hos Johan Wilhelm Blomberg deponerat sagda sterbhus tillhöriga tre styrken Wasa Aktiebanks depositionsbevis å tillsammans nittontusen mark och en Åbo Sparbanks kontra bok öfver der insälta medel med till den 1. Januari 1897. upplupen ränta sammanlagdt tiotusen åtta hundra fyratiofem mark femtioen penni, hade arfskifte efter Karl Gustaf Finden verkstälts den 10. April 1897., hvarvid qvarlåtenskapen i boet delats emelan lan Karl Gustaf Lindens arfvingar Henrik Johan Brusin och Karl Wilhelm Brita sin samt Viktor Blombergs ofvannämnde dens nyssbemälda och barn, hvilket skifte likväl tillföljd af Maria Karolina och Sofia Kristina rubel förka medel vedermera blifvit förskugra lan blifvit af Kejserliga Senaten meddelst hennes ofvanuppräknade medparter yrkat Linden och Hedvig Sofia Lindén och Intekoll än förpligtande att, gemensamt eller den den 5. Augusti 1901., dervid qvarlåtenskaren delats emellan såväl Karl Gustaf Lindens arfvingar, förbemälde Karl Wilhelm Brusin och under tiden aflidne Henrik Johan Brusins arfvingar Ida Mathilda Leran, Olga Lovisa och Lydia Johanna Brusin han Bernhard Brusin samt omyndiga Emil Henrik och Elin Wilhelmina Brusin äfvensom Viktor Blombergs ofvannämnda barn, som emellan Hedvig Sofia Lindens arfvingar Karolina fiberg, Erika Otteliana Johnsson, Gustava Wilhelmina Hermansson samt Maria Kagolina och Sofia Kristina Johnsson, men som emellertid Johan Wilhelm Blomberg vaktadt det den 10. April 1897 verkstälkunnat samt vid vunnit laga kraft, utan begifvande af Maria Lindebia Johnsson eller hennes döttrar åt Karl Gustaf LinKumborgs ofvannämnde Mars nyssbemälda arfvingar utgifvit anförsin samt Viktor Blombergs ofvannämnde ders nysskamälda arfvingar utgifvit anförmälda, hos honom deponerade arfsmedel, ons emot detsamma utförda klanderne de, hafva Maria Karolina Johansson och den den 24. November 1900 upphäfdt i talen Wilhelm Blombergs samt Karl Suhvarefter nytt skifte efter Karl Lindberg utaf Lindens bemälda arfvingars lagli295
af den, som tillgång egde, genast till elria Karolina Johnsson och hennes medparter utgifva dem vid skiftet den 5. Augusti 1901 tillerkända arfsandelar med sammans lagdt sjuttontusen åttahundra nittiofyra mark tjugu penni jemte sex procents ränta derå från nästsagda dag, efter afdrag dock af de medel, som Länere gistratorn Friberg i hans ofvannämnda egenskap till Maria Karolina Johnsson och hennes medparter utbetalt, nämligen den 16. December 1901. tretusen mark samt den 30. Juni 1902. ettusen sexhundra sjuttiofem mark fyrationio penni; hvarjemte Maria Karolina Johnsson och hennes medparter anhållit om godtgörelse för umgälderna i målet. Sedan Handlanden Johan Wilhelm Blomberg, Ida Mathilda Sivar, Olga Sonen aflidne Karl Gustaf Anders och hans berg, Ida Mathilda Sivar, Olga Sonen aflidne Karl Gustaf Lindens erJohan Bernhard och Lydia Johans jemväl hädargångna hustru Hedric Johan Bernhard och Lydia Johanna Simoål hadang sin, Vicehäradshöfdingen Holmström för Anders sterbhus tillhöriga medel och radskalen Friberg samt emellertid tillgående sammanlagdt till tjuguniotuäfvensom tillhäradshöfdingen Fagerholmi, men sedermera den 10. April 1897, nad till godman för omyndiga Ubo kolasson eller hennes hufvudmän, utgifvet Rafael och Lilli Blomberg, blifvit öfver Maria Karolina Johnssons och hennes medparters omförmälda talan hörda och motagt densammas befogenhet, har Rådstufvurätten medelst den 20. Oktober 1902. fkunnadt utslag i saken sig utlåtit och emedan Handlanden Johan Wilhelm Blomberg erkänt att han den 10. Mars 897. af Maria Karolina och Sofia Kristija Johnssons ombud Maria Linobia Johnsson och Handlanden Viktor Blomberg i förär emottagit ifrågavarande tre stycken Wasa Aktiebanks Depositionsbevis å inalles nittontusen mark och Åbo Sparbanks kon kobok å derstädes insätta medel jemte "11 den 1. Januari 1897. upplupen ränta till ett belopp af tiotusen åttahundra fyratiofem mark femtioen penni, utgörande myndig ålder komma Fem Blomberg en åttahundra fyratiofem mark femtioen den der under rättegången blifvit förord tal bemyndigande af Maria Eenobia 290
berörda depositionsbevis och sparbanksbok åt Vicehåradshöfdingen August Edvard Hannikainen, som icke visats hafra varit behörig att desamma emottaga, ty ålade Rådstafvurätten, i stöd af 5. SS: 12. kap. H: B:, Handlanden Johan Wilhelm Blomberg att till Maria Karolina Johrsson och hennes medparter, hvilka vore arfsberättigade till hälften af makarna Lindens qvarlåtenskap, genast utbetala hälften af det utaf Blomberg sålunda obehörigen utgifna beloppet med fjortontusen niohundra tjugutvå mark, sjuttiosex penni efter afdrag af de fyratusen sexhundra sjuttiofem mark fynationio penni Maria Karolina Johnsson och hennes medparter allaredan fått uppbära, med återstående tiotusen tvåhundra fyratiosju mark tjugusju penni jemte fem procents ränta derå från den 5. Augusti sti 1901, hvaremot Maria Karolina Johussons och hennes medparters talan i öfrigt såsom foglös förkastades. Hofrätten, under hvars pröfning såväl Maria Karolina Johnsson och hennes medparter som Handlanden Johan Wilhelm Blomberg i vadeväg dragit målet, har genom dom den 19. Oktober 1904 deri yttrat sig; och jemte det Johan Wilhelm Blombergs i Hofrätten gjorda anhållan om målets återförvisande till Rådstufvurätten på det Blomberg blefve i tillfälle att få Vierhäradshöfdingen August Edvard Hannikainen hörd i målet af Hofrätten i anseende till sakens utredda skick lemna des utan afseende, fann Hofrätten vid pröfningen af målet Johan Wilhelm Blomberg icke hafva anfört skäl till ändring i Rådstufvurättens ifrågavarande utslag. Vidkommande sedan Maria Karolina Johnssons och hennes medparters ändringsansökning, så alldenstund utredt blifvit att Johan Wilhelm Blomberg alla redan förenämnda 10. April 1897. afhändt sig ofvannämnda depositionsbevis och sparbankobok samt att Karl Wilhelm Brusin, aflidne Henrik Johan Brusias barn Ida Mathilda Levan samt Olga Lovisa Johan Bernhard, Lydia Johanna, Emil Henrik och Elin Wilhelmina Brusin äfvensom Viktor Blombergs barn Uno, Sven Rafael, Eric och Silli Blomberg, sedan dem vid 297
den 10. April 1897. verkstäldt arfskifte efter Karl Gustaf och Hedvig Sofia Linden tillagts andelar uti Karl Gustaf och Hedvig Sofia Lindens ifrågavarande qvarlåtenskap, hvaraf, efter behöriga afdrag, vid skiftes tillfället återstått till fördelning tjuguniotusen femhundra trettiosex mark tjugusju penni, nämligen Karl Wilhelm Brusin en fjerdedel, Henrik Johan Brusins barn gemensamt en fjerdedel samt Uno, Sven Rafael, Eineoch Lilli Blomberg enhvar en åttondedel, omhändertagit sagda qvarlåtenskap, fördenskull och emedan Karl Wilhelm Brusin och hans nämnda samarfva icke varit berättigade att af denne qvarlåtenskap uppbära och sig tillgodogöra större del än hvartill de efter Karl Gustaf Lindén haft lagbestämd arfsrätt eller hälften med fjortontusen sjuhundra sextioåtta mark tretton penni, hvaremot andra hälften af samma medel eller jemväl fjortontusen sjuhundra sextioåtta mark tretton penni jemlikt den 5. Augusti 1901. förrättadt skifte bort tillkomma Maria Karolina Johnsson och hennes medparter, har Hofrätten, med ändring af Rådstufvurättens utslag, ålagt Johan Wilhelm Blomberg samt Ida Mathilda Levan, Olga Lovisa, Johan Bernhard och Lydia Johanna Brusin, Vicehäradshöfdingen Holmström, i hans egen skap af tillförordnad förmyndare för Emil Henrik och Elin Wilhelmina Brusin, Länenegistratorn Friberg, såsom tillförordnad kurator för Karl Wilhelm Brusen, Eine Blomberg samt Vicehåradshöfdingen Fagerlund, såsom tillförordnad godman för Uno, Sven Rafael och SilliBlomberg, all till Maria Karolina Johnsson och hennes medparter utgifva, Johan Vilhelm Blomberg af Rådstufvurätter å förberörda belopp fjortontusen niohundra tjugutvå mark sjuttiofem penni utsatt ränta från ofvannämnda 10 April 1897 samt Ida Mathilda Levan, Olga Lovisa, Johan Bernhard och Lydia Johanna Brusin, Vicehäradshöfdingen Holmström Länenegistratorn Friberg, Eine Blomberg samt Vicehäradshöfdingen Fagerlund fjortontusen sjuhundra sextioåtta mark tretton penni med enahanda ränta från 298
vistsagda dag, dock endast försåvidt detta belopp jemte ränta tilläfventyrs icke kunde utfäs hos Johan Wilhelm Blomberg och i den mån enhvar af dem njutit arf efter Karl Gustaf Lindén, hvarom parterne, derest dem icke annorlunda åsämjdes, anvisades att särskildt toista, hvarhos Johan Wilhelm Blomberg ålades att med tvåhundra mark ersätta Maria Karolina Johnssons och hennes medparters kostnader i Rådstufvarätten, med hvilken ändring och rättelse i samma utslag vid detsamma i öfrigt eller försåvidt Johan Wilhelm Blomberg ålagts att till Maria Kardina Johnsson och hennes medparter utgifva nämnda belopp fjortontusen niohundra tjugutvå mark sjuttiofem penni jemte fem procents ränta, med af Rådstufvurätten utsatt afdrag af fyra tusen sechundra sjuttiofem mark fyrationio penni, skulle bero Uti Hofrättens dom hafva Johan Wilhelm Blomberg för sig samt Ida Mathilda Levan, Olga Lovisa, Lydia Johanne, Johan Bernhard och Emil Henrik Brusia, hwilken sistnämnde numera kommit till myndig ålder, äfvensom Vicehäradshöflingen Holmström, såsom förmyndare för Elin Wilhelmina Brusin, gemensamt, ansökt om ändring medelst ingifna deluktioner, dem Maria Karolina och Solia Kristina Johnsson, Gustava Wilhelmina Hermansson och Vicehäradshöfdin nen Aminoff, hvilken emellertid blifvit förordnad till godman för Erika Otteliana Johnsson och Karolina Sjöberg, föreskrifven ordning bemött Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner Handlanden Johan Wilhelm Blomberg icke hafva anlört skäl till ändring i Hofrättens dom såvidt hans anhållan om målets återförvisande till Rådstufvurätten för Vicehäradshöfdingen Mannikainens hörande af Hofrätten lemnats utan afseende Vidkommande sjelfva saken finner Kejserliga Senaten likameda domstolarne utredt vara, att Handlanden Johan Wilhelm Blomberg af Handlanden Viktor Blomberg och Maria Lenobia Johnsson den sistnämnda i egenskap af ombud 299
för sina döttrar Maria Karolina och Sofia Kristina Johnsson, den 10. Mars 1897. i sin vård emottagit ofvannämnda depositionsbevis och sparbanks bok å sammanlagdt tjuguniotusen åttahundra fyratiofem mark femtioen penni äfvensom att Handlanden Johan Wilhelm Blomberg utan Maria Knobia Johnssons eller hennes bemälda döttrars bemyndigande den 10. April samma år lemnat omförmälda depositionsbevis och sparbänksbok åt Vicehäradshöfdingen Kannikainen, hvilket haft till påföljd att Karl Gustaf Lindens arfvingar kommit i tillfälle att uppbära nämnda medel samt Maria Karolina Johnsson och hennes medparter icke bekommit den dem tillkommande andel deraf; och som behållningen utaf värdet af sagda depositionsbevis och parbankobok vid det nästnämnda dag verk stälda skifte uppgått till tjuguniotusen femhundra trettiosex mark tjugusju penni samt Maria Karolina Johnsson och hennes medparter enligt skiftet den 5. Augusti 1901. tillkommer hälften af berörda behållning; alltså och då Kejserliga Svan anser Handlanden Johan Wilhelm Blom berg vara skyldig att utgifva ersättning i den förlust han genom sitt omförmälda förfarande tillskyndat Maria Karolina Johnsson och hennes medparter, pröf" Kejserliga Senaten rättvist ålägga Handlanden Johan Wilhelm Blomberg att Maria Karolina Johnsson och hennes redhärter utbetala fjortontusen sjuhundra stioåtta mark fjorton penni jemte fem ruents ränta derå från dagen för först ämnda skifte den 10. April 1897 efter debrag ej mindre af hälften utaf af kortningen vid skiftet den 5. Augusti 101. sextiotre mark fyratiotre penni än ifven af hvad Maria Karolina Johnsson och hennes medparter medgifvit sig haf a af Länenegistratorn Friberg fått emot äga eller den 16. December 1901. tretusen mark och den 30. Juni 1902. ettusen sex hundra sjuttiofem mark fyrationio penni och alldenstund Karl Gustaf Linders arfvingar uppburit jemväl Maria Karolina Johns ons och hennes medparters andel utaf vår del af ofvannämnda depositionsbevis och parbankobok, fördenskull ålägges Ida Maria 25. 300