Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
Tieden, joka omisti osan viimesanotusta tilasta holhoojana, olivat kahdella Syyskuun 12 päivänä 1908. tehdyllä kauppakirjalla Kauppias Ivan ljungille myyneet mainittuihin taloihin kuuluvat, Martinnon takana Karungin pitäjän Aapajoen kylän uudussa viimekkäin olevat ulkomtsäpalstat, oli Alatornion ja Marungin pitajäin käräjäkunnan Kihlakunnanoikeus viimeksisanotun pitäjän Karungin kylästä olevan Talollisen Juho Arvid Rautiokankaan kantees ta Joulukuun 17 päivänä 1916. julistetussa päätöksessä, jonka Waasan Hovioikeus päätöksellä Heinäkuun 7. päivältä 1911 ja Keisarillinen Senaatti päätöksellä Lokakuun 2 päivältä 1913. ovat jättäneet pysyväksi. katsonut selvitetyksi, että Kauppias Svanljung ynnä hänen Työnjohtujansa Elho Johansson ja Kalle Tikanpoika Maijanen, joista viimekimainittu oli ollut ylläkerrot tujen kauppajen väliltäjänä ja tietoinen siitä, että Juho Arvid Kautokankaan omistaman Rautickankaan talon, No 20 Karungin kylässä, ulkometsäsarka sijaitsi Nakkulan ja Piedin talojen puheenalaisten metsäpalstojen välissä, olivat talvella 1908. 1909, hakkuuttaessaan äskensanottuja metsäpalstoja, Rautiokankaan palstasta, vaikka sen rajat olivat ollut huomattavissa, hakkuuttaneet puita kaikkiaan 1034 markan 40. pen nin arvon ja tuolla hakkuulla saattaneet saman metsäpalstan niin autioksi, että sen uudistukseen tarvittiin 10 markan kustannus; minkä vuoksi Kihlakunnanoikeus oli velvoittanut Kauppias Svanljungin Uno Johannonin ja Kalle Maijasen, yhteisvastuullisesti Juho Arvid Rautokankaalle korvaamaan sanotun vahingon yhteensä 1194 markalla 40. pennittä sekä Rautokankaan oikeudenkäyntikulut 700. markalla Tämän johdosta on Kauppias Svanljung haastateltuaan Juho Nakkulan Matti Tuoman, Alfred Kasalan ja Vihtori tulan sanottuun Kihlakun1521
nanoikeuteen, siellä vaatinut, että nämä, jotka yllämainituissa kauppakirjoissa olivat sitoutuneet tarvittaessa näyttämään metsäpalstojen rajat, mutta olivat sen laiminlyöneet ja siten aiheuttaneet että puita oli hakattu Juho Arvid Rautickankaan metsäpalstasta velvoitettaisiin Kauppias Svanljungille, jonka oli täytynyt suorittaa yllämainitut määrät, korvaamaan niin hyvin samat määrät yhteensä 1824 markalla 40 pennillä kuin myöskin suorittamaan Svanljungille kerrotusta asiasta koituneet oikeudenkäyntikustannukset SS 27. markkaa 45. penniä korkoineen. Juho Nikkula ja hänen myötä puolensa ovat vastustaneet kannetta ninkä jälkeen Kihlakunnanoikeus, jos ja Kalle Maijasta myös on kuulustettu ja asianosaiset molemmin puoten vaatimet korvausta oikeuden käyntikuluistaan, Huhtikuun 15. päivänä 1914 julistamallaan päätöksellä on ratkainut asian; ja koska Juho Makkula ja hänen myötäpuolensa yllämainituilla kauppakirjoilla olivat myynet ainoastaan omilla metsäpalstoillaan olivat puut, eikä Kauppias Svanljung ollut näyttänyt vaatineensa heitä tarkemmin näyttämään samojen metväpalstujen rajoja, sekä sen lijäksi Kalle Maijanen oli ollut tietoinen pitä, että Rautiokankaan talon metsä polsta sijaitsi Jakkulan ja Tiedin talojen palstojen välissä sentähden, ja kun Kauppias Svanljung oli oi keudettomasti hyötynyt Rautiokankaan netsäpalstasta hakkauttamistaan piis tu, on Kihlakunnanoikeus hyljännyt kanteen, mutta, siihen nähden että useinsanotut kauppakirjat neliäpalsta jen rajojen suhteen olivat eräntvät, kuitannut oikeudenkäyntikulut asias ja asianosaisten kesken levioikeus jonka tutkittavaksi asian osaiset molemmin puolin ostaamalla olivat saattaneet asian, on Helmikuun 8 päivänä 1916. antamallaan tuomiolla jättänyt sen Kihlakunnan oikeuden päätöksen varaan muuten paitsi että Kauppias Svanljung velvoi tettiin seitsemälläsadalla markalla kor1825
vaamaan Juho Nakkulalle ja hänen nyötäpuolellessa jutusta Kihlakunnanoikeudessa koituneet kulungit Hovioikeuden tuomioon on Kaupnias Svanljung anonut muutosta perustetmalla, johon Juho Nakkula, Matt: Tuoma ja Alfred Kasäla ovat vastaneet: Keisarillinen Senaatti katsoo ettei ole aiketta muuttaa Hovioikeuden tuomista Kauppias Svanljung velvoitetaan maksamaan Juho Hakkulalle Matti Tuomalle ja Alfred Kavalalle hvilsä jutun vuoksi Senaatissa olleiden kulujen korvaukseksi yhteensä kahdeksankymmentä markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti Walter Anders K. R. Helanen Samuli Koski. Johannes Pesonen. A. W. Puumala 1. Harrj Bergrotte 1916 Marraskuun 25 päivänä Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa velkomesjutussa, jossa ovat Hovioikeudennetari Gustaf Jakob Arhenius, Turun kaupungista, alaikäisen Kauppiaantyttären Esther Maria Rosenholmin holhoojana, ja oikeuden hägnnin kestäessä täysiikäiseksi tullut Kauppiaantytär Gerbud Margaretha Rosenholm, Helsingin kaupungista, yhteisesti hakijoina sekä Liikemiehenvaimo Verna Maria Porthan Turun kaupungista vastaajana Annettu Oikeusosas tossa Marraskuun 25 päivänä 1916 Keisarillinen Senaatti on itulleen esityttänyt julun kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut seuraavat tiedol: Verna Maria Korlhan on Turun kaupungin Raastuvanoikeudessa laununut, että Verna Maria Sophiain Elokuun 31 päivänä 1900 kuolleen isän Kauppias Gustaf Valter Rosenholmen jälkeen Marraskuun 1 päivänä 1902 toiSämä: W. W. R.K. H. B. 1626 No 2409. Tag. 88. R.D. 1916.
mitetussa pesänosituksessa ja perinnönjaossa ole Verna Maria Sophiainille kuolinpesän erakkaana tullut kahdeksannes pesään kuuluvasta talosta ja tontista No 3 Turun kaupungin 6 kaupunginosan 3 korttelis. sä. Kuolinpään osakasten keskinäisestä sopimuksesta oli talo kuitenkin ja tetty vainajan lesken, Verna Maria Porthanin äitipuolen Jenny Kosonholmin heidettavaksi ehdolla, että tämän luhtuosta hoidosta tehdä muille osakkalle tili. Silläista Jenny Rosenholm och intenkaan ollut milloinkaan Varna Maria Sorthanolle tehnyt eikä myöskään suorittanut talosta saamistaan vuokrista Perna Maria Fordhändle tuleva osuuksia, jotka olevat leknät: vuodelta 1903 1890 markkaa 6o penniä, vuodelta 1904 1525 markkaa, vuodelta 1915 1827. markkaa 5 penniä, vuodelta 1901 16 p. markkaa 88 penniä sekä vuoden 1907 ensimmäisellä neljänneksellä, jonka Epassa talo oli myyty, 471 markkaa j 7 penniä. Kun Hovioikeudennestari terhenius, joka sen jälkeen, kun fennig Kosenholm Maaliskuun 21 päivänä 1908 oli kuollut, ole ollut vainajan kuolinpesän hoitajana ei ollut suostunut Värnä Maria Porthanille suorittamaan mainittuja vuokraosuuksia, niin on Verna Maria Sorthan, joka hänen ja hänen miehensä Liikemies Otto Verner Fordhanin välillä. Helmikuun 25 päivänä 1905 tehdyn ja laillisesti valvolan avioehdon perusteella oli oikeutettu itse hallitsemaan isänja jälkeen perimäänsä yllämainittaa talonosaa ja sen laottamia tuloja; vaatinut Hovioikeudennetari Arheni usta velvoitettavaksi hänen edelläsä notussa toimessaan Verna Maria Korhandle maksamaan ylempänä mairitut rahamäärät viiden prosentin vuotuisine korkoineen kunkin vuokravaa len Joulukuun 31 päivästä lukien Hovioikeudennetari Arhenius on astustaneet kannetta, koska Jenny Roenholmin Perna Mariaorthanille antama elatus sinä aikana, jonka täma ennen naimisiin meneään asaiJenny Rosenholmen luona, sekä hänen puolestaan suorittamansa maksut nai1527
sivat suurempaan määrään kuin PernaMaria Porthanin osuus talon vuokrasta Raastuvanoikeus, jossa Verna Maria Sorthan oli myöntänyt vaatimestaan määristä vähennettäväksi Jenny. Rosenholmin vuosina 1906 ja 1907 Verna Maria forthanin puolesta suorittamat henkivakuutusmaksed 76 markkaa ja asianosaiset kumpikin anoneet korvaustaa keudenkäyntikuluistaan, on Helmikuun 2 päivänä 1914 julistamassaan päätöksessä katronut tosin selvitetyksi että Jenny Kosenholmin edesmenneen miehen ja Verna Maria Porthanen isän Kauppias Rosenholmin jälkeen Marraskuun 1 päivänä 1902 tapahtuneessa perinnönjaessa Verna Maria Porthanille oli jaettu kahdeksasosa edellämainitusta talosta joka että Jenny Rosenholm oli kantanut Perna Maria Porthanin osuudel on netusta talosta Maaliskuun 1 päivään 1907 suoritetuista vuokrista, nimittuin ne detta 1903 tuhat satayhdeksänkymmentä markkaa kuusikymmentäkolme penniä, vuodelta 1904 tuhat viisisataa kaksikymmentäviisi markkaa, vuodelta 1905 tuhat viisisataa kaksikymmentäseitsemän markkaa kahdeksan penniä, vuodetta jel tuhat kuusisataa seitsemänkymmentyksi markkaa kahdeksankymmentäkahdeksan penniä ja vuodella 1907 neljäsataa seitsemänkymmentäyksi markkaa yhdeksänkymmentäseitsemän pennia; mutta koska asiassa myös oli tullut todistetuksi, että Jenny Rosenholm eli Perna Maria Porthanen hyväksi vuoaina 1903, 1904 ja 1905 suorittanut makuja, jotka yhteensä tekivät vuodetta1903 kuusisataa markkaa viisikymmentä penniä, vuodelta 1904 tuhat kaksisataa kaksikymmentäyksi markkaa ja vuodelta 1905 kaksituhatta satakuusi kymmentäkolme markkaa kuusikymmentä penniä, ja Perna Maria Soelhan de myöntänyt saatavastaan vähennet täväksi Jenny Rosenholmin vuonna 19el ja 1907 suorittamat henkivakuutumaksut seitsemänsataa kuusikymmentäkuusi markkaa sekä Raastuvan oikeus on katsonut Perna Maria Korthanin ylläpidosta puheenaolevana aihana eli kahdetta vuodelta ja kahdel1528
ta kuukaudelta lasketun korvauksen seitsemänkymmenen markan jälkeen kuukaudelta tuhat kahdeksansataa kaksikymmentä markkaa kohtuulliseksi; sen tähden ja kun niin ollen Verna Maria forthanella ei ollut mitään saamista fanny Rosenholmilta, on Raastuvan oikeus hylännyt kanteen ja velvoitta nut Perna Maria Porthanen kahdella radalla markalla korvaamaan.Hervoikeudennotari tarhoniuksen oikeuden käyntikulut Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Verna Maria Soithan veloamalla oli saat lanut julan on Helmikuun 7 päivänä 1916 antamassaan tuomiossa lausunut ellei Hovioikeudennotari Arhonius d lut Jerna Maria Porthanin bidtuamlaan voinut näyttää Jenny Rosenholms terna Maria Porthanin puolesta makatnun laskun mukaan Toukokuun 24 päivältä 1904 viittätoista markkaa viittakymmentä penniä, Tammikuun 11 päivän 1905 päivätyn laskun sisältöä neljääkymmentäviittä markkaa ja sitä seurannet Maaliskuun 11 päivänä kassakirjaan maasillejä kahdeksaa markkaa eikä myös saan että Jenny Rosenholm olisi ai handan vaatinal Perna Maria Porthan sta maksaa tämän ylläpidosta, joten trihenius ei ollut oikeutella laina. Maja Soithanilla saamaan ylläpidosta askettua tuhatta kahdeksaa sataa kahta kymmentä markkaa. Tämän vuoksi on Honoikeus kyljännyt Hovioikeudenneta i Arhoniuksen sanotuissa kohdessa tekemät kuittausvaatimakol ja asianräin käyden vapaattanut Perna Maja Porthanin suorittamasta Arhemuk elle Raastuvanoikeuden hänelle määräämää oikeudenkäyntikustannusten korvausta kahlasataa markkaa; ja kun Verna Maria Porthanen saatava siis teki kuusituhatta kolmesataa kahdeksan kymmentäkuusi markkaa viisikymmentäkuusi penniä ja velka neljätuhatta kuusisataa kahdeksankymmentäkaksi markkaa kuusikymmentä penniä tuli Hovioikeudennetari Abraham yllä mainitussa toimessaan kuittia vastaan leena Maria Grethanille maksaa tuhat seitsemän alaukolme markkaa yhdek 1529
sänkymmentäkuusi penniä viiden prosen lin vuotuisine korkoineen oikeudenkäyn nin alusta Heinäkuun 28 päivänä 1913. Hovioikeuden tuomioon osal Hovioikeudennotari Auhonius ja Gertrad Margaretha Rosenholm anoneet muutosta ja rustelmalla, johon Verna Maria Sotkan on vastannut. Keisarillinen Senaatti harkitsee oi keaksi, kumolan. Hovioikeuden tuomion jättää asian. Raastuvanoikeuden päätöksen varaan. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Fällirillinen Suomen SenaalliWalter Andersin. K. R. Helanen Samuli Koski. Johannes Pesonen. A. J. Brunmäki 1. Matts Syrjänen Marraskuun 30 päivänä 1916. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Viipurin Hovioikeudesta tulleessa, häätöä koskevassa jutussa, jossa ovat Vuokraaja Juho Lest Wiipurin pitäjän Suurperon kylästä, hakijana sekä sanotusta pitäjästä oleva Väärakosken maanosto - osuuskunta vastaajana: Annettu Oikeusosastossa Marraskuun 30 päivänä 1916. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää: Piipurin pitäjän käräjjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa on Vääräkosken maanosto- osuuskunnan puolesta haasteen nojalla lausuttu, että sitten kuin osuuskunta tilattoman väestön lainarahastosta saamillaan lainavaroilla oli ostanut tilan No 5 Suurperon kylässä ja osituttanut sen palstoiksi luovuttaakseen ne jäsenilleen sovituista hinnoista ja muun muassa Läsnä: V. t. - J. P. - R. H. - A. R. - K.t. U. S. No 2426. Pag. 219. R.D. 1916.
sellaisella osuuskunnan 12 päivänä Syyskuuta 1906 vahvistettuihin; sääntöihin otetulla ehdolla, että kullakin jäsenellä oli toistaiseksi vainhenkilökohtainen hallintaoikeus palstaansa ja osuuskunnalla omistusoikeus koko tilaan kunnes osuuskunnan tilan ostoa varten saama laina oli täydelleen takaisin maksettu ja että jäsenen tuli jäsenäkeutensa menettämesen uhalla säännöissä määrätyn äjan kuluessa suorittaa hänelle määriityt viljelys- ja rakennustyöt palstallaan, niin oli Juho Lest, joka osuuskunnan perustamisesta Elokuun 2 päivästä 1906 alkaen oli ollut osuuskunnan jaknenä ja saanut silloin N:olla 5 merkityn Niemelä nimisen palstan edellämainitusta tilasta viljeltäväkseen, kokonaan laiminlyönyt ryhtyä velvollisuutenaan olevan viljelystöihin sanotulla palstalla ja vain osaksi täyttänyt rakennusvelvollisuutensa sekäjouduttuaan konkurssitilaan, tullut kokonaan kykenemättömäksi täyttämään sitoumuksiaan, minkä vuoksi osuuskunta sääntöjensä 14 SS:n nojalla oli Maaliskuun 10 päivänä 1912 tekemällään päätöksellä erottanut Juho Lesten osuuskunnan jäsenyydestä; mutta koska Juho Lest, joka tuon erottamispäätöksen johdosta oli Heinäkuun 10. päivänä 1901 annetun osuustointalain 16 SS:n mukaan jo 1912 vuoden päättyessä joutunut eroon osuuskunnasta, ei ollut kehoituksista huolimatta jättänyt palstaa osuuskunnalle eikä myöstään hänen sijaansa valitulle uudelle osuuskunnan jäsenelle, on osuuskunta vaatinut Juho sestiä velvoitettavaksi osuuskunnan vapaaseen hallintaan luovuttamaan sanottu palsta sekä sen ohessa korvaamaan osuuskunnan oikeudenkäyntikulut. Kanteen johdosta on Juho Lest väittänyt täyttäneensä viljelys-ja rakennusvelvollisuutensa yhtähyvin kuin muutkin osuuskunnan jäsenet sekä sen vuoksi, ja kun hän vararikestaan huolimatta oli suorittanut muutun säädetyt maksunsa osuuskunnalle, 1531
vastustanut kannetta. Kuulustettuaan asiasta myöskin Juho Lestin konkussipesän toimitsi jamiestä Wiipurin pitäjästä olevaa Kauppiasta Juho Heittoa, on Kihlakunnanoikeus Syyskuun 30 päivänä 1913 julistamallaan päätöksellä siinä mainituilla perusteilla velvoittanut Juho Lestin nautittuaan säädetyn muuttoajan ja siis viimeistään Maaliskuun 14 päivänä 1914 luovuttamaan puheenaolevan palstan osuus kunnalle, minkä ohessa Juho Lestin tuli seitsemälläkymmenelläviidellä markalla korvata osuuskunnalla jutusta olleet kulut. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Juho Lest oli vetoamalla saattanut jutun, on Toukokuun 25 päivänä 1916 antamallaan tuomiolla, koska Juho Lest oli erotettu osuuskunnan jäsenyydestä osuuskunnan päätöksellä, joka osuuskunnan sääntöjen mukaan oli Juho Lestiä sitova ja täytäntöön mennä, jättänyt asian sen loppupäätöksen varaan, johon Kihlakunnanoikeus oli johtunut, sekä velvoittanut Juho Lestin viidelläkymmenellä markalla korvaamaan osuuskunnan kulut Hovioikeudessa. Hovioikeuden tuomioon on Juho Sest anonut muutosta perustelmalla, johon Vääräkosken maanosto - osuuskunta on vastannut. Keisarillinen Senaatti katsoo, ettei le oihettä muuttaa Hovioikeuden tuomiota. Juho Sest velvoitetaan maksamaan Sääräkosken maanesto - osuuslunnalle sillä jutun vuoksi Senaatissa Meiden kulujen korvaukseksi seitsemän kymmentä markkaa. Tätä kaikki asiinomaiset noudattakoot. "Keisarillinen Suomen Senaatti: Wallev Andersin. K. R. Halanen K. Auer. Johannes Pesonen. N. Nummer Uno Strömstén. 532
Den 30. November 1916 Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, på nedrätt revisions skilling, från Kejserlige Wasa Hof rätt inkommet mål angående fordran emellan Handlanden Gustaf Svanljung, från Nikolaislad, sökande, samt Tykö Bruks Aktiebolag, från Bjernå socken, svarande: Gifven uti Justiliedepartementet den 30 November 1916. Kejserliga Senaten har låtit handlinvarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är ifråga, inhämtat följande: Efter Handlanden Svanljung ägån gen skriftlig stämning har TyköBruks Aktiebolag vid Rådstufvurätten i Nikolaistad yrkat, att Handlanden Svanljung skulle förpliktas att på grund af kontokuranträkning af den 7 Mars 1913 upplägande råtigarenes mellanhet randen åren 1911 och 1912 till aktiebda get utbetala kontokurantens saldo med 10395 mark 15 penni jämte laga ränta hvarhos aktiebolaget anhållet om ersättning för sina umgälder i rätte Ande. H. L. N. K.H. l. R. B. U. S. 1483 No 2428. Pag. 164. RD. 1916
gången. Hörd öfver käromålet har Handlanden Svanljung anfört, att parterna med hvarandra slutet aftal om att sig kö Bruks Aktiebolag skulle till Handlanden Svanljung leverera under år 1911 1500 och under 1912 100 stycken pegar af en utaf Handlanden Svanljung uppgjord modell, men att aktiebolaget af det kontraherade antalet levererat under år 1911 endast 885 och under är 1912473 plogar eller sammanlagdt 1355 plogar samt därigenom åsamtalHandlanden Svanljung en förlust, som under år 1911 uppgått till 8456 mark 25 penni och under år 1912 till 7240 mark 25 penni; att den uti kontoku randen under den 16 Juli 1912 upptagna posten 3500 mark för träskverkade slag, som levererats till Alavuden Kustavara Osakeyhtiö, borde utgå, enär beslagen vore odugliga och upplagts för aktiebolagets räkning; att aktiebolaget genom felupedining af särskilda försändelser åsemkat Handlanden Svanljung en frakt förlust af 10 mark, att Handlanden Svanljung jämväl borde godtskrifvas 115 mark för hackola markinsklag, som från särskt da af aktiebolagets försandelar utelämnats; samt att aktiebolaget, som af Handlanden Svanljung på begäran ur hållet en modell Kackelsemärken, efter gjort och till andra försålt hackelsemaskinen tillverkade enligt sagda, uti lutande Handlanden Svanljung till höriga modell, för hvilket Handlanden Svanljung tagit i anspråk en skadeve sättning i ett för allt af 10000 mark hvarföre och då Handlanden Svanljungs molfördran, som sålunda utgjorde 2941; mark 50 penni, öfversteg aktiebolagets fordran, Handlanden Svanljung emot att förkastande af aktiebolagets i måkt utförda talan. Rådstufvurätten har den 8. Maj 1914 afsagt utslag i målet; och enär Handlanden Svanljung uti bref till syko Bruks Aktiebolag af den 20 Februari 1912 i öfrigt medgifvet riktigheten af aktiebolagets honom tillrända kontohundräkning öfver sakegarenes med 1534
lankasvanden under år 1911, hvilken rätning slutal med ett sålde Handlanden vanljung till last å etthundra trettiotre mark tio penni och endast framställt den anmärkning emot sagda räkning, att honom i densamma och Nyvet godtskrifvet priset för en Hamis hafmed åttioåtta mark, men utredt vore att Handlanden Svanljung blifvit för sist nämnda belopp uti den till Rätten ingifna kontokuranträkningen under ä1912 krediterad; enär Handlanden Ivan ljung icke bestridt, att han efter beslätt ningar hos. Tykö. Bruks Aktiebolag fått af bolagd emottaga de varor, hvilka upptagits i bolagets till Rätten ingifna faklwaräräkningar af den 10 14 och 28 Juni, den 16 Julii, den 14 Augusti, dem 98 September och den 13 December 1912 och för hvilka aktiebolaget debiterat Handlanden Svanljung ett pris af till hopa 10564 mark 25 penni, enär Handlanden Svanljung, som utredts hafva i bref af den 16 Februari 1910 förklarat sig villig att under år 1911 af detidolaget teställa, bland annat, että ren plogar med rätt all öka detta antal till ettusen femhundra och i bref af den 10 November 1911 endast förklarat sig unler år 1912 anlagligen komma all af aktiebolaget beställa ett lika stort antal plogar som under år 1911, förbehållande sig all senare få därom lämra närmare meddanden, utan att nägot närmare aftal om 1912 års plagte derans därefter sakegarene emellan träflats, samt sedermera under år 1911 hos aktiebolaget till afsändning fordrat och uttagit endast 885 plogar, icke kunnat visa, att aktiebolaget ej skulle hafva fullgjort alla Handlanden Svanlings order angående bevarans af plogar; enär Handlanden Svanljung icke gillal på stå, att de treskverkslag hvilka SyköBruks Aktiebolag på Handlanden Ivan ljungs order under Juli månad år 1912 hvarvid till Alavuden Puulavara sakeyhtiö, skulle hafva blifvit till tykö Bruks - Aktiebolag återsända d ter kunnat styrka, att de blifvit för bolagets räkning upplagda; enär Handlanden Svanljung icke kunnat visa, 535
ett honom för ifrågakomna i Juni månad år 1911 till Tykö Bruks Aktieba lag sända hadeksemarken tillkomme högre pris än det af honom uti hela get tillställd räkning debiterade priset af femtio mark hvilket belopp i förenämnda kontokuranträkning för år 1911 blifvit af aktiebolaget Handlanden Svanljung godtskrifvet, och Handlanden Svanljung icke heller kunnat styrka befogenheten af sina under rättegången framställda anspråk på skade stånd å tillhopa tvåhundra femton mark för trakter och underlåtenhet att berera hade hackelsemask inbeslag; förty och då Handlanden Svanljung icke framställt någon anmärkning emot de af aktiebelaget honom för ifrågavarande varor affordrade prisen i och för sig, har Rönd stufvurätten, med förkastande af Handlanden Svanljungs under rättegången framställda kvittningsanspråk, ålagt Handlanden Svanljung att till TyheBruks Aktiebolag utbetala föberörde belopp af etthundra trettiotre mark tio penni och tiolusen femhundra utiofyra mark tjugufem penni efter af drag af ofvannämnda belopp af åttio åtta mark och ett af aktiebolaget uti rin meranämnda kontekuranträkning Handlanden Svanljung för fräkt tre literadt belopp af fjorton mark tjugo penni eller att således emot kvitto till Jykö Bruks Aktiebolag utbetala for frade tiotusen femhundra nittiofem mark femton penni med därå från stämnings lagen den 7 Maj 1913 upplupen och intill tiden för skeende full likvid lö pande fem procents ränta, hvarutom Handlanden Svanljung skyldigkändes ett med sexhundra femtio mark ersätta Tykö Bruks Aktiebolag dess kostnader i rättegången. Hofrätten under hvars pröfning Handlanden Granljung i väderag dra gel målet, har medels dom den 28. Mars 1916, alldenstund Handlanden Svanljund icke kunnat styrka att han efter det rullager hörande till de treskverkke slag, hvilka jämlikt faklara af den 11 Juli 1912 af Tyko Bruks Aktiebolag reverats till Alavuden Puutavara 1336
Osakeyhtiö, blifvit af förstnämnda bolag utbytta emot nya rettager, skulle vägrat emottaga sagda tröskverksbeslag, samt med afseende å de till stöd för Råddafvurättens utslag i öfrigt upptagna om ständigheter, låtit vid Rådstufvurättens utslag bero jämte det Handlanden Spanljung ålagts att med femtio mark erhålta Tykö Bruks Aktiebolag dess kostnader för mäld i Hofrätten Uti Hovallens dom har Handlanden Svanljung anhållit om ändring medels deduktion, den Tykö. Bruks Ak tiebolag bemält Kejserliga Senaten finner skälle ke förekomma till ändring i Hofrättens dom. Handlanden Svanljung ålägges att till Tykö Bruks Aktiebolag i arättning för den i Senulen för målet hafda kostnader utgifva sjuttiofem mark. Det alle, som vederbör till efterrättelse länderKejserliga Senaten för Finland Walter Andersin. Johannes Pesonen. K. R. Helanen K. Auer. A. W. J. Lahlman Uno Strömsten Den 1. December 1916 Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatt revisionsskilling från Kejserlige Wiborgs Hofrätt inkommet fordringsmål emellan Kommunalakaren, Medicinelicontiaten Georg Söfström, från Wirojoki by af Wederlaks socken, sökande, samt Piskariinspektören, Filosofiemagistern Jonas Albert Sandman, från Helsingfors stad, svarande: Gifven i Justitiedepartemen tet den 1 December 1916. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem inhämtat följande: Hos Guvernören i Wiborgs län samt sedan saken såsom tvistig förvisats till domstol, på grund af skriftlig stämning vid Häradsrätten i Vederlaks och Miehikkälä socknars tingslag har Fiskariinspektören Sandman anfört att Fiskeriinspektoren Sandman jämte två andra personer den 14 November 1901 ingått rolidarisk proprieborgen för ett af Medicinalireentiåten Karl Viktor Hallberg emot skuldsedel Q. K.t - J. P. Rik. Ket - S.K. A. Pke 1537 No 2445. Pag. 257. R.D. 1915.