Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
Karl Lennart Torsten Torsten och den nes hustru Alma Torstén utsöka ej mindre en af dessa den 20. Februari 1900. till aktielaget P. Sederoren Tuomalainen Kalustekauppa Osakeyhtiö eller order utfärdad och genom ofverlatelse i Fabrikanten Edevards ego kommen skuldsedels innehåll 7,000. mark jämte därå löpande 6. procents årlig ränta, än äfven en af makarna Torstén den 11. Februari 1901. all Fabrikanten Edvards uthändigad förskrifnings belopp, 35,000. rubel med derå utfäst 3. procents årlig ränta, till säkerhet för betalningen af hvilka fordringsbelopp inteckningar fastställt i särskilda makarna Torstén tillhöriga. Sippola gård i Sippela socken underlydande lägenheter, så hade rakförasfinnan för säkerhet lande af Fabrikanten Edwards rätt väl anskaffat makarna Torstens samtycke därtill, att några makarna Toi ten tillhöriga lägenheter, hvilka tidigare icke intecknats till säkerhet för återgäldandet af den å 3,000. rubel utfärdade skuldsedelns innehåll, fingt för nästnämnda skuld intecknas, men däromot icke allenast underlåtit att utsöka Tahrikanten Edvards omförmälda fordringar hos makarna Torstén samt att vid vederbörande Häradsrätt söka fastställande af ifrågakomna inteckning, utan ock församrat Fabrikanten Edwards utrikt att utbekomma sagda fordringar genom att såsom ombud för Öfverstränkan Elisabeth Petroppkaja den 14. September 1904. utverka inteckning i nyssnämnda lägenheter för Öfverteänkan Petroskka jas enligt skuldsedel af den 18. därförutgångne Augusti hos makarna Torsten egande fordran å 750. rubel med därå löpande ränta, att, efter det å sakförarefirmans vägnar för Fabri kanten Edwards uppgifvits, det finnan för tillveralagande af Edvards inres sen för hans räkning den 28. Juli 1905 för ett pris af H. 123, rätteligen 16, 123. mark inköpt särskild å Sippola gära befintlig lösegendom, hade Fabrikan ten Edwards såsom betalning å piiret ler berörda lösegendom åt sakförare 109
finnan öfverlämnat trenne af honom utställda valar, enhvar lydande å 200. rubel och förfallande till letalning den 14. och 29. Maj samt den 14. Juni 1906, hvilka vielar Fabrikanten Edwards å nämnda förfallodagar inlöst, men hade Fabrikanten Edvards sedermera ersarit, att räkserardefirman i eget namn uppgjort sagda lösöre köp och jämväl i öfrigt beträffande nämnda lösegendom förfarit såsom egare till densamma; samt att saksorarfinnan för sitt omförmälda sysslan de tillställt Fabrikanten Edvards en räkning, enligt hvilken firmans tillgodehafvande hos Edvards den 15. Februari 1906. utgjort 2083. rubel 5. kopek; och har Fabrikanten Edvards, med förmålan att han den 27. i sistragda månad å Senatskanslisten Hännes Appilaens ofverlåtit förenämnda, af makarna Torstén utfärdade skuldsedlar, förty yrkat att sakföraresirman samt Vicehäradshöfdingen Rautian och Kucken sula Frisk eller den af dem, som att gång egde, måtte åläggas att till Fabrikanten Edavards erlägga: 7500. rubel med därå löpande 6. procents årlig ränta från den 18. Augusti 1904, med hvilket belopp värdet af skuldsedeln å 35,000 rubel till följd af Öfversteänkan Petroff skajas mellankomna inteckning nedgått, 2400. mark och 1750. rubel jämte ränta, utgörande ersättning för den förlust, Tobrikanten Edvards tillskyndats därr genom att sakföraresinnan maktlåtit att indrifva omförmälda skuldsedlars innehåll, till följd hvaraf Fabrikanten Edwards icke vidare kunde erhålla förmänsrätt uti de intecknade lägenheterna för de förskrifna räntorna socen tid af minst 2. år å 7,000. mark och minst 1. å 35,000. rubel; samt förenämnda, sakföraresiman obehörigen tillgodokomma valars belopp, 600 ni bel, med 6. procents årlig ränta från verlarnas förfallodagar, likväl efter af drag af högst 50. rubel, hvilket belopp sakföranförman, enligt dess förberörda räkning, möjligen tillkomme såsom är vode och kostnadsvättning för finnans sysslande å Fabrikanten Edvards vägnar 110
hvarhos Fabrikanten Edvards tagit i anspråk godtgörelse för sina rätte gångskostnader. Sedan käromålet af sakförare firman Rautian i Frisk motsagts äfvensom Fabrikanten Edvards under rättegången bestridt riktigheten af saksvarefirmans omförmälda räkning dess helhet, har Rådstufvurätten medels den 22 Maj 1907. afkunnadt utslag utlåtit sig i saken; och alldenstund Fabrikanten Edwards icke gittat visa, att ifrågavarande tvänne skuldsedlar skulle under den tid, de af sakförare finnan såsom Edwards ombud omhänderhafts, till sitt värde minskats, än mindre att finnan genom åsidosättan de af densamma i sagda egenskap åliggande förpliktelse vållat sådan värdesöminskning, fördenskull och emedan i saken utredts såväl att sakse ransiman för Fabrikanten Edvards räkning med medel, som af firman anskaffats, inköpt särskild lösegendom å Sippola gård samt att Edvards godkänt denna åtgärd, som och att Takrikanten Edvards utgifvit förenämnda veversörbindelser till betalning af priset för sagda egendom, har Rådstupa rätten förkastat käromålet, såvidt det samma angick Fabrikanten Edvards i målet framställda ersättnings anspråk Fabrikanten Edvards dock obetaget att i fall af sig, på därom utverkad stamning uti särskild rättegång af sakföra finnan Rautian Trisk eller den som vederborde fordra ersättning och redo visning för meranämnda lösegendom Vidkommande redan det af Fabrikan ten Edvards anhängiggjorda klander af förberörda räkning öfver sakförare finnans sysslomännaskap, har Råd stufvurätten funnit att, enär af käromålet framginge att detsamma endast afsett fastställande af det tillgodshaf vande, sakförasinnan kunde tilläggas, i kriftning mot de af Fabrikanten Edwards utsökta ersättningsbelopp, vida re utlåtande i denna del, i anseende till sakens utgång i öfrigt, icke vara detta sammanhang påkalladt. Hofrätten, under hvars pröfning Fabre 111
kanten Chvards i väderäg dragit målet, har genom den 27. Januari 1910. därigifven dem låtit vid Rådstufvurättens utslag bero. Uti Hofrättens dom har Fabrikanten Edvards anhållit om ändring medels deduktion, den Vockensuln Trisk, under förmälan att Vicehäradshöfdingen Rautian emellertid aflidit, sedermera bemött Kejserliga Senaten har tagit må tel i öfvervägande och finner Fabrikan ten Edvards icke hafva anfört skat till ändring uti Hofrättens dom, hvarvid förty kommer att bero; och ålägges Talri kanten Edvards att till Vilkonsedmi fisk i ersättning för hans härstädes i målet hafda kostnader, utgifva nittiofem mark Det alle, som vederbör, till efterrättelse lander. Kejserliga Senaten för Finland: Alfred Lillksiala. Johannes Pesonen. Alfred Lillksiala. Johannes Pesonen. A. V. Rullis.ldaara qvigforosti Asian Schannen Helmikuun 13 päivänä 1913. No 21. Helmikuun 13 päivänä 1913. No 21. Keisarillisen Suomen Senaatin. tuomio nostorahalla Keisarillisesta Wiipurin Hovioikeudesta tulleessa, elatusapua koskevassa jutussa, jossa Varikonesi mies Insinööri Johan Fredrik Olof Öhborg, Wiipurin kaupungista, on hakijana ja hänen vaimonsa Emma Eufrosyne Therese Öhberg, Helsingin kaupungista, vastaajana: Annettu Oikeusosastossa 13 päivänä Helmikuuta 1913. Keisarillinen Senaatti on itsellensä esittelyttänyt jutun asiakirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää seuraavaa Wiipurin kaupungin Raastuvanoi keudessa on Emma Eufrosyne Iherese Öhberg lausunut että, sittenkun Insinööri Öhberg Tammikuussa vuonna 1908, matkustaessaan Helsingin kaupungista, missä Insinööri Öhberg ja Emma Eufrosyne Therese Öhberg siihen asti olivat asuneet, Wiipurin kaupunkiin ryhtyäkseen viranteimituksen Läsnäs S.S. B. A. R. H. K. B: B. E. Th. Pag. 239 R. D. 1911.
siellä, oli jättänyt Emma Eufrosyyne Therese Öhborgin Helsinkiin toistaiseksi ja kunnes Insinööri Öhlorg olisi ehtingt hankkia Wiipurissa itselleen ja perheelleen soveliaan asunnon, Emma Eufrosyne Therese Öhborg oli Toukokuussa samana vuonna saapunut Wiipuriin jatkaakseen yhdyselämään sä Insinööri Öhbergin kanssa; kunkuitenkin Insineöri Öhborg silloin oli kieltäytynyt ottamasta Emma Eufrosyne Therese Öhbergia luokseen asumaanon Emma Eufrosyne Therese Öhborg vaatinut, että Insinäöri Öhlberg velvoitettaisiin suorittamaan Emma Eufro syne Therese Öhborgille hänen elatus avukseen 75 markkaa kuukaudessa, luettuna 1 päivästä Kesäkuuta 1908, ja maksamaan Emma Eufrosyne skerese Åhborgin luona olevan; Ohtor gin aviopuolisoiden alaikäisen tyttä ren Littu Eufrosyne Öhborgin elatuk seksi 50 markkaa kuukaudessa oskennainitusta päivästä lukien kuin myös korvaamaan Emma EufrosymTherese Åhborgin oikeuden käymeskulungit Kanteesta kuulustettuna on Insi nööri Öhkorg selittänyt että hän, kunEmma Eufrosyne Thurese Öhborg oli siveettömällä elämättä ja hävittäm ällä aviopuolisoiden koko omaisuuden sekä muuten huonolla käytöksellä Insinööri Åborgia kohtaan saattanut yhdyselämän hänelle mahdottomaksi, oli Wiipurun muuttaessaan vuokrannut vaimolleen ja lapsilleen asunnon lähellä Kerävän rautatiiasemaa sekä sittemmin, samalla kuin hän oli kieltäytynyt kodissaan Wiipurissa vastaanottamasta vaimoansa, tarjon tunut luonansa elättämään lapsensa; jonkatähden ja kun Emma Eufrosyne Therese Öhberg ei ollut sovelias hoita maan ja kasvattamaan laksiansa, Insineeri Ähberg on vastustanut kunnetta Raastuvanoikeus on 17 päivänä Kesäkuuta 1910 julistamassaan päätöksessä katsonut selville käyneen, että Insinööri Öhberg, joka oli 31 päivänä Joulukuuta 1902 vihitty avioliittoon Emma Eufrosyne Therese Årbergen 113
kanssa, muutettuaan Tammikuussa vuonna 1908 Wiipurin kaupunkiin, oli, voimatta näyttää pätevää syytä siihen, seuraavassa Kesäkuussa ja sen jälkeen yhä edelleen kieltäytynyt ottamasta Emma Eufrosyne Theresi Öhborgia budseen asumaan, sekä ettei Insinööri Öhborg ainakaan jälkeen 1 päivää Heinä kuuta 1908 ollut antanut Emma Eufrosyne Therese Öhbergille datusupua eikä myöskään ainakaan seurannun Syyskuun 10 päivästä lähtiön ottanut osaa Litty Eufräsyne Öhbergin elatukseen; jonka tähden Raastuvanoikeus on velvoittanuténsinööri Öhborgin suorittamaan Emma Eufrosyne Thorese Öhbergille hänen elatuksekseen seitsemänkymmentäviisi markkaa kuukaudelta, lukien 1 päivästä Heinäkuuta 1908, ja Sitty Eufrosyne Ehbergin elatukseksi kaksikymmentävi si markkaa kuukaudessa, luettuna 10 päivästä Syuskuuta 1908, mitkä maksut edeskäsin olivat suoritettavat kunkin kuun ensimäisenä päivänä ja maksettavat kunnes Insine ri Öhberg atti Emma Eufrosyne Therese Ohborgin luokseen asumaan tahi, mikäli Zitty Eufrosyne Öhborjiin tusi, niin kauan kuin tämä oli Emma Eufrosyne Therese Öhbergin hoidettavänä; ja on Insinööri Öhberg sen ohossa velvoitettu kolmellakymmenellä markalla korvaamaan Emma Eufsesyne Therese Ohborgin oikeudenkäyntikulut Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Insinööri Öhberg oli vetoamalla saat tanut jutun, on tuomiolla 26 päivältä Toukokuuta 1911 alentanut Emma Eufrasyne Theresi Öhborgille tuomitun elatusavan kohtuuden mukaan viideksikymmeneksi markaksi kuukaudelta, määräten että v oli suoritettava ainoastaan oikeudenkäynnin alusta 23 päivästä Maaliskuuta 1910, koskei Emma Eufregne Theresi Öhberg ollut väittänytkään, ettei hän sitä ennen olisi elättänyt tseään omalla tyvänsi oslaan; ja kun Emma Eufrosyne Theresi Ohhorgia jonka oli näytetty osaltaan oikeut 114
taneen aviopuolisoiden välisen eripuraisuuden, siihen nähden mitä jutussa oli esilletullut, ei voitu pitää soveliaana lapsiansa hoitamaan, on Hovioikeus määrännyt, että Litty Eufrosyne Öhborgen elatusaviksi tuomittu rahamaara kaksikymmentäviisi markkaa kuukaudelta oli Emma Eufrosyne Therese Öhborgille suoritettava ainoastaan siksi kunnes Insineeri Ohkova ottaisi Lilby Eufrosyne Öhborgen hoitoonsa, ja oli tämäkin elatusapu, koskei oltu näytetty että Emma Eufrasyne Therese Ökberg olisi ennen oikeudenkäynnin vireille panemistä yksinään kustantanut Litty Eufrösyne Öhborgin elatuksen, luettava oikeudenkäynnin alusta; jääden asia muuten, eli mikä li Insinööri Öhberg oli velvoitettu kolmella kymmenellä markalla korvaamaan Emma Eufrosyne Therese Obergin oikeudenkäyntikustan nukset, Raastuvanoikeuden päätöksen varaan Hovioikeuden tuomioon on Inse nööri Öhborg anonut muutosta tän ne toimittamallaan perustelmalla, johon Emma Eufrösyne Tharesi Ohborg on vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Insinaori Öhberg ole esiintuonut syytä muuttaa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jää pysyväksi; ja velvoitetaan Insingäri Ohborg suorit tamaan Emma Eufrosyne TheresÅborgille maksut, kaksikymmentä kahdeksan markkaa, hänen kappaleestaan tätä Keisarillisen Senaa tin tuomiota. Tätä kaikki asiano maiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti. Lautui Karinen K. R. Helanen. R. Annberg K. Auer 115
Helmikuun 17 päivänä 1913. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Viipurin Hovioikeudesta tulleessa, korvausta koskerassa jutussa, jossa ovat Hämeenlin nan kaupungissa asuva Taltionenvos Gustaf Wilhelm Liukkonen hakijana sekä Suomen Valtio poisjääneenä vastaaja na: Annettu Oikeusosastossa 17 päivänä Helmikuuta 1913. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt jutun asiakirjat ja niistä saanut tietää seuraavaa: Suomen Valtiolle toimituttamansa haasteen nojalla on Taltionemies Liukkonen Ristiinan pitäjän käräjåkun nan Kihlakunnanoikeudessa lausunut, että sittenkun Valtion mainitun pitäjän Siikalan kylässä omistamasta Brahelinnan sotilasvirkatalosta, joka oli annettu Valtionenros Liukkoselle vuokralle 14 päivään Maaliskuuta 1904, pakkaluovutuksella eli 24 päivänä Marraskuuta 1902 Ristiinan seurakunnalle ja kunnalle Läsnä: W. A. J.S. R. H. A: R. B. 116 No 233. Pag 252. R. D. 1909.
erotettu yhteensä 2,52 hehtaaria enimmäkseen vanhaa peltomaata ja Valtiolle siitä suoritettava korvaus määrätty 4,210 markaksi 60 penniksi, niin oli Keisarillisen Senaaten Talousosaston Kamaritoimituskunta Taltionenvos Liukkosen hakemuksen johdosta että hänelle siten menetetyistä viljelyseduista jälellä olevaksi vuokrakaudeksi lukien 14 päivästä Maaliskuuta 1903, jolloin Naltionenros Liukkonen erotettiin pakkoluoritetun maa-alueen hallinnasta, suotoisiin vuotuinen korvaus, joka vastaisi 5 prosentin korkoa Valtion lantamasta lunastushinnasta 4210 mankasta 60 pennistä, 21 päivänä Joulukuuta 1906 myöntänyt Taltionenvos Liukkoselle vuosittain suoritettavaksi. 189 markkaa 48 penniä, joka vastasi 4 1/2 prosentin korkoa pakkaluovutussummasta, ja samalla määrännyt että tämä korvausmäärä oli Saltioneuvos Liukkoselle hyväksi luettava hänen Valtiolle virkatalosta suoritettavan vuokramaksun alennuksena ja että, koska tuo vuokramaksu vuosilta 1903, 1904 ja 1905 jo oli Valtiolle suoritettu, se osa puheenaolevasta korvauksesta, joka lukuutui 14 päivän Maaliskuuta 1903 ja 1 päivän Tammikuuta 1906 väliselle ajalle eli 530 markkaa 2 penniä oli Valtioneuras Liukkoselle rahasin maksettava; mutta koska tämän kaltaisissa tapauksissa korvaus menetyistä viljelyseduista yleensä oli laskettu 6 prosentiksi pakkohuone tussummasta ja säästöpankkien talletuskorko oli 5 sekä yleinen lainanskorko 6 prosenttia, niin ja kun Talttio neuvos Liukkosen vuokravuosi 1915, josta menerän vuokran alenius Kamaritomituskunnan päätöksen mukaan ei enää voinut tulla kysymykseen oli katsottava kestäneen 14 päivään Maaliskuuta 1906 eikä edellisen Tammikuun 1 päivään, on Valtionennes Liukkonen vaatinut, että hänelle tidleva vuotuinen korvans määrättäisiin 5 prosentiksi pakkohuovutussummasta sekä että Pultio siis velvoitettaisiin vuokravuoselta 1905, 1904 ja 1905. Vältionenros Liukkoselle suorittamaan 117
kaikkiaan 652 markkaa 58 penniä. Kihlakunnanoikeus, jossa Suomen Valtion puolesta on kannetta vastustettu on 8 päivänä Lokakuuta 1907 julistamallaan päätöksellä antanut asiasta lausuntonsa; ja koskei Sultio neuvos Liukkonen ollut toteennäyttänyt, että hänelle puheenalaisten viljelysetujen menettämisestä koitunut vahinko olisi suurempi kuin Taltion hunelle sen korvaamiseksi myöntämä hyvitys, joka mikäli se lukentui 14 päivan Maaliskuuta 1903 ja 1 päivän Tammikuuta 1906 väliselle ajalle Valtioneuvos Liukkosen oman ilmoituksen mukaan jo oli Liukkosen valtionvaroista nostettavissa, eikä sen kautta että kysymyksessä oleva hyvitys on määrätty 1 päivästä Tammikuuta 1906 edespäin laskettavaksi kalenterivuosittain ja vuosittain vähennettäväksi ValtionenvosLiukkosen Valtiolle suoritettavasta vuokramäärästä ollut näytetty että Tallionenros Liukkonen olisi jäänyt viimeksisanotun päivän ja sitä seuraavan Maaliskuun 14 päivän väliselle ajalle lukeutuvaa hyvitystä vaille, Kihlakunnanoikeus on hyljännyt Valtionenvos Liukkosen kanteen - Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Valtioncuros Liukkonen oli vetoamalla saattanut jutun, on tuomiolla 26 päivältä Kesäkuuta 1909 jättänyt asian Kihlakunnanoikeuden päätöksen varaan. Hovioikeuden tuomioon on Valtionen. vos Liukkonen anonut muutesta. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Valtioneuros Liukkonen ole esiintuonut syytä muulla tavoin muuttaa Heroikeuden tuomiota kuin että Valtionenvos Liukkonen, koska kyseessi olevasta maa-alueesta määrätyn pakkolunastussumman on katsottava vainan vuosina 1903- 1906 tuottaa korkoa kunakin vuonna viisi sadalle vuodessa ja Tultionenros Siukkosen vuokravuosi hänen ja Valtion kesken tehdyn vuokravälikirjan mukaan luetaan kunkin vuodin Maaliskuun 14 päivästä seuraavan vuoden Maaliskuun 14 päivään, oikeutetaan kosketelluilta vuok118
ravuosilta eli Maaliskuun 14 päivästä 1903 samaan päivään vuonna 1906 saamaan korvausta menetetyistä eduista saman korkomäärän mukaan eli siis kaksisataa kymmenen markkaa viisikymmentäkolme penniä vuodessa; ja on Suomen Valtion siis suoritettava Valtionenvos Liukkoselle korvaukseksi hänen sanottuna aikana menettämistään vuokraeduista yhteensä kuusisataa kolmekymmentäyksi markkaa viisikymmentäyhdeksän penniä. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: Walter Andersin K. R. Helanen jemig faraste Johannes Pesonen A. V. Illkavara Helmikuun 22 päivänä 1913. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Wiipurin Hovioikeudesta tulleessa saamista koskevassa jutussa, jossa ovat Asunto - Osakeyhtiö Jyrylä, Wiipurin kaupungista, hakijana sekä samassa kaupungissa asuvat Tuorinenros Seth Sohlberg saapuville tulleena, mutta Talonomistaja Karl Viktor Nissinen poisjääneena vastaajana: Annettu Oikeusosastos sa 22 päivänä Helmikuuta Keisarillinen Senaatti on itsellen sä esittelyttänyt jutun asiakirjat ja niistä saanut tietää seuraavaa: Sittenkun Rakennusmestari Adam Tikkanen, Viipurin kaupungista, 3 päivänä Syyskuuta 1913 tehdyllä urakkakontrahdilla oli ottanut rakontaakseen Asunto-Osakeyhtiö Jyrylälle tontille No 152 sanotun kaupungin Aninan kaupungineassa eri rakennuksia urakkavälikirjas Läsnä: K. A. - J. P. - A. R. J. H. af H. 1915. No 275. Pag. 237. R. D. 1910.
sa lähemmin mainituilla ehdoilla, mutta jättänyt tuon urakkatyönsä kesken, sekä Wiipurin Hovioikeus, Adam Tikkasen jouduttua konkurssitilaan, 28 päivänä Maaliskuuta 1908 antamallaan lainvoiman saaneella tuomiolla oli määrännyt Asunto-Osakeyhtiö Jyrylälle Adam Tikkasen konkurssipesän varoista maksettavaksi 7109 markkaa 48 penniä korvaukseksi siitä vahingosta, jonka Adam Tikkanen jättämällä urakkansa keskeneviiseksi ja sen kautta viivyttämällä rakennusten valmistumista, oli oiheuttanut Asunto - Osakeyhtiö Jyrylälle, on yhtiön puolesta 6 päivänä Heinäkuuta 1908 toimitetun haasteen nojalla Wiipurin kaupungin Raastuvanoikeudessa vaadittu että, koska Tuorineuvos Sohlberg ja Karl Viktor Nissinen ynnä eräs kolmas henkilö 20 päivänä Elokuuta 1903 olivat sitoutuneet yhteisvastuulliseen omavelkaiseen takaukseen niin hyvin mainitun urakkatjen määräckanaan täyttämisestä sekä sitä vastaan annettavien ennakkomaksujen suorittamisesta kuin myös kaikista vahingonpalkkio - ja korvaus määristä, joita Adam Tikkanen laiminlyömällä noudattaa urakkokontrahdin maaräyksiä voisi tulla velvoitetuksi osas keyhtiölle maksamaan, Tuorineuvos Sohlberg ja Karl Viktor Nissinen velvoitettaisiin, yhteisesti tahi kummalla heistä varoja oli, suorittamaan Asunto Osakeyhtiö Jyrylälle mainitut 769 markkaa 48 penniä korkaheen. Kanteesta kuultuina ovat Tuorineuves Sohlberg ja Karl Viktor Nissinen tahtomatta kieltää sitoutuneensa kerrottuun takaukseen tahi että Asunte - Osakeyhtiö Jyrylälle Adam Tikkasen laimiintyömisen kautta olisi koitunut puheenalainen vahinko väittäneet, että osakeyhtiön ja Adam Tikkasen välisessä, edellämainitussa urakkakontrahdissa oli määrätty että kaikkien Adam Tikkasen rakentaakjensa ottamien rakennusten tule olla valmiit viimeistään 25 päivänä Elokuuta 1904 sekä että Adam Tik120
kasen tuli kahdeksan kuukuutta sen jälkeen kun rakennukset olivat tarkastetut ja hyväksytyt sekä lopullisesti vastaanotetut vastata tiettamansä työn kelvollisuudesta, jonkatahden ja kun Adam Tikkasen kervallsvelvollisuus niin ollen oli alkanut jokahdeksan kuukauden kuluttua viimeksimainitusta päivästä, eikä Tuorinenvos Sohlbergia ja Karl Viktor Nissistä oltu haettu kahdentoista huukauden kuluessa sanotusta määrääjasta, Nuorinenros Sohlberg ja Karl Viktor Nissinen ovat vastustaneet kannetta liian myöhään nostettuna. Haastuvanoikeus, jossa asianosaiset puolin ja toisin myös ovat anenut korvausta oikeudenkäyntikuluistaan, on 16 päivänä Heinäkuuta 1908 julistamassaan päätöksessä lausunut selvitetyksi, että Tuorineuves Sahlberg ja Karl Viktor Nissinen olivat menneet ominaiseen takaukseen muun muassa siitä vahingosta, joka Asunto - Osakeyhtiö Jyrylälle hoituisi sen kautta että Adam Tikkanen jättaisi urakkasitoumuksensa täyttämättä, mutta koska Adam Tikkasen vastuunalaisuus työn kelvollisuudesta urakkavälikirjan mukaan kesti ainoastaan kahdeksan kuukautta siitä kuin rakennukset olivat lopullisesti vastaanotetut eli, kun vastaanoton oi näytetty tapahtuneen 31 päivänä Tammikuuta 1905, 30 päivään Syyskuuta samana vuonna, niin ja kun AsunteOsakeyhtiö Jyrylä ei ollut kahden toista kuukauden kuluessa viimeksisanotusta päivästä lukien vireille pannut kannetta Tuorineuvos Sohlbergin ja Karl Viktor Nissistä vastaan, Raastuvanoikeus on hyljännyt Asunto-Osakeyhtiö Jyrylän puolesta ajetun kan teen liian myökään nostettuna sekä velvoittanut osakeyhtiön oikeudenkäyntikulujen korvaukseksi suorittamaan Vuorinenros Sohlbergille viisitoista ja Karl Viktor Nimiselle kymmenen markkaa. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Asuato-Osakeyhtiö Jyrylä oli veteamalla saattanut jutun, on 17 päivänä Kesä21
kuuta 1910 antamallaan tuomiolla jättänyt asian Raastuvanoikeuden päätöksen varaan ja velvoittanut Asunto Osakeyhtiö Jyrylän viidelläkymmenellä markalla korvaamaan Tuorineuros Sohlbergin vastuupuhuhevaltaansa valvoessa Hovioikeudessa kärsimät kulut sekä suorittamaan Karl Viktor Nissiselle maksut kuusitoista markkaa kahdeksankymmentä penniä hänen kappaleestaan Hovioikeuden tuomiota. Hovioikeuden tuomioon on AsuntoOsakeyhtiö Jyrylä anonut muutosta perustelmalla, johon Kuorineuves Tohlberg on vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun; ja koskei puheenalaisessa kontrahdissa eikä edelläkerrotussa takauskirjassa ole mainittu aikaa, jona Adam Tikkasen laiminlyömisestä täyttää sanotun kontrahdin määräyksiä Asunto-Osakeyhtiö Jyrylälle oikeutunut vahinko oli kervattava, sen vuoksi ja kun 3 päivänä Joulukuuta 1895 uuden ulosottolain voimaanpanemisesta ja siitä mitä sen johdosta on vaarinotettava annetun asetuksen 24 SSssä oleva säännös niin ollen ei ole nyt kysymyksessä olevaan tapaukseen soveltuva ja Tuorineuvos Sohbergilla ja Karl Viktor Nissisellä ei de Mutmitään muistuttamista takauskirjaa ja uloskaettua määrää vastaan, harkitsee Keisarillinen Senaatti oikeaksi, kumoten Hovioikeuden tuomion ja Raastuvana keuden päätöksen, velvoittaa Vuorineuvos Sohlbergin ja Karl Viktor Tissisen yhteisesti tai kellä heistä varoja on maksamaan Asunto Osakeyhtiö Jyrylälle vaaditut seitsemäntuhatta kuusisataa yhdeksän markkaa neljäkymmentäkahdeksan penniä viiden prosentin vuotuisine korkoneen 6 päivästä Heinäkuuta 1918, kunnes täysi maksu toimitetaan, sekä neljälläkymmenellä markalla korvaamaan osakeyhtiölle sillä jutun ruoksi Raastuvanoikeulessa olleet kulungit. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti Walter Andersin A. V. Allmänna Johannes Pesonen ning varaste Haf Hellen 122