Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
missä asianosaiset puolin ja toisin myös olivat vaatineet korvausta oikeudenkäyntikuluistaan, on 6 päivänä Heinäkuuta 1911 julistamallaan päätöksellä siinä mainituilla perusteilla hyljännyt Amanda Saksan ja Kauppias Laaksosen kanteen sekä velvoittaneet Amanda Saksan ja Kauppias Laaksosen viidelläkymmenellä markalla korvaamaan Varatuomari Holmströmin oikeudenkäyntikus tannukset. Henriksus, jonka tutkittavaksi Amanda Saksa ja Kauppias Lauksonen vetoamalla olivat saattaneet jutun, on puheenalaisella tuomiolla lausienut, ettei se seikka, et tä Amanda Saksalla ja Kauppias Sääksosella oli ollut oikeus pitää Petter Anshelm Heinosen Saksalta ja Sääksoselta vuokraamissa huoneissa ollut Heinosen tavara takanaan kunnes Heinonen oli heille tehnyt selvän huomitten vuokrasta lain mukaan ollut Saksalle ja Laaksoselle tuottanut panttioikeutta sanottuun tavaraan, minkä vuoksi ja kun ei Raastuvanoikeus myös kään ollut Petter Anshelm Heino sen konkurssissa julistamassaan tuomiossa Amanda Saksalle ja Kauppias Laaksoselle myöntänyt etuoikeutta mainittuun tavaraan heidän vuokrasaatavastaan, Hovioikeus on jättänyt asian Raastuvanoikeuden päätöksen varaan ja sen ohessa velvoittanut Amanda Saksan ja Kauppias Laaksosen kuudellakymmenellä markalla korvaamaan Varatuomari Holmströmilla asian takia Hovioikeudessa olleet kustannukset. Henoikeuden tuomioen ovat Amanda Saksa ja Kauppias Laaksonen yhteisesti anoneet muutosta perustelmalla, johon Varatuomari 361
Holmström on vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkineet tämän jutun ja katsoo ettei vät Amanda Saksa ja Kauppias Laaksonen ole esittäneet syytä muu taa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jää pysyväksi; ja velvoitetaan Amanda Saksa ja Kauppias Laaksonen yhteisesti tahi kummalla heistä varoja on suorittamaan Varatuomari Holmströmille hänellä täällä jutun vuoksi olleiden kulujen korvaukseksi kuusikymmentä markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: Alexi Saarikoski. Winter Andersin. Alexi Saarikoski. Winter Andersin. R. Amberg. A. V. Olli Ulvana K. R. Helanen J. E. Winter Toukokuun 8 päivänä 1913 Keisarillisen Suomen Annalan tuomio nostorahalla Keisarillisesta Waasan Hovioikeudesta tullas sa, padon ja vesi johdon poistamista koskevassa julassa, jos sa ovat Pitäjäveden pitäj än Kintauden kylässä asuvat Kuyssias Juho Fredrik Raulin, seka omasta puolestaan että kuolleen Talollinen Kalle Juho Kasperinpoika Bankon ala ikäisten lasten holhoojana Salolliset Aukusti Kallenpoika Ruiskila, Kalle Jillenpoika Aisula, Salo Kustaa Takala eli Björkman, Kalle Taavetinpoika Simaracka, Salomoni Palomoninpoika Chra-aho eli Iha la, Aleksanteri Okra -aho, Kalle Juhonpoika Rytölä, sekä omasta puolestaan että Talollisen Rälle Aldoninpoika Ylämäen alaikäisten lasten holhoojana, tulli Antinpoika Rautamäki, lukusti Källenpoika Pienraalia la, Richard, i Mäkirautiala ja å: 25-k. 1.S. 4 2/3. 3. Pasma: b. 64. No 664 Pag 1901. R. S. 1910
Aleksi Rallenpoika Lillukka, Talollisenpoika Juho Richard Kallenpoika Saukko sekä Ilo rastuomarinteski Karoliina Aatamintytär Räihä ynnä Tampereen kaupungissa asuva Kauppias Kalle Petter Ruuskanen yhteisesti hakijoina ja Kosken saaren Tehdasosakeyhtiö, sanolusta Kintauden kylästä, vastaajana: Annettu Oikeuserastossa 5. päivänä Toukokuuta 1913. Keisarillinen Senaatti on itsellensä esittelyttänyt jutun asiakirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää seuraavaa: Haastatettuaan Kauppias Maulinen ja hänen edellämainitut asiakumpramensa sekä sanotussa Rintauden kylässä asuvat Talolliset Kalle Liisalan, Kalle Juho Kaukon alaikäisten lasten silloisena holhoo jana Heikki Vesterisen, Hermanni Rautialan eli Ähmanin, omasta puolestaan sekä kuolleiden Talollisten Salomoni Maaseksenpoika Kantamäen ja Hermanni Juhonpoika Kinnarin alaikäisten lasten holhooja na, Kalle Aldoninpoika Ylämäen Otto Matinpoika Vasikkalan eli Ohraahon, Otto Kortelahden eli Kiuralan ja Erkki Mäkisen oli Kinnarin Talollisenpojan Otto Tikkard Otonpoika Rasikkalan, Talollisenlesken Eliina Juhontytär Wilenin eli Taipa leen, omasta puolestaan ja alaikäisten lastensa holhoojana, ja Torpparin Kalle Ekmanin, Kintauden kylässä olevien perintötalojen Walvikan No 1. Tikkisen No 2, Nisulan No 3, Riihin No 4. Alehtolan No 5., Niemelän No 6, Mytälän No 7, Rautialan No 8. ja Wäsikkalan No 2. omistajina ja haltijoina, ynnä Myllärin Herman Kartalahden eli Korbergin myös mainitusta kylästä, Jyväskylän ja Petajäveden pitäjäin käräjjäkunnan Kihlakunnanoikeuteen on kosken saaren tehdärosakeyhtiö eduslajansa kautta siellä lausuneet että sitlenkun mainittuihin sekä Pyhäniemen perintötaloon No 13. Kintauden 263
kylässä, jonka tilan ynnä kaksi kolmatta osaa Tikkisen talosta osakeyhtiö omisti, kuuluva, vuonna 1786 verollepantu viimeksimainitun talon alueella. Kintaudenkoskessa oleva lakkomylly oli viime vuosisadan alkunnolella päästetty rappeutumaan, myllyn osakkaat elivät vuosien 1870 1875. tienoilla uudestaan rakentaneet myllyn siihen kuuluvine patolai tokineen ja vesirauhineen muutaman sylen ylemmäksi vanhaa myllyn paikkaa, hankkimatta tähän rakentamiseensa viranomaisten suostumusta ja Petäjäveden kunnan joitakun ta vuosia sitten rakennuuttua maantiosillan Rintaudenkosken poikki kysymyksenäolevan myllyn yläpuolella, johtaneet myllyn muka suurempaan silloin kahdesta ankesta niin että kaikki tuon aukon kautta juokseva oisi oli tullut johdetuksi myllyyn, sekä että myllyn osakkaat toi Herman Kortelahti, joka myllyssä toimi mylläsinä olivat korottaneet silloin pienommän aukon pohjaa ja vähän veden aikana tuon aukon kokonaan sulkenellkin saadaksensa kaikki kos kesta juoksevan veden myllyynsä, oikeutuen tästä ettei visi silloin kun mylly ei ollut käynnissä päänyt ollenkaan virtaamaan koskasta; jonka tähden ja kun osakeyhtiön alempana samassa veristössä olevat, vesivaimalla käyvät tehdastaitokset tämän johdosta toisinaan kärävät veden puu tetta ja väliin olivat kokonaan seisäutettavalkin, siten tuottaen osakeyhtiälle vahinkoa, yhtiö on saatinut, että myllyn osakkaat kiellet täisiin mainitulla tavalla patoa masta kosken vettä ja velvoitettai siin poistamaan palo ja verijehtelaitoksensa, kunnes he olivat jää neet asianomaisen luvan niiden asettamisen ja järjestämiseen sillä tavalla etteivät käinneet ylempänä tahi alempana asuvia Ranteeen, vastatessaan ovat Kauppias Kaulin ja hänen asia 364
kumpaninsa myöntäneet, että Rintaudenkosken mylly oli 1875 vuoden tienoilla rakennettu uudelleen, mutta väittäneet sen rakennetuksi aivan samalle paikalle missä edellinen myllykin oli ollut ja kielläneet, että he olivat muuttaneet myllyn rataa tai ruuhtakaan entisestä paikastansa, minkä vuoksi ja kun Keisarillinen Annatti 7 päivänä Helmikuuta 1884. annetussa tuomiosa oli selittänyt edelläsänottujen tilojen omistajain olevan oikeutettu ja käyttämään kysymyksessäolevan myllyn sijana sitä paikkaa, mikin si oli rakennettu Kauppias Kaulin ja hänen myötäpuoleena ovat anoneet kannetta hyljättäväksi, huomant taen että, jos veden juokui Rintan denkoskessa kuitenkin oli vanhastan sa ostynyt tai muuttunut, syy siihen oli jälkeenpäin rakenneten maan torsillan. Rittenkun Petäjäveden kunnan tientekovelvollisia oli asiasta kuulutettu ja asialliset molemmin puolin pyytäneet korvausta oikeudenkäyn tikuluistansa, on Kihlakunnanoikeus 19. päivänä Syyskuuta 1908 julistamassaan päätöksessä lausunut selvitetyksi, että Kauppias Rautiain ja hänen myöläpuollensa nyt omistamäin talojen sillaiset omistajat joilla vanhastaan oli Rintauden koskessa ollut sittemmin aikojen kuluessa hävinnyt yhteinen jalkamylly, olivat 1876 vuoden tienoilla rakontaneet tuon myllyn uudestaan ja laujentaneet sen satamyllyksi kahdella kiviparilla paloineen ja vesijohtoineen, sekä että tästä rakunta misesta oli näytetty tulleen haittaa Käskensaaren Pehdäräskyhtiölle, minkä lähden ja kun Kauppias Rau lin ja hänen myötämaksua eivät ollut näyttäneet, että heillä oli ollut asianomainen lura tuohon myllyn udesta rakenlämiseen, Kihlakunnanoikeus on velvoittanut Rautenin myötäpuolinun, myllyn osakkaina kolmen kuukauden kuluessa siitä kuin puutoi oli saanut lain voiman 365
poistamaan patonsa ja vesijohtensa Kintaudenkoskesta, uhalla että osa keyhtiö sai muutoin sen tehdä heidän kustannuksellansa; jonka ohessa Kauppias Raulin ja hänen myötäpuolensa velvoitettiin yhtei sesti tai se heistä, jolla varaja oli seitsemälläsadalla markalla korvaamaan osakeyhtiön oikeudenkäyntikustannukset. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Kauppias Rautin ja hänen asiakumppaneistaan muut paitsi Ollo Alasikkala eli Okraaho, Otto ja Herman Kortelahti, Erkki Mäkinen esi Kinnari ja Kalle okman olivat vetoamalla saattaneet jutun, on 25 päivänä Elokuuta 1911 antamallaan tuomiolla jättänyt asian Kihlakunnanoikeuden päätöksen varaan sekä velvoittanut Kauppias Kaulinen ja hänen Hovioikeuteen saapuneet asiakumppaninsa viidelläkymmenelläviidettä markalla korvaamaan Korkeosaaren Pekdasosakeyhtiölle sillä Hovioikeudessa ollut kustannukset. Hovioikeuden tuomioon ovat Kauppias Kaulin ja hänen nykyiset asiakumppaninsa anoneet muutosta perustelmalla, johon Kosken saaren Tehläsosäkyhtiön puolesta on vastattu Keisarillinen Renaatti on tutkinut tämän julun; ja koska tadistettu on, että puheenaolevaa myllyä 1875. vuoden vaiheilla medelleen rakennettuina myllyn vesiruuhi on jätetty sen entinen, vanhuudesta olleen tilaan, ja kaupnias Rautinen ja hänen myötä vuollensa kieltää vastaan ei ole näytetty, että myllyn patoa ja vesijehtoa mainitun rakentamisen aikana tahi jälemminkään olisi muutettu, harkitsee Keisarillinen Omaalle oikeaksi, kumoten Hovioikeuden luomion ja Kihlakunnanoikeuden päätöksen, hyljälä Koskensaaren Tehdäsosakeyhtiön asiassa ajaman kanteen; mutta saavat Kauppias Rautin ja hänen myötäpuolen 366
sa asian laatuun nähden itse kärsiä heillä siinä ollut kulut. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot "Keisarillinen Suomen Ronuatti. kuten Saarinen Waller Andersin. kuten Saarinen Waller Andersin. Ape Luksiala. K. R. Helanen Ape Luksiala. K. R. Helanen. K. AuerHaf Hellen Toukokuun 8 päivänä 1913. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisestu Wiipurin Hovioikeudesta tulleessa testamentin moitetta koskevassa jutussa, jossa Talollinen Filip Klementjeff, Kurkijoen pitäjän Kuuppalan kylästä, on hakijana ja Talollinen Ivan Klementyff, Hiito lan pitäjän Puurulan kylästä, tulimatta jääneenä vastaajana Annettu Oikeusosaston sa 8 päivänä Toukokuuta 1913 Keisarillinen Senaatti on itsellensä esittelyttänyt jutun asiakirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut seuraavat tiedot Ivan Klementjoffille toimitut tamansa haasteen nojalla on Filip Klementjeff Kurkijoen pitäjan käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa lausunut, että Ivan ja Filip Klementjeflin äiti Daria Piitki oli 9 päivänä Heinä kuuta 1898 tekemällään kirjalliLäsnäs. F. S. W. B. - 3. b. - R. H. - 16. A Järnefelt. 367 SS: 639 Pag. 1722. R. D. 1910
sella testamentilla säätänyt, etta kaikki hänen kiinteä ja irtain omaisuutensa oli hänen kuoltuaan lankeava Ivan ja Filip Klementjeffille sekä heidän veljelleen Wasili Klementjelfille minkä jälkisäännöksen Ivan Klementjeff David Putken kuoltua oli osaltaan säädetyssä järjestyksessä valvonut; mutta kun Daria Putki kerrotun testamen tin tekemisen jälkeen eli 6 päivänä Maaliskuuta 1902 tehdyllä välikirjalla oli eläkettä vastaan luovuttanut kaiken irtaimen omaisuutensa ja omistamansa neljänneksen perintötaloa No 5 mainitussa Kuuppalan kylässä Filip Klementjefille ja sillävälin kuolleen Wasili Klementjeffin lapsille sekä niinmuodoin peruuttanut tekemänsä testamentin, on Filip Klemantjeff vaatineet että sanot tu testamentti julistettaisiin mitättömäksi, mikäli se koski Filip Klemmentjeffille ylempänä maini tulla välikirjoilla luovutettua omaisuutta. Asiasta kuultuna on Ivan Klementjeff vastustanut kannetta minkä jälkeen Kihlakunnanoikeus on 12 päivänä Helmikuuta 1909 julistamallaan päätöksellä siinä mainituilla perusteilla julistanut kysymyksessä olevan testamentin, mikäli sillä oli määrätty Filip Klementjeffille edellämainitulla välikirjalla luovu tetusta omaisuudesta, mitättä mäksi. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Tvän Klementjeff vetoa malla oli saattanut jutun, on 28 päivänä Huhtikuuta 1910 antamallaan tuomiolla, koskei Daria Pulki vielämainitulla vailikirjalla ollut peruuttanut puheenä olevaa testamenttia, kumlen Kihlakunnanoikeuden päätöksen, hyljännyt kanteen Hovioikeuden tuomioon on Filip Klemantsett anonut muutosta. 368
Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Filip Klemenligt ole esittänyt syyta muuttaa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jää pysyväksi. Tätä kaikki asianomaiset noudattakootKeisarillinen Suomen Senaatti. Kelik Saarikoski. Walter Andersin. B. Annberg K. R. Helanen B. Annberg K. R. Helanen K. Auer T. Järnefelt Toukokuun 8 päivänä 1913. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa, irtaimen omaisuuden luovuttamista koskevassa jutussa, jossa Konskauppias Axel Abrahamson, Köpenha minan kaupungista Tanskan kuningaskuntaa, on hakijana sekä Tehtailijan Robert Toivosen konkurssipo san uskotut miehet Haupunginnviskaali Fredrik Wetterhoff ja Sankinjohtaja Ivar Gadd, Hämenlinnan kaupungista, tulematta jääneinä vastaajina: Annettu Oikeusosastossa 8 päivänä Toukokuuta 1913. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt jutun asiakirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää seuraavaa: Hämeenlinnan kaupungin Raastuvanoikeudessa on Kauppias Abraham son lausunut, että hän oli 28 päivänä Marraskuuta 1910 Tehtailija Toivosen kanssa tekemänsä välikirjan mukaisesti Toivaselle lähettänyt kuusitoista Läsnä: S.S. - A. L. B. A. R. J. S. 36 No 641. Såg. 86 R. D. 1912.
kenkätehtaan konetta yhteensä 7370 kruumin hinnasta, kuitenkin sillä ehdolla että omistusoikeus siirtyisi ostajalle vasta tämän maksettua täyden hinnan tavarasta. Kun Tehtailija Toivonen suoritettuaan mainittua hintaa rahasin ainoastaan 2400 kruunua ja annettuaan jäännössummasta" Kauppias Abrahamsonille 5819 kruunun 5 äyrin vekselin, joka oli joutunut maksettavaksi 1. päivänä Maaliskuuta 1911, oli joutunut konkursitilaan ja loppuhinta. siten jäänyt suorittamatta, on Kauppras Abrahamson vaatinut, että Kanpunginviskaali Wetterhoff ja Pankinjohtaja Gadd, mainitussa toimessaan, velvoitettaisiin Abrahamsomille luovut tamaan sanotut koneet sekä korvaa maan hänen oikeudenkäyntikulun sa. Kaupunginviskaalin Wetterhoffin ja Tankinjohtajan Gaddin vastustettua kannetta, on Raastuvanoikeus 13 päivänä Toukokuuta 1911 julistamallaan päätöksellä siinä mainituilla perusteilla hyljännyt Kauppius Abrahamsonin asiasta ajaman kanteen. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Kauppias Abrahamson oli vetoamalla saattanut jutun, on 16 päivänä Helmikuuta 1912 antamassaan tuomiossa katsonut selvitetyksi, että Kauppias Abrahamson oli välikirjalla 28 päivältä Marraskuuta 1910 tehnyt Tehtailija Toivosen kanssa sellaisen kaupan, että Abrahamsomin tuli Tehtailija Toivoselle lähettää kuusi toista kappaletta erilaisia kenkätehtaan koneita yhteensä seitsemäntuhannen kolmensadan seitsemänkymmenen kruunun hinnasta, ehdolla ettei Toivonen saisi niihin omistusoikeutta, ennenkun sanottu hinta oli täysin suoritettu, ja että Kauppias Abrahamsson sittemmin olikin lähettänyt nuo koneet Tehtailija Toivoselle, kuin myös että Toivonen oli Abrahamsonille kauppahinnasta maksanut rahasin kaksituhatta neljäsataa kruunua ja antanut tähdekinnasta, 1. päivänä Maaliskuuta 1911 maksetta370
vaksi langenneen viidentuhannen kahdeksansadan yhdeksäntoista kruunun viiden äyrin vekselitunnusteen; kun kuitenkaan mainittua tunnustettu, Tehtaa lija Toivosen kun ei ollu väitettykään sitä lunastaneen, ei voitu, välikirjassa siitä tehtyihin määräyksiin katsoen, pitää kauppahinnan maksuna, eivätkä Toivosen konkurssipesän hoitajatkaan olleet, maksamalla kysymyksessä ole vien koneiden loppuhinnan, tahtoneet hankkia konkurssipesälle omistusoikautta niihin; sentähden ja kun ei siis Tehtailija Toivonen itse eikä hänen konkurssipesänsäkään ollest täyttäneet yllämainittua kauppaehtoa, joten omistusoikeus puheenaoleviin koneisiin oli pidettävä Kauppias Abrahamsonille edelleenkin kuuluvana, Hovioikeus on, kumaten Raastuvan oikeuden päätöksen, velvoittanut Kanpunginviskaalin, Wetterhoffin ja Pankirjohtajan Gaddin, ylläsanotussa toimessaan, vaadittaessa, kun heille toimitettaisiin yllämainittu tunnuste ja joko Tanskan valtakunnan rahalla tahi maksuaikana käyvän kursrin mukaan Suomen rahalla suoritettaisiin kaksituhatta neljäsataa kruunua, Kauppias Abrahamsonille luovuttamaan vaaditut kuusitoista kappaletta kenkätehtaan konsita, jota paitsi Kaupunginviskaalin Petterhoffin ja Pankinjohtajan Gadden tuli konkursipesän varoista korvata Kauppias Abrahamsonen Raastu vanoikeudessa pitussa kärsimät kulut kahdeksallakymmenellä markalla Hovioikeuden tuomioon on Kauppias Abrahamson anonut muutosta Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Kauppias Abrahamsson ole esiintuo met syytä Hovioikeuden tuomion muuttamiseen muuten kuin että. koska mainitun välikirjan mukaan puheenaoleva koneiden kauppa on tehty myöskin sillä ehdolla, että niiden tähdehinta oli alkaen 1 päivästä Maaliskuuta 1911 maksettava vuosineljänneksittäin suoritettavilla lyhennys371
maksuilla, ja että Kauppias Abraham son, jos Tehtailija Toivonen laimiinlöisi määrääikoina suorittaa lyhennysmaksuja, oli oikeutettu heti ottamaan koneet haltuunsa olematta velvollinen Toivoselle takaisin maksamaan tämän suorittamiä lyhennysmaksuja, Kauppias Abrahamson vapautetaan Tehtailija Toivosen konkussipesälle maksamasta koneiden hinnasta kauppaa tehtäessä suoritettuja kahtatuhatta neljääsataa kruunua; joten oikaistuna Hovioikeuden tuomio muuten jää pysyväksi. Tätä kaikki asianomaiset noudattakootKeisarillinen Suomen Senaatti: Lanten Saarinen Alfred Luuksiala Manten Saarinen Alfred Luksiala Johannes Pesonen A. J. Kullellvara pung farasti Allan Dahlbeek Den 14 Maj 1913. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatt revers skilling från Kejserlige Åbo Hofrätt inkommit mål, angå ende lösningsrätt till aktier, emellan Handlanden ElisAlfred Stenberg, Källarmästa ren Karl Edvard Jansson och Handlanden Johan Adolph alla från Helsingfors stad, gemensamt sökande, samt Vicehäradshöfdingen Johannes Könönen, jämväl från sagda stad svarande: Gifven uti Justitiedepartementet den 14 Maj 1913 Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem inhämtat följande Efter Vicehäradshöfdingen Köninen ågången stämning halva Handlanden Stenberg och Källar mästaren Jonsson vid Rådstufverätten i Helsingfors stad anfört, att sedan Tossissionaten C F. Oller, som Närv. P. A. Bot. R. H 372 No 656. Pag. 315. RD. 1911.
jämte Stenberg och Jansson utaf aktietna i Fastighetsaktiebolaget Henriksgatan 14 benämnda aktiebolag i sagda stad innehaft, Miller och Stenberg hvardera 66 samt Jonsson 68 stycken, aflidit och Possessionaten Millers arfvingar den 5 Februari 1908 för ett prisaf 3300 mark öfverlåtit Millers förberörda aktier Noris 1-66 till Vicehäradshöfdingen Könönen utan att därförinnan enligt SS: 7 i den för omförmälda bolag fäställda bolags ordningen hembjuda desamma Handlanden Stenberg och Källarmästa ren Jansson såsom bolagets endaåterstående aktionärer till inlösen, så hade Vicehäradshöfdingen Könönen sedermera till fullgörande af den i bolagsordningen på bjudna hembudsskyldigheten den 27 nyssnämnda Februari hos såväl Handlanden Stenberg som Källare mästaren Jensson skriftligen anmält om lantydda öfverlåtelse men enär Vicehäradshöfdingen Könönen likväl vid det Handlanden Stenberg och Källarmästaren Jansson den 2 därpåföljande Mars i inlösen för omordade 66 aktier erbjudit Könönen desammas af Rönänen uppgifna pris 3300 mark, vägrat att mot detta belopp afstå aktirna samt Stenberg och Jonsson emellertid den 3 i sistsagda månad för Könönens räkning å Nordiska Aktiebankens för Handel och Industru kontor i Helsingfors nedsatt ej mindre ofvannämnda aktiehris 3300 marklån 500 mark till betäckande af räntan å omförmälda 33000 mark för tiden från köpslutet mellan Tossessionaten Millers sterbhus och Könönen intill den dag Stenberg och fensson gjort förberörda anbud hvilka medel Könönen egde emot aflämnande af ifrågavarande aktier med till dem hörande talonger och kupponger äfven för året 1907- 1908 lyfta, räntemedlen dock endast i den mån Könönen befunnes hafva fordran för ränta, så hafva Handlanden Stenberg och Käl373
lammästaren Jonsson yrkat Könönens förpliktande att till Stenberg och finssen utlämna merberörda aktier jämte talonger och kuponger, hvarhas Stenberg och Jansson gjort anspråk hå errättning för umgälderna i målet Isaken hörd har Vicehäradshöfdingen Könönen anfört, att Handlanden Stenberg och Källarmästaren Jousson under rättegångens förlopp den 16. Mars 1908 försålt sina aktier i Fastighetsäktiebolaget Henriksgatan 14 till Handlanden Adolseh i anseende hvartill och enär Stenberg och Jansson vid sådant förhållande icke vidare egde utföra förevarande talan emotiko nönen denne motsagt käromålet Härefter här Rådstufvurätten medels den 23 Maj 1908 afkunnadt utslag i saken sig utlåtit; och emedan Handlanden Stenberg och Pållammästaren Jonsson dämera till tredje person öfverlåtit sina aktier i Fastiihets aktiebolaget Henriksgatan 14, ty och då Stenberg och Jonsson sålunda och vidare vore berättigade att utföra talan om lösningsrätt till aktin i sagda bolag, har käromålet såsom obefogadt förkastats. Hofrätten, under hvars pröfning Handlanden Stenberg och Källarmästa ren Jonsson i vadeväg draget målet och hvarest jämväl Handlanden Adolph tagit sig talan i saken, har genom dom den 27 September 1911 låtit vid Rådstufverättens utslag bero, jämte det Handlanden Stina berg Källarmästaren Jansson och Handlanden Adolph skyldig känts att godtgöra Vicehäradshöfdingen Könönens kostnader i Helrätten samt i sådant afseende till honom utgifva sextio mark Uti Hofrättens dom hafva Handlanden Stenberg, Källarmästaren Joasson och Handlanden Adolph anhållit om ändring medels ingifven deduktion, den Vicehäradshöfdingen Nönönen bemätt hvarefter mantligt förhör i målet härstädes försiggått på sätt det därvid förda hrotokollet närmare vidhandengifver. 374
Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner däri utredt vara, att sedan Possessionaten Millers rättsinnehafvare medels salubref den 5 Februari 1908 till Vicehäradshöfdingen Könönen försålt sextiosex åktion uti Fastighetsaktig bolaget Henriksgatan 14, hvilkas hris trettiotretusen mark skulle betalas sålunda att Vicehäradshöfdingen Könönen åtog sig att erlägga Millers sterbhus andel, trettiotretusen mark jämte ränta och kostnader af de kassakreditinlån inalles hundratusen mark, hvilka Possessionaten Miller jämte Handlanden Stenberg och Källarmästaren Jonsson erhållit från Förenings- Banken i Finland och Kansallis. Osake- Pankki, alvensom att Possessionaten Millers rättsinnehafvare befriades från samtliga de förbindelser, heller ingått för Fastighetsaktiebolaget Henriks getan 14, och Vicehäradshöfdingen Konönen uti den 25 i samma månad dagtecknade skrifvelser uppgifvande köpepriset för aktterna utgöra trettiotretusen mark, anmält om sagda aktieöfverlåtelse hos Handlanden Stenberg och Källarmästaren Jensson i det afseende som omnämnes i bolagsordningens 7 SS angående aktiernas hembjudande, så har Handlanden Stenberg och Källarmästa ren Jansson den 2 därpåföljande Mars för Könönen tillkännagifvit sen åstundan att tillösa sig akterna och, då Köninen vägrat att afstå desamma, påföljande dag den 3 Mars 1908 deponerat köpesumman trettiotretusen mark jämte ränta i bank samt därom underrättat Könönen. Och alldenstund delegare i Fastighetsaktiebolaget Henriksgatan 1/4 enligt nämnda 7 SS i bolagets stadgar år berättigad att inom fjorton dagar efter det försåld aktie blifvit bolagsman till inlösen hembjuden inlösa aktien till det pris för hvilket den blifvit såld, samt Handlanden Stenberg och Källar473