Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
siihen aikaan harjoittamansa sekatavarakaupan rakennuksineen ja tavaravarastoineen, olivat sama na päivänä laaditussa sopimuskirjassa sitoutuneet siihen, ettäivät he omassa eivältä toisen nimessä avaisi laki harjoittaisi kauppalikettä puheenalaisen tehtaan puolella Pielisjoka lähempänä kuin kuusi kilometria tehtaalta mität tuna, uhalla että he olisivat velkapaat esakeyhtiölle suorittamaan vahingonkorvaukseksi kaksituhatta markkaa vuodessa; mutta kunJuho ja Maria Kirkinen kuiten kin 1. päivänä Huhtikuuta 1908. oli vat omassa nimessään avaneet ja sen jälkeen harjoittaneet Nesti rinsaaren kylässä kauppaliidellä ainoastaan noin kilometrin päässä sanotulta tehtaalta, on Kaltinnon Puuhiono Osakeyhtiön puolesta vandittu, että Juho ja Maria Kirkinen yhteisesti velvoitettaisiin osakeyhti ille maksamaan välisopimuksessa mainittu korvaus 2000. markkaa vuodessa, luettuna 1. päivästä Huhtikuuta 1908. 1. päivään Syyskuuta 1910, eli siis yhteensä 4833. markkaa. 33. penniä korkoineen sekä sen ohessa korvaamaan oikeudenkäynen osakeyhtiölle oikeuttamat kulungit Juho ja Maria Kirkisen vastustettua kannetta on Kihlakunnanoikeus 24. päivänä Marraskuuta 1910. julistamallaan päätöksellä siinä mainituilla perusteilla hyljännyt kanleen. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Kaltinnon Puuhiono Osakeyhtiö vetöamalla oli saattanut jutun, on tuomiossa 28. päivältä Marraskuuta 1912 lausunut, että koska Juho ja Maria Kirkinen edellämainitus sa välikirjassa olivat sitoutuneet, siinä tapauksessa että he harjoittaisivat kauppaliikettä Kaltinnon tehtaan puolella Pielisjoka lähempänä kuin kuusi kilometriä mainitulta tehtaalta, Kaltinnon Puuhiomo Osakeyhtiölle suorittamaan vähingonkorvaukseksi 200 markkaa 1551
vuosittain, ja Juho ja Maria Kirki, nen olivat 1. päivästä Huhtikuuta 1908. lähtien harjoittaneet kauppakirkettä noin kilometrin paässä mainitulta tehtaalta, senvuoksi Hovioikeus, kumoten Kihlakunnanoikeuden päätöksen, on velvoittanut Juho ja Maria Kirkisen Kaltinen Puuhiono Osakeyhtiölle suorittamaa askensanotun päivän ja 1. päivan Syyskuuta 1910. välisellä ajalta vaaditut neljätuhatta kahdeksansataa kolmekymmentäkolme markkaa kolmekymmentäkolme penniä viiden prosentin vuotuisine korkoineen 18. päivästä Elokuuta 1910. sekä sen ohessa kahdeksallakymmenellä markalla korvaamaan oikeuden käynnin. säkeyhtiölle oikeuttanut kustan nukset. Hovioikeuden tuomioon ovat Juho ja Maria Kirkinen anoneet muutosta perustelmalla, johon Kallinen Puuhiono Osakeyhtiö on vastannut Keisarillinen Senaatti on tutkinut taman jutun ja katsoo, ellavat Juho 1552 ja Maria Kirkinen ole esittäneet syytä muuttua Hovioikeuden tuomiota muuten, kuin että Juho ja Maria Korkinen vapautetaan Kaltiman Puuhiono Osakeyhtiölle suorittamasta edellämainittua korkoa tuomitulle korvansmäärälle. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot"Keisarillinen Suomen Senaatti Walter Andersson. Johannes Pesonen. Walter Andersson. Johannes Pesonen. K. R. Helanen K. Auer A. V. Rummaren T.pumlat.
Joulukuun 15 päivänä 1915. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa, saatavaa koskevassa jutussa, jossa Suomen Osuus kauppajen Keskusosuuskunta J. Helsingin kaupungista, on hakijana ja Hämeen Jupakkatehdas Osakeyhtiö, jonka kotipaikka on Hämeen linnan kaupunki, vastaaja na: Annettu Oikeusosastossa Joulukuun 15 päivänä 1915. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä saanut seuraavat tiedat Suomen Huuskauppajin Kiskusosuuskunta r. l. on Hämeen Tupakkatehdas - Osakeyhtiölle toi mitetun haasteen nojalla Hämeen linnan kaupungin Raastuvanoikeudessa lausunut että keskusosuuskunta oli toiminimen Hansono Berglösin välityksellä Maaliskuun 18 päivänä 1908 Nikolaintämä: H. A. J. P. R. l. K. A 1553 No 2331. Såg. 62. R. D. 1913.
kaupungissa olevaan konttoriinsa tilannut Hämeen TupakkatehdasOsakeyhtiöltä tupakkateaksia kuuden kuukauden maksuajalla ja välipuheella että, jos ei koko tilat tua määrää saataisi mainitun ajan kuluessa myydyksi, loput otettaisiin takaisin, sekä että tilaus sitten olikin suoritettu sanotun Maaliskuun 27 päivänä ja seurannen Huhtikuun 5 päivänä päivättyjen laskujen ohella, minkä jälkeen keskusosuuskunta auliudesta oli 11 päivänä Heinäkuuta 1908 antanut osakeyhtiölle tunnustiensa näiden ynnä toiseen lähetyksien koko hintamäärästä yhteensä 3038 markasta 50 pennistä vaikka melkoinen osa lähetyksestä silloin vielä oli ollut myymättä. Koska kuitenkin suuri osa yhtiön lähettämistä lupakkateok sista oli ollut pilaantunutta, oli keskusomuskunta syyskuun 22 päivänä 1908 yhtiölle palauttanut silaantuneet tupakat eli 4,000 Linda-sikaria, 9000 Hämeenpoika - paperossia, 9,000. Bisguit - papirossia ja 19,500 Pennia - sikaria, mutta kun yhtiö ole kieltäytynyt takaisin suorittamasta niiden hintaa 2486 markkaa 80 penniä on keskusosuuskun ta vaatinut, että Hämeen Tupakka tehdas Osakeyhtiö sekä edelläker rätiin tilauksessa tehdyn ehdon että K. K.n 1 luvun 4 SS:n perusteella velvoitettaisiin keskusosuuskunnalle takaisin maksamaan tuorahamäärä 2486 markkaa 80 penniä viiden prosentin korkoineen palauttamispäivästä. Kannetta on Hämeen Tupakkatehdas Osakeyhtiö vastustanut, minkä jälkeen Raastuvanoikeus on Kesäkuun 21 päivänä 1800 ja listamallaan päätöksellä siinä mainituilla perusteilla velvoitta nut Hämeen Tupakkatehdassakeyhtiön Suomen Huuskaurvi jen Kiskusosuuskunnalle il. matsamaan kaksituhatta neljäsataa kahdeksankymmentäkuusi mark1554
kaa kahdeksankymmentä penniä viiden prosentin vuotuisine korkoineen haastepäivästä Tammikuun 10 päivästä 1900, jota vastoin yhtiön tuli saada takaisin keskusosuuskunnan Oikeuteen jätetyssä tiliatteessa lähemmin mainitut myymät tä olevat tavaransa. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Hämeen Tupakkatehdas Osakeyhtiö vetoamalla oli saattanut jutun on Tammikuun 22 päivänä 1913 antanut tuomion; ja koska Suomen Osuuskauppojen Riskus osuuskunta r. l. saatuaan osake yhtiältä riidanalaiset tupakkateakset Maalis- ja Huhtikuussa vuonna 1905 kuuden kuukauden maksuajalla, sittemmin oli seurannassa Heinäkuussa osakeyktiälle hyväksynyt vekselin sanottujen ynnä muiden yhtiältä ostamainsa tavaroiden hinnas ta ja keskusosuuskunnan siten joskin ostoehtona oli ollut et tä keskusosuuskunnalla oli oikeus kuuden kuukauden kuluttua palauttaa mitä tavaroista oli myymättä, oli katsottava luopuneen sanotusta oikeudestaan, sentähden ja koskei oltu luotettavasti näytetty että tavarat niiden saapu essa keskusomuskunnalle olisivat olleet pitääntuneita, on Hovioikeus katsonut, ettei Hämeen Tupakkatehdas Osakeyhtiö ollut velvollinen niitä takaisin ottamaan, minkä vuoksi Hovioikeus, kumoten Raastuvanoikeuden vedonalaisen päätöksen on hyljännyt keskusosuus kunnan kanteen Hovioikeuden tuomioon on Suomen Huuskauppojen keskusosuus kunta il. anonut muutosta perustelmalla johon Hämeen Tupakkatehdas - Osakeyhtiö on vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän julun, ja koska by symyksenalaiset lisakka kakset on lähetetty Suomen kuuskauppojen Kiskusomuskunnalle r. l. toiminimen Hausen vänglösin kaut1555
ta tapahtuneen tilauksen johdosta ja tuo tilaus on tehty ehdolla että kuuden kuukauden kuluttua vielä myymättä olevat teokset saatiin palauttaa Hämeen Tupakkatehdas Osakeyhtiölle, johon ehtoon perustuvasta oikeudestaan keskusosuuskunnan ei voida katsoa ilmoitetulla velselin hyväksymisellä luopuneen, sentähden ja kiin ei ole näytetty tupakkateosten pitään tuneen huonon säilyttämisen vuoksi taimuutoin keskusosuuskunnan syystä, Keisarillinen Senaatti harkitsee oikeaksi, kumoten Hovioikeuden tuomion, vahvistaa sen loppupäätöksen, johon Raastuvanoikeus on jutussa johtunut. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: Walter Andersin. Johannes Pesonen. Walter Andersin. Johannes Pesonen. K R. Helanen K. Auer. Uno Strömstin Pusnä: Joulukuun 15 päivänä 1915. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio maksuitta Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa, lapsenelatusapua koskevassa jutussa, jossa ovat Torppari Vihtori Wälimäki, Suodenniemen kappelin Sivin kylästä, alaikäisen Emma Maria Mariantyttären uskottuna mie henä, hakijana sekä Torpparit Iisakki Mauritsi Lehtiniemi, Niemen kylästä, ja Juho Tunola viimeksimainittu alaikäisten lastensa Fanny Emilia ja Iida Sofia Purolan holhoojana, Torpparinpoika Frans Evertti Punola ynnä Torpparinlesket Justiina Kulmala ja Hilda Haroliina Setälä, kaikki Haunian kylästä Lavian pitäjää, saapuville tulleina, mutta Torppari Taavetti Hakkila, Nouhijärven pitäjän Tupurlan kylästä, ja Torpparentytär Matilda Tiinola, sanotusta Haunian kylästä, poisjääneenä vastaajina: AnW. A. J. F. R. K. B. F.M. 15 p. No 2 336. Pag. 2. R. D. 1913.
nettu Oikeusosastossa 15 päiväna Joulukuuta 1915. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut seuraavat tiedot: Karkun, Mouhijärven ja Lavian pitäjäin ynnä Suoniemen ja Suodenniemen kappelien käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa on Vihtori Wälimäki edellämainitussa toimessaan vaatinut että, koska Marraskuun 13 päivänä 1907 kuollut Työmies Malakias Iisakinpoika Lehtiniemi oli eläessään salavuoteudessa Torpparintyttaren Maria Josefiina Abrahamintytär Lähteenmäen kanssa siittänyt Marraskuun 2 päivänä 1898 syntyneen Emma Maria Mariantyttären sekä Malakias Lehtiniemen veljet Iisakki Mauritsi Lehtiniemi ja Taavetti Hakkila, sisaret Justiina Kulmala ja Hilda Karoliina Setälä ynnä sisaren Edla Kaisa Iisakintyttären lapset Frans Eevertti, Matilda, Fanny Emilia ja Iida Sofia Tunola olivat lähimpinä perillisinä ryhtyneet Malakias Lehtiniemen jälkeen jääneeseen omaisuuteen, Iisakki Mauritsi Lehtiniemi ja hänen äskenluetellut asiakumppaninsa velvoitettaisiin Wälimäelle suorittamaan vuotuinen korvaus Emma Maria Mariantyttären elatus - ja kasvatusaruksi, lukien tämän syntymästä, siitä kuitenken vähentäen Malakias Lehtiniemen perikunnan lahjakirjalla Joulukuun 27 päivältä 1907 Maria Josefiina Lähteenmäelle antamat 400 markkaa. Iisakki Mauritsi Lehtiniemi ja hänen asiakumppaninsa ovat, kanteesta kuultuina, myöntäneet Malakias Lehtiniemen noin 6000 markkaan nousseen jäämistön jaetuksi hänen perillistensä kesken, mutta väittäneet, että Malakias Lehtiniemi oli Tammikuun 26 päivänä 1901 täydelleen suorittanut Maria Josefiina Lähteen. mäelle välikirjan mukaan Tammikuun 5 päivältä 1899 Emma Maria Mariantyttären elatusaviksi tulevat 500 1557
markkaa ja että Maria Josefiina Lähteenmäki, ottaessaan vastaan ylempänä mainitun lahjan, 400 markkaa, oli samalla luopunut kaikesta enemmastä eläkeäviin vaatimuksesta Malakias Lehtiniemen perikunnalta, minkä tähden ja kun ei Suodenniemen kunnan ollut tarvennut suorittaa mitään Emma Maria Mariantyttären elatuksek si, vaan tämä oli tullut toimeen hänen elatusavukseen jo maksetuilla varoilla, Iisakki Mauritsi Lehtiniemi ja hänen asiakumppaninsa ovat anoneet kannetta hyljättäväksi Kihlakunnanoikeus on Syyskuun 7. päivänä 1911 julistetussa päätöksessä siinä mainituilla perusteilla ja nojautuen T. K. 8 luvun 7 SS:ään, kuten tämä lainkohta oli Keisarillisessa asetuksessa Kesäkuun 27 päivältä 1878, sekä velan maksosta kuoleman tapauksessa Marraskuun 9 päivänä 1868 annetun Keisarillisen asetuksen 16 SSään, velvoittanut Iisakki Mauritsi Lehtiniemen, Juho Pundlan, silloin vielä alaikäisen Matilda Puno lan ynnä Fanny Emilia ja Iida Sofia Pundan holhoojana, Frans Eevetti Purolan, Justiina Kulmalan, Hilda Karoliina Setälän ja Taavetti Hakkilan, Malakias Lehtiniemen oikeudenomistajina, mainitussa 16 SS: sä lausutussa järjestyksessä ja siinä kerrotulla tavalla suorittamaan Vihtori Wälimäelle Emma Maria Mariantyttären elatukseksi ja kasvatukseksi vuosittain lukien Emma Maria Mariantyttären syntymästä Marraskuun 2 päivästä 1898 kunnes hän voi itsensä elättää tahi ainakin siksi että hän oli täyttänyt viisitoista vuotta, sata markkaa, siitä kuitenkin laillisessa järjestyksessä vähentäen Joulukuun 27 päivänä 1907 maksetuksi myönnetyt neljäsataa markkaa. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Iisakki Mauritsi Lehtiniemi ja hänen muut asiakumppaninsa paitsi Taavetti Hakkila vetoamalla olivat saattaneet joteen, on 7 päivänä Marraskuuta 1912 antamassaan tuomiossa lausunut, että koska Maria Josefiina Lähteenmäki och 1558
Joulukuun 27 päivänä 1907 laaditus, sa lahjakirjassa sopinut Emma Maria Mariantyttären elatus - ja kasvatuskustannuksista Malakias Lehtiniemi vainajan perikunnan kanssa siten, että perikunta sanottua tarkoitusta varten silloin suoritti Maria Josefiina Lähteenmäelle 400 markkaa ehdolla, ettei hän enää koskaan mitään vaatisi perikunnalta, niin ja kun tällaisella sopimuksella oli katsottava olevan sitova voima ainakin niin kauan; kuin Emma Maria Mariantytär, sai äidiltänsä tarpeellisen elatuksen ja kasvatuksen, Hovioikeus, kumoten Kihlakunnanoikeuden päätöksen, on hyljännyt Vihtori Wälimäen Iisakki Mauritsi Lehtinientä ja hänen Hovioikeudessa olleita asiakumppaneitansa vastaan ajaman kanteen. Hovioikeuden tuomioon on Vihtori Wälimäki anonut muutosta perustelmala, johon Iisakki Mauritse Lehtiniemi ja hänen tänne saapuneet asiakumppaninsä ovat vastannee. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Vihtori Välimäki ole esiintuonut syytä muuttaa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jää pysyväksi; ja velvoitetaan Vihtori Välimäki, edellä mainitussa toimessaan, suorittamaan Iisakki Mauritsi Lehtiniemelle ja hänen Keisarillisessa Senaatissa läsnä oleville asiakumppaneilleen, heillä jutun vuoksi täällä olleiden kulujen korvaukseksi, kuusikymmentä markkaa. Pätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: Walter Andersson Johannes Pesonen. Walter Andersson Johannes Pesonen. K. R. Halanen R. Auer K. R. Halanen R. Auer 1559
Läsnä Joulukuun 15 päivänä 1915. 1560 Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa, testamentin moitetta koskevassa jutussa, jossa ovat Talollinen Jahvet Juhonpoika Turkkila, Korpilahden pitäjän Muuramen kylästä, hakijana sekä Lautamies Herman Juho Juhonpoika Lehtinen ja Itsellisenpoika Sulo Vihtori Sievonen eli Syrjä lä, molemmat saman pitäjän Juokslahden kylästä, Talollisenleski Ida Maria Juhontytär Riitaoja, Pajulahden kylästä. Itsellisen Kalle Sieväsen ja hänen kuolleen vaimonsa Olga Elina Juhontytär Sieväsen alaikäisten lasten Olga Lydia ja Kalle Lauri Sieväsen holhooja Talollinen Juho Ruskila, Särkijoen kylästä, kumpikin niinikään Korpilahden pitäjää, Talollinen Kalle Vihtori Juhonpoika Wirhiä, Jämsän pitäjän Yijälän kylästä, ja Renki Juho Ilmari Syrjälä, W. F. B. R. H. K. A. S.K. T.o. 2. No 2338. Såg. 144. R. D. 1912
Hollolan pitäjän Järvenpään kylästä, yhteisesti vastaajina Annettu Oikeusosastossa Joulukuun 15 päivänä 1915. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä, mikäli vielä on kysymyksessä, saanut seuraavat tiedot: Herman Juho Lehtisen, Ida Maria Riitaojan, Helmikuun 18 päivänä 1877 kuolleen Olga Elina Sieväsen ja Kalle Vihtori Wirhiän veli Talollinen Jonas Juhonpoika Lehtimäki oli Heinäkuun 24 päivänä 1893 laatimassaan kirjallisessa testamentissa määrännyt, että hänen kuolemansa jälkeen hänen poikansa Talollinen Joonas Aleksius Joonaanpoika Lehtimäki oli perivä kaiken Joonas Lehtimäen omaisuuden mutta että, jos Joonas Aleksius Lehtimäki kuolisi naima tonna ja rintaperillisittä, kaikki niin kiinteä kuin irtain omaisuus oli jäävä Joonas Lehtimäen sukula sille, jättävät Joonas Aleksius Lehtimän Marraskuun 17 päivänä 1891 kuolleen äidin Ida Maria Jahvetintytär Lehtimäen perilliset tulisi pesästä saamaan maata kuin tämän naimaosan kiintiästä omaisuudesta. Sittemmin ovat Joonas Lehtimäen Syyskuun 7 päivänä 1893 kuoltua, hänen äitinsä Heinä kuun 21 päivänä 1900 kuollut Talollisenleski Fredrika Joonaantytär Lehtemäki sekä Herman Juho Lehtinen, Ida Maria Riitaojan mies Talollinen Juho Riitaoja, Kalle Sievänen ja Kolle Vihtori Wirhiä Korpilahden pitäjän käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa Syyskuun 21 päivänä 1893 sekä Joonas Aleksius Lehtimäen kuoltua Marraskuun 12 päivänä 1908 naimatonna ja ilman rintaperillisiä, Herman Juho Lehtinen, Juhof Riita oja, Juho Raskila, edellämainitussa toimessaan ja myöskin Olga Elina Sieväsen silloin vielä alaikäisen pojan Sulo Vihtori Sieväsen holhoojana, Kalle Vihtori Wirhiä ja Olga Elina Sieväsen avioton poika Juho Ilmari Syrjälä samassa Kihlakunnanoikeudessa Helmikuun 9 päivänä 1909 1561
valvoneet mainitun testamentin Tämän jälkeen on Jakvel Turkkila edellämainitussa Kihlakunnanoikeudessa vaatinut että, koska Joonas Aleksius Lehtimäki, jonka puolesta puheenaolevaa testamenttia ei oltu valvottu, isänsä Joonas Lehtimäen kvollessä oli perimällä tullut kaiken tämän jälkeenjättä män omaisuuden omistajaksi ja sanottu omaisuus Joo nas Aleksius Lehtimäen kuolessa oli langennut Turkkilalle, joka Ida Maria Lehtimäin isänä oli Joonas Aleksius Lehtimäen lähin perillinen, puheenalainen testamentti julistettaisiin mitättömäksi ja Joonas Lehtimäen sukulaisille siinä määrätty omaisuus määrättäisiin luovutettavaksi Turkkilalle. Herman Juho Lehtisen ja hänen viimeksilueteltujen asiakumppanien sa vastustettua kannetta on Kihlakunnanoikeus Syyskuun 17 päivänä 1909 julistamallaan päätöksellä, sii nä mainituilla perusteilla, hyljännyt kanteen Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Jahvel Turkkila oli vetoamalla saattanut jutun, on Huhtikuun 26 päivänä 1912 antamallaan tuomiolla, koska Joonas Lehtimäen puheenalainen testamentti oli laillisesti tehty sekä Herman Juho Lehtisen ja hänen asiakumppaniensa puolesta laillisessa järjestyksessä valvottu, jättänyt asian sen loppupäätöksen varaan, johon Kihlakunnoikeus oli johtunut, sekä velvoittanut Jahvet Turkkilan viidelläkymmenellä markalla korvaamaan Herman Juho Lehtisellä ja hänen asiakumppaneellaan Hovioikeudessa olleet kulut Hovioikeuden tuomioen on Jahvet Turkkila anoneet muutosta perustelmalla, johon Herman Juho Lehtinen, Juho Raskila, Kalle Vihtori Wirhiä, ja Juho Ilmari Syrjälä sekä, Juhio Kiitaojan tällä välin kuoltua, Ida Maria Riitaoja ja nyttemmin täysi ikäiseksi tullut Sulo Vihtori Suvanen ovat vastanneet Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun, ja koska Joonas Aleksius 1562
Lehtimäen puolesta ei ole moitittu kysymyksessä olevaa testamenttia, jonka kautta hänen oikeuttaan isänsä jälkeen langenneeseen perintöön on rajoitettu, eikä ole voitu väittääkään, etteivät hänen holhoojansa olisi saaneet testamen tista tietoa, ja kun Joonas Aleksius Lehtimäen perillisillä näin ollen ei ole puhevaltaa Joonas Juhonpoika Lehtimäen jäämistöön nähden, katsoo Keisarillinen Senaatti, ettei Jahvet Tuckkila ole esittänyt syytä muuttaa sitä loppupäätöstä, johon Oikeudet ovat jutussa johtuneet; ja velvoitetaan Jahvet Turkkila suorittamaan vastapuolit leen seitsemänkymmentä markkaa heille jutusta täällä oikeutuneiden kulujen korvaamiseksi. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: Walter Andersin. Johannes Pesonen. Walter Andersin. Johannes Pesonen. K. R. Helanen Samuli Koski. K. Auer Joulukuun 16 päivänä 1915. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Waasan Hovioikeudesta tulleessa, saatavaa koskevassa jutussa, jossa Peräseinäjoen pitäjässä asuva Sahanomistaja Juho Lampi on hakijana sekä Nikolain kaupungista kotoisin oleva Kauppias Mårten Ekblad vastaajana: Annettu Oikeusosastossa Joulukuun 16 päivänä 1915 Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä saanut tietää Kauppias Ekbladerille 25 päivänä Tammikuuta 1913 toimituttamansa haasteen nojalla on Juho Lampi Nikolainkaupungin Raastuvanoikeudessa lausunut, että hän Huhtikuun 18 päivänä 1912 laaditulla välikirjalla oli Ekbladille myynyt kaikki sanot tuna päivänä Juho Lammen omistamalla Nurmon pitäjässä sijaitsevalsa Kauran sahålla olevat ja sen jälkeen vuoden loppuun saakka sahasta tulevat rimat ja lankunpalkätLäsnä: W. A. J. F. R. H. K. A B. F. M. No 2343. Pag. 203. R. B. 1914.
muun muassa sellaisin ehdoin että Ekbladen tuli toimittaa puitten lastaus ja suorittaa Lammelle kaksikymmentä markkaa jokaisesta vaunulastista puita sekä että Lampi oli oikeutettu omaksi tarpeekseen, vaan ei myytä väksi, ottamaan rimoja kuin myös kin omassa nimessään toimittamaan ostajille noin 20 vaunulastia, joista hän oli tehnyt kaupan ennenkuin puheenalainen välipuhe oli syntynyt, sekä että Kauppias Ekblad sittemmin ennen Tammikuun 23 päivää 1913 oli osaksi itse vastaan ottanut osaksi muille henkiloille myynyt joko paikalta poisvietäväksi tahi rautateitse toisille paikkakunnille läheteltäväksi yhteensä 169 vanmelastia; minkä vuoksi ja koskei Kauppias Ekblad ollut näitten tavarain hinnasta, joka oli yhteensä 3580 markkaa, suorittanut enempää kuin "1000 markkaa, Juho Lampi on vaatinut, että Ekblad velvoitettaisiin hänelle maksamaan 1380 markkaa korkoineen sekä korvaamaan Lammen oikeudenkäyntikulut. Julussa kuultuna on Kauppias Ekblad kieltänyt, että enempi kuin 100 vaunulastia olisi tullut hänen hyväkseen, sekä siis, koska hän oli suodittanut niiden täyden hinnan, vastustanut kannetta Sittenkun Juho Lampi oli ilmoit tanut, että Kauppias Ekblad sen jälkeen kuin asia oli pantu vireille oli Lammelle lähettänyt 474 markkaa 20 penniä sekä sitä paitsi 270 markan suuruisen postilähetysvekselin ja 162 markkaa 20 penniä rahaa, sekä Kauppias Ekblad tämän johdosta oli huomauttanut, että sano tut rahat oli hänelle lähetetty sellaisten rimejen maksuksi, jotka ole sovitulla ajalla, yli edellä mainittu jen 20 vannulasten, myyty Lammen nimessä, myöntäen Ekblad samal la Lammen oikeutetuksi hyväkseen käyttämään sanotut rahamäärät hänella ehkä olevan saatavan maksuksi, on Raastuvanoikeus Toukokuun 30 päivänä 1913 julistamallaan pää1564
töksellä ratkaissut jutun; ja samalla kuin Rautatienkirjuri Erik Joel Sanmark ja hänen vaimonsatera Maria Sonmark, joita Juho Lammen pyyn nöstä oli kuulustettu todistajina jutussa, O. K:n 17 luvun 7 SS: nojalla julistettiin peräytystodistajiksi ja heidän todistuksensa voimattomiksi, syystä että Vera Maria Sanmark oli Kauppias Ekbladen puolesta välittänyt osan puheenaolevain puutavarain myyntiä ja niistä kantanut maksun sekä Vera Maria Sanmark siis oli velvollinen tuosta toimesta tekemään Ekbladille tilin, jo ten Erik Joel ja Vera Maria Sammark roisivat odottaa hyötyä tahi vähin kea pitun päättymisestä, on Raastuvanoikeus, mitä itse asiaan tuli, katsonut, ettei Juho Lampi Kauppias Ekblodin kultoa vastaan ollut voinut täysin toteennäyttää, että Ekblad puheenaolevista puista olisi itse tahi jonkun muun henkilön kautta saanut enemmän kuin ne määrät, joiden hinnat Lampi oli myöntänyt saaneensa; ja on Raastuvanoikeus siis hyljännyt Juho Lammen asiassa ajaman kanteen. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi se kä Juho Lampi että Kauppias Ekblod vetoamalla olivat saattaneet jutun, on 29 päivänä Lokakuuta 1914 antamallaan tuomiolla jättänyt asian Raastuvanoikeuden päätöksen varaan. Hovioikeuden tuomioon on Juho Lampi anonut muutosta perustelmalla, johan Kauppias Ekblad on vastannutKeisarillinen Senaatti on tutkinut tämän julun ja katsoo, ettei Juho Lampi ole esittänyt syytä muuttaa Heioikeuden tuomiota, mikäli Erik Julja Vesa Maria Sammark ovat julisti tut peräytystodistajiksi. Mitä itseo siaan tulee, katsoo Keisarillinen Senaat ti näytetyksi, että Kauppias Ekblad on vuonna 1912 saanut Juho Lammelta sata kuusikymmentäyksi vannulastia remoja ja Tammikuulla vuonna 1913 ennen sanotun kuun 23 päivää kahdeksan lastia, menkä vuoksi, ja kun Kauppias Ek1565
blad ei ole näyttänyt näistä Juho Lammelle ennen oikeudenkäynnin alkua suorittaneensa muuta kuin Juho Lammen saamikseen myöntämät kaksituhatta markkaa, Keisarillinen Senaatti harkitsee oikeaksi, kumoten Hovioikeuden tuomion ja Raastuvanoikeuden päätöksen tältä kohden, velvoittaa Kauppias Ekbladin kuittia vastaan Juho Lammelle suorittamaan vaaditut tuhat kolmesataakahdeksankymmentä markkaa viiden prosentin korkoineen haastipäivästä 25. päivistä Tammikuuta 1913 kunnes täysi maksu tapahtuu, siitä kuitenkin vähennettyä ylempänä mainitut Ekbladen oikeudenkäynnin aikana Lammelle lähettämät 4 päivänä Helmikuuta 1913 neljäsataa seitsemänkymmentäneljä markkaa kaksi kymmentä penniä sekä 6 päivänä seurannutta Maaliskuuta yhteensä neljäsataa kolmekymmentäkaksi markkaa kaksikymmentä penniä, minkä ohessa Kauppias Ekbladen tulee kolmelläsadalla markalla korvata Juho Lammen Raastuvanoikeudessa jutun lakia kärsimät kulut. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti: Walter Andersin. Johannes Pesonen. Walter Andersin. Johannes Pesonen. Walter Andersin. Johannes Pesonen. K. R. Helanen K. Auer. K. Helanen K. Auer. 1566