Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
holhoojana ynnä täysi-ikäisten lasten Maria Walpurin ja Juho Wäinin uskottuna miehenä G. H. Bergbom Aktiebolagille, joka edellämainitulla tavalla oli tullut suorittaneek si ensiksimainitussa välikirjassa sovitun jäännös maksun vuokramaitta hakatuista ja poisviedyistä puista, takaisin maksamaan Maistraatin päätöksellä tuomitun ja osakeyhtiön Huhtikuun 8 päivänä 1910 suorittaman juurimainitun jäännösmakseen korkoineen sekä tuomittuine vuokineen ja oikeudenkäyntikuluineen yhteensä tuhat kolmesataa kahdeksankymmentäyhdeksän markkaa kolmekymmentä. kaksi penniä viiden prosentin korkoineen haastepäivästä Elokuun 14 päivästä 1910 sekä kahdella sadalla yhdeksälläkymmenellä markalla korvaamaan osakeyhtiön oikeudenkäyntikulut; minkä ohessa osakeyhtiölle jätettiin oikeus hakea Tuomas Alasalmelta korvausta siitä mitä osakeyhtiö oli joutunut maksamaan Tapani Junnolle yli sen määrän mikä oli ollut menevä edellämainitun kauppahinnan jäännöksen suorittamiseen. Hovioikeus, jonka tutkittavak si Tuomas Alasalmi vetoamalla oli saattanut jutun on Heinä kuun 26 päivänä 1912 antamallaan tuomiolla jättänyt asian Raastuvanoikeuden päätöksen varaan ja velvoittanut Tuomas Alasalmen viidelläkymmenellä markalla. korvaamaan G. C. Bergbom Aktiebolagin kulut Hovioikeudessa Hovioikeuden tuomioon on Tuomas Alasalmi anonut muutosta perustelmalla, johon G. &l. Bergbom Aktiebolag on vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo siinä käyneen selville, että halpuri Pihkakoski ja Tuomas Alasalmi ovat myydessään Erkki Varjälälle Walpuri Pihkakosken ja hänen lastensa omistaman o 1582
san Rajalan verotaloa pidättäneet itselleen hakkunoikeuden niihin tilan metsäalueisiin, joilta osakeyktiö G. v. Bergbom Aktiebolag Walpuri ja Juho Väinö Pihkakosken se kä Tuomas Alasalmen yhtiölle luovuttaman hakkuusikeuden nojalla. ovat metsänhakkuun toimittaneet, sekä että osakeyhtiö sittemmin on osasta asianosaisten kauppaan sisältyneitä puita joutunut maksamaan puheenalaisen korvauksen Tapani Junnolle joka sillä välin oli tullut tilan omistajaksi, mutta koskei ole todistet tu että Walpuri ja Juho Väinö Pihkakoski tai Tuomas Alasalmi olisivat osakeyhtiötä kohtaan menetelleet velpillisesti tahi muuten olleet syyllisiä osakeyhtiön kysymyksenalaiseen vahinkoon eikä myöskään selvi tetty mikä määrä osakeyhtiön suorittamasta kauppahinnasta on maksettu hakkanoikeudesta niihin alueihin, joilta otetuis1. Härty Regrothi ta puista osakeyhtiö on Tapani Junnolle korvauksen suorittanut harkitsee Keisarillinen Senaatti oikeaksi kumo ten Hovioikeuden tuomion ja Raastuvanoikeuden päätöksen hyljätä osakeyhtiön kanteen. Tätä kaikki asianomäiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti: Walter Andersin. Johannes PesWalter Andersin. Johannes Pesonen. Walter Andersin. Johannes Pesonen. KR Helanen. K. Auer K R. Helanen K. Auer 1583
Joulukuun 17 päivänä 1915. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun. Hovioikeudesta tullansa, saatavaa koskevassa jutussa, jossa Kauppias Fredrik Grundström Rakon nasmestari Kustaa Hattula Kauppalaivuri. Kustaa Emil Sjöblom ja Tilanomistaja Kustaa Wilhelm Hermonen, kaikki Rauman kaupungista omasta puolestaan ja perusta mansa Rauman Kuitavara yhtiön osakkaina, yhteisesti ovat hakijoina sekä Kauppias. Risto Pekka, Ristii pan pitäjästä, vastaajana: Annettu Oikeusosastossa Joulukuun 17 päivänä 1915. Keisarillinen Senaatti on itsellensä esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää seuraavaa Kauppias Pekka on Kauppias Grund strömille ja hänen ylläluetelluille anäkumppaneilleen sekä Rauman Puutavaräyhtiön osakkaille Merikapteenille Evert Konstantin Widundille ja Talenomistajalle Johan Viktor Toivoselle Läsnä H. l. f. B. K. H. B. F. M. N: 2 357. Tag. 172. R.S. 1913
ynnä sanotulle yhtiölle toimituttaman ja haasteen nojalla Rauman kaupungin Raastuvanoikeudessa Helmikuun 14 päivänä 1910 lausunut että Pekka oli Lokakuussa vuonna 1907 niullisesti tehdyn välipuheen mukaan Rauman Puutavara-yhtiölle ja sen mainitulle osakkaille hankkinut niin kulutuita jaksalaisia päiväja 15137 markan 76 penrin arvon; mutta koska Tikka oli saatavansa lyhennykseksi saanut ainoas taan SS 215 markkaa 84 penniä rahaa ja niin kutsuttuja egyypteläisiä parroja 1211 markan 49 pennin arvon, on Kauppias Tikka vaatinut yhtiötä ja seno jakkaita velvoitettaviksi suorittamaan likalle hänen saatavansa jäännöksen 5700 markkaa 43 penniä viiden prosen ten vuotuisine korkoineen Tammikuun 31 päivästä 1910 Kanteesta kuultuina Kauppias Emil ström ja hänen asiakumppaninsa ovat myöntäneet tehneensä Kauppias Tekan kanssa semmoisen kaupan, että Tikan hankittavien parujen hinta olen 52 päiniä kuutiojalalta 4/4 - 6/7 tuumaisista, 62 penniä kuutiojalalta 71 7 - 7/8 tuumaisista ja 72 penniä 8/8 - 9/9 tuumaisista parnista, ehdolla kuitenkin että parra jen keskipituus olisi, 52 penniä kuutioja lalta makravain 25 jalkaa, 12 penniä maksavain 27 jalkaa ja 72 penniä makravain 25 jalkaa ja että ostajat, elleivät parrot täyttäisi näitä keskimittaja, maksaisivat suhtoellisesti pienemmän hinnan ja 15 jalkaa lyhommistä parrasta 2/s sekä muuten huononlaisesta tavarasta 1/2 suostutusta hinnasta; että ostajat sitten olivat Kauppias Tekalta vastaanottaneet 16263, 27 huutojalkaa 4/4 - 47 tuumaisia, 2350,53 kuutiojalkaa 7/7 - 7/8 tuumaisia ja 909,20 huutiojalkaa Sr 9/9 tuumaisia parruja, joiden hinta eli tehnyt 4/4 - 47 tuumaisten 52 pennin mukaan kuutiojalalta 841 markkaa jopenniä, 7/7 - 7/8 tuumaisten 62 pennin mukaan kuutiojalalta 1461 markkaa 5 penniä ja 8/8 - 9/9 tuumaisten 72 pennin mukaan kuuliojalalta 654 markkaa 12 penniä, 10943, 45 kuutio jalkua puoliarvoi ria parruja, joiden hinta 20 pennin mukaan kuuliojalalta oli 2845 markkaa 30 1585
penniä ja 14, 58 kuutiojalkaa 15 jalkaa lyhempiä paruja, joiden hinta teki 5. markkaa 5 penniä, eli siis tavaraa yhteensä 1342 markan 92 pennin arvon mutta että tästä oli vähennellävä, kunei sanottujen 1623, 27 kuutiojalkaa sina tävien 4/4 - 6/7 tuomaisten, 2356,33 kuutiojalkaa sisältävien 7/7 - 7/8 tuomaisten ja 909, 20 kuutiojalkaa sisältävien 8/8 - osa tuomaisten parriijen keskimilla täyttä nyt suostuttua määrää, 17 pennin mukaan kuutiojalalta 3319 markkaa 93 penniä, kun 500 kuutiojalassa näitä parruja oli ollut vähempiä virheita, 12 penniä kuutiojalalta eli 60 markkaa, ja kein yhtiö oli Tikan pyynnöstä omalla kustannuksellaan kuljellanut osan parruista hankintapaikkaan, 588 markkaa 25 penniä eli kaikkiaan siis 4508 markkaa 15 penniä, joten Tikan hyväksi tulisi jäämään SS 914 markkaa 74 penniä Keska Kauppias Pekka kuitenkin ja oli mänut rahassa SS 215 markkaa 84 penniä ja hänen velkana yhtiöltä ostamistaan egyytiläisestä päiväistä teki 1910 markkaa 39 penniä, ovat Kauppias Grundström ja hänen asiakumppaninsa, kauppias Sikalle toimitetun vastakaasteen nojalla, vaatineet että Tikan saatava kuitakaisiin heidän vastaiaatavallaan ja että Pekka tuomittaisiin Grundströmelle ja tämän asiakumppanoille maksamaan heidän vastataatavansa jäännös 121 markkaa 49 penniä viiden prosentin korkoineen haastopäivästä Helmikuun 5 päivastä 1910. Tämän johdosta Kauppias. Tikka on selittänyt, että hänen hankittavainsa parujen keskipimus asianosaisten väli puheen mukaan oli oleva 3/3 - % tuumaislen parriijen 24 eikä 25 jalkaa sekä muiden parriijen 26 oikä 27 ja 28 jalkaa; mutta kun puheena olevaen parrejen teko oli tapahtunut yhtiömiesten valvinnon alla ja he olivat työn kelvolliseksi tunnustaneet ja kun ei piirujen vastaanet toa toimitettu Tuimaan rannalla kuten sopimus oli ollut, vaan lasikkasaarel ta Uuraan sataman luona ja Sikalta sillä tavalla oli riistetty tilaosuus että läsnä parreijen vastaanetena sekä itsel leen erottaa ehkä vajaa-arveent parret, niin ei Tikka ole myöntänyt Kauppias 1586
Erendströmin ja hänen asiakumppani ensa mielivallaisesti vaatimia hinnan alennuksia oikeiksi, mutta on hän kuiten kin maksettavaksensa omistanut yhtiömiesten ilmoittamat kuljatuskustannukset 588 markkaa 25 penniä sekä myöntänyt velkansa egyytiläisistä parruista tekevän 1722 markkaa 54 penniä. Näin ollon ja koska Kauppias Pekka oli tilin mukaan Grund strömille ja hänen asiakumppaniillensa hankkinut 1021/3, 27 kuutiojalkaa 11/4 - Sytunmaisia, 2350, 53 kuutiojalkaa 7/7 - 7/8 tuumaina, 909,20 kuutiojalkaa 8/8 osa tuumaisia ja 14.38 kuutiojalkaa 18 jalkaa lyhempiä paruja, joiden hinta teki yhteensä 1857. markkaa 12 penniä, sekä sitä paitsi 10943, 15 huutojalkaa parruja, joista yhtiömiehet olivat laskeneet hinnan ainoastaan 20 pennin mukaan kuutiojalalta 2845 markaksi 30 penniksi, mutta joista Tikan tuli saada täysi hinta eli, kun niissä oli ollut 751/75 huutiojalkaa 4/4 6/7 tunmaisia, 2128, 77 kuuliojalkaa 7/7- 7/8 tunmaisia sekä 1302, 73 kuutiojalkaa 8/8 - 10-10 petuomaisia parriija, Sikan laskan mukaan 6163 markkaa 6 penniä, on Kauppias Tikka katsonut hankkimainsa parrajen koko hinnan lehneen 16741 markkaa 28 penniä ja siitä myöntänyt vähennettäväksi rahassa saamansa 8215 markkaa 84 penniä, ylläsanotut kuljetuskustannukset 588 markkaa 25 penniä, paruussa mahdellisesti olleista virheellisyyksestä 225/ markkaa 19 penniä ynnä egyytiläisestä parovista 1722 markkaa 54 penniä sekä vaalinut Kauppias Grundströmsä ja hänen asiakumppaneitaan velvoitettaviksi hänelle maksamaan jäännöksen 3977 markkaa 46 penniä kuuden prosentin korkoineen tilin antopäivästä Lokakuun 19 päivastä 1908 Kauppias Grundström ja hänen asiakumppaninsa taas ovat oikeudenkäynnin aikana myöntäneet niistä 10943,45 kuutiojalasta pärruja, joista olivat laskeneet ainvastaan 21 penniä kuuliojalalta, suorittavansa puolen sovitusta hinnasta eli 7511,75 kuulio jalasta 26 pennin mukaan 1953 markkaa 5 penniä, 2128, 77 kuutioja lasta 32 pennin mukaan 639 markkaa go penniä ja 1302,73 kuutiojalasta 36 pennin mukaan 468 markkaa 88 penniä, yh1587
teensä siis 3081 markkaa 83 penniä eli 236 markkaa 55 penniä enemmän kuin ennen olivat myöntäneet, minkä ohessa Gundström ja hänen myöläpuolensa ovat luopuneet vaatimastaan bo markan hinnanalennuksesta, vaan näillä oikaisella muuten pysyneet kantaessaan. tittenkun asianosaiset olivat molemmin puolin pyytäneet korvausta oikeudenkäyntikuluistaan, on Raastuvanoi keus päätöksessä Marraskuun 21 päivänä 1910 katsonut näytetyksi, että Merikupla ni Higlund ja. Kauppalaivuri Sjöblom. Rauman Puulavara - yhtiön puolesta, johon kuiluivat, paitsi Wiplundia ja Sjöblomea Grundström Hermanen, Toivonen ja Halla la, olivat Lokakuussa vuonna 1907 Kauppias Tikan kanssa lehneet suullisen välipuheen siitä, että Pekka mainitulle yhtiolle hankkisi Saimaan rannalle sakaslaina nelikulmaisia ja Ristiinan pitäjässä asuvien Talollinen Kustaa Rahikaisen ja Tilanomistaja Emil Hellmanin välisessä hankintavälikirjassa saman Lokakuun 13 päivältä tarkemmin mainittua laatua olevia parreija seuraavista hinnoista, nimittäin: 4/4 6/7 tuumaisia 52 pennistä, 7/7 - 7/8 tuumaisia 62 pennestä ja sitä suurempia 72 pennistä kuutiojalan; että Kauppias Tikka sitten vastapuollensa tunnustukjen mukaan oli hankkinut heille parruja 4/4 - 6/7 tuomaisia ei ainoastaan SS: 156 markan 90 pennin arvon eli 10263, 27 kuuliojalkaa täysi arvoisia vaan myös kin 7511, 73 kuuliojalkaa puoliarvoisiksi väitettyjä eli siis 4/4 - 6/7 tuumasia yhteensä 2375 kuuliojalkaa, 7/7 - 7/8 tuumairia ei ainoastaan 1461 markan 5 pennin arvon eli 2340, 40 kautiojalkaa täysiaroisia vaan myöskin 2128, 71 kuutujalkaa puolianvoisiksi väitettyjä eli 7/7 2/8 tuumaisia yhteensä 44 1/9, 11 kuutiojalkaa sekä 8/5- 10/10 tuumaisia ei ainoastaan 654 markan (2 pennin arvon eli 909, 10 kuutiojalkaa täysiärvena vaan myöskin 1902, 44 kuuliojalkaa yhtiön laskun mukaan puolianvaisia eli 5/8- po tuumaisia yhteensä 2211/63 kuutiojalkaa kuin myös 15 jalkaa lyhempiä parroja 14,55 kuutiojalkaa, ja että melkoinen osa parvista tosin oli ollut 1588
huonosti veistettyjä tai muuten laadat taan huononpuoleisia; mutta kun Kauppias Tikan vastapuolet olivat paroutvastaanottaneet, voimalla näyttää niiden laadusta silloin muistutusta lehneensä, ja niitä sitten myös ominaan käyttäneet, joten heidän oli katsottava hyväksyneen parret sellaisinaan, on Kaastuvanoikeus julistanut Tikan vastapuotel velvollisiksi vastaamaan niiden suostutusta hinnasta ja siis maksamaan 2375 kuutiojalasta 52 pennin jälkeen kuutojalalta kaksitoistatuhatta kolmesataa kuusikymmentäkolme markkaa, 1469,11 kuutiojalasta 62 pennin mukaan kuuliojalalta kaksituhatta seitsemän sataa seitsemänkymmentäyksi markkaa kahdeksankymmentäviisi penniä, 221,63 kuutiojalasta 72 pennin mukaan kuulujalalta tuhat viisisataa yhdeksänkymmentäkaksi markkaa kolmekymmentäsilsemän penniä sekä 14, 38 kuutiojalasta 15 jalkaa lyhemmistä parreista alonnilan, Tikan hyväkyman hinnan 5 markkaa 5 penniä oli kaikkiaan huusitoistatuhatta seitsemänsataa kolmekymnentäkaksi markkaa seitsemänkelmat la penniä, mitä rahamäärää vastaan Tikka oli saanut kahdeksantuhatta kaksisataa viisitoista markkaa kahdeksan kymmentäneljä penniä käteestä rahaa sekä kuitatuksi edellämainitut kuljetuskustannukset viisisataa kahdeksankymmentäkahdeksan markkaa viinkolmatta penniä, joton Tikan saatava kysymykjessä olevan hankintansa johdesta vielä oli seitsemäntuhatta yhdeksänsataa kahdeksankolmatta markkaa kahdaksanoista penniä. Kila sitten tuli Raunan Tuutavara yhtiön ja sen osakkaiden vastakanteeen on Raastuvanoikeus katsonut, ettei Kauppias Tikan kieltoa vastaan ottu näytetty hänen vastapuoltensa hänelle hankkineen niin sanottu ja egyypläisiä parriija enemmän kuin ran oli myöntänyt eli 7/38, 3838 kuuliojat saa 42 pennin hintaisia kuuligalat a ja 3686, 92 huuto jatkaa 45 pennin hinlaisia kuuliojalalta eli yhteensä tuhan nen yhdeksänsadan yhdelsänkymmenenseitsemän markan viidenkolmatta pensen arvon, josta rahamäärästä Pekka 1589
oli maksanut kaksisataa seitsemänkymmentäyksi markkaa yhdeksänkymmentä seitsemän penniä ja hänen niin muudoin vielä oli maksettava tuhat seitsemänsataa viisikolmatta markkaa kahdeksantoista penniä. Ja kun Kauppias Tikka, joka itse oli tahtonut vähentää saamatta olevan parruhintansa viiteen tuhanteen seitsemäänsataan markkaan ja siitä myöntänyt poislaskallavaksi velkansa egyytetäisistä parvista, niin muodoin vielä oli vastapuolillaan saamassa kolmetuhatta yhdeksänsataa seitsemänkymmentäneljä markkaa kahdeksankymmentäkaksi penniä, niin. Kuotuvanoikeus, nojautuen K.K. 15 luvun 2 SS:ään, on velvoittanut Kauppias Grundströmin ja hänen asiakumppaninsa, joko yhteisesti tai kellä varoja oli, maksamaan Kauppias Nikalle viimeksimainitun rahamäärän viiden prosentin vuotuisine korkoineen, luettuna haastepäivästä Helmikuun 4 päivastä 1910. matta asian laatuun nähden kuolannet oikeudenkäyntikulut asianolaisten kesken Hovioikeus, jonka tutkittavaksi asianosaiset puolin ja toisin olivat vetoa malla saattaneet jutun, on Toukokuun 20 päivänä 1913 antamallaan tuomiolla jättänyt asian Raastuvanoikeuden päätöksen varaan muuten paitsi että on velvoittanut Kauppias Grundströmin ja hänen asiakumppaninsa korvaamaan kauppias Tikan kulut asiasta. Kaastuvanoikeudessa viidelläsadalla markalla. Hovioikeuden tuomioon ovat Kauppias Grundström ja hänen ensiksi luetellut anäkumppaninsä anonut muutosta perustilmalla, johon Kauppias Pekka on vastannut Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän julun; ja koskeväl Kauppalaiviori Sjöblom ja Tilanomistaja Virmo nen oli O: K. 30 luvun 1 ja 6 SS:ssä, niin kuin nämä lainpaikal muutettuinaa vat Keisarillisessa asetuksessa Huhtikuun 27 päivältä 1868, säädetyssä järjestyksässä varanneet itselleen tilaisuutta hakea muutosta Hovioikeuden tuomioen ei Keisarillinen Senaatti vastoin saannesta O30 luvun 15 SSssä, sellaisena kuin tämä 1590
lainpaikka on äskenmainitussa asetuksessa ola tutkiaksensa mitä Sjöblom ja förmonen ovat täällä lausuneet saadakseen muutosta Hovioikeuden tuomioon Mitä sitten tulee Kauppias Grundströmin ja Rakennusmestari Hallulan muutoksenhakemukseen, katsoo Keisarillinen Benaatti, etteivät he ole esiintuoneet syytä manttaa Hovioikeuden sanottua tuomiota, joka siis jää pysyväksi, ja velvoi tilaan Kauppias Grundström ja hänen täällä olleet asiakumppanensa suoritta maan Kauppias Tikalle hänellä jutun vuoksi Keisarillisessa Senaalissa oller den kulujen korvaukseksi seitsemänkymmentäviisi markkaa. Tätä kaikki asian omaiset neadattakoot Keisarillinen Suomen Senaalle: Walter Andersin. Johannes Pesonen. K. R. Halanen K. Auer K. R. Halanen K. Auer D. F. Mölin Joulukuun 17 päivänä 1915. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa konkurssijutussa, jossa ovat Kansallis-Osahe- Pankki Helsingin kaupungista, saamamiehenä Helsingissä asuvan Sahanomistajan Niilo Ahlgrénin konkurssiin luovutetussa pesässä, hakijana ja Bromarvin Säästöpankki, saapuville tulleena, mutta Sahanomistaja Åhlgrén ja hänen konkurssipesänsä muut velkojat poisjääneinä, vastaajina: Annettu Oikeusosastossa Joulukuun 17 päivänä 1915. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää: Helsingin kaupungin Raastuvan oikeudessa on Kansallis-Osake-Pankki saapumispäivänä Tuhanomistaja tilgrönin konkurssissa Toukokuun 12 päivänä 1914 valvonut konttakuranttivälikirjaan Kesäkuun 1 päivältä 1915 perustuvan tihotteen mukaan Säsnä: F. G. t.S. R.t - A. B - G. R /F.02. 1591 No 2358. Sivu 27. R.D. 1915.
24387 markkaa 40 penniä, ja koska tämä saatava oli syntynyt siten, että Sahanomistaja Ahlgrénin saamamiehistä Kauppias Johan Telin, Talonomistaja A. R. Lindholm Maalari Juho F. Aaltonen Ois Tegelbruf, suomen Kalkki Osakeyhtiö Kölsan Maatila ja Tiititehdas O. J. Konsulentti Eemeli Kirvelä, Tehtailija John Fördberg Osuuskunta Kivi r. l. Maala ri P. Mäkinen, Rakennusmestari salo N. Syvähuoko A. Törmänen Osake yhtiö Seiti Erika Ahlgrén, Isännöit sija T. Johansson Kauppias J. Hallens berg, C. J. G. V. Sohlberg A. B. O. Y. Riksi, letyt, Talonomistaja Kalle Tiili, Maan viljelijä P. G. Tornström, Maanvilje lijä K. F. Bergman Maanviljelijä UnoHemberg Erkki Nieminen, Kailaniemen Suutavara Osakeyhtiö, Isoitti Osakeyhtiö Aleks. Silander, Isännöitsijä J. T. Isotupa, Helsingin Rakon mesainekauppa O. Y. Maanviljelysn vos H. G. Talohieno, Talonomistaja Emil Schildt, Sörnäisten Halho ja Puutavaraliike Osakeyhtiö, Arkkitehti Vilho Penttilä Kallion Koperaja Osakyhtiö, Konttoristi A. J. Penttilä, Lång i Seppäaho Osakeyhtiö, Tehtailija A. T. Hätinen, Lasinlukkaaja Bernhard Pellosniemi, Siikomies Kaarlo Tilander Kauppias Rudolf Hamfeldt Suomen Puuseppäin Kauppa ja Tullisuusosakeyhtiö, Professari J. H. Hannola, Rakennusmestari E. Ikäläinen, A. B. Witekon 4 Co G. G. Kivenhakkaaja: K. Elo vuori, Maanviljelysneuvos Emil af Hallström, Rouva Anna Hildén, Silfmies Krister Timonen, Kaarlo Kauppila, Al Malmgren, Neiti Hanna Henberg ja Rakennusmestari. Alfred Sikmän olivat yhdessä Sahanomistaja Ahlgrönin kanssa välikirjalla Huhtikuun 4 päivältä 1913 sopineet hänen pesänsä asettamisesta hallinnon alaiseksi ja tätä hallintoa varten asetettu toimikunta sittemmin, välikirjassa olevan nimenomaisen määräyksen perusteella ja sen erityisen päätöksen nojalla, jonka saamamiehet yhteisessä kokouksessaan, Ahlgrénin läsnä ollessa ja suostu1592
muksella, Toukokuun 14 päivänä 1913 olivat tehneet, oli Ahlgrönin nimissä ja puolesta ottanut kysymyksessä olevan konttokuranttilainan hänen veloistaan johtuvien korkojen ja rahaksimuuttokustannusten suorittamiseksi, samalla myöntäen pankille hallintovälikirjassa vakuutetun etuoikeuden maksun saantiin tästä saamisesta ennen muiden hallintoon suostuneiden saamamiiston etuoikeudet tomia saamisia, on pankki anonut, että puheena oleva saatava määrättaisiin maksettavaksi sellaisella oikeudella hallintoon suostuneisiin saamanuchiin nähden, että koko se määrä, joka jakautuisi yhteensä pankin kysymyksessä olevalle ja mainittujen saamamiesten sekä heidän sijaan sa ja oikeutensa ehkä astuneiden velkojain etuoikeudettomille saami sille, määrättäisiin ensi sijassa käytettavaksi tämän konttokurantti sammisen maksuksi ja että niimme doin mainituilla Ahlgrönin hallintoon suostuneilla saamamiehillä ei olisi oikeutta saada mitään osinkoa etuoikeudettomille saamisilleen ennenkuin tämä pankin saatava oli tullut täyteen suoritetuksi Raastuvanoikeus on Elokuun 14 päivänä 1911 julistamassaan tuomiossa, esittämillään perustailla, hyljännyt pankin anomuksen saada etuoikautta pesän varoista kysymyksessä olevalle saatavalleen. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Kansallis- Osake - Pankki vetoamalla oli saattanut tämän asian on 18 päivänä Joulukuuta 1914 antamassaan tuomiossa, koskii Keisarillisessa asetuksessa Marraskuun 9 päivältä 1868 velkojain oikeudesta ja etuudesta toistensa edellä maksun saamiseen konkurssiin luovutetusta omaisuudesta mainittu sellaisesta etuoikeudesta, jota pankki oli valvomalleen saatavalle vaatinut, jättänyt asian senloppupaaloksen varaan, johon Raustuvanoikeus oli tuomiossaan johtunut. Hovioikeuden tuomioen on Kan593
sallis-Osake-Tankki hakenut muutosta perustelmalla, johon Bromarvin Säästöpankki on vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun; ja koska Kansallis Osake-Tänkin vaatimus saada 4 päivälle Huhtikuuta 1913 päivätyn välikirjan nojalla konkurssipesän varoistä maksu saamiselleen ennen sojemukseen yhtyneitä konkussipesän muita saamamiehiä ei perustu edellämainitun Keisarillisen asetuksen saannöksiin, joitten mukaan, kuten tuon asetuksen 18 ja voimassa olevan Konkurssisäännön 97 SS: santävät konkurssissa vahvistettyin saatavain keskinäinen järjestys on määrättävä, sentähden ja kun sanottu vaatimus muutenkaan ei ole laadultaan sillainen, että siitä olisi konkurssias sa tuomittava, eikä Oikeuksien näin ollen olisi pitänyt konkurssiasian yhteydessä ottaa pankin samasta vaatimusta tutkiaksensa, harkitsee Keisarillinen Senaatti oikeaksi, kumoten Oikeuksien tuomiot tältä kohdalta, poistaa Oikeuksien tuosta vaatimuksesta antamat lausunnot; ja jätetään Kansallis-Osake - Pankille valta eri riidalla ajaa puheenalaisen sopimuksen johdosta sopimuskumppaneitaan vastaan sellaista kannetta, johon pankki katsoo ochetta olevan. tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti tens Lansack: Alfred Luksiala. tens Lansack: Alfred Luksiala. B. Anneberg. Samuli Koski. A. W. C. Mennunen 1594
Den 17 December 1915. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsätt uvisionskel ling från Kejserlige Åbo Hofrätt inkommit mål, angående återgång af lös rekop, emellan Ingeniören Edvard Levon, från Helsingfors stad, sökande och Aförsmännen Theodor Grushoff jämväl från Helsingfors, svarande, Afven uti Justetiedapartementet den 17 December 1915 Kejserliga Senaten har låtit hand lingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu vi i fråga inhemlat föl jande: Sedan Ingeniören Levon uti kontrakt af den 21 Juli 1909. intagit sig att ut. Afhandmannen Traskoff inom tre månader hverera en mötor af förman Lambant i "Engine Co i Nordamerkas Förinta Stater tillverkning och myaste konstruktion för ett pris af 4550 mark, har braskoff, på stumning å Levón, vid Rådstufvurätten i Helsingfors anfört, att Graskoff, efter det den sålunda beställda molem den 13 November 1909 till honom bevarats, märkt att den till mobern hörande de namnen varit Och W. t. f. R. H. K. R."t¬ 1. K F Järnefelt. Den. 360 Pag 271. Rb 1913.