Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
Hansing 33. 32 33 1/3 dels mantal skatte Bonden kopekolmen kopra silfver Kommissioonimaanmittarin Johan Ferdinand Heneliuksen, siinä tapauksessa ettävät asianomaiset tilanhaltijat voisi näyttää omistusoikeutta Korkeasuo nimiseen Kokomäen pitäjässä olevaan suokon, laillisessa järjestyksessä toimittamaan rajankäyntiä ja pyykitystä sen ympäri, ja Henelius Kesäkuun 16 päivänä 1884 oli aloittanut sanotun toimituksen sekä sittemmin antamassaan lausunnossa katsonut sanotun suon olevan Kruunun oman ja semmoisena Heinäkuun 15. päivänä 1884. päättyneen rajankäynnin kautta paaluttanut sen Kruunulle, ovat tukusti Mattila ja Juho Heikkilä sekä Talollinen Erland Heikinpoika Erkkilä Ryttälän kylän tilallisina, saamansa osoituksen mukaan, Kokemäen ja Harjavallan pitäjien käräjäkunnan Kihlakunnanoikeuteen haastattaneet Kruunun ja, väittäen Korkeasuon kuuluvan Kyttälän kylään, vaatineet, että Kommissioonimaanmittarin Heneliuksen toimitus kumottaisiin ja että omistusoikeus Korkeasuohon pysytettäisiin heille; ja oli Kihlakunnanoikeus Huhtikuun 12 päivänä 1886 julistamassaan päätöksessä, muun muassa siihen nähden että Kyttälän kylässä oli ollut laillinen isojako, mikä oli päätetty Marraskuun 12 päivänä 1799. ja Kihlakunnanoikeudessa vahvistettu Lokakuun 29 päivänä 1802, sekä että Korkeasuo kokonansa oli Kyllälän kylän piirirajojen sisäpuolella, kumonnut Hendiuksen toimituksen ja julistanut Korkeasuon kuuluvan Kyttälän kyläkunnalle, minkä päätöksen Turun Hovioikeus tuomiolla Joulukuun 20 päivänä 1886 on vahvistanut sekä Keisalillinen Senaatti tuomiolla Joulukuun 22 päivänä 1887. jättänyt asian Hovioikeuden tuomion varaan. Toisessa, samassa Kihlakunnanoikeudessa vireille pannussa jutussa oli asiakirjoista käynyt ilmi; että erinäiset tilanhaltijat Kokemäen ja Huittisten pitäjissä sekä Kauvatsan kappelissa olivat olleet osallisina vuosina 1871-1878. yleisistä varoista myönnetyillä apurahoilla toimitetussa useain Kokemäenjässä olevain koskien perkaamistyössä; että muun muassa, Kokemäen kuntaan kuu267 hustru hemman i Witse
Nygot för Nägot kopek Silfver honomäljaren till ekom ekommande ejansgius anders äganden tillgå ensamt mantal skatte hemman i Witte rannanomistajain oikeutta loukkaamatta; sekä että sittenkuin paalutus Joulukuun 21 päivänä 1881 oli päätetty ja muiden ohessa Aukusti Mattila ja Juho Heikkilä, siihen tyytymättöminä, Turun ja Porin läänin Kuvernöörin luona olivat hakeneet sen kumoamista sillä perusteella, että paalutus oli toimitettu mainittujen järvien rantoja myöten ennen niitten laskomista, niin oli Kuvernööri päätöksellä Tammikuun 27. päivältä 1852. osoittanut paalutukseen tyytymättömiä, haastun nojalla, ajamaan asian paikkakunnan Kihlakunnanoikeudessa, jota he myöskin olivat tehneet, mutta Aukusti Mattila ja Juho Heikkilä, jutussa niin meneteltyä kuin asiakirjat likemmin osoittavat, vihdoin jättäneet asian sillensä, jota vastoin Rustitilalliset WilhelmiWitikkala ja Oskari Kivi ynnä Vihtori Marttila niin omasta puolestaan kuin muitten kysymyksessä olevain lietemaiden osakasten valtuuttamina asiamiehinä olivat haastattaneet Aukusti Mattilan ja Juho Heikkilän Kokemäen ja Harjavallan pitäjien käräjäkunnan 1888 vuoden talvikäräjiin sekä siinä vaatineet, että koska asianomaiset maanomis tajat Kokemäen pitäjässä olivat Tammikuun 13 päivänä 1872 pidetyssä kunta kokouksessa jättäneet omistusoikeutensa koskenperkaamisen kautta syntyneisiin lietemaihin niiden tilanhaltijain hyväksi, jotka olivat perkaamistyöhön ottaneet osaa, ja Aukusti Mattila ja Juho Heikkilä sitä paitsi olivat edellämainitulla suostumuskirjalla Joulukuun 4 päivältä 1878 luopuneet oikeudestaan niihin lietteisiin, jotka syntyisivät Puurijärven rannalla heidän maittensa kohdalla, sekä paalutus muutoin, kuten asianomaiset siitä olivat sopineet, oli toimitettu pitkin järvien rantoja sellaisina kuin ne olivat olleet ennen niiden laskemista, Kihlakunnanoikeus vahvistaisi Kommissioonimaanmittari Wahlroosin toimittaman lietemaiden paalutuksen Tähän vastatessaan olivat tukusti Mattila ja Juho Heikkilä lausuneet: etteivät he olleet ollut saapuvilla yllämainitussa maanmittaustoimituksessa eiran kylässä medel. öfver kopek Silfver honomäljennet ekomma häradskanskanskyssky Herr Senats by hustrun kopio eller i enligt 20. kop: mantalien kylässä mantal skatte hemman Nummer Nyyjän Nummer i bynran kylässä Skatte hemman i KuiHemmans nummer prt No 9. Korpesalmen kylässä Pesolan 3/16. prt No 9. Korpesalmen kylässä. salmen kylässä prt No 9. i Pesolan 3/16. prt No 9. Korpesalmen kylässä prt No 9. KorpePesolan 3/16. Pesolan 3/16. Herr Sena salmen kylässä. prt No 9. KorpeHansing
hustru hemman i Wilfver samt ägmantal skatte hemman kylässky honomäljennet till säskanWilfver och att uppodla i Witkän 2/48 dels mantal af 4825. Nyryn kanssa och att undergången Wilfver och att uppodla i WitWilfver samt att uppodla i Witkä56. 40. 2/26 3 33 1/3 Wilhelhelmina samt ägBöterne vid vatten åt samWilfver samt att uppodla i Witmåsan å Wilfver samt No 9. i WitWilhelmina samt salmen kylässä. „ 14/54 dels mantal Wilhelmina 3/16 dels mansalmen kylässä. salmen kylässä. salmen kylässä. salmen kylässä. hemman i Kasevansalmen kylässä. prt No 9. Korpesalmen kylässä. salmen kylässä. salmen kylässä. prt No 9. Korpesalmen kylässä. salmen kylässä. salmen kylässä. Wilhelmina 3/16. m prt No 9. KorpeHerr Senan kylässä. vätkä siis myöskään ollut luopuneet omistusoikeudestaan sanottuihin lietteisiin, että vedenpinta sanotuissa järvissä oli isonjaon ajoista vähitellen lovinnyt ja vallannut ympärillä olevia maita, josta oli seurauksena, että tiluksia, jotka isonjaon aikaan olivat ollut kuivina, sittemmin oli joutunut veden alle; että tietemaiden paaluttaminen olisi pitänyt toimitettaman pitkin järvien rantoja semmoisina kuin ne olivat ollut puheenalaisen vuonna 1875 päätetyn perkaamistyön jälkeen; sekä että ennenmainittu Aukusti Mattilan, Juho Heikkilän ja Erland Erkkilän Joulukuun 4 päivänä 1878 antama suostumuskirja tarkoitti ainoastaan niitä lietteitä, jotka suostumuskirjan tekemisaikaan vielä olivat veden alla ja vasta sen jälkeen ehkä saattoivat syntyä, vaan ei niitä maita, mitkä jo silloin olivat koskenperkauksien kautta tulleet kuiviksi; johon nähden ja kun koskien perkaaminen oli tarkoittanut asianomaisten tilanhaltijain viljelemäin ja veden vaivaamain maitten kuiviksi saat tamista eikä mitenkään sen kautta ehkä syntyväin tietteitten jättämistä sanotuille tilainhaltijoille, mutta valituksen. alaisen paalutuksen kautta sekä osa niitä tiluksia, jotka isossajaosa oli pantuAukusti Mattilalle ja Juho Heikkilälle ja joita he sittemmin olivat viljellalkin, että osa järvien ympärillä olevia maita, jotka olivat syntyneet sanottujen koskien perkaamisen kautta ja vuonna 1875 olivat ollut kuivina, oli Aukusti Mattilalta ja Juho Heikkilältä riistetty ja julistettu tietomaiksi, joten tukusti Mattilan ja Juho Heikkilän veronalainen maa siis oli tullut vähennetyksi, nämät olivat anoneet paalutuksen laittomana kumoamista. Sitten oli Kihlakunnanoikeus Maaliskuun 8 päivänä 1859. julistamassaan päätöksessä tosin havainnut selvitetyksi, että Aukusti Mattila ja Juho Heikkilä olivat Joulukuun 4 päivänä 1878 tehdyllä suostumuskirjalla kaikille koskenperkäustyössä osallisille tilanhaltijoille ikuisesti hallittavaksi luovuttaneet ne hettat, mitkä mainitun työn johdosta syngammal innehållit ejortondelse honomäljarens andel inskatte hemman kylässä hustrun eller Nyyvän kylässä, Hemmans nummer Nummer Gustafsson Cajanshustrun kylässä 30. Wilhelainen kylässä Nummer Söner Skatte hemman i salmen kylässä vardera Heikkinen 15/54. pundome hemman i Witäkämun kautta ma kansi yhteisesti Herr Sena Hansing Nummer Hansing Herr Sena hemmans
till öfveganden eller samt att sötill öfverens häräganden till säWilfver samt åt vid vattenhustru hemmanet No 9. i Witkola 35. Nyryn kuuluvan kylässä 30. 1825 32 5/26 3 33 1/3 Silfver och aflöslingen Caseb: CaseNyryn kuuluvan kautta 35. prt No 9. KorpeSS: 53. 32 kop: 25. kumppaniensa velvoittamista heti luopumaan mainituista maista ja antamaan ne Kokemäenjoen koskien perkausyhtiön vapaaseen omistus- ja hallintovaltaan. vastannut, etteivät he ollut ottaneet osaa kokoukseen Tammikuun 13 päivänä 1872, joten silloin tehtyä päätöstä ei voitaisi pitää heitä sitovana, jota paitsi sanottu päätös heidän tietääksensä oli budet å 1/16 dels man33. 32. 40. Skatte hemman kylässä och aflägga nuksia 3/16. dels manttaalia 40. 2/3 6. 33 1/3 Silfver samt öfver att uppbudet åtprt No 9. KorpeNyryn kauppakirjan: 25. ran kylässä Wilfver och att uppodla i Witmåsan å 33. 32d 24. 40 4. 40. nuksia 3/16. osan manttaalin perinHerr Senan kylässä och uppodla i Witmåsan å Pesolan 3/16. m Wilhelmina 3/16 dels kemäenjoen rannoilla eikä suinkaan siihen laskevien syrjävesistöjen varsilla, josta taas seurasi ettei perkaustyöhön osaaottaneilla tilallisilla voinut mainitun päätöksen nojalla olla mitään oikeutta Puurijärvessä nykyään löytyviin lietteisiin; ettei sopimuskirjalla Joulu kuun 4 päivältä 1878 ollut tarkoitettu Skatte hemman i Witäkämun kautta 35. senttiHerr Senanen kylässä. Kanteesta kuultuina ovat tukusti Mattila, Juho Heikkilä ja Wilhelmi Erkkilä koskenut vesijättöjä ainoastaan itse Komuuta kuin mitä jo edellisessä riidassa oli selitetty eli että perkaustyöhön osaaottanut tilalliset tulisivat saamaan hallintooikeuden niihin kuivausmaikin, jotka Aukusti Mattilan ja hänen asiakumppaniensa omistamain talojen rannoilla sen päivän jälkeen Puurijärvessä syntyisivät, mutta ettei Kuurijärvestä siitä asti ollut maatunut mitään, että vastasanottu sopimuskirja muuten oli arvoton, koska siinä suostutun luovutuksen piti tapahtuman ikuisiksi ajoiksi ja ilman minkäänlaista vastiket: ta, joton se rikkoi yleisen lain kiellon veronalaisen maan vähentämistä vastaan; että Korklasuon maita, jotka vasta Keisarillisen Senaatin tuomiolla Joulukuun 22 päivältä 1887 oli julistettu Aukusti Mattilan ja hänen asiakumppaniensa taloihin kuuluviksi, ei oltu voitu viitatun sopimuskirjan kautta luovuttaa, koska sanottu suo siihen aikaan vielä oli Kruunun hallussa; sekä että kaikki maanluovutus yhtiölle ainakin tätä nykyä oli mahdoton syystä ettei mitään varmaa rajaa kummaltakaan puolelta tunnettu, mihin asti kovaan maahan päin yhtiön itselleen vaatima vesijättömaa ulottui, koska Kommissioonimaanmitta ri Wahlroosin vuonna 1881 paaluttamaa rajaa ei hyväksytty eikä uutta rajaa 77 Hemmans nummer salmen kylässä prt No 9. Korpesalmen kylässä.
honomäljarens ellersen jälkeen oltu paalutettu ja saja Kyttälän kylän vanhain tilusten ja Kruunun hallussa ennen olleen Korkeasuon välillä oli yhtä epätietoinen. Tähän nähden ovat Aukusti Mattila ja hänen asiakumppaninsa anoneet heitä vastaan nostetun kanteen kumoamista Kaarle Oittisen ja hänen asiakumppaniensa tähän huomautettua, ettei asianomainen maanmittari ollut suostunut paaluttamaan rajaa puheena olevien vesijättömaiden ja Aukusti Mattilan ynnä hänen asiakumppaniensa omistamain vanhojen maiden välillä ennen kuin Kaarle Oittisen ja hänen myötäpuoltensa omistusoikeus liitemaihin tulisi tuomion kautta vahvistetuksi on Kihlakunnanoikeus, jossa juttua kasiteltäessä myöskin asianmukaisesti määrätyt Kruunun- ja Konristoovinasiamiehet ovat olleet saapuvilla ja riitakumppanit molemmin puolin ovat anoneet korvausta oikeudenkäyntikuluistansa asiassa, Maaliskuun 21 päivänä 1899 julistamassaan päätöksessä asiasta lausuntonsa antanut; ja koska asianomaiset tilanomistajat Kokemäen pitäjässä Tammikuun 13 päivänä 1872. pidetyssä kuntakokossa olivat luopuneet omistusoikeudestaan Kokemäenjoen koskien vuosina 1871-1878 toimitettujen perkaukseen kautta syntyneisiin liitemaihin niiden tilanhaltijain hyväksi, jotka olivat perkaamistyohön ottaneet osaa, sekä Aukusti, Mattila ja Juho Heikkilä ynnä Wilhelmi Erkkilän omistaman Erkkilän talon silloinen omistaja Eu land Erkkilä sitä paitsi luovutuskirjassa Joulukuun 4 päivältä 1878. olivat mainituille tilanhaltijoille "ijäiseksi nautinnöksi antanut ne vesijätöt, jotka vastasanotun perkaustyön kautta syntyisi. vät Suurijärven rannoilla, sentähden ja kun edellämäinittu kuntakokouksen päätös oli pidettävä Aukusti Mattilalle ja hänen asiakumppaneilleen sitovana, vaikkeivät ne olisikaan ollut kuntakokouksessa läsnä, eivätkä Aukusti Mattila ja hänen myötäpuolensa ollut voineet tehdä edes kuultavaksi väitettän sä että puheena oleva luovutuskirja tarkoitti ainoastaan jälkeen vuotta 1878 nyan honomäljarens andelst 374 Gustaf Cajans äg
Hans Kejserliga Majestäts Höga Namn Dess Senats för Finland dom uti ett, på nedsatt reversionskilling, från AhoHofrätt inkommet mål emellan Handlanden i Helsingfors stad Alexander Caroff, sökande, och Handlanden Johan Fredrik Waljakka, från St Michels stad, uteblifven svarande, angående ersättning för skada i följd af bru tet leveransaftal: gifven uti Kejserliga Senaten för Finland och Dess Justitie Departement, i Helsingfors, den 22. Maj 1902. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem inhemtat följande: Efter stämning å Handlanden Garoff har Handlanden Waljakka vid Råd stufvurätten i Helsingfors anfört, att Waljakka i Februari månad år 1900 af Caroffi reslagent Handlanden Gustaf Adolf Lindgren bestålt tio säckar hafje innehållan de sammanlagdt sexhundra kildgram af sagda vara, att genast leversras, men att Handlanden Gäroff vägrat fullgöra om förmälda bevisans hvarför och då haf fd. RGS - Å 5/16 - 3 — 1/16 3 — S. 6 - 6 - A. C. på enskildens nummerbom 3. 40. 1. 40 Pesolan 3/16. dels No 9 i Witkola 35. Skatte hemman by 34/54 dels manHerrads nummer Skatte hemman i för 35. 40. = skatte hemman i Withehta by Hansing Skatte Hans Nummer Hemmans Hansing Hansing i vid vatten Hansing Herr Senats hemman Herr Sena Skatte Böter kopekamo och Silfver honomäljarens andel för eller att Nummer Söner Hansing hustru hemman Hansing
Skatte hemmanet No 5. i Herr Senan kylässä mantal skatte 1/16 dels mantal skatte 1/6 Gustaf Cajansuppbud häradså 48 1/3 hustrun kylässä krono 6. 33 1/3 Skatte hemman i Skatte hemman No 5.72. 14/32 dels Skatte hemman i Kuiwäräganden ande hustru hemmanet prt No 5. Kp. 6 Skatte hemman i Witäjän „ 2. 25. Nummer i byn Gustaf Cajans äghonomålades nummer i sökandens manvitus myöskään laukannut sitä oikeutta talon metsän käyttämiseen, joka Juho Paavonpoika Turpeiselle ja tämän yllämainituille asiakumppaneille talon omistajina lain mukaan kuului, niin ja kun ei muutakaan laillista syytä puheenalaisen välikirjan kumoamiseen oltu esiintuotu, hylkäsi Hovioikeus Juho Paavonpoika Turpeisen ja hänen asiakumppaniensa asiassa ajaman kanteen. Hovioikeuden tuomioon ovat Juho Paavonpoika Turpeinen sekä Lakitieteenkandidaatit Castrin ja Häyrynen alamaisesti anoneet muutosta tänne toimittamallaan perustelmalla, johon Isännöitsijä Salvesen on säädetyssä järjestyksessä vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut täman asian; ja koska ei ole todistettu Juho Matinpoika Turpeisen ja Saana Puurusen sekä Juho Paavonpoika Turpeisen kesken olleen olemassa mitään erinäistä sopimusta Pekkaraisen eli Pekkarilan jakamattoman talon yhteismetsän käyttämisestä saatikka Juho honomäljem eller ejemgustaf samt öfver eller att ejserMatinpoika Turpeisen ja Saara Puurusen tehneen Isännöiksijä Salvesenin kanssa moitteenalaista, puiden myyntiä sanotusta metsästä käsittävää kontrahtia 25 päivältä Elokuuta 1887 Juho Paavonpoika Turpeisen suostumuksella, eikä Juho Matinpoika Turpeisella ja Saara Puurusella näin ollen ja säännön johdosta voimassa olevan, 3 päivänä Syyskuuta 1886 annetun metsäläin 8 SS:ssä ole katsottava olleen laillista valtaa luovut taa, niinkuin mainitulla kontrahditla on tapahtunut, Isännöitsijä Salvesenille oikeutta käyttää sanottua metsää sentähden ja kun ei ole väitettykään että Lakitieteenkandidaatit Castrin ja Häyrynen, jotka, Antti Kanasen 20 päivänä Syyskuuta 1887 saatua omakseen Juho Matinpoika Turpeisen ja Saara Puuruisen omistaman Honkamäki eli Mäkelä nimisen puolen Pekkaraisen eli Pekkarilan talosta, 19 päivänä Tammikuuta 1899 ovat ostaneet Kanaselta kymmenes osan mainitusta puoliskosta ja Juho Paavonpoika Turpeiselta yhtä suuren osan hänen omistamastaan Kotalahti hustru hemmanet No 9. KorpeSkatte hemman i Witse till Wilhelmina 3/16 dels ran kylässä Wilhelmina 3/16. Herr Krono 1857 32 33 1/3 32 5/3 honomäljare krono mera 77 m Herr Sena Hemmans Hemmans 400
Hansing undergång under för att uppodla åt salmen kylässä. Wilfver samt att uppodla åt prt No 9. Korpejisten saatimus saada korvausta oikeudenkäymiskuluista varteen ottamatta. Tätä kaikki asian omaiset alamaisuudessa noudattakoot. Keisarillisen Majestulin Korkeassa Nimero "Hänen Suomen Senaattinsa J. G. Domsman. A; Kumlin Herr Lupblads L. Forssell Emtikrman. E. Andersin. Jalentin Grimmans1/ Antil Oharpentin Den 30 Maj 1902 Hans Kejserliga Majestäts Hoga Namn Pag 122 R. T. 1900. Dess Senats för Finland dom uti ettpå nedsatt revisionsskilling från KroHofrätt inkommit mål emellan Kommerserådet Viktor Ek, från Helsing. fors stad, sökande, och Handlanden Sigmund Korwitz, från staden Hambärg i Tyska riket svarande angå nde ersättning: Gifven uti Kejserli liga Senaten för Finland och Dess Justitie Departement, i Helsingfors den 30 Maj 1902. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet Sig föredragas och af den såvidt nu är i fråga, inhemlat följande Efter stämning å Kommerserådet Ektill Rådstufvurättens i Helsingfors stad sammanträde den 21 April 1900 har Handlanden Korwitz derstädes anfört, att han i början af Mars månad år 1899 på beställning af Handlanden M. Bergoffsby. från Wiborgs stad, till dennes emottagan de afsändt genom Spediloren 1o Schmidt i Lybeck tvenne bolar manurfakluvarar och att Kommerserådet Ek, enligt honom meddeladt uppdrag, vid värornas ankomst Och 7GS - Eb - 1 3/11 - E. 1 - 12 - Rb - Ett Ej T hemman i honomäljem eller eller Nyymedelst hvilken kyl486
Hans honomäljarens andelst mantal skatte hemman i Witkå mantal skatte hemman kautta Wilfver samt äghonomäljarens andel i KuiHemmans äg eller i samasian ja katsoe, ettei Tapatumma vakuutus osa keyhtiö i Kullervi ole esiintuenut syytä mant taa Hovioikeuden ylläkerrottua tuomiota, joka siis jää pysyväksi, minkä ohessa mainettu yhtiö velvotetaan Kustaa ehdolfetkerblomelle korvaukseksi hänen täällä kärsemestään kuluista asiassa, maksamaan seitsemänkymmentäviisi markkaa Sätä kaikki asianomaiset alamaisuudessa noudatta koot Keisarillisen Majestulin. Korkeassa Lemellä Hänen Suomen Senaallinsa: Hansing undergång under försonas andelar Hansing Herr Kronoläganden samt öftill öfverenskatte till sinnanDen 31 Maj 1902 J. Hans Kejserliga Majestäts Höga Namn, nedsatt revisionsskilling, från Åbo Hofrätt inkommet fordringsmål emel lan Handlanden Gustaf Efraim Ramberg, från Björneborgs stad, W. I. B. Pag. 85 RD. Dess Senats för Finland dom uti ett, på sökande, och Handlanden i Tammerfors stad Kusto Ojanen, svarande: Gifven uti Kejserliga Senaten för Finland och Dess Justitie Departe ment, i Helsingfors, den 31 Maj 1902 Kejserliga Senaten har låtit handlin garna i målet Sig föredragas och af dem inhemtat följande: Efter stämning å Handlanden Ojanen till Rådstufvurättens i Tammer fors sammanträde den 12 Februari 1900 har nemHandlanden Ramberg vid Rådstuf vurätten anfört, att Ramberg i Okto maan ber månad 1899 sålt åt Ojanen ett namnd parti i lådor från Amerika importeradt fläsk för ett öfverenskommet pris af 1 mark för kilogrammet och i sådant afseende tillsändt honom 25 lådar, hvil ka enligt den å exporterten i Amerikanska skålpund lå denna åtecknade vigt, om bevis Hansing första åt elättning hakkinen kylässä, öfsalmen kylässä
hemman i Saksan rahaa jakilla, sekä sitoutunut viimeistään saman vuoden kuluessa Hampurin kaupungin satamassa vastaanot tamaan ostamansa jauhot ja suorittamaan niiden hinnan, joka teki yhdeksänkymmentäkaksituhatta viisisataa Saksanmarkkaa kolmen kuukauden kuluttua sen jälkeen maksettavalla vekselillä, mutta että Kauppias Roika sittemmin kauppakuoneen tilauksenmukaisesti läytettyä mainitun hankinnan, oli jättänyt puheenalaiset jauhot määrättynä aikana vastaanottamatta ja niiden hinnan suurittamatta, jonka vuoksi kauppahuone oli ollut pakotettu julkisessa huutokaupassa Tammikuun 4 päivänä 1899 myy mään sanottu jauhomäärä, josta silloin saatiin kahdeksankymmentäkolmetuhat ta satayhdeksantoista markkaa viisikymmentä pennigiiä Saksan rahaa; ja on on Kauppahuone W. Aroin Hs vaatinulpaitsi muuta, josta nyt ei ole kysymysgästä Kauppias Roikan velvoittamista kauppahuoneelle suorittamaan niin hygen ensinmainitun kauppahinnan ja huutokaupassa kertyinen hinnan eronä tuhat kolmesataa kahdeksankymmentäseitsemän markkaa viisikymmentä pesen nigiä näin muodoin kauppahuoneen hyväksi tulleena kolmen kuukauden korkona edelläsanotulle 92,500 markalle viiden prosentin jälkeen vuodessa, eli siis seitsemantuholla yhdeksänsataa yhdek sänkymmentäkolme Saksan markkaa, kuin myöskin kustannukset jauhojen säilyt tämisestä prosomuissa 31 päivästä Joulukuuta 1895 seuraavan Tammikuun 6 päivään ja niiden myyttämisestä huutokaupassa, yhteensä tuhat kaksisataa kuusikymmentäyksi markkaa kuusikymmen täyhdeksän pennigia Saksan rahaa, ynnä sen lisäksi korkoa sanotulle 903/300 markalle kuuden prosentin jälkeen vuodessa, luettuna Tammikuun 1 päivästä saman kuun 5 päivään 1899, jolloin kauppahuone oli saanut ylläsanotun huutokauppahinnan vastaanottaa eli seitsemänkymmentäseitsemän markkaa kahdeksan jefennigia, ollen siis Kauppahuone W. Ström & Co nyt kysymykses prt No 9. i
Skatte bevis Skatte Hans hemmans Hansing Hans Hans Hansing hemman Hansing Hans Skatte Hansing Häradets Hansing hemmans Hans Hansing Hansing. honomarens Hans krono Hansing Hansing Hans Hansing. Skatte Hansing Hansing Hemmans Hansing Hansing gammal samt öfver i Wit måhonomäljarens andel för eller eller samt Wilfver samt äg vuoden kaikkiaan yhdeksäntuhatta kolmesataa kolmekymmentäyksi markkaa seitsemänkymmentäseitsemän pennigia Saksan rakaa, jotka kauppahuone on vaatinut maksettavaksi kuuden prosentin korolla Huhtikuun 4. päivästä 1899, jolloin sama saan saatava oli välitystuomiolla Hampusen kaupungissa määrälleen vahvistettu Kanteesta kuulusteltuna on Kauppias poika vastannut, että koska puheena laisten, Kauppias Roikan tilaamain jauhojen oli, asianosaisten välipuheen mukaan pitänyt olla saksalaista ol kuperää, mutta Kauppahuone W.ström gbom hankkinut nyt kysymyksessä ole vat jauhat olivat ollut Amerika laisia, eikä Kauppias Koika senvuoksi ollut saattanut tuntuvalla tappiotta toteut maa taa aikomustansa myydä samoja jauho myösä ja Saksassa, jossa ne myytäessä oli vat olleet tullimaksun alaisia, niin on Kauppias Boika väillänyt olleensa oikeutettu kiettäytymään sanottuja jaupoja vastaanottamasta, johon nähden ylläja kun Kauppahuori W. Ström eli hän hvilei ollut toteennäyttänyt vaatimuksensa 448 erusteena olevia korvausmääriä, Kauppias Roika on vastustanut kannetta naastuvanoikeus, jossa asianosaiset molemmin puolin olivat vaatinut korvausta oikeudenkäyntikuluistaan, on Maaliskuun 27 päivänä 1900 julistamallaan päätöksellä lausunut selvitetyksi, että Kauppias Roika oli ilmoitettuna aikana Kauppahuone W. Ström 8/8 dels osan tanut viisituhatta merkillä "000 krystälvarustettua räkkiä Georg Blangin lampurissa valmistamia vehnäjauhoja ja si toulunut muun muassa, Hampurin kaupungissa vastaanottamaan jauhol SyysLoka, Marras ja Joulukuun kuluessa vuonna 1898 ja niistä suorittamaan sovi tun hinnan, yhdeksänkymmentä kaksi tuhatta viisisataa Saksan markkaa, vekselien kautta, jotka piti lunastettaman kolmen kuukauden kuluttua jauhojen vastaanottamisesta lukien, sekä että kauppahuone sittemmin oli määräpaikkaan Kauppias Roikan varalle toimittanut ylläsanetun hankinnan, Kauppias Roihän kuitenkaan jauhoja vastaanotta matta tahi niistä hintaa suorittamatta