Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
gustaf samt öfver eller att uppodla i Witvexlar till Sundvall muntligen försålt sin landthandelsrörelse i Pohjoislahti by, hvilken med varulager och utestående fordringar uppskattats till ett värde af 13,200. mark, men vid sedermera skedd valisation inbringat ej fullt 11,000. mark. Då köpet således afslutats redan den 15. September, ehuru den skriftliga afhandlingen derom först påföljande dag eller den 16 September blifvit uppsatt i Pohjoislahti by och derstädes å Sundvalls vägnar undertecknats af i Sundvalls tjenst anstälde Kontoristen Johan Fredrik Filenius, samt Lahonens konkurs, i anseende dertill att Lahonen icke blifvit på grund af aktiebolaget Maamiesten kauppaaakyhtiös anhållan försält i konkurs, måste anses hafva börjat den dag, då Lahonen sjelf anhållit att få till sina borgenärers förnöjande afträda sin egendom, eller den 19 Oktober 1899, har Handlanden Sundvall anhållet om häromålets förkastande Härtill har Kronolänsmannen Seikku, som emellertid under rättegången blifvit af konkursdomstolen förordnad till sysslomän i Henrik Lahonens konkursmassa, anmärkt, att köpet om ifrågakomna varulager icke kunde anses hafva blifvit afslutadt förrän tidigast den 16. September 1899, då lagret å Handlanden Sundvalls vatten emellagits af kontoristen Pilenius i Pohjoislahti by samt att konkursens början borde, oberoende af den omständigheten att Henrik Lahonen emellertid sjelf till konkurs afträdt sin egendom, räknas från den 16. Oktober 1899, hvaremot Henrik lahonen, som jemväl blifvit upplyshäradsdes i saken höra, icke häst nå got att anmärka emot Abraham af Handlanden Sundvalls genmäle. Efter det Henrik Suhonen i anledning af ett i saken afhördt vittnes derom afgifna utsago medgifvit, att Lohonen redan någon dag i början af Oktober månad 1899 gifvit en namngifven person i uppdrag att till vederbörande domhafvande inlemna Sahonens konkursansökan, men likväl innan sådant skett, återkallat uppdraget, har Rädstufvurätten, hvarest parpå ensan åt vid vatten honomålades nummera öfgustaf samt öfver att eller att ekola uti 20
Hemmans nummer mantal skatte hemman kylässä nast utbetala fordrade etthundra åtta kronor fyratiotre öre danskt mynt honomäljag eller Silfver samt öfNummer 1829 och 7. 20. kop: och Silfver eller motsvarande belopp finskt mynt gustaf samt äganden att undergångs efter å betalningsdagen högst gällan de kurs. Hofrätten, under hvars pröfning Handlanden Lindersborg i vadeväg dragit saken, har genom dom den 7. December 1900. låtit vid Rådstufverättens utslag bero, jemte det Handlanden Lindersborg ålagts att till fiiman Johansen et Bruun gälda afgifterna för dess exemplar af Hofrättens dom med femton mark åttatio penni. Uti Hopatters dom har Handlanden Lindesberg i underdanighet anhållit om ändring. Hvad sålunda förelupit och handlingarna vidare innehålla har Kejserliga Senaten tagit i ifvervägande samt finner Handlanden Lindesborg icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättas ofvanberörda dom, vid hvilken allt så skall förblifva. Pet alle, som vederbör, till underdånig efterrättelse länder. I Hans Kejserliga Majestäts Hoga Namn Dess Senat för Finlands Andersin. honomäljem eller kopek Silfver och aflagde Emot Forsman. Fabentin Gummerus 24
Wilhelmina Nygot neljans ät¬ 30. till öfverens äg eller eller samt tusen kubik famnar dels gran - dels furuprops af i kontraktet närmare angifven beskaffenhet, mot ett öfverenskommet pris af tjuguåtta mark famnen, hvilket pris skulle erläggas sålunda, att Herman såsom handpenning inom en vecka efter kontraktets under skrifvande erhölle tiotusen mark och derefter förskottsvis enahanda belopp för hvarje till flottled utslåpadt parti om femhundra famnar virke, hvar efter slutligvid med proportionalerligt afdrag af erhållna förskott skulle skenettö kontant" för hvarje last; samt att Handlanden Lovén å priset för den leverans Sågegaren Hagman sålunda åtagit sig, under tiden från och med den 6. Oktober 1896. till och med den 3. September 1897. i särskilda poster åt Hagman utgifvit inalles etthundra trettioettusen åttahundra femtio mark sextio penni, hvaremot Hyman icke levererat åt Sevin af förberörda virke mer, än hvad under sommaren år 1897. blifvit uti fem för ändamålet befraktade förtyg inlastadt enligt häröfver upprättade konnossement, eller inalles tvåtusen sjuhundra sjuttio och en half kubeksamnar props, ehuru Levin likväl ville tillgodoräkna Herman all den props, som för Handlanden Levins räkning blifvit, enligt fyra åt Herman häröfver lemnade qvitton, uppmått, eller tvåtusen åttahundra femtionio hela och trehundra trettiosju ettusendedels kubik famnar props; och har Handlanden Eivin förty yrkat Sågegaren Hymans förpligtände att till Levén återböra, hvad Hyman fått af Levén emottaga utöfver det belopp, honom för sistnämnda parti props rätteligen tillbort, eller fem tioettusen sjuhundra åttationio mark sexton penni jemte ränta derå och ersättning för rättegångskostnaden. Isaken hörd har Fåbegaren Herman genmält att det, jemlikt det parterne emellan upprättade beveranskontraktet, ålegat Levén att, innan fartyg anlände för att afhämta den props, Herman åtagit sig att hvarara åt koin, underrätta Herman härom i så god tid, att mötning af den props, som skulle nuksia yhteisestä siinHansing Skatte Hansing Hansing Häradets Hansing. Skatte Hansing Hansing Hans honomarens Skatte Hansing Hansing mera Skatte Hansing
pröm de vid vatten dattakoot. dattakoot. Keisarillisen Majestetin Korkeassa Simossö, gustaf samt öfver eller att uppodla å Hänen Suomen Senaattinsa: A. Vinnan. Viroli Andersin. Ericsdottoman. Talentin hemmanet honomans hustru af skatte hemman Keisarillisen Majesteetin Korkeassa Nimessä Hänen Suomen Senaattinsa tuomio maksuitta Wiipurin Hovioikeudesta tulleessa vekseli saatavaa koskevassa jutussa, jossa Talollinen Heikki Öksman, omasta puo lestaan ja alaikäisen veljensä Talollisenpojan Paavo Öksmanin holhoojana, sekä sisarensa Talollisentytär Ida Maria Öksman Kuusjärven pitäjän Sysmän kylästä ovat hakijoina ja Maakauppias Wasili Mamantoff, Liperin pitäjän Taipaleen kylästä, tulematta jääneenä vastaajana: Annettu Keisa rillisessa Suomen Senaatissa ja Sen Oikeusosastossa, Helsingissä, Tammikuun 22. päivänä 1902. Keisarillinen Senaatti on Itsellensä esi tyttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niis tä, mikäli nyt on kysymyksessä, saa nut tietää seuraavaa: Joensuun kaupungin Raastuvanoikeudessa on Wasili Mamantoff 9. päivänä Syyskuuta 1895. vaatinut, että Heikki Casman ja Talollisenleski Maria Asikainen, oikeastaan Ida Serafia Räsänen, joista ensiksi nimitetty oli Talollisen Kasper ÖksLäsnä: Maja - 48 - E. F. A. K. V. G. honomålades andel för eller att gära honomålades eller kopekola och aflagandens honomäljarens andel in43: 50. Såg. 13. R.D. 1901.
bö eller kopio och aflagt samt åt Råttegandens kopekamo och att undergå enss honomålades nummera äghonomäljarens andel inNyryn kauppakanskygnag mantal skatte hemman i Withonomålades eller ekomma och afläsning gustaf samt öfver eller att uppodla i Withonomäljarens andel inBonden kopekola Silfver samt öfver edellä mainitun konttakurantin mukaan oli Kauppias Lindemanille hankkinut 220 3/7 syltä korin- ja 10 1/2 syltä havupuun halkoja, joiden hinta teki oikeastaan 1492. markkaa 63. penniä, mutta ei ollut Lindemanilta saanut rahaa enempää kuin 1050. markkaa, Kauppias Lindeman velvoitettaisiin Matti Rimmille heti maksamaan halkojen vielä suorittamatta oleva hinta 442. markkaa 63. penniä viiden prosentin vuotuisella korolla sanotusta Heinäkuun 15. päivästä 1897. Asiasta kuultuna on Kauppias Lindeman vastannut, että Matti Rimmi ei ollut täyttänyt ottamaansa holhojen hankintaa, vaan jättänyt toimittamatta, kuten ylempänä mainittu konttakurantti osotti, 268 5/4 syltä, minkä vuoksi ja kun Kauppias Lindeman välikirjain mukaan oli oikeutettu saamaan korvauksen vaillingista hankinnan täyttämisessä ja Lindemänille puuttuvan hankinnan kautta johtunut vahinko kohtuullisten kiintain mukaan teki 546. markkaa 85. penniä, sekä Kauppias Lindemanin näin ollen tuli saada Matti Rimmilta konttokurantin sälde 104. markkaa 33. penniä, Lindeman on vastustanut Matti Rimmin velkavaatimusta; jonka ohessa Kauppias Lindeman, Matti Rimmille toimitetun vastakaasteen nojalla, on anonut Matti Rimmin velvoittamista Lindemanille suorittamaan viimeksi mainitun summan. Matti Rimmin vastattua Kauppias Lindemanin kanteesen ja sittenkuin jutussa oli niin menetetty kuin asiakirjat osettavat, on Maastuvanoikeus, jossa asianosaiset molemmin puolin ovat anoneet korvausta oikeudenkäymiskuluistaan, päätöksellä lokakuun 30. päivänä 1899. asiasta lausuntensa antanut; ja oli tosin Matti Rimmi, joka edellä56 honomålades egen kopek Silfver
Råttegandens kommande eller eller samt ägBonden kopekola Silfver samt öfWilfver samt öfver eller att uppodla i centin korkoineen lainhakupäivästä Heinäkuun 15. päivästä 1897., minkä olussa Kauppias Lindemänin, joka oli jutun kadottanut, tuli seitsemättäsadalla seitsemällä markalla kuudellakymmenellä pennillä korvata Matti Rimmille hänen kulunkinsa asiassa. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Kauppias Lindeman oli vetoomalla saattanut jutun, on tuomiolla Marraskuun 17. päivänä 1900. vahvistanut Raastuvanoikeuden päätöksen, samalla kuin Lindeman velvoitettiin korvaukseksi Matti Rimmillä Hovioikeudessa ollista kuluista Rimmille suorittamaan neljäkymmentäviisi markkaa. Kovioikeuden tuomioon on Kuappias Lindeman alamaisesti anonut muutosta tänne toimittamallaan perustelmalla, johon Matti Rimmi on säädetyssä järjestyksessä vastannut. Keisarillinen Senaatti on ottanut tämän asian tutkittavakseen ja katsoo ettei Kauppias Lindeman ole esiintuonut syytä muuttaa Hovioikeuden edellä mainittua tuomiota, joka siis jää pysymäiseksi, minkä ohessa Kauppias Lindeman velvoi tetaan palkitsemaan Matti Rimmille hänen täällä kärsimänsä kulut ja siinä suhteessa Rimmille maksamaan viisikymmentä markkaa. Tätä kaikki asianomaiset alamaisuudessa noudattakoot. Keisarillisen Majesteetin Korkeassa Simonsä, Hänen Suomen Senaattinsa: J. G. Sohman. Andersin. And. Forsman. Valentin hemmanet Ossian Karsten 58 Skatte
3o Hans Kejserliga Majestäts Höga Nän Dess Senats för Finland dom uti ett på nedsatt bevisionskilling, från Åbo Hofrätt inkommet sjörrättsmål emellan Handlanden i Tammerför stad Karl Petter Ruuskanen, sökande, samt verkställande direktoren för Helsingfors Ängfartygs Aktiebolag Kommerserådet Viktor Ek, från ståden Helsingfors, svarande: Gifven uti Kejserliga Senaten för Finland och Dess Justitia Departement, i Helsingfors, den 25. Januari 1902 Kejserliga Senaten har låtit handlinjärnä i målet sig föredragas och af dem inhemtat följande: På Kommerserådet Ek, i hans förberörda egenskap till Rådstufverättens i Helsingfors sammanträde den 17. Maj 1900 ågången stämning har Handlanden Ruus hanen anfört, att befälhafvaren å Hel singfors Angfartyrs Aktiebolag tillhöriga angfartyget Storfursten Sjökaptenen D del Favorin enligt konnossement af den 23 November 1899 af Handelsfirman Påhl teling i tyrka fria staden Lybeck emot Bde A af N. H. B. A. K. R. A A Skatte hemman i samass öfhonomålades eller ekomma bötern Nummer Svaranden samt ägde tillgustaf samt öfver BonSS 58
Skatte hemman hustru hemman i Nymen kylässä hustru hemman Wilhelmina 3/16 dels mantal honomålades ekommande eller samt ägan mantal skatte hemman kylässä och att under den talvikäräjissä oli valvonut hänen ja 18 päivänä Joulukuuta 1893 kuolleen miehensä, Talollisen Topias Juhonpoika Rönkkölän välillä Toukokuun 16 päivänä 1870 kirjallisesti tehdyn keskinäisen testamentin, joka sisälsi, muun muassa, että toisen puolison kuoltua eloon jäävälle oli menevä kaikki pesän irtaimisto, niin ovat Kustaa Rönkkölä ja Topias Willehad Sainio, jotka ovat Topias Könkkölän poikia avioliitosta hänen 18 päivänä Huhlikuuta 1877 kuolleen ensimmäisen vaimonsa Hedvig Juhontytär Könkkölän kanssa, sekä Toivo Heikkilä, Juho Elias Jokinen ja Aptakkari Hangel, jotka ovat naimisissa Topias Könkkölän viimeksi sanotussa avioliitossa syntyneitten tyttärien kanssa, Heikkilä yllämainitun Hedvig Topiaksentyttären, Jokinen Kustaava Topiaksentyttären ja Wängel Anna Topiaksentyttären kanssa, mainitussa Kihlakunnanoikeudessa sanotun testamentin moittimista varten lausuneet, muun muassa että Topias Rönkkölä, hänen ja Hedvig Könkkölän kesken 28 päivänä Helmikuuta 1574 tehdyn kirjallisen testamentin perusteella, jonka kautta oli määrätty, että se näistä aviopuolisoista, joka jäi toisen jälkeen eloon, sai hallita hei dän yhteistä pesäänsä jakamattomana sekä että vasta molempain kuoltua pesä oli jaettava kummankin perillisten kesken lain mukaan, oli kuolemaansa saakka yksin nauttinut tulot Topias Könkkölän ja Hedvig Könkkön yhtäsestä omaisuudesta; mutta koska Topias Könkkölä niin muodoin häntä sitaavalla tavalla oli luopunut oikeudestaan uudella testamentilla määrätä omaisuudestaan, ja Topias Rönkkölä sitä paitsi, kun Juho Elias Jokinen ja Topias Rönkkölän muiden Hedvig Könkkölän kanssa siitettyjen, silloin vielä alaikäisten lasten holhooja, Rustitilallinen Severus Konkola olivat moittineet viimeksi sanottua testamenttia, itse oli ilmoittanut, että sillä oli ainoastaan tarkoitettu antaa eloon jääneelle puolis olle omaisuuden nautintooikeus, kuin myös testamentti Turun Hovioikeuden Toukokuun 1 päivänä 1882 antamalla tuomid. la oli julistettu pysyväiseksi paitsi mihonomäljarens andel för eller eller att Herr Senan kylässä och att honomäljennet ekommit eller samt öfhonomålades eller eller kopekom73
gustaf samt öfver att ejser NytWilfver samt äg vuoden kylässä och att virullä ollessa perinnönluovutusasiassa Heikki Juopperin Huhtikuun 12 päivänä 1894. antaman velkakirjan nojalla valvonut tuhat kahdeksansataa markkaa korkoineen sekä Kihlakunnanoikeus tuomiolla Toukokuun 11 päivältä 1896. luovutetuista varoista tuominnut Matti Seppälälle sanotun määrän, jos hän eri oikeudenkäynnillä voisi saada sen maksettavaksi vahvistetuksi, on Matti Seppälä, Tullinhoitaja Laurinille ja Maanviljelijä Nisulalle, heidän edellämainitussa toimessaan, annetun haasteen nojalla, mainitussa Kihlakunnanoikeudessa vaatinut, että Matti Seppälälle puheenalaisen velkakirjan perusteella myönnettäisiin tuhat kahdeksansataa markkaa korkoineen. Asiasta kuulustettuina, ovat Tullin. hoitaja Laurin ja Maanviljelija Nisula vastustaneet kannetta, väittäen että Matti Seppälä puheenalaista velkakirjaa vastaan ei ollut Heikki Juoppesille antanut mitään vastiketta rakassa tahi tavarassa, vaan oli Seppälä pakottanut Juopperin antamaan velkakirjan uhkauksella, että Seppälä muutoin Huhtikuun 13 päivänä 1894 käräjäkannassa alkavissa talvikäräjissä, joihin Seppälä oli haastattanut Juopperin siitä että Juopperi oli omin lupin. sa kirjoittanut Seppälän nimen todistajana erääseen kauppakirjaan, tulisi ajamaan tätä juttua, jonka ohessa Laurin ja Nisula ovat anoneet korvausta oikeudenkäyntikuluistaan. Jutussa niin meneteltyä kuin asiakirjat tarkemmin osottavat, on Kihlakunnanoikeus päätöksellä Marraskuun 12 päivältä 1900 julistanut selvitetyksi, että Heikki Juopperi oli tullut pakatetuksi antamaan sanotun velkakirjan, johon nähden Kihlakunnanoikeus on kyljännyt Matti Seppälän kanteen sekä velvoittanut hänet oikeudenkäyntikulujen korvaukseksi suorittamaan Tullinhoitaja Laurinille ja Maanvilje. lijä Nisulalle yhteisesti kolmekymmentä markkaa Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Matti Seppälä oli vetoamalla saatta nut jutun, on tuomiolla Kesäkuun Skatte hemman i Witomålägga samt äghonomäljaren till ekomma häradsWilhelagas andelst
Vahtolan varomattomuudesta oikeuttaneen puheenalaisen yhteentörmäyksen ja siis olevan velkapään korvaamaan Pekka Paakkarille sen kautta syntyneen vahingon; mutta kos; Wilfver samt öfver eller samt honomäljarens andel försonas eller att ei Pekka Paakkari ole voinut näyttää sanotun vahingon olleen Heikki Vahtolan myöntämää määrää kahtakymmentäviittä markkaa suuremman, Keisarillinen Senaatti har kitsee. oikeaksi, muuttaen Hovioikeuden tuomion ja Raastuvanoikeuden päätöksen, velvoittaa Heikki Vahtilan maksamaan Pekka Paakkarille viimeksi mainitun raha määrän, jonka ohessa Vahtolan, joka ei ole näyttänyt ennen tämän jutun vireille. hanoa tarjonneensa Paakka rille mainittua korvausmaa rää, tulee seitsemälläkymme nellä markalla palkita Pekka Paakkarilla Raastuvanoikeudessa jutusta olleet kulut. Tätä kaikki asianomaiset ala/ Antti Charpentiej / gustaf samt öfver eller att uppodla åt Keisarillisen Majesteetin Korkeassa NimisHänen Suomen Senaattinsa: A. af Nyberg. A; C; Kumlin. Fem lupblad hevisHansing för eller Hansing. Hansing Herr Sena salmen kylässä. Hansing Herr Sena Skatte Hans
mantal I Hans Kejserliga Majestäls Höga Namn, Dess Sonats för Finland dom uti ett, på med satt revisionsskilling, från Wiborgs Hofrätt inkommet mål emellan Tidningsredaktören Oskar Hamström, från Wiborgs stad, sökande, och Drätselkammaren i sagde stad, uteblifven svarande, angående klander å jord: gifven uti Kejserliga Senaten för Finland och Dess Justitie Departement, i Helsingfors, den 8. Februari 1902. Kejserliga Senaten har låtit handlingar na i målet Sig föredragas och af dem inhemtat följande: Sedan Redaktören Hamström af delegarene i aflidne Stenarbetaren Anders Johan Frimans efterlemnade bo genom köpebref af den 9. April 1898. för femtusen uttuhundra mark tillhandlat sig en gård och tomt plats betecknad med No 318 å om 1890, uppqvackatmeters ylinnehålligtning städsel af Wiborgs stad, samt Reduktören Hamström vid Rådstufvurätten i sagde stad anhållit om lagfart å nämnda fång, har Rådstufvurätten uti den 25. Juli 1898. afkunnadt utslag, enär Redaktören HamJde A. af N. H. B. - Å. K. - K. L. A. Eh. No 137.
Hansing Hemmans Hansing Summan cabref af den 9. April 1898. föryttrats till Redaktören Hamström, utgjorde en del af det den 12. Maj 1851. till Politeradmannen Häggberg försålda, med No 318. betecknade tomtområdet, ehuru det sedermera oriktigt begynt betecknas med No 318. å och har Redaktören Hamström ansett sin och sina fångesmäns eganderätt till ifrågavarande jordomräde styrkt samt förty motsagt käromålet. Rådstufvurätten har medels utslag den 29. Januari 1900., på upptagna skäl, ålagt Redaktören Hämström att afträda ifrågavarande jordomräde till Wiborgs stadsfria förfogande. Hofrätten, under hvars pröfning Redaktören Hamström i vadeväg dragit målet, har genom dom den 17. November 1900. yttrat rig, att emedan utredt blifvit, det omförmälla, af Redaktören Hamström innehafda område utgjort Wiborgs stad tillhörig mark och icke ingått i det af staden till Politerådmannen Häggberg försålda jordstycke, ty och då Redaklören Hamström icke gittat styrka, att staden afhändt sig sagda område, faststäldes det slut, hvari Rådstufvurätten genom dess utslag i saken stannat, jemte det Redaktören Hamström ålades att till Drätselkammaren i Wiborg gälda afgifterna för dess exemplar af Hofrättens dom med femton mark åttatio penni. Uti Hofrättens dom har Redaktören Hamström i underdånighet anhållit om ändring. Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner Redäktören Hamström icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens ofvanberörda dom, hvilken förty af Kejserliga Senaten gillas. Det alle, som vederbör, till underdång efterrättelse lånder. 1 Hans Kejserliga Majestäts Högarein, Dess Senat för Finland: A. af Nyborg. A; F; Kumlin. Henr. Berenius. Hmbycknad Axel Charpentin honomäljem eller kopek Silfver samt öfver
ran kylässä andel gius anders öfver eller att uppoden att p: Silfver kylässä och aflägga samt ägke puolin ovat anoneet korvausta kuluistaan on Maaliskuun 12 päivänä 1900 julistamassaan päätöksessä, siinä mainitsemillaan perusteilla, katsonut ettei Kaarle Henrikki Oksasella ja hänen juttukumppaneilla an Helmikuun 6 päivänä 1822 tehdyn, edellämainitun välikirjan nojalla ollut oikeutta saada Alakauppilan torppaa Kauppilan tilasta erilleen murretuksi ja siis kyljännyt heidän puheenalaisen vaatimuksensä perusteettomana; mutta asian laatuun nähden kuitattiin oikeudenkäymiskulut riitakumppanien kesken. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Kaarle Henrikki Oksanen, Juho Taatala, Wilhelmiina Ohsanen, Kaarle Lähteenmäki, Amanda Juhontytär ja Juusi Kankaanpää yhteisesti ovat vedon kautta saattaneet jutun, on tuomiolla Tammikuun 17 päivänä 1901 havainneet kyllä selvitettynä olevan, että Juho Simonpoika on edellämainitulla kauppakirjalla Helmikuun 6 paivältä 1822 ja samana päivänä erittäin laaditulla välikirjalla määrännyt, että Sofia Magdalena Juhontytär oli perintöosansa vastikkeeksi saapa Alakauppilan torpan Sofia Magdalena Juhontyttären, hänen miehensä ja jälkeläistensä ikuisesti omistettavaksi, viljeltäväksi ja hallittavaksi; mutta koska todistettu oli että siihen aikaan enemmän kuin puoli Kauppilan talosta oli ollut kruununluon toa eivätkä Sofia Magdalena Juhontytär ja hänen oikeutensa omistajat asian näin ollen sanotuilla välikirjoilla olleet voineet saavuttaa Alakauppilan torppaan sellaista oikeutta että he Kesäkuun 12 päivänä 1895 maatilain osittamisesta annetun asetuksen 41 SSn nojalla olisivat oikeutetut saamaan Alakauppilan torpan Kauppilan tilasta erotetuksi, sentähden katsoi Hovioikeus, etteivät Kaarle Henrikki Ohranen ja hänen asiakumppaninsa olleet esittäneet syytä muuttaa sitä loppupäätelmää, johon Kihlakunnanoikeus vedonalaisessa päätöksessä oli joutunut ja jonka Hovioikeus siis on jättänyt voimaansa. Tähän Hovioikeuden tuomioon ovat Kaarle Henrikki Ohranen, Juho Taatala, Wilhelmiina, oksanen, Kaarle Lähteenmäki, Amanda Juhontytär ja Juuse Kankaanpää, yhhonomäljaren till säkerhet äggammal innehållit ekommit utiSilfver samt äg eller kopek Silfver honomäljem eller samt äghustru hemman i Witfän på enskildens nummer121 gammalien eller NyyHerr Sena
Wilfver samt No 9. i WitHelmikuun 19. päivänä 1902. Keisarillisen Majesteetin Korkeassa Nimessa, Hänen Suomen Senaattinsa tuomio nostarahalla Turun Hovioikeudesta tulleessa velkomusjutussa, jossa Talolliset Kaarle W. Krenkku, Wampulan pitäjän Wampulan kylästä, ja Nestor Sjöros, Sauvon pitäjän Saustilan yksinäistilalta, yhteisesti ovat hakijoina sekä Kauppias F. A. Palmroos, Uudesta kaupungista, tulematta jääneenä vastaajana: Annettu Keisarillisessa Suomen Senaatissa ja Sen Oikeusosastossa, Helsingissä, Helmikuun 19. päivänä 1902. Keisarillinen Senaatti on Itsellensä esityttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää seuraavaa: Toimitettuaan haasteen Kaarle W. Kronkulle ja Nestor Sjörosille, on Kauppias Palmroos Huittisten, Punkalaitumen ja Kampulan pitäjäin karajäkunnan Kihlakunnanoikeudessa lausunut, että Talollisenpoika Kaarle Oskar Sundqvist oli kontrahdis sa Toukokuun 10. päivältä 1899. sitoutunut ennen sen jälkeisen Heinäkuun loppua Kauppias Palmroosille sekä Merikapteneille Läsnä Aalt - Ef - Aik - E. A - 12 - 74 C. J. S. honomäljem eller samt öfhonomäljare Svaranden Michel Michelshemmans Hansing Pag 100. S. D. 1901.