Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
Helmikuun 2 päivänä 1915. Keisarillisen Suomen Constantin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Wiipurin Hovioikeudesta tullees sa, saatavaa koskevassa jutus ja jossa Maakauppias Petter Pyhönen Juvan pitäjän Aholan kylästä, ja Mylläri August Johan Janhunen, saman pitäjän Haikarilan kylästä yhteisesti ovat hakijoina sekä Aktiebolaget J. A. Collin M: niminen oikeyhtiö, Kiipurin pitäjästä, vastaajana; Annettu Oikeusosastossa 2 päivänä Vilmikuuta 1915. Keisarillinen Emaatti on itsellensä esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut seuraavat tiedet Osakeyhtiölle Aktiebolaget Jut6ollin a 6o toimituttamansa haasteen nojalla ovat Petter Pöyhönen ja Angust Johan Janhunen. Wiipurin pitäjan käräjäkunnan Kihlakunnan oikeudessa lausuneet, että he 29. päivänä Marraskuuta 1904. laaditulla Lammi. R. B. Sr. C. H. Ant. SS: 27. 56 No 101. Pag. 37. R. D. 1911.
hankintavälikirjalla olivat sitoutunut Kauppias Johan August Collinille tahi hänen oikeudenomistajalleen ostajan määräämällä ajalla ja viimiistään 1. päivänä Lokakuuta 1905. vapaasti laivan kannalle Koivusaarelle toimittamaan vähintiin 2500. kappaletta valmiiksi piiluttua pitäjä - ja näriparena sekä että Petter Pöyhönen ja August Johan Janhunen sittemmin vastaanottuna men na olivat osakeyhtiölle Aktiebolaget J. A. Collin v. 6:lla, jolle kauppias Gollin oli siirtänyt kerrottuun hän kintävälikirjaan perustuvan oikeuten sa toimittaneet kaikkiaan 48,60 kappalalta pärruja, jota paitsi osaksi yhtiö oli ottanut Petter Pöyhönen ja August Johan Janhusen Ostanonsalmen hannalle Juvan pitäjässä kokoamia päiväjä 4219. kappaletta mutta kun osakeyhtiö oli Petter Töyhöselle ja August Johan Janhuselle suorittanut hinnan ainoastaan 49,049 varusta, ovat Petter Pyhönen ja August Johan Janhunen vaatineet yhtiin velvoittamista heille maksamaan ei ainoastaan hinnan 3,233 parrasta eli 4,900. Englännen kuutiojalasta 25 pennin mukaan kuutiaja lalla 1,241 markkaa 50 penniä vaan myöskin korvaukseksi Petter Pyhösen ja August Johan Janhosen omistämän, Uro nimisen litjan turhasta viisittamisesta lastattuna Koimisaaren luona 40. vuerkauden aikana 600 markkaa sekä osaksi yhtiön asianosaisten välillä tapahtumessa tilinteossa Petter Pöyhönen ja August Johan Janhusen saatavasta lyhentämät 10 vuorokauden letjanmaksan 100 markkaa, lastauskustannuksia ynnä muuta 1211 markkaa 49. penniä "lho botjan kolmasti tapahtuneesta seesauksesta 212 markkaa 28 penniä, 10 vuorokaudenlet jan vuokran ja hinauskustannukria 105 markkaa sekä ulosvimitetut lina ja luetaakimaksuna suorite tut 824 markkaa 31 penniä, mitkä Petter Pöyhösen ja August Johan lanhusen saatavasta lyhennetyt ra57
kamäärät olivat osakeyhtiin suoritetta vat, koskei yhtiä ollut niin menetellyt että Petter Pöyhösen ja August Johan Janhusen toimittamia parneja olisi voitu ilmoitettuina aikoina ottaa vastaan Koivusaarella eivältä Petter Pöyhönen ja August Johan Janhunen ollut sitoutuneet maksamaan meheenaolevia ulosvintitulla ja tuulaukimaksua, anoen Petter Tyhönen ja August Johan Janhunen siis osakeyhtiön velvoittamista Pöyhöulle ja Janhuselle suorittamaan koikkiaan 4,295 markkaa 8. penniä korkoineen. Osakeyhtiön Aktiebolaget Y. AEellin olen vastustettua kiinnettu sekä Petter Pöyhösen ja August Johan Janhusen esteeksi osakeyhtiin todiste jaksi asiaan nimittämää Puuari oitsijan Petter Paldemar Stenlelelti vastaan huomautettua, että Olamansalmessa olleet parrut oli ilman Petter Pöyhösen ja August Johan Janhusen lupaa otettu Pelter Valdemar Stenfeltin käskystä ja että Stenfeldt siis voisi todistuksestaan odottaa hyötyä tahi vahinkoa, on Kihlakunnanoikeus, jossa asianosaiset puolin ja toisin ovat anonut korvausta oikeudenkäyntikuluistaan, 28 päivänä Huhtikuuta 1909 lausumallaan väitepäätöksellä hyljän nyt tehdyn estemistutuksen lakiin perustumattomana sekä samana päivänä julistamassaan lopullisessa päätöksessä katsonut jääneen näyttämättä, että osakeyhtiö Aktiebolaget J. A. Collin a C. olisi Petter Pöyhöseltä ja August Johan Janhuselta vastaanottanut enemmän päiruja kuin osakeyhtiön puolesta oli myönnetty saaduksi eli 49649 kappaletta ja että Petter Pyhösen ja August Johan Janhusen puulähtykset olivat osakeyhtiön syystä tulleet sopimatta miin oikeihin, jotenka siitä aikoo tunut kustannukset siis olivat Petter Pöyhönen ja August Johan Janhuon vahinkona pidettävät; mihin miehen ja kun Pöyhönen ja Janhunen hankintavälikirjan mukaan oli58
vat velvolliset suorittamaan muut kanteenalaiset maksut Kihlakunnanoikeus on hyljännyt Petter Pöyhösen ja August Johan lanhusen asiassa ajuman kanteen sekä velvoittanut heidät kolmellasadalla markalla kovaamaan osakeyhtiön Aktiebolaget J. A. Collin & Coikeudenkäymiskustanmukset. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Petter Pöyhönen ja August Johan Junhunen vetoamalla olivat raattaneet jutun, on tuomiolla 1. päivältä Joulukuuta 1910 jättänyt Kihlakunnanoi keuden sekä oikeudenkäynnissä antman päätöksen, mikäli se edellä a kerrottuna että itse pääasiassa julistaman lopullisen päätöksen pysiin si ja velvoittanut Petter Pöyhönen ja August Johan Janhusen viideksi kymmenettä markalla korvaamaan eräkyhtiän Aktiebolaget J. A. Collin 6ten vastaapahivan valvomisesta Hovioikeudessa ollut kustannukset Hovioikeuden tuomioen ovat Petter Pyhönen ja August Johan janhunen anonut muutosta perustetmalla, johon osakeyhtiö Aktiebolaget J. A. Collin och en vastannut Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo etteivät Petter Pöyhönen ja August Johan Janhunen oli esittäneet syytä muuttaa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jää voimaan, ja velvoita taan Petter Pöyhönen ja August Öhan Janhunen suorittamaan osa keyhtiölle Aktiebolaget J. A. Collin " tälle sillä täällä piten vuoksi ol heiden kulujen korvaukseksi kuusikymmentä markkaa Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Knuutti: tens Salonpoch Alfred Luksiala. tens Salonpoch Alfred Luksiala. Johannes Pesonen. K. R. Helanen. Johannes Pesonen. K. R. Helanen. A. V. Ollenvaara Valtero. Parviainen. 59
Den 2. Februari 1915. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, på nedsätt revisionskilling, från Kejserlige Åbo Hofrätt inkommet mål, angående häfrande af köp, emellan Handlanden K. E. Merilä, från Åbo stad, sökande, och Godsegaren Friherre Max Aminoff, från Brunkkall gård i Kakskerta kapell, svarande: Gifven i Justitiedapartementet den 2 Februa ri 1915. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhämtal följande: Vid Häradsrätten i Pemar, Pukkis och St. Karins socknars samt Kustö och Kakskerta kapellers tingslag har Friherre Aminoff efter stämning å Handlanden Merilä anfört, att sedan Friherre Aminoff medelst den 12. April 1906. med Handlanden Mirila belefvadt köp emot vederlag af 2800. mark i concept och en Aminoff tillhörig äldre ängslup vid namn Brinkhall i mellangift af Merilä tillG. F. s. R. H. År 60 No 102. Pag 32/7 R2 1911.
handlat sig en moderbål, byggd år 1905. å Meriläs verkstad och försedd med pitroheimmator, hvarvid Merilä uppgifvit ej allenast att bötens bordläggning utgjordes af minst 3 1/2 nittimeter tjock jämplåt samt att skrefvet, som genom förstärkning i fören gjorts starkt nog till förrering af tunnare is, jämväl i öfrigt vore selidt och omsorgsfullt byggdt, utan och att motorn förbrukade omkring 2 1/2 titerpeteumi timnen samt vore filfri och af god tillverkning, så hade, efter det båten i medlet af Maj månad 1906. af Friherre Aminoff emottagits utan att något fel därå då kunnat uppdagas, skrofvet efter någon tids användning, hvarvid petroleumåtgången visat sig vida öfverstiga hvad Hand landen Merilä uppgifvit, befunnitsi hög grad låka och motorn upphört att punktionera, i följd hvaraf Friherre Aminoff låtit den 9. Juli 1906. upptaga båten å Aktiebolaget Julians mekäniska verkstäds slif i Åbo och där underkasta låten besiktning af rikkunniga personer; och emedan härvid frångått att bördläggningsplå ter vore endast 1 1/2 3. mullimäter tjock samt att båtens konstruktion och byggnad öfver hufvud vore ytterst sväg äfvensom att mötöins yttre mantal vore sprucken, by och då Handlanden Merilä, som nogsamt afvetat dessa brister i båten och motorn, det oaktadt om dem lämnat förenämnde uppgifter, har Friherre Aminoff yrkat att ifrågavarande köp måtte förklaras böra återgå samt Handlan den Merilä åläggas ej mindre att till Friherre Aminoff återbetala de af Friherren genom inlösen den 12. Oktober 1906. af ofvanberörda uppl å motorbåtens pris erlagda 2,200 mark jämte sex procents ränta från sistsagda dag än äfven att gälda de af Friherre Aminoff erlagda rustnuderna för omförmälda besittning med 71. mark, för reparationsarbeten å böter 28. mark enligt en af Plåtslagaren F. O. Bergman utfärdad räk61
ning samt för båtens upptagning å Slip, särskilda remontarbeten å motorn och sliphyra intill den 16. berörda Juli 120. mark 60. penni likaledes enligt räkning af Aktiebolaget Johan I saken hörd har Handlanden Merilä motsagt käromålet; därå Häradsrätten, hvarest parterne å ömse sidor gjort anspråk på ersättning för sina rättegångskostnader, uti den 23. April 1907. afkunnadt utslag funnit utredt vara, att Friherre Aminoff den 12. April 1906 af Handlanden Merilä emot ett vederlag af tvåtusen två hundra mark i växet och ängslupen Brinkhåll köpt en mötorbåt, hvilken vid den 12. därpåföljde Juli verkstäld besiktning af sakkunniga personer befunnits till skrifvet svagt och dåligt byggd och till motorn icke i godt skick, hvarför och då icke utredt blifvit, på sätt Handlanden Merilä påstätt, att parternes aftal varit af det innehåll att köparen skulle behålla båten hvad den vore bättre eller sämre, Råradsrätten upphäst ifrågavarande köp och ålagt Handlanden Merilä att till Friherre Aminoff återbetala växelns belopp tvåtusen tvåhundra mark jemte sex procents årlig ränta från förfallodagen den 12. Oktober 1906. samt ersätta Friherre Aminoff kostna len för båtens besiktning med sjuttiofem mark och i godtgörelse för tvikare Aminoffs rättegångskostna ler till Friherren utgifva trehundra femtio mark, hvaremot Friherre Anticaffs yrkande att Handlanden Mevila måtte åläggas att betala Måtslagaren Bergmans och Aktiebolaget Juloans förenämnda räkningar, enar Friherren icke styrkt sig haf va erlagt desamma, af Häradsrätten förkastats Hefrätten, under hvars pröfning parterne ömsesides dragit målet, hier uti dom den 27. September 1911. jemte det Handlanden Meriläs i Hofrätten gjorda anhållan ej mindre om tillfälle att låta anställa nybesiktning af ifrågavarande möter62
båt än och att få såsom vittnen i målet afhörde särskilda namngifna persöner, i anseende till sakens utredda skick och emedan Handlanden Merilä redan tidigare i målet haft tillräckligt rådrum till föreställande af antydda bevisning, af Hofrätten afslagits, på de af Häradsrätten åberopade skäl och då utredt blifvit att ifrågakomna mötorbåt i ke varit aftalsenlig funnit Handlanden Meriläs ändringsansökning i ke föranleda rättelse i Häradsrättens utslag, men, enär Friherre Aminoff i Hofrätten styrkt att han guldet jämväl förenämnda af Rätola garen Bergman och Aktiebolaget till can utfärdade räkningars innehåll, ålagt Handlanden Merilä att, utaf ver den honom af Häradsrätten åsatta betalningsskyldighet, till Friherre Aminoff erlägga nyssnämnde räkningars sammanlagda belopp ett hundra fyratioåtta mark sextio penni, hvarutom den Friherre Aminoff af Häradsrätten tillagda rättegångs / T. J. W. ernett. kostnadsersättningen af Hofrätten högts till femhundra femtio mark; med hvilken ändring i Häradsrättens utslag vid detsamma i öfrigt fått bero I Hofrättens dom har Handlanden Merilä sökt ändring medels deduk tion, den Friherre Aminoff bemätt Kejserliga Senaten har tagit må del i öfvervägande och finner Handlanden Merilä icke hafva anfört skat till ändring i Hofrättens dom, vid hvilken förty skall bero, och skyldigkännes Handlanden Merilä att erlägga åt Friherre Aminoff, i orsättning för hans härstädes för målet hafda kostnader, sextiofem mark. Petalle, som vederbör, till efterrättelse lander Kejserliga Senaten för Finland: tnis Kaarikoski. Johannes Pesonen. K. R. Helanen. A. W. Rummen 63
Kolmikuun 3 päivänä 1915. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio maksuitta Keisarillisesta Haasan Hovioikeudesta tullessa saamista koskevassa nostajutussa, jossa Jyväskylän kaupungin Rahatoimikamari on hakijana ja Metanhoitaja Torsten Nystén, sanotusta kaupungista, vastaajana: Annettu Oikeusosastossa 3 päivänä Helmikuuta 1915. Keisarillinen Senaati on itsellensä esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä saanut tietää seuraavaa: Jyväskylän kaupungin Raastuvanoikeudessa on Metsänhoitaja Nystön Rahatoimikamarille toimituttamansa haasteen nojalla vaatinut, että Rahatoimikamari velvoitettaisiin Tystenille suorittamaan mainitun kaupungin metsämaan mittauksestä, kartoittamisesta ja hoitusuunnitelman laatimisesta laskun mupaan 25 päivältä Marraskuuta 1910 734 markkaa 3 penniä, siitä vähentämällä jo maksetut 300 markkuu, eli siis 434 markkaa 59 penSurna: Het-J.S. - R. B. K. R.t. E. F. A. 64 SS: 108. Sug. 169. R. D. 1912.
niä korkoineen sekä korvaamaan Nystänille hänen oikeudenkäyntikulunsa. Kanteesta kuulustettuna on Rahatoimikamarin puolesta selitetty, että kun Rahatoimikamari vuonna 1909 aikoi teettää kaupungin omistamista maista metsänhoitosuunnitelman, pyydettiin sitä varten kustannusarviota muun muassa Metsänhoitaja Nysténiltä, joka laatimassaan arviossa ilmoitti työn tulevan maksamaan 1195 markkaa; ja koska Metsanhoitaja Nystén, jonka tehtäväksi sanotussa arviossa luetellut työt sittemmin annettiin, oli töitänsä vastaan saanut 5 päivänä Joulukuuta 1909 90 markkaa ja 28 päivänä Marraskuuta 1910 310 markkaa Siyhteensä enemman kuin mitä hänelle olisi ollut kerrotun arviolaskun mukaan tuleva ja Metsänhoitaja Nystön sitä paitsi oli suuseksi osaksi muilla kuin ammattimiehillä teettänyt puheenalaiset työt, on Rahatoimikamarin puolesta vastustettu kannetta Metsänhoitaja Nysténin huomautettua, että Rahatoimikamarin mainitsemat 90 markkaa oli hänelle eri laskua vastaan suoritettu puiden lukemisesta kaupungin mailla, on Raastuvanoikeus 27 päivänä Helmikuuta 1911 julistamassaan päätöksessä katsonut Metsänhoitaja Nysténin saatavan muuten oikeaksi paitsi että Nystén oli kirjoitustoista velkonut kuusitoista markkaa viisikymmentä penniä liikaa, minkä vuoksi ja kun Rahatvimikamari ei lut voinut näyttää, että edellä mainitut yhdeksänsataa kuusikymmentä markkaa, jotka olivat suoritetut Nystänille puiden laskemisesta, olisivat hänelle suoritetut etumaksuna puheena olevista toistä, Raastuvanoikeus on velvoittanut Rahatoimikamarin kuittia vastaan suorittamaan Metsänhoita ja Nysténille neljäsataarutsemän toista markkaa kahdeksankymmentäyhdeksän penniä viiden prosentin korkoineen haastepäivästä 14 65
päivästä Tammikuuta 1911 sekä seitsemälläkymmenelläviidellä markalla korvaamaan Metsänhoitaja Nysténin oikuudenkäyntikulut. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Rahatoimikamari vetoamalla oli saatanut jutun, on 10 päivänä Toukokuuta 1912 antamallaan tuomiolla jättänyt asian Raastuvanoikeuden päätöksen varaan, samalla velvoittaen Rahatoimikamarin viidelläkymmenellä markalla korvaamaan Metsanhoitaja Nysténille, hänen kulunkinsä asiasta Hovioikeudessa Hovioikeuden tuomioon on Rahatoimikamari anonut muutosta perustelmalla, johon Metsänhoitaja Systön on vastannut "Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän, jutun; ja koska Metsänhoitaja Nystén on myöntänyt, että hän Jyväskylän kaupungin omistamiin maiden mittauksesta, osittaisesta kartoittamisesta arvioimisesta, selittämisestä, jaoituksesta ja hoitosuunnitelman laatimisesta sekä arvopuiden lukemisesta ja jakolinjojen aukaisemisesta, jotka hän oli sanotun kaupungin Rahatoimikamarilta 25 päivänä Syyskuuta 1909 allekirjoittamansa kustannusaavin mukaisesti ottanut suorittaakseen on jo kaupungin Rahatoimikonttorista nostanut yhteensä tuhat kaksisataa kuusikymmentä markkaa, eikä Nystén ole voinut todistaa, että Rahatoimikamari olisi suostunut pelkästä puiden lukemisesta hänelle maksamaan hänen siitä vaatimansa yhdeksänsataa kuusikymmentä markkaa, sentähden ja kun Metsänhoitaja Nysténin, siihen nähden ettei hän ole itse toimittanut puheenalaista metsänlukemista eikä edes ollut läsnä sitä toimitettaessa, vaan on toimituttanut sen muilla henkilöillä, joilla ei ole väitettykaan olevan mitään ammattitistoja metsänhoiden alalla on katsettava jo saaneen riittavan kervauksen suorittamistaan töistä ja viiden takia kärsimistään kustan66
nuksista, harkitsee Keisarillinen Senaatti oikeaksi, kumoten Hovioikeuden tuomion ja Raastuvanoikeuden päätöksen, vapauttaa Jyväskylän kaupungin Rahatainikamarin kaikesta enemmästä maksuvelvollisuudesta asiassa Metsänhoitaja Nystinille ja siis hyljätä Metsänhoitaja Nysténin jutussa ajaman kantaa. Tatä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: Walter Andersin. Johannes Pesonen. Walter Andersin. Johannes Pesonen. K. R. Halanen. A. W. Ruhlströmä. K. R. Halanen. A. W. Ruhlströmä. K. Auer D. F. Mäen Helmikuun 3. päivänä 1915. Keisarillisen Suomen Senaatin No 150. Pag 46 Rd 1912 tuomio nostorahalla Keisarillisesta Wiipurin Hovioikeudesta tulleessa, rahtisopimuksen purkamista koskevassa merilainasiassa, jossa Luivuri Juhana Wesalainen, Koiviston pitäjän Saarenpään kylästä, on hakijana sekä Osakeyhtiö Agros, Helsingin kaupungista, tulematta jääneenä vastaajana: Annettu Oikeusosastossa 3. päivänä Helmikuuta 1915. Keisarillinen Senaatti on itsellen sä esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä saanut seuraavat tiedot: Koiviston ja Johanneksen pitäjäin käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa en Osakeyhtiön Agroksen puolesta lausuttu, että Juhana Wesalainen oli mainitun osakeyhtiön kanssa 1. päivänä Marraskuuta 1910. tekemussään rahtisepimuksessa sitoutunut ilman niivytystä kuljettamallaan Päiviö-nimisellä kaljaasilla viemään Pietarin kaupungista Turun kaupunkiin osakeyhtiön lukuun täyden lastin vehnä sekirjauhoja ja vehnäleseitä 13. pennin Läsnä: F.S. A. L. B. A - A. R. A. D.
rahtimaksusta puudalta ja muun muassa sellaisin välipuhein, että sen, joka rikkoi rahtisopimuksen, tuli vahingon, korvaukseksi suorittaa koko rahti summa, mutta että Wesalainen, joka samana ja seuranneena päivänä sekä 8. päivänä Marraskuuta, jolloin lastaaminen oli päättynyt kello 9. aama päivällä, oli yhtiöttä vastaanottanut luvaan sen ollessa ensiksisanotun kaupungin satamassa Nevajoella velnärekirjankoja ja vehnälesestä, yhteensä 7141 1/2. puutaa sekä siitä viimeksi mainittuna päivänä antanut konnossementin, kuitenkin oli laiminlyö nyt sinä päivänä lähteä matkalle sekä, vuvyttyään lastauspaikalla vielä kolme seurannulla päivää, 7. päivänä samaa kuuta kielläytynyt pujohtimasta sinä vuonna, ilmoittaen joiden kulun Nevajoessa ja siitä johtuneen hintajan puutteen estä neen häntä matkalle lähtemästä ja vaikka osakeyhtiö oli vuokrannut kaksi hintaajaa, jotka olisivat kuljette neet laivan Kronstadtin majakalle asti, pysynyt kieltäytymisesään, joten ja kun Juhana Wesalainen, joka osakeyhtiöllä oli saanut elukäteen rahtimaksua 175. ruplaa, oli kerrotuin tajoin huolimattomuudellaan ja tarpeettomalla viivytälemisellään jättänyt asianosaisten rahtisopimuksen täyttämättä sekä siten oikeuttanut, että osakeyhtiön oli löytynyt rautateitsenurkauspaikkaan lähettää lastaamistaan tavaroista muut paitsi 230. sakkiä vehnärekirjanhoja ja 80. säkkiä velnäkseenitä, jotka Juhana Wenäläinen oli kieltäytynyt osakeyhtiölle luovuttamasta, on Osakeyhtiön Agroksen puolesta vaadittu Juhana Kesälaista velvoitettavaksi maksamaan osakeyhtiille takaisin mainitut 175. ruplua korkoineen 3. päivästä Marraskuuta 1910 sekä korvaukseksi sopimuksen rikko misesta suorittamaan sovitun rahtisumman ja pidätetyistä tavaroista maksamaan 213. neljän puudan paineisesta säkistä ochnärekirjanhoja 2. ruplaa 4. kopekkaa räkillä, 17. viiden puudan minoisesta siikistä samallaisia jauho68
ja 3. ruplaa 55. kopekkaa säkillä ja SS säkistä vehmälesestä 3. ruplaa 15. kopekkaa såkiltä korkoineen oikeudenkäynnin alusta, eli, ellei osakeyhtiötä katsottaisi oikeutetuksi korvauksen saantiin pidätetyistä tavaroista, osakeyhtiölle luovuttamaan samat tavarat, mikä li ne vielä olivat pilaantumatta. Kannetta vastustaen on Juhana Wesalainen ilmoittanut suostuvansa osa keyhtiölle luovuttamaan pidältämäksen myöntämänsä osan lastista ainoastaan edellytyksellä, että koko rahtimäärä hänelle suoritettaisiin. Kihlakunnanoikeus, jossa asian esaiset olivat molemmin puolin anoneet korvausta oikeudenkäyntikuluistuun, a20. päivänä Toukokuuta 1911. julistamassaan päätöksessä siinä mainitun la perusteilla velvoittanut Juhana Resalaisen, saadessaan osakeyhtiöllä, paitsi kuitattua konnossenttia, puolen sovitusta rahdista eli 464. markkaa 19. penniä sekä korvaukseksi meripre testista ja meriselityksestä 30. markkaa, niistä määristä kuitenkin viihen nellejä mainitut 175. ruplaa maksuaikana käyvän kurssin mukaan Suomen rahassa, Osakeyhtiölle Agrokselle luovuttamaan hallussaan olivat osakeyhtiön tavarat sekä määrännyt että Osakeyhtiin Arroksen tuli 300. markalla korvata, Juhana Wesalaisen oikeudenkäyntikulut. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Osakiyhtiö Agros vetoamalla oli saatta nut jutun, on 20. päivänä Joulukuuta 1911. antamassaan tuomiossa katsonut selvitetyksi, että Juhana Wesalainen, vastaan otettuaan Osakeyhtiöltä Agrokselta 3. päivänä Marraskuuta 1910. ilmoitetussa paikassa edellä mainitun lastin ja etukäteen rahtia 175. ruplaa, oli samana päivänä iltapäivällä joutunut valmiiksi lastauspaikasta purjettimaan, mutta silloin pimeyden tähden ja hintajan puutteessa sekä seuraavana ynnä Nevajoilla alkaneen joidenkulun sekä sitten talven vuoksi tullut estetyksi sinä vuonna lähtenästä matkalle sekä että osakeyhtiö, joka näin ollen, Merilain 99. SS:n mukaan, oli 39
ollut oikeutettu purkamaan rahtisopimuksen, sen jälkeen oli tavasta perkanut siihen lästäämistään tavaroista muut paitsi Wesalaisen pidättämat 200. kevijempää ja 17. raskaam paa säkkiä vehnärekirjauhoja sekä 80. säkkiä vahvälesestä; minkä vuoksi ja kun mainitun lainkohdan mukaan asianosaisen kummankin tuli kärsiä se vahinko, minkä sopinuksen kerrotuin tavoin purkautuminen oli heille tuottanut, Hovioikeus on muuttaen Kihlakunnanoikeuden päälöstä, velvoittanut Juhana Kesalaisen saadessaan kuitatun konnossemen tin, Osakeyhtiölle Agrokselle takaisin maksamaan rähimäksiina kuntamansa sata seitsemänkymmentä viisi ruplaa joko Venäjän rahussa tahi maksuaikana käyvän kurssin mukaan Suomen rahassa viiden prosentin korkoineen 3. päivästä Marraskuuta 1910. täyden maksun tapahtumiseen sekä osakeyhtiölle luovuttamaan lastista pidättämänsi kaksisataa kovijempää ja seitsemäntoista raskaanpaa säkkiä vehnärehujauhoja sekä kahdeksankymmentä pakkiä vahnälesestä, mikäli niitä viesä oli pilaanlumattomina Wasalaisen hallussa, tahi muussa tapauksessa korvaukseksi puuttuvasta määrästä suorittamaan, kovyennestä sukeista kaksi ruplaa kahdeksankymmentä neljä kopekkaa ja raskuummista säkeistä kolme ruplaa viisikymmentäviisi kopekkaa sekä vohnaleseis tä kolme ruplaa viisitoista kopek kaa sakilta niinikään joko Venäjän rahassa tahi maksuaikana käyvän kurssin mukaan Suomen rahassa viiden prosentin korkoineen 24. päivästä Tammikuuta 1911., jolloin Wesalainen oli saanut haasteen asiaan, sekä korvaamaan kahdeksalla sadalla markalla osakeyhtiön Kihlakunnanoikeudessa olleet kulut Hovioikeuden tuomioon on Juhana Wesalainen anonut muutosta. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Juhana Wesulainen ole esittänyt syytä muuttaa 70