Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
nä 1911 antanut siihen tuomion, ja koska A. Trichoffs Aktiebolagin puheenalaisella vastavaatimuksella ei ollut sellaista yhteEttä Kauppias. Björkqvisten asiassa tekemän vaatimuksen kanssa että ne välltä mättömästi olivat yhdessä käsiteltävät eikä yhtiön vielä selvittämätön vastahan ne siis saanut viivyttää vastapuolen jo selvitetyn kanteen ratkaisemista, on Hovoikeus hyväksynyt sen loppupäätöksen johan Raastuvanoikeus yllämainitussa väetipäätöksessään oli johtunut. Metsä tuli itse asiaan on Hevoikeus katsonut elveletyksi, että Kauppias Björkqvist, joka silloin kun puheenalainen veksili hänelle näytettiin lunastettavaksi eli Elokuun 26 päivänä 1907 oli A. Perichoffs Aktiebolag lle velkaa pääomaa 16312 markkaa 63 penniä, settemmin oli tullut pakobtuksi se notun vekselen perusteella Varatuomari renmanille maksamaan Huhtikuun 21 päivänä 1905 10320 markkaa 11 penniä ja Syyskuun 10 päivänä 1909 1681 markkaa 9 penniä; minkä vuoksi, ja kun A. Teri chefs Aktiebolag siirtämällä luon vekse lin kolmannille henkelille oli ollut syypää siihen, että Kauppias Björkqvist oli tullut maksamaan liikaa Hovioikeus, muut taen Raastuvanoikeuden lopullista päätöstä, on velvoittanut A. Perichoffs Aktiebolagin uorittamaan Kauppias Björkqvisten perillisille korvaukseksi täten oikeutunasta vahingosta kuusitoistatuhatta kolmesataa kaksikymmentäkuusi markkaa yksitoista penniä ja kuusitoistatuhatta kahdeksansa taa kahdeksankymmentäyksi markkaa kaksi penniä kuuden prosentin vuotuisella korolla luettuna ensiksimainitulle summalle Huhtikuun 21 päivästä 1908 ja jalkimaiselle rälle Syyskuun 10 päivästä 1909, lasta kuilenkin vähennettyä Kauppias Björkqvistin edelläkerrottu velka yhtiölle eli kuusitoista tuhatta kolmesataa kaksitoista markkaa kuusikymmentäkolme penniä kuuden prosenlin vuotuisine korkoineen vanetusta Elokuun 21 päivästä 1907 lukien; joiden Raastuvan oikeuden päätös muuten eli mikäle se koski oikeudenkäyntekalujen korvausta, jytyväksi Hovioikeuden tuomioen on 1. Verichoffs Aktiebolag anonut muutesta perustelmalla, johan, Kauppias. Björkqvisten pesän nyttem859
min tultua luovutetuksi konkurssiin, Termestari Lilius edellämainitussa toimessaan on vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei C. Terichoffs Åklutalag ole esittänyt syytä muuttaa. vioikeuden tuomiola, joka siis jää pysyväksi; ja velvoitetaan sanottu yhtiö suoritta maan Pormestari Liliukselle sala markkaa hänellä täällä julun vuoksi olleiden kulujen korvaukseksi. Tälä kaikki asianomaiset noudattakod Keisarillinen Suomen Senaatti. Walter Andersson. Johannes Pesonen. Walter Andersson. Johannes Pesonen. K. R. Halanen K. Auer. K. R. Halanen K. Auer. /F. d. lilius. Elokuun 23 päivänä 1915. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Waasan Hovioikeudesta tulleessa velkomusjutussa jossa Kauppayhtiö Matti Hirmu, Kemin kaupungista on hakijana sekä osakeyhtiö Petrolemimportaktiebolaget Gårdberg ( Co Turun kaupungista, vastaajana Annettu Oikeusosastossa Elokuun 23 päivänä 1915. Keisarillinen Senaatti on itsellen jä esittelyttänyt pitun asiakirjat ja niis tä mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää Kesäkuun 13 päivälle 1910 pälvätyn kauppalodistuksen mukaan oli Kauppayhtiö Matti Hirmu Pehrolennemantäktiebolaget Gårdbergs Celta ostanut 1000 astiaa priema veräläistä pelrooka 16 pennin jälkeen kilolta kiinnituksen mukaan Kemin kaupungissa, ja oli tavaran hinta suoritettava siten että mainettu kauppayhtiö hyväksyisi 6 kuukauden vikeelin konnossementin saadessaan; tyhjestä astioista veloitettaisiin kauppäyhtiötä SS markalla kappaleelta Läsnä: F. A. L - B. A - A. B. -S. A. Sa No 1586 Pag 93. R. D. 1913
mutta ostaisi osakeyhtiö ne takaisin samaan hintaan vapaasti vaunussa tai laivassa Kemin kaupungissa myyjän määräyksen mukaan, ollen astiat palautettavat yhtaikaa ennen Heinäkuun 1 päivää 1911. Sovittu petroolimää rä olikin Elokuun 6 päivänä 1910 höyrylaivassa Kant saapunut Kemin kaupunkiin, mutta oli kauppauhtiö kieltäytynyt ottamasta sitä, kun astiat olivat vuotavat, ja olivat asianosaiset saman Elokuun 11 päivänä tehneet kirjallisen sopimuksen, jossa Kaupkeyhtiö Matti Hirmu sitoutui hyväksymään osakeyhtiön 6 kuukaudelle asettaman 32,255 markan 12 pennin suuruisen vekselin ehdolla että osa keyhtiö viipymättä Kemin kaupunkiin toimitti tarpeellisen määrän tyhjiä astioita ja astiankorjaajan niin että kauppayhtiö voisi pumputa petroolin vuotavista astioista sitäviin tahi saada vanhat oljyastiat pitäviksi; ja määrättiin sopimuksessa että äljy oli pennittava niin pian kuin se oli pitävissä astioissa; että osakeyhtiön tuli heti laskun saatuaan kauppauhtiölle rahassa maksaa semäärä, jolla kauppayhtiön hyväksymä vekseli oli suurempi sitä määää, mikä syntyi laskua tehtäessä korjauksen jälkeen tapahtuneen pennituksen perusteella sekä korvata kaikki kauppayhtiön asiassa kärsimät ylemääräiset vedätys-, vähkösanoma - ynnä muut kulut, ja että kaikki vuotavat astiat jäivät Kemin kaupunkiin osakeyhtiön laskuun kunnes ne olivat korjatut tai seterooli muutettu uusun pitäviin astuihin Kauppauhtiölle Matti Hirmulle toimitetiin kirjallisen haasteen nojatla on osakeyhtiön Petralaummeontaltiebolaget Gårdbergs C:n puolesta Kemin kaupungin Raastuvanoikeudessa lausut tu, että osakeyhtiö edellämainitussa sopimuskirjassa oli sitoutunut muun muassa korvaamaan puheenalaisessa petraatilähetyksessä havaittavan päinevajauksen, sittenkuin astiat sitä ennen oli korjattu ja tavara uudestaan 8617
punnittu; että kauppayhtiö kirjeessä Elokuun 27 päivältä 1910 oli osakeyktiälle ilmoittanut, että astioita oli korjattu ja petrooli pennittu sekä samalla lähettänyt laskun vaatimuksistaan jotka tekivät 2464 markkaa 72 penniä; että osakeyhtiö, saatuaan tietoonsa ettei vajaus ollutkaan niin suuri kuin laskussa mainittiin, oli jättänyt laskun toistaiseksi maksa matta että kauppaeyhtiö huolimat ta kerrotusta kirjeestään ja laskustaan sittemmin oli lähettänyt osakeyhtiöl le uuden Marraskuun 27 päivälle 1910 päivätyn laskun, jossa yhtiö, väittä en että vajaus oli enentynyt, oli vaatinut 3000 markan suuruista korvausta; että kauppayhtiö, kun edellä mainittu sen hyväksymä vekseli Tammikuun 30 päivänä 1911 oli eräytynyt maksettavaksi, oli kieltäytynyt sitä lunastamasta, huomauttaen että yhtiö oli hyväksynyt vekselin ainoastaan ehdollisesti; että kauppayhtiö Maaliskuun 17 päivänä 1911 oli osakeyhtiölle petraatilähetyksestä tarjennut 1907 markkaa 2 penniä ehdolla, että vekseli annettaisiin kauppayhtiölle takaisin ja ettei vekeelin jättäminen kauppayhtiälle vienyt osakeyhtiöltä oikeutta laskiin perusteella vaatia kauppayhtiältä lisämakella; sekä että osakeyhtiö sen nojalla olikin ottanut kerrotun vähennysmatsun petroalista; mihin kaikkeen nähden ja kun osakeyhtiö Petrolaumineet aktiebolaget Gårdberg Hs kauppauhtial le lähettämänsä laskun mukaan oli kauppayhtiältä saapa 15,594, 5 kilasta se troalia 16 pennin jälkeen tilalta 24,255 markkaa 12 penniä sekä 1000 tyhjästä astiasta 5 markan mukaan kappaleelta 8000 markkaa eli yhteensä 3225 markkaa 12 penniä, osakeyhtiö on, koska kauppauhtiö Matti Hirmu tuosta määrästä voi lukea pois kirjeessä Elokuun 27 päivältä 1910 velkomansa 2464 markkaa 72 penniä, vaatinut että kauppauktiö velvoitettaisiin osakeyhtiölle maksamaan 29700 markkaa 40 penniä 6 prosentin vuotuisine korkoineen Tammikuun 30 päivästä 1911 vähentämäl862
lä Maaliskuun 17 päivänä 1911 maksetut 19,327 markkaa 2 penniä. Kanteessen on Kauppayhtiön Matti Hirmun puolesta vastattu että, sittenkuin sovintokirja Elokuun 11 päivältä 1910 oli tehty osakeyhtiö vasta meniin muistutusten perästä oli lähettä nyt ensin yhden ja sitten vähköteita tehdyn pyynnön johdosta toisenkin miehen vuotavia vetoaliastioita korjaamaan tuoden jälkimäinen mukanaan ainoastaan 70 tyhjää astiaa sen sijaan että astioita olisi pitänyt olla vähintään 500 kappaletta, että työmiesten kortettua tukkia vuotavat astiat kumminkaan onnestu matta oli kauppayhtiö kekotuksesta punnituttanut astiat huomantuksella ettei yhtiö hyväksynyt astioita siinä kunnossa pitäviksi; että osakeyktiön sopimuksen mukaan olisi sitänyt kauppayhtiälle heti maksaa yhtiön vaatima painovajanskorvaus ynnä muut menät, mutta vaikka kauppäyhtiö kirjeessä Elokuun 27 päivältä jollo oli lähettänyt osakeyhtiölle laskun saatavastaan ja petroolliastiain yhävuottaessa seuranneen Joulukuun 11 päivänä osakeyhtiölle haastemiehen välityksellä toimittanut uuden 27 päivälle Marraskuuta 1910 päivätyn laskiin, ei osakeyhtiö ollut suoritusta tehnyt; että kauppauktiö luottaen sopimuskirjaan oli lähettänyt suurimman osan petroolista ostajille joille se jo ennenkuin lainasaapui oli etukäteen myyty ja ainoastaan pieni määrä jota astiain vuotavaisuuden vuoksi oli ollut mahdaton sijoittaa oli jäänyt Kemin osakeyhtiön laskuun, että Marraskuuun 27 päivään 1910 asti astioissa hunnattu vajaus kun osakeyhtiön ilmoittamasta määrästä petroalia vähennettiin pennittu määrä 139 171 5 kiloa oli 12,423 kiloa vastaten rahassa 1887 markkaa 65 penniä, että vanatun jäivän jälkeen oli syntynyt lisää vuotovajavista, jonka hinta rahassa oli 57 markkaa 25 penniä että kauppayhtiö oli osakenhtiältä saapa ylimää räisistä kuluista yhteensä 204 markkaa sekä asiamiespalkkiosta asianajatoi
mistolle Kivio Saarnijoelle 142 markkaa 50 penniä; ja että osakeyhtiön laskuun vielä oli Kemissä 99 kappaletta vuotavaa astiaa jotka Marraskuun 25 päivälle 1910 päivätyn paimoluettelon mukaan paimoivat 15854 kiloa vastateri rahassa 2536 mantkaa 64 penniä; mihin nähden ja kun kauppäyhtiö jolta osakeyhtiö kauppayhtiön vastakerratun Maaliskuun 3 päivälle 1911 päivätyn laskelman mukaan oli ollut saamassa osakeyhtiön tyhjistä astioista velkomat 5000 markkaa poisluttua, 1907 markkaa 2 penniä oli sanotun summan osakeyhtiölle lähettä nyt ja osakeyhtiö tuon määrän saatuaan kauppayhtiölle jättänyt edellä kerrotun vekselin, kauppaehtiö Matti Hirmu on anonut kanteen hylkäämistä Oikeudenkäynnin aikana on Kappäyhtiö Matti Hirmu, huomauttaen että kauppaehtiö oli osakeyhtiälle lähettä nyt takaisin kaikkiaan SS 94 tyhjää astiaa ja että Kemin kaupungissa vuota vinä vielä oli 86 kappaletta ilmoitta nut että koska edelläkerrotussa laskelmassa Maaliskuun 3 päivältä 1811 oli esakeyhtiön saatavasta lyhennetty vuotavain 99 astian hintana 2,536 markkaa 64 penniä, mutta näitä astioi ta sittemmin olikin ollut ainoastaan sanotut 86 kappaletta, neltoväinona 12,214 kiloa, kauppayhtiö oli Heinäkuun 20 päivänä 1911 osakeyhtiölle lähettänyt vielä 564 mark kaa 40 penniä ynnä maksuva puut tuvista 20 tyhjästä astiasta 160 markkaa Sittenkuin Petrakumminparlahtiebolaget Gårdberg ic. oli myöntänyt, että osakeyhtiö oli oikeudenkäynnin aikana saanut takaisin 835 tyhjää astiaa sekä ja aikaisemmin 5/59 astiää, joiden viimekeimainittujen hinta kuitenkin sisältyi kauppayhtiön vähennettäväksi sallittuun laskuun, sekä 28 päivänä Heinäkuuta 1911 vastaanottanut edellämainitut 564 markkaa 40 penniä ja 160 markkaa, on Raastuvanoikeus Lokakuun 30 päivänä 1911 julistamallaan säätölsellä siinä mainituilla perusteilla hyljännyt osakeyhtiön asiassa aja
man kanteen Hovioikeus, jonka tutkittavat si osakeyhtiö Peitolaiminprotäktie bolaget Gårdbergs Co oli vetoamalla saattanut jutun, on 21 päivänä Helmikuuta 1913 antamassaan tuomiassa katsonut asiassa selville käyneen että Kauppayhtiö Matti Hirmu oli osakeyhtiöltä Petroluiminpoitaktiebolaget Gårdberg i detta Kesäkuun 13 päivänä 1910 päätetyllä sopimuksella ostanut tuhat astiaa petroliekuudentoista pennin mukaan kilolta Kemin kaupungissa pennittunamaksaan mutta myöskin saaden tyhjistä astioista jotka olivat satan tettavat ennen Heinäkuun 1 päivää 1911, kahdeksan markkaa kappaleel ta, sekä että asianosaiset, sen johdosta että tavara sen saapuessa Elokuun 6 päivänä 1910 Kemin kaupankiin havaittiin sijoitetun vuotavun astioihin olivat saman kuun 11 päivänä kirjallisesti sopineet, että kauppaeyhtiö hyväksiksi osakeyhtiön tavaran hinnasta asettaman vekselin, suuruudellaan kolmekymmentäkaksituhatta kaksisataa viisikymmentäviisi markkaa kaksitoista penniä, ehdolla että osakeyhtiö viipymättä toimittaisi tarpeellisen määrän pitäviä astioita ja astian korjaajia ja, sen jälkeen kuin äljyoli pitävissä astioissa uudelleen punnittu, korvaisi siten havaittavan vajauksen ynnä kauppayhtiön asiassa kärsimät ylimääräiset kulut; minkävuoksi ja koska kauppauhtiö, osakeyhtiön lähetettyä astioita ja sellaisten korjaajan, kirjessä Elokuun 27 päivältä 1910 ilmoittaen osakeyhtiölle kiinnituksen loppuunuoritetuksi ja vajauksen tekevän M 179 /5 kiloa sekä myymällä suurimman osan tavarata oli katsottava vastaanottaneen tavaran sellaisena kuin se sanotussa pennitustilaisuudessa oli ollut Hovioikeus ottaen huomioon ettei osakeyhtiön taholla oltu tehty pätevää muistutus ta kauppayhtiön laskua vastaan sanotulta Elokuun 27 päivältä 1910 ja että osakeyhtiön puolesta oli myön
netty, että se oli saanut makuna Maaliskuun 17 päivänä 1911 yhdeksäntoistatuhatta kolmesataa kaksikymmentäseitsemän markkaa kaksi penniä ja seuränneen Heinäkuun 25 päivänä seit semänsataa kaksikymmentäneljä markkaa neljäkymmentä penniä ja vielä kahdeksansataa kolmekymmentäviisi tyhjää astiaa, on velvoitta nut Kauppayhtiön Matti Herman osakeyhtiälle Betroleuminporter tieto laget Gårdberg & Celle kuitin saader saan maksamaan kolmekymmentäkaksituhatta kaksisataa viisikymmentäviisi markkaa kaksitoista penniä lukemalla pois kauppayhtiin. laskun sisällys kakuluhatta neljasataa kuusikymmentäneljä markkaa seitsemänkymmentäkaksi penniä eli siis kaksikymmentäyhdeksäntuhatta seitsemänsataa yhdeksänkymmentä markkaa neljäkymmentä penniä kuuden prosentin korkoineen Tammikuun 30 päivästä 1911 kunnes täysi maksu tapahtui, siitä kuitenkin vähentäen maksetut: Maaliskuun 17 päivänä 1911 yhdeksäntoistatuhatta kolmesataa kaksikymmentäseitsemän markkaa kaksi penniä ja seuranneen Heinäkuun 28 päivänä seitsemänsataa kaksikymmentäneljä markkaa neljäkymmentä penniä ynnä palautettujen tyhjien tynnyrien arvo Kesäkuun 15 päivänä 1911 neljätuhatta markkaa ja saman kuun 28 päivänä kaksituhatta kuusisataa kahdeksankymmentä marktaa Hovioikeuden tuomioon on Kauppauhtiö Matti Hirmu anonut muulosta perustelmalla johon osakeyhtiö Petrolemingsort aktiebolaget Gårdberg u Co en vastannut Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän julun ja katsoo ettei Kauppaehtiö Matti Hirmus le esittänyt syytä muuttaa Hovioikeuden tuomiata joka siis jää pysyväksi; ja velvoitetaan kauppaitiö suorittamaan osakeyhtiölle Petrölemimgorlaktiebolaget Gårdberg 866
Oelle, sillä jutusta täällä olleiden kustannusten korvaukseksi, kahdeksan kymmentä markkaa. Tätä kaikkea sianomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti: Tilis Saariboski Alpo Luksiala. Tilis Saariboski Alpo Luksiala. B. Anneberg. Samuli Koski. A. J. R.Gummer Alfred Sarva. Elokuun 24. päivänä 1915. tuomio nostorahalla Keisarillisesta suva Lampuoti Stepan Solehmainen hakijana sekä osakeyhtiö kan kaupungista, poisjääneenä vastaajana: Annettu Oikeusosastossa Elokuun 24. päivänä 1915. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä sumnut seuraavat tiedot: Stepan Solehmaiselle toimitetun kirjallisen haasteen nojalla on Aktiebolaget B. Gutzeit & bon puolesta Ilomantsin pitäjän käräjjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa Joulukuun 7. päivänä 1910. vaadittu, että Alapan Solehmäinen, joka ilman osakeyhtiön kanssa tehtyä sopimusta hallitsi osakeyhtiön omistamaa vapaatuloa No 5. Melaselän kylässä, mutta oli kesällä vuonna 1909 irtisanottu mainitun Läsnä: F. A. B.t - A. R. S. K. No 1591. Pag: 174. R. D. Keisarillisen Suomen Senaatin Wiipurin Hovioikeudesta tulleessa päätämisjutussa, jossa ovat Ilomantsin pitäjän Melaselän kylässä aAktiebolaget W. Gutzeit & Co, Kottalon hallinnasta, velvoitettaisiin hää/M. Ss 1912.
tämisen uhalla jättämään talo osakeyhtiön vapaaseen hallintaan. Asiassa kuultuna on Stepan Solehmäinen, väittäen osakeyhtiön kannetta liian aikaisin nostetuksi, koska muuttoaika hänelle toimitetun irtisanomisen jälkeen loppui vasta 14. päivänä Maaliskuuta 1911, selittänyt yhdessä veljiensä Ivan ja Levo Solehmaisen kanssa 22. päivänä Tammikuuta 1883, tehdyllä välikirjalla määräämättömäksi ajaksi vuokranneensa mainitun talon sen silloiselta omistajalta, toiminimeltä N. L. Arppen perilliset, ja koska osakeyhtiö, tultuaan 30. päivänä Tammikuuta 1908. talon omistajaksi, oli suostunut antamaan Stepan Solehmaisen edelleen hallita taloa mainitussa vuokrakirjassa määrätyillä ehdoilla, on Solehmainen anonut kannetta hyljättäväksi sekä korvausta oikeudenkäyntikuluistaan Kihlakunnanoikeus on Joulukuun 21. päivänä 1911. julistamassaan päätöksessä katsonut käyneen selville, että toiminimi N. L. Arppen perilliset 22. päivänä Tammikuuta 1883. tehdyllä kirjallisella vuokrasopimuksella. oli ottanut Stepan Solehmaisen edellämainittuine veljineen lampuodiksi puheenaolevaan taloon, mutta koska tuoruokrasopimus oli irtisanomisen vasassa ja Stepan Solehmainen oli irtisanottu talosta kesällä vuonna 1909. sekä Solehmaisen siis Maakaaren 10. luvun 5. SS:n mukaan olisi tullut muuttaa talosta 14. päivänä Maaliskuuta 1911, on Kihlakunnanoikeus velvoittanut Stepan Solehmaisen heti perheineen ja tavaroineen muuttumaan talosta ja jättämään sen osakeyhtiön hallintaan uhalla, että Aktiebolaget W. Gutzeit & Co oli oikeutettu virkaapua käyttämällä päädättämään Solehmaisen. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Stepan Kolehmäinen vetoamalla oli saat tanut jutun, on 17. päivänä Toukokuu ta 1912 antamallaan tuomiolla jättänyt asian Kihlakunnanoikeuden päätöksen varaan. Hovioikeuden tuomioon on Stepan 8082
Solehmainen anonut muutosta. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Stepan Solehmainen ole esittänyt syytä muuttaa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jää pysyväksi. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: Filis Savikoski B. Annberg. A. J. O. Oikeudella Samuli KorkiA. V. Lilluttala Sameli Korki. /Matti Lamus Den 24 Augusti 1915. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatt revisionskilling från Kejserlige Åbo Hofrätt inPag. 194. R. D. kommit mål angående afträdan de af hus, emellan Kvartersmannen Isaskar Karlsson, från Mielisby i Nagu socken, sökande samt Hemmansegaren Kustaa Hemming Lindberg, från Mattnäs by i samma socken, svarande: Gifven i Justitiedepartemen. tet den 24 Augusti 1915. Kejserliga Senaten har låtit handlingar na i målet sig föredragas och af dem, såvidt numera är i fråga, inhämtat följanKustaa Hemming Lindberg har inför de Häradsrätten i Nagu, Korpo och Hentikär socknars tingslag yrkat att, emedan hos kar Karlsson utan laga rätt innehade och gjorde anspråk på eganderätt till en Lindbergs egande Norrbacka skatte hemman i Mattnäs by tillhörig, till stugan benämnd boningsbyggnad, Karlsson måtte skyldigkännas att till Lindbergs ego och besittning genast afträda nämnda byggnad. öfde: F. S. - B. et. A. R.S. K. M. Sr 1913.
Isaken hörd har Isaskar Karlsson anfört, att omförmälda byggnad icke tillhört Norrbacka hemman sedan hemmanet genom köpebref för den 8 Februari 1887 af Bondeenkan Anna Erika Andersson jämte hennes söner Sjökaptenerne Karl och Werner Andersson försålts till hennes tredje son Sjökaptenen Albert Viktorinus Andersson, utan hade sagda byggnad medels ett samma dag upprättadt, i nämnda köpebref äfven åberopadt sytningskontrakt ställts till Anna Erika Anderssons förfogande under hennes lifstid, hvarefter byggnaden, jämlikt 6 punkten i berörda kontrakt, skulle med full eganderätt tillfalla Sjökaptenerne Andersson gemensamt. Wid sådant förhållande och då Snickaren Berndt Israel Jansson, den der medelst den 3 Maj 1897 uppgjord köpeafhandling af Albert Wikti rinius Andersson tillhandlat sig Norrbacka hemman, godkänt ännämnda sytnings kontrakt samt Bernde Israel Janssons efterträdare i eganderätten till hemmanet icke kunnat erhålla mera däraf än denne sjelf haft eller hemmanet utan tillstugan, hvilket förhållande jämväl Kustaa Hemming Lindbergs fader Otto Lindberg såsom egare af Norrbacka hemman erkänt, har Isaskar Karlsson, hvilken af Sjökaptenerne Andersson köpt berörda byggnad, emotsett käromålets underkännande och därhos anhållit om godtgörelse för rättegångskostnaden. I anledning af genmälet har Kustaa Hemming Lindberg framhållit, att köpebrefvet och sytningskontraktet af den 8 Februari 1887 utvisade endast att genom dem Anna Erika Andersson tillerkänts, bland andra henne från Norrbacka hemman förbehåll na sytningsförmåner, rättighet att behöifrågavarande byggnad, hvilken rättig het vid hennes död, som inträffat år 1910, skulle öfvergå till Sjökaptenerne Andersson gemensamt Sedan Sjökaptenerne Andersson såsom mellankommande parter äfven tagit sig talan i saken, har Häradsrätten genom den 25 Februari 1911 afkunnadt utslag, på uppgifna skäl ålagt Jraskar Karlsson att till Kustaa Hemming Lindbergs ego och besittning genast upplåta omtvistade byggnad. 872
Hofrätten, under hvars pröfning Isaskar Karlsson i vadeväg dragit målet, har genom dom den 27 Juni 1913, emedan Isaskar Karlsson gittat styrka hvarken sitt påstående att eganderätten till ifrågakomna byggnad den 8 Februari 1887 vid försäljningen af Norrbacka hemman undantagits från köpet eller att Kustaa Hemming Lindberg vore förbunden att rätta sig efter sytningskontraktet af nästnämnda dag, såvidt därigenom Sjökaptenerne Andersson tillför säkrats någon rätt till sagda byggnad efter Anna Erika Anderssons död, låtit vid Häradsrättens utslag bero. Uti Hofrättens dom har Isaskar Karlsson anhållit om ändring medels ingifven deduktion, den Kustaa Hemming Lindberg bemött. Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner Isaskar Karlsson icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens dem, vid hvilken förty kommer att förblifva, och ålägges Taskar Kinbror att till Kustaa Hemming Lindberg i ersättning för hans härstädes i målet hafda kostnader utgifva sjuttio mark det alle, som vederbör, till efterrättelse länder Kejserliga Senaten för Finland Filis Laurikoski A. N. Kullenvaara B. Anneberg. Samuli Koski. 1/ Matti Henrics Elokuun 24 päivänä 1915. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tullessa korvaus asiassa, jossa ovat Talolliset Heikki lainonen, Kaarle Fredrikinpoika Anttila, August Kalenius Äijälä, Johan nes lainio, ennen Vahlroos Isak Telto nen ja Kaarle Tengström, Rymätty län pitäjästä hakijoina, sekä Talol linen Iisakki Montola samasta pitäjästä, vastaajana: Annettu Oikeus osastossa Elokuun 24 päivänä 1915. Keisarillinen Senaatti on itullan osittelyttänyt julun kirjat ja niistä, mikä li nyt on kysymyksessä, saanut seuraavat tiedol Heikki Leinoselle ja hänen myöläpuo lilleen toimiluttamansa haasten nojalla on Iisakki Mantola Lemun ja Kymältylän pitäjien käräjäkunnan Kihla kunnanoikeudessa kertonut, että ikivan hoista ajoista asti harjoitettiin silakan pyyntiä talvinaolalla Rymättylän pitäjässä nuottakunnittain siten, että useiden tilojen omistajat, suullisella välipuheella yhteenliittyneinä, muodosti luona: B. B. lm. 1. R. 50 No 1593. Tag. 47 R S. 1912