Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
lakunnanoikeuden päätöksestä, kosk ei hän Hovioikeudessa ollut jatkanut siitä maksamaansa vetoa katsonut toteensaaletuksi että Anna Kaisa Karjalainen ja Reeta Kaisa Löhönen olivat edellinen Anna Tervaoja - vainajan sisarentytär ja Reeta Kaisa Lohonen mainitun vainajan veljentytär; misiin nähden ja koska he siis olivat oikeutetut ajamaan kannetta asiasta ja hei dänkin kanteesiensa oli Kihlakunnanoikeudessa vastattu Hovioikeus on julistänyt että Anna Kaisa Keijalainen ja Reeta Kaisa Lohonen, jamoin kuin muutkin Kihlakunnanoikeudessa kantaupa, esiintuneet asianosaiset, jotka olivat Hovioikeuteen saapuneet, olivat oikeutetut perintöön Anna Tervaojais jälboen ja että heille us oli tuleva osämja mainitun vainajan jäämistosta laillisessa järjestyksessä, toimitettävässä perinnömaassa johon jakoon Kalajina Tervaojan tull ilmoittaa pesän varat; jota vastoin Hovioikeus ei katsonut tämän asian yhteydessä voivansa antaa lausun loa nelä oliko toinen tahi toinen noista perillisistä jo kokonaan tai osaksi saanut perintöosansa Anna Tervaojan pesästä vaan osi se huomiöön otettava toimitettavassa perinnönjaossa taikka ratkaistava jälemmin nostettavalla riidalla ja muutti Hömärhens us talen Kihlakunnanoikeuden puolosta. Hovioikeuden tuomioon ovat Kataruna Tervaosa, Heikki ja Maria Tolja Tuikka Juho Jaakko Tervooja, tällä valin täysi ikäiseksi tullut Matti Ferdinand Tervaoja, jossä Juho Markuksela, Frans Erkki ja Kaarlo Mustaa Jarvaajan holhoojana anoneet muutosta tänne toimittamallaan perustelmalla, johon Totio Niironen on säädetystä perkittyksessä vastannut. Keisarillinen Senaasti, on tulbinut tämän julun ja koska Matti Ferdinand Tervaoja täällä on näyt tänyt, että hän siihen aikaan kun
juttu on perille ajettu Keisarillisessa Hovioikeudessa vielä on ollut vajavaltainen, ja hänen holhoojansa Juho Markuksela on Hovioikeudessa jatkanut vetoa myöskin Matti Ferdinand Tervaojan puolesta, sen vuoksi ja kun Hovioikeuden niin ollen ej otyn pitämd uplistää Matti Ferdinand Tervvojaa puhevaltaansa Kihlakunnanoikeuden päätöksestä menettäneeksi, harkitsee Keisarillinen Senaasti och enlige kunnola Hovioikeuden tuomion tältä bohden. Mitä sitten pääasiaan tulee katsoo Keisarillenen Senarälle efterväl Katarina Tervaaja ja hänen asia kumpasummen ole esiintyöneet syystä myyttää Hovioikeuden tuomiota, joka siis siinä jää pysyväksi. Nätä kaikka asianomaijell monnetta Härkööl Taus qwillynen Suomen SenaattiJ N: R. Amellund Parteri Saarvinen Walen Andersin. A. K. O. Kalin. Aleksi KäpyHjfververläj den - Tammikuun 25 päivänä 1910 Heikumäljere tijönnen Tingasin tuomio nökäräkällä Toukokuksessa Turun Hovioikeudesta tulleessa, sukuunlunastamista korkoviissa jutussa jossa Talollinen Jooseppi Heikinpoika Mieho ja Talolliseneegima Wilhelmina HeikinJuhan Micho Hausjärven pitajän Sivijaan kylästä Talollisenpoika Kaarle Vihtori Juhon poika Ulrika Helsimain kaupungista Talollisenvaimo Maria Juhontytår Micho, mainitun pitäjän kirkonkylästä ynnä velofligen tillrån Ulma Riiskaava Otto Ojala, Janakkalan pitäjän lysingen kylästä ovat hakijouna sekä Talollisenajlar Svensandra Heikintytär Mäkelä Helsingin kaupungista vastaa jana; Annettu Oikeusojasko ja 25 päivänä Tammikuuta 1910. Keisarillinen Senaatti on itselleen uppbudet samt giftenge kontunent brojat ja nusta jäänyt sisää seuraavaa Läsnä: J. N. B. - R. M. - S.S. - W. A. - J. P. lag 976 R 1908
Tuosikki Mickolle ja hänen edelläensättning asiakumppanehållen sekä janotussa Tuujaan kylässä asuvalle Talollisenpojalle Juho Messon Tihonpoika Miehon se ja keikkomieäden Talollisenlesken samakaa Mihelmiina Juhontytär Salosen maatylle edunvalvojalle Vuokraaja Mikko Ammalalle Hausjärven Että järä kirkonkylässä, toimittusta tämän ja haasteen nojalla on Aleksandra Makola Hausjärven Janakkalan ja anajan pitäjien käräjäkunnanoikelakunnanoikeudessa lausunut: että 1 päivänä Toukokuuta 1869 kuollut Talollinen Heikki Tuomaanpoika Ahoko ja hänen seuranneen Heinäkuun 10 päivänä myöskin kuollut vaimonja Leena Matinsylär Mjena olivat hemyggna Joulukuuta 1860 gännge kunnemellan neljännekseen Miehön verotaloa Puupaan kylässä, jonka tidan Leena Michelsson oss värjut orinhemmältään Matti Heikinpoika Mitholta ja tämän vaimolta Saara Juhontytär Miehoitsi; että Heikki ja Leeja Mikko Siväl jälkeensä jättäneet kuusi tästä köpte, ellekäherä Mäkelän 8 jan Heikki Heikinpoika Mäkelän ja edellämainittuin egörelse Abraham sekä klare Wäänimitellyn Wilhelmiina Miehon ynnä Maria Anna Heleena ja Josefiina Miehon että perinnönjoka Heikki ja Leena Wuohon jälkeen oli toimittuu 7 päivänä Maaliskuuta 1871. ja siinä pesään kuusyneet neljännaa Muokon talon ja of ti sitten että Heikki ja Leppä MikEön maikäräjissä läysissä pojat Hävat kumpainenkin saaneet neljänjen ogon ja tullaset kukin kahtä kerrotussa perinnönjakotilaisuudessa pesän osakkaat olivat julkisetja huutokaupassa missä Pietet kilpeen alaisen neljännen osan Miehon taloa jolloin sen oli ostanut Wilhelms na Mikko ja hänen istäisen miehen sä Vuokraaja Juho Mikonpoika Ammätä 3,600 markan hinnasta josta Heikki Mäkelain ja Jacobskki Mikon paksi perinnönsåon mitkään ote till
by kumpaiseksen 30 markkaa; että viho Ämmälän kuoltua 17 päivänä toukokuuta 1883 hänen jälkeensä 12 päivänä Helmikuuta 1883 toimitetussa mesimmikuissa neljännes Mjehon taloll ja päivänä häinen leskelisen Michel miina Mieholle ja heidän lapsilleen yllämainituille Juho Nesten ja Maale Sihlari Måehölle Maria Miehöle ja Amanda Wilhelmiina Saloselle seka Hilma Kustaava Opilalle ynnä uttemmin kuolleelle pojalle Salomon tikonpoika Miehöllä sekä että Wilhelmiina Mieho ja hänen nykyinen miehensä, Nordell. Juhonpoika ynnä Juho Neston Kaarle Vihtori ja Maria neens omakaa mineljning Salösen nyttemmin kuollut mies Talollinen Bry nott talonen sekä Hilma Kustaava ja Otto Ollila olevat kauppakirjalla 30 päivänä Elokuuta 1901. myyneet kysymyksessä olevan Miehon tilan Joosep ni Miehölle nästa muissa eduista 16212 markan kauppahinnasta; ja koska puheenalainen neljännes Miehon taloa oli ollut Aleksandra Mäkelän sängiden Leena Mjuhon ensimmymäälä ja eleksandra Mäkelän ja Heikki Makela siitä oli perinyt neljännen osan ovalka Juho Ämmälä ja Wilhelmina Mieho eikä myöskään Joonppi Mieko olleet Miehon tilaa itselleen huudattaneet, on Aleksandra Mäkelä maalinut että neljännes sanotusta neljakosasta Mietkön taloa, tuomistausuu hänelle sukuun siitä hinnasta josta tämä tilanosa oli joutunut pois hänan isältään Heikki Mäkelällä oli 1900 maikasta ja on entenskärässä maksusiinä tarkoituksessa Kihlakunnanoikeuteen pannut koko kauppahinnan 3600 markkaa. Rukiksesta kuulutne ovat Joosejot Mjeho ja hänen asiakymppaninsa vasiamme että ätningsvaan me henkilä joka jolloin kuin tilan myynä 1päivänä Maaliskuuta 1871. tapahtui olivät otteet laissa määräjissä uskirjansuusotuksessa myyjään olivat pidettävat oikeutettuina sukuunlunastamaan hysymyksen tulleen Talonosen ja No 1 Kihelmiina Nyynon loputtä ja väpi9
la siihen nähden että 1754 vuoden lainsäännökset tässä kohden silloin vielä olivat muuttamatta voimassa olisi ollut oikeus lunastaa tila sukuun, mutta että kun he itsekin olivat otteet myyjä keidan oss katsordöön menettäneen tuon oikeutensa. Tähän nähden ja kun Aleksandra Mäkelä, joka oli syntynyt vasla 28 päivänä Tammikuuta 1881 ei voinu olla oikeudelle tässä lukaan tämän tamaan ovat Jooseppi Mieho ja hänen asiakumppanensa anoneet kannetta kyljälläväksi ja sen ohessa korvausta oikeudenkäyntikulungeistäan samalla pidättaen itselleen oikeuden siinä tapauksessa että tilanosa tuomittaisiin Aleksand sa Mäkelälle erittäin hakea Aleksiin ja Mäkelältä korvausta niistä parannuksista, jotka tilanosalla oli tehsi sen jälkeen kuin Heikki Mäkelä oli jen myynyt. Aleksandra Mäkelän Kihlakunnan oikeuteen antamallaan takauksella nosettua lällettämänsä sukulunastuurahan on Kihlakunnanoikeus 19 päivänä Lokakuuta 1904 julistamassaan päätöksesja lausunut selvitetuksi että elleksundra Maksettun ehd Heikki Mäkelä ättende delna Miehon jälkeen oli perinyt neljännen osan puheenalaisesta neljännekseskä intekon taloa ja että Heikki Makelä ja hänen kanssaperillisensä olivat 4 päivänä Maaliskuuta 1871 huutokaupalla myynest talonnetjänneksen jolloin sen oli ostanitt Juho Eimme ta, joka silloin oli ollut naimisissa Wilhelmysing Miskon kanssa kolmen uhannen kuudensadan markan kauppahinnasta mistä Heikki Mäkelän osalle samana päivänä pidetyssä pesimmemyksia och tullut yhdeksänsataa markkaa sekä että kysymyksessä Valva talonneljännes Juho Ammalan kuollut 17 päivänä helmikuuta 1885 kiidetyssä perinnön jässä oli joutunut hanen leskelleen Wilhelmiina Mieholle ja sedan lapsilleen Juho Nestor Kaarle Sjuhvon ja Corsman Ollenölle Amanda Wilhelmiina Saloselle Hilma Kustaava Ojalalle ja Maria Mieholle joissa muut pantu jolloimmin kuollut Nederian Målho jonka on alla vuoden 23 päivänä
Tammikuuta 1896 toimitetussa perinnönjaosa oli mennyt hänen mainitulle aisilleen ja sisariuksilleen olivat kauppakirjalla 30 päivällä Aokuuta 1901 mielneet useinmainitun talonneljänneksen Jooseppi Mieholle ilman että kiinnekirjaa millekaan näistä saanneista oli annettu; ja kun riidanalainen nelkäsosa neljänneksellä Mieton talonouollut Heikki Mäkelän perimysmaata ja Aleksandra Mäkelä, joka oli kaniensa laillisessa ajassa ja järjesluksesja pannut vireille siihen nähden ettsi muuta sukuunlunastajaa kysymyksessa olevan tilanosuuden lunastamista varten otte Kihlakunnanoikeudessa ilmoittautunut Maakaaren 5 luvun 1 SS: joka 6 luvun 1 ja 3 SS: mukaan, niin kuin mainitut lainkohdat olivat 27. päivänä Kesäkuuta 1878 annetussa asetuksessa, oli oikeutettu lunastamaan sukuun niin suuren osan neljänneksestä Miehon taloa kuin hän isänsä Heikki Mäkelän kuollessa olisi siitä perinyt, jos Heikki Mäkelä edelleen ja kuolemaansa asti olisi omistanut tilan omyndon ja Aleksandra Mäkelä osu hanen annor heriläsönnä sentäjien Kuhlakunnanoikeus on tuominnut puheenalauseon neljännen osan neliänneksesta Mjekon taloa sukuun Aleksandra Makelälle sekä velvoittanut Jooseppi Miehon viimeistään 14 päivänä Maaliskuuta 1915, jättämägen Aleksandra Mäkeläsle kysymyksessä olevan osuuden vielä mainitusta talonneljänneksestä sitä vastaan että Aleksandra Mäkelä saadun upplysmyksesmynden manttaamisen Ylkalta ennen sanottua päivältä kiinnitaisi Jooseppi Mieholle tuon tilanosuuvon kauppahinnan yhdeksänsäljän markkaa tästä kuitenkin vähänneltyä niin paljon kuin mainitussa lilanosuudessa, Tolmensaalavasti ole velkaa, ja samalla kuin Joosehri Mikon ja hänen asiakumppaniensa oli jutun laatuun nähden itsensä karsittava oikonden kautikuluksi oikeudettiin beldal jos kaikovat syysä jännen olevan riidalla hakemaan Aleksandra Mäkelältä korvausta tilanosuuteen ja sitä varten ehkä tehdyistä tarpeellisista ku
luista. Hovioikeus jonka tutkittavaksi Jooseppi Mieho ja hänen asiakumppaninja olivat vetoamalla saattaneet julun m tuomiolla 14 päivältä Syyskuuta 1908 jättänyt asian Kihlakunnanoikeuden päätöksen varaan, kuitenkin siten että aika, jonka kuluessa Jooseppi Miehon Kihlakunnanoikeuden määräämässä järjestyksessä tuli luovuttaa Aleksandra Mäkelälle puheenalainen sukuun tuomittu talonosa määrättiin viimeistään 14 päiväksi Maaliskuuta 1909. Hovioikeuden tuomioon ovat Jooseppi Mieho ja hänen asiakumppaninsa anoneet muutosta tänne toimittamailaan perustelmalla johon Aleksandra Mäkelä on säädetyssä järjestyksessä vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo etteivät Jooseppi Mieho ja hänen asiakumppaninsa ole esiintuoneet syytä muuttaa Hovioikeuden ylempänä mainittua tuomiota, joka siis jää pysyväksi, kuitenkin siten etsa Jooseppi Miehön tulee tuomioistuuten määräämässä järkäjissä tuovittna Heiksandra Mäkelälle kysymyksessä oleva sukuun tuomittu talonosa viimeistään Maauskuun 14 päivänä 1911 Sen ohessa velvoitetaan Jooseppi Mieho ja hänen asiakumpaninsa suorittamaan Aleksandra Makolalle hänellä täällä juttuun men keuden kuulunnusten konvollksksi kuusikymmentäviisi markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakootKeisarillinen Suomen Senaatti. J. A; Järviund  Anders ålig J. A; Järviund  Anders ålig Kommer Peltonen Walter Andersson. Nans Salmros 12
Den 25 Januari 1910 Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, på nedsatt revisionsskilling, från Kejserlige Wiborgs Hofrätt inkommit mål emellan Godsegaren Karl Karlsson, från Pernå socken, sökande, samt Vickonsuln Lennart Raumgartner, från Fredrikshamn stad, och Arrendatorn F. Terichoff, från Strömfors bruk i Pyttis socken, uteblifne svarande, angående fordran: Gifven uti Justitiedepartementet den 25. Januari 1910. Fönerliga Senaten här låtit handlingarna i målet på föredragas och af dem såvidt nu är i fråga, inhämtat följande: Efter stämning å Vuckonsula Raumgartner och Arrendatorn Teriböll här Godsegaren Karlsson vid Rådstufvurätten i Fredrikshamn anfört att, sedan Godse garen Karlsson medels salubref den 14. Januari 1903. till Landthushållaren Karl Kaumgårdna försålt sin egande kappare le benämnda lägenhet i Garpeard by af Pernå socken för en köpeskilling, stor 10,000 mark samt Karl Råumgårner efter att hafva å sagda köperkilling i jär skilda porter erlagt inalles 3000 mark Ojdo 7. N: B. K. M. - 53. - A. B. - 9. 3 13 Pag 259. R. D. 1908.
genom den 15. därpåföljande Mars upprättad afhandling försålt berörda lägenhet. till Godsegaren Ludvig Ruuth, som där vid öfvertagit betalningen af 50,000 mark utaf Karl Baumgårtners återstående skuld till Godsegaren Karlsson, så hade Vicekon ruln Baumgärtner och Arrendatorn Terichoff uti löfterförbindelse af den 19. i sistsagda månad en för bägge och bäge för en ingått proprieborgen för betalningen af de 20,000 mark af lägenhetens pris, för hvilka Karl Baumgartner då ännu haftade i skuld till Godsegaren Karlsson och enär Karl Baumgartner af nästnämnda belopp erlagt endast 11,080. mark 38 pen ni, har Godsegaren Karlsson yrkat Vicehoncurn Baumgårtners och Arrendatorn Förichoffs förpliktande att gemensamt eller den af dem, som tillgång därtill egde, till Godsegaren Karlsson utgifva återstoden af hans tillgodohafvande hos Karl Baumgårt ner, 8919. mark 62 penni, jämte ränta därå, hvarhos Godsegaren Karlsson gjort anspråk på godtgörelse för sina rättegångskostnaderI saken hörde, hafva Vicekonsula Raumgastner och Arrendatorn Terichoff framhållit, att Godsegaren Karlssons ifrågavarande tillgodohafvande hos Karl Baungartner, enligt en af desse den 29. Januari 1905 å ömse sidor godkänd kontokurant, den 1. i samma månad utgjort endast 6,130. mark 22. penni, samt förty motsagt käromålet, försåvidt Godsegaren Karlssons yrkande sträckte sig utöfver sist sagda belopp. Sedan Godsegaren Karlsson härtill genmält, att uti omförmälda kontokuranträkning upptagits, bland annat, att Karlsson i afbetalning å köpeskillingen för ifrågakomna lägenhet af Karl Baungastner under särskilda tider emottagit vexlar, lydande å sammanlagdt 15,000 mark, samt att, då af dessa vexlar tvänne å tillhopa 3,450. mark af Karl Baungartner icke inlösts, Godsegaren Karlssons tillgodohafvande hos Karl Baumgartner borde tillökas med nästnämnda belopp, äfvensom Vicekonsuln Baumgartner och Arrendatorn Terichoff i anledning häraf invändt att, då Godsegaren Karls son allaredan emottagit och uti kontoku randen såsom betalning godkänt förberör14
da vedlar, Vicekonreln Raumgartner och Arrendatorn Terichoff icke vidare kunde anses vara ansvarige för motsvarande belopp af Karl Raumgartnens skuld till Godsegaren Karlsson, har Rådstufvurät ten medels den 14. Februari 1906. i målet afkunnadt utslag funnit utredt vara, att Vickonauln Baumgartner och Arrenda tom Terichoff genom sin den 19. Mars 1903. utfärdade löftesförbindelse iklädt sig borgen, en för bäge och bägge för en såsom för egen skuld, för betalningen af den fordran stor 20,000 mark, Godsegaren Karlsson gde hos Karl Rångartner såsom oguilden köpeskilling för ofvannämnda af Karls son till Karl Baumgastner försålda lägenhet, samt att Karl Baungartner efter utfärdandet af berörda borgesförbin delse å sin skuld afbetalat tillhopa 11,550. mark; i anseende hvartill Rådstufverätten ålagt Vicekonsuln Baumgartner och Arrendatorn Perichoff att, gemensamt eller den som tillgång därtill egde, emot kvitto till Godsegaren Karlsson utgifva i Karl Brungårtnens skuld ännu oguldna åttatusen fyrahundra femtio mark med fem procents årlig ränta därå, räknad från rättegångens början den 18. December 1905, till dess full betalning följde, hvarhos Kickonsuln Boumgartner och Arrendatorn Perichoff skyldigkänts att, jämväl gemen samt eller den af dem, som tillgång egde, med tvåhundra mark godtgöra Godsega ren Karlsson för hans umgälder i målet: Hölrätten, under hvars pröfning Vicecensuln Haumaastner och Asrendatorn Perichoff i vadeväg dragit målet, har genom dom den 15. Augusti 1908. däri utlåtit sig och enär tjödsegaren Karlssons tillgodokaf vande å köpeskillingen för ifrågavarande lägenhet jemlikt förberörda, af Karlsson godkanda kontokirjantrahatta den 1. Januari 1905 utgjorde vistusen etthundra åttatio mark tjugutvå penni, hafva Vicekonsula Bonmägtner och Arrendatorn Perukoll, då ei ens häståtti om mindre utisby att de skulle irtädt sig löstemannåansva righet jämväl för gäldandet af ofvanom förmälda vidfars innehåll bekallats från skyldigheten att i grund at sin uti förestående måtto åtagna borgesförbindelse till todsegaren Karlsson utgifva mera än näst f
sagda penningebopp med af Rådstufvurätten utsatt ränta och rättegångskostnadsersättning Uti Hofrättens dom har Godsegaren Karlsson anhållit om ändring - Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner Godsegaren Karls son icke hafva anfört skäl till ändring uti Hofrättens ofvanberörda dom, hvarvid förty kommer att bero. Det alle, som vederbör, till efterrättelse länderKejserliga Senaten för Finland: J. N. Bernlund kanten Saarinen Mannes Siltonen A;K; O. Malin Alksi Käpy. 16 No 330 Pag 6 R2 1909. Asian tilauman. Den 27. Januari 1910. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, på nedsätt revisionskilling, från Kejserlige Viborgs Hofrätt inkommet mål emellan sysslomännen i Wiborgs Tobaksfabriks Aktiebolags till konkurs upplåtna bo Hofrättsextrafiskalen Bertil af Björkesten, från Åbo stad, och Löjtnanten Torsten Aminoff, från Wiborg stad, sökande, samt i sistsagde stad bosatta Kommerserådet Feodor Sergejeff, svarande, angående bättre rätt till maskiner: Sifven uti Justitiedepartementet den 27. Januari 1910. Kejserliga Senaten har låtit handtingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhämtat följande: Vid Rådstufvurätten i Wiborg hafva Hofrättsenfiskalen af Björkesten och Löjtnanten Aminoff, i deras förenämnda egenskap, anfört, att Kommerserådet Sergejeff, som å en af Magistraten i sagde stad den 6. September 1906. förrättad exekutio auktion tillhandlat sig Wiborgs Tobaksfabriks Aktiebolags öfd JNo 8. K. M. S. A. K- W. A -
konkursmassa tillhöriga gården och tomterna Nris 29/29. i Papula stads delaf samma stad vid öfverläsandet af dessa fastigheter jämväl omhändertagit två nämnda konkursmassa tillhöriga pafyrössmässkiner af såkallad. Bonsad tus jämte till dem hörande blik-onki andra uppäraler; men som ifrågavarande masskiner måste anses utgöra lös egendom och förty icke tillyda de till Kommerserådet Tergejeff försålda fasta helerna, hafva Hofrättsekraliskalen de Björkesten och Löjtnanten Aminoff yrkat Kommerserådet Sergejeffs skyldigkännande att till dem i deras förbon rörda egenskap öfversamna ifrågavarande två påhugossmaskiner, hvarjemte Hofrättsextratiskalen af Björkesten och Löjtnanten Aminoff gjort anspråk på ersättning för sina umgälder i målet - I anledning af denna talan, hvilken af Kommerserådet Tergejelf motsaals har Rådstufvurallen medela den 30. Januari 1908. afkunnadt utslag sig utlåtit och på anförda grundes förkastal Hofrätts extrafiskalen af Björkedens och Löjtnanten Aminoffs i saken utförda talon Hofrätten, under hvars pröfning Hofrättsextratiskalen af Björkesten och Instrumenten Aminoffa i sadevara Israel målet har medelst dom den 21. i södem ber 1908. funnit genom den utredning som i saken förebragts ädagalagdt vara att ifrågavarande för Kähurossing skjner jemte till dem hörande Filipoch andra åppäräter utgjorde delar af den talriks bygångd hvari de inrymts samt första låtit behö vid delopp hvartaas tulevurallen till ofvanomioimältä mål to genom dess utslag i saken stannat. Uti Kapellans dom halva Hofrättsiyratiofarten af Björkisten och Löjtman len Aminoff sökt ändring medels ingifven deduktion, den Kommerserådet Tergenott i Töreskrifven ordning bemörKejserliga Senalen har laga målet öfvervägande och finner Kofrätts extrafiskalen af Styrkisten och Löjtnanten föminoff icke nälda anfört skäl till ändring i Kofrättens ofvanberörda dom, 17
vid hvilken alltså kommer att förblifva, jämte det Hofrättsenträfiska len af Björkesten och Löjtnanten Aminoff i deras förenämnda egenskap skyldigkännas att med sjuttio mark godtgöra Kommerserådet Sergejeff hans härstädes i målet hafda kostnader - Det alle, som vederbör, till efterrättelse länder Kejserliga Senaten för Finland: dund Akokalin dund Akokalin J. N. Bernlund Lanteli Saarnua Walter Andersin. Aleksi Käpy. Uno Strömstén Tammikuun 28. päivänä 1910. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa velkomisjutussa, jossa Tehtailija Karl Fredrik Lunderberg ja Rakennusmestari Arthur af Hällström, kumpikin Tampereen kaupungista, ovat hakijoina sekä Maalari Emil Haataja, Kajaanin kaupungista, vastaajana: Annettu Oikeusosastossa 28. päivänä Tammikuuta 1910. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä saanut tietää seuraavaa: prt No 9. KorpeTehtailija Dunderbergille ja Rakennusmestari af Hällströmille toimituttamansa kirjallisen haasteen nojalla on Emil Haataja Tampereen kaupungin Raastuvanoikeudessa lausunut, että, sittenkun Yleisten rakennusten ylihallitus oli Rakennusmestari Asarias Heikkiselle antanut urakalla tehtäväksi Kajaanin semmaaria varLäsnä: J. N. B. K. M. - S. - A.K. - W. A. J. P. ./. U. S. No 339. Tag. 185. R. D. 1908.
ten tarvittavat rakennukset, oli Emil Haataja Asarias Heikkisen kanssa 2. päivänä Kesäkuuta 1903. tekemän sa sopimuksen nojalla toimittanut mainituilla rakennuksilla sanottuun urakkaan kuuluvia maalaustoita, joista Kajaanin kaupungin Maastuvanoikeus Emil Haatajan kanteesta, oli 14. päivänä seurannutta Joulukuuta julistamaltaan päätöksellä velvoittanut Asarias Heikkisen suorittamaan Emil Haatajalle maksamatonta työpalkkaa 1239. markkaa 78. penniä. Kunkuitenkin toimitetussa ulosottogrityksessä oli havaittu Asarias Heikkiseltä puuttuvan maksuvaroja, mutla Emil Haatajan tietoon oli tullut, että Tehtailiga Lunderberg ja Rakennusmestari af Hällström jo 19. päivänä Toukokuuta 1903. tapahtuneella ja mainitun Ylihallituksen hyväksymällä siirrolla olivat ottaneet edelläsänotun rakennustyön suorittaaksensa ja he siis myöskin livat saaneet hyväkseen yllämainitut maalaustyöt, joista Asarias Heikkinen näin muodoin oli todelsesti Sundesbergen ja af Staffsson en puolesta Emil Kaalajan kanssa sopinut, on Emil Hautaja vaitinut, että Tehtailija Dunderberg ja Mäkeningsmestari af Mattsson velvoitettaisiin heti suorittamaan Emil Haatajalle ylläsanotut 1739. markkaa 78. penniä. Kanteesta kuultuina ovat Tehlailija Dunderberg ja Rakennusnes tari af Hällström väittäneet, että Asarias Heikkiselle uskottua työtä oli, Heikkisen jouduttua häviötilaan, 22. päivänä yllämainittua Toukokuuta tehdyn sopimuksen nojalla jatkanut hänen pesänsä hoitohallitus, joka siis oli saanut hyödyn kyseessä olevasta maalaustyi ta eivalka niinkään, Tehlailua Puderberg ja Rakennusmestari af Hälström vaikka käytännöllisistä syista oli paettu asianomainen suostumus rakennusurakan siirtämiseen Tehtadija Dunderbergille ja 10