Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
Joulukuun 6. päivänä 1911. 65, 649 Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Wiipurin Hovioikeudesta tulleessa, korvausta koskevassa jutussa, jossa Pietarin kaupungissa Venäjän Keisarikuntaa asuva Kauppias Kristian Riikonen on hakijana ja Kauppaneuvos Feodor Sergejeff, Wiipurin kaupungista, vastaajana: Annettu Oikeusosastossa 6 päivänä Joulukuuta 1911. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja sestä saanut tietää seuraavaa: Kauppaneuvos Sergejefille toimitetun vaasteen nojalla on Kauppias Riikonen Wiipurin pitäjän käräjakunnan Kihlakunnanoikeudessa lausunut, että sitten kun Kihlakunnanoikeus oli 30. päivänä Huhtikuuta 1904. vahvistanut kiinnetyksen siihen vuokraoikeuteen, joka Kausriaalla Aleksander Dankoffilla eli Maanviljelijän Adrian Hintzen ja tämän vaimon Alma Hintzen kanssa 1. päivänä Syyskuuta 1902. tekemänsä vuokrakontrahdin mukaan erääseen Hintzen molisoiden neljännekseen verotaloa No 1. läsnä: D. Ht. sk. 42. Rit. skl. R36 Haf M. No 1740. Sag 299 RD 1909
kiipurin pitäjän Hämäläisten kylässä kuulavaan alueeseen, ynnä tällä aluodla oleviin rakennuksiin ja kiinteisiin teollisuuslaitoksiin vakuudeksi Alexsander Lankoffin ja hänen vaimonsa Aleksandra Dankoffin 1. päivänä Huhtikuuta 1904. antaman, haltijalle asetitun 30,000. markan velkakirjan sisällön suorittamisesta korkoineen, oli Kihla kunnanoikeus 22. päivänä Joulukuuta 1904. kiinnittänyt samaisen vuokraoikeuden ja rakennukset vakuudeksi niiden 40,000. markan maksamisesta korkoineen, joista Dankoffin aviopuolisot saman Joulukuun 6. päivänä olivat Kauppias Riikoselle antaneet velkakirjan, minkä jätkeen ja Aleksander, Dahloffin jouduttua konkussitilaan Kauppaneuvos Tergejeffjolle ensiksimainittu velkakirja kiinnetyksen tuottamine oikeuksineen oli tulut luovutetuksi, oli konkurssipesän lakuun 6. päivänä Marraskuuta 1906. toimitetussa huutokaupassa ostanut maanitun vuokraoikeuden ja vuoka-alueellalsilloin olleet rakennukset 25,000. markas ta, mitkä oli luettu Sergejeffin hyväksi 0,6667 0,6667 edellämainitun, haltijalle asetetun velkakirjan sisällön lyhennyksenä. Mutta kun vuokra alueelle oli kerrottujen kiinnittämiseen välisenä aikana rakennettu huvilarakennus, eikä Kauppaneuvos Sergejeffin saatavasta myönnettyä kiinnetystä siis voitu ulottaa tähän rakenaukseen, on Kauppias Riikonen vaatinut Kauppaneuvos Sergejellin velvoittamista suorittamaan Kauppias Riikoselle, hänen kiinnityssaamistaan vastaan, tuon rakennuksen arvo, korkeintaan 12,000. markkaa, kuuden prosentin vuotuisine korkoineen huutokauppapäivästä Kauppaneuvos Sergeffin vastustettua lätä vaatimusta ja sittenkun asiassa oli kuulusteltu myöskin Aleksander Danbolfin konkurssipesän toimitsijamiestä Varatuomari Fritz Wiikiä, on Kihlakunnanoikeus, jossa asianosaiset ja Varatuomari Wiik ovat vaatineet korvausta oikeudenkäymiskustannuksistaan, 17. päivänä Huhtikuula 1907. julistamallaan räätöksellä mainitsemillaan perusteilla yljännyt asiassa ajetun kanteen ja velvoittanut Kauppias Riikosen korvaamaan
Kauppaneuvos Sergejeffin ja Varatuomari Wiikin kustannukset oikeudenkäynnistä yhteensä kolmellakymmenelläviidellä markalla - Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Kauprias Riikonen vetoamalla oli saattanut nitun, on tuomiolla 31. päivältä Heinäkuuta 1909. ratkaissut asian; ja koska eli käynyt selville, että kysymyksenalairen rakennus oli rakenniettu niitä teollisuuslaitoksia varten, jotka oli kiinnitetty muun muassa Kauppaneuvos Tergejeffin puheenaolevan saamisen vakuudeksi, ja se siis oli pidettävä niihin kuuluvana, on Hovioikeus jättänyt asian sen lopputuloksen varaan, johon Kihlakunnanoikeus päätöksessään oli johtunut, sekä velvoittanut Kauppias Rikkosen suorittamaan Kauppaneuvos Serge jefille hänellä Hovioikeudessa jutun vuoksi olleiden kulujen korvaukseksi seitsemänkymmentäviisi markkaa - Hovioikeuden tuomioon on Kauppias Riikonen anonut muutosta tänne antamallaan perustelmalla, johon Kauppanen vos Sergejeff on vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Kauppias Riikonen ole esiintuonut syytä muut taa Hovioikeuden ylempänä mainittua tuomiota, joka siis jää pysyväksi; ja velvoitetaan Kauppias Riikonen suorittamaan Kauppaneuvos Sergejeffille hänelsä täällä juttuun menneiden kulujen korvaukseksi seitsemänkymmentä markkaa Tätä kaikki asianomaiset noudattakootKejsarillinen Suomen Senaatti. Yllellämnen Johannes Suonen Ylillunnan Johannes Suonen Alfred Liuksiala. Johannes Pesonen. B. Anneberg K. R. Halanen. Hof Hellen 672 1067
Den 7. December 1911. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, på nedsatt revisionskilling, från Kejserlige Åbo Hofrätt inkommit mål emellan Hofrättsauskultanten Hans Estlander och Kaptenen Kasimir Lilius, hvardera från Helsingfors stad, i egenskap af sysslomän uti Förlags aktiebolaget Helios till hon kurs upplåtna bo, sökande, samt Professorn Hjalmar Tallqvist, svarande, angående skadersättning: Gifven uti Justitiedapartementet den 7. December 1911. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhämtat följande: Efter Professorn Tallqvist ågången stämning hafva Hofrättsaushultanten Erttander och Kaptenen Lilius i deras förberörda egenskap vid Rådstufvurätten i Helsingfors stad anfört, att jämlikt ett emellan etttiebolaget tjus i residenstaden Stockholm uti konungariket Sverige och Törlagsaktiebolaget Helios den 25. September 1905. ingånget Ofd: G. W. A. J. P. B. t. - J: P. - R. H. J. Hj. Fm. No 1741. Pag. 96. R. D. 1911.
kontrakt sistbemälda bolag tillförsäkrats ensomförsäljningsrätten för Finland af verket "Wärldskuuturen; att af sagda verk vid Förlagsaktiebolaget Helios den 1. Juli 1909. inträffade konkurs utkommit 88. häften och återstått att utgifvas omkring 62. häften; samt att, ehuru medel förefunnits till betalning af det enligt berörda kontrakt den 15. därförut gångne Juni förfallna beloppet för de under nästföregående Maj månad bvererade häften och det legat i Förlagsaktiebolaget Helios intresse att framför allt fullgöra detta för bolaget inkomstbringande kontrakt, böta gets dåvarande direktor Professorn Tallqvist likväl underlåtit att inbetala sagda penningebelopp och sedermera själf öfvertagit ensamförsäljningen af "Wärdskulturen" Med afseende härå och då Professorn Tallqvist därigenom varit vållande till att Aktiebolas get Ljus brutit omförmälda kontrakt och att Förlagsaktiebolaget Helios till följd däraf tillskyndats en förlust af inalles 18,307. mark eller 298. mark 50. 6964 penni för hvarje af de 62. stycken icke utkomna häftena, hafva Hofrättsauskultanten Estlander och Kaptenen Lilius yrkat Professorn Tallqvists skyldigkännande att utbetala i skadestånd 18,507. mark med ränta, hvarhos Hofrättsauskultanten Estlander och Kaptenen Lilius gjort anspråk på godtgjörelse för sena i målet vidkända umgälder. I saken hörd, har Professorn Fallqvist invändt att, enär jämlikt 10. SS: i ofvanberörda kontrakt eventeulla tvistigheter rörande kontraktet skulle afgöras enligt svensk lag angående skiljedom, men frågan om Aktiebola get Sjus rättighet att bryta kontraktet icke blifvit i slik ordning afgjord, Hofrättsauskultanten Erttanders och Kaptenen Lilius talon saknade all rättsgånd, samt förty emotsett densammas underkännande. Sedan Hofrättsauskultanten Estlander och Kaptenen Lilius härtill genmält att Professorn Tallqvist genom att å Förlagsaktiebolaget He lios vägnar utan bindande skäl i
handbref för den 6. Juli 1909. förklara ifrågavarande kontrakt hafva upphöst att gälla afskurit bolaget möjligheten att få den af Prosessorn Tallqvist berörda frågan underlagd komposrätts utlåtande samt därigenom omöjliggjort för Hofrättsauskultanten Esklander och Kaptenen Lilius att af Aktiebolaget Sjus fordra skadersättning, har Rådstufvurätten medels den 22. Juni 1910. afsagdt utslag i saken sig utlåtit; och emedan edentuella tvistigheter rörande det emellan Aktiebolaget Ljus och Förlagsaktiebolaget Helios den 25. September 1905. afslutade kontraktet, hvarigenom förstnämnda bolag till Förlagsaktiebolaget Helios öfverlåtit ensamförsäljningen för Finland af den svenska upplagan utaf Wärldskatturen, jemlikt 10. SS: i kontraktet skulle afgöras enligt svensk lag angående skiljedom samt den omständigheten, att Professorn Fallqvist med anledning af bolaget Sju bref för den 3. Juli 1909., hvari ifrågavarande kontrakt förklarats från Förp 615 6te 615 lagsaktiebolaget Stelios sida brutet, uti bref till Aktiebolaget Sjus för den 6. i samma månad å Förlagsaktiebola get Stelios vägnar medgifvit att kontraktet upphört att gälla, så mycket mindre kunnat utgöra något hinder för Förlagsaktiebolaget Kelios att få frågan därom, huruvida något kontrakte fritt från Förlagsaktiebolaget Helios sida i själfva verket föreligat, af skiljomän pröfvad, som Förlagsaktiebolaget Milios allaredan den 1. Juli 1909. afträdt sin egendom till konkurs och kofessoen Tallqvist vid sådant förhållande icke vidare egt å Förläysaktilbelaget Helios vägnar göra omförmälda medgifvande, har Rådstufvurät ten funnit Förlagsaktiebolaget Helios bonkursmassa, hvilken underlåtit att vidtaga åtgärd om att till skiljemäns afgörande hänenskjuta frågan rörende det förmenta kontraktsbrottet, icke hafva anfört någon rättelig grund för in ifrågakomna talan samt för lenskull såsom obefogad förkastat densamma.
Hofrätten, under hvars pröfning Hofrättsauskultanten Estlander och Köplnen Lilius i vadeväg dragit målet, har genom den 10. Februari 1911. däri gifven dom låtit vid Rådstufvurättens utslag bero samt skyldigkänt Hofrätta auskultanten Estlander och Kaptenen Tilius att med Förlagsaktiebolaget Helios konkursbor medel ersätta Professorn Tallqvist hans hos Hofrätten i saken hafda umgälder och i sådant afseende till Professorn Tallqvist utgifva femtio mark. Uti Hofrättens dom hafva Hofrätts auskultanten Estlander och köp tenen Lilius anhållit om ändring medels hit ingifven deduktion, som Professor Tillqvist bemött. Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner Hofrätta auskultanten Estlander och kaptenen lilius icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens ofvanberörda den, vid hvilken alltså kommer att förblifva; och skyldigkännas Hofrättsans kultanten Estlander och kaptenen Si/: H; Juvula; den 671, 616 lius i deras förenämnda egenskap att med sextio mark godtgöra Professorn Tallqvist hans härstädes i målet haf da kostnader. Det alle, som vederbörtill efterrättelse länder. Kejserliga Senaten för Finland: Ylillämnen C Kames Peltonen. R. Amberg Johannes Pesonen. R. Amberg Johannes Pesonen. K. R. Helanen.
Joulukuun 7. päivänä 1911. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Wiipurin Hovioikeudesta tulleessa velvoittamista sopimussakon maksamiseen koskevassa jutussa, jossa edesmenneen Maakauppiaan Fedot Makaroffin oikeudenomistajat, hänen leskensä Karoliina Makaroff, omasta puolestaan ja mainittujen aviopuolisojen alaikäisen pojan Johannes Makaroffin holhoojana, sekä täysiikäiset lapsensä Prokuristi Aleksander Makaroff ja Maanviljelijä Nikolai Makaroff ynnä Maria, Olga Perra ja Augusta Makaroff, kaikki Ilomantsin pitäjän IlomantsIn kylästä, kuin myös vävynsä, Sostavaran kaupungista kotoisin oleva Agro noomi Albert Nyberg vaimonsa Elisabet Nybergin edusmiehena ovat hakijorna sekä yllämainitun pitäjän Melaselän kylässa asuva Talollisenpoika Feodor Purmonen saapuville tulleena vastaajana: Annettu Oikeusosastossa 7. päivänä Joulukuuta 1911. Keisarillinen Senaatti on itsellensä Säsnä: 2. W. A. J. P. A- B. t.  2/3 - J. B. K. H. /Hj. F. R. No 1742. Såg. 267. R. D. 1909.
esittelyttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää seuraavaa: Karoliina Makaroff ja hänen ylläluotellut asiakumppaninsa ovat Feodor Purmoselle ja hänen vaimolleen Maria Purmoselle toimituttamansa kirjallisen haasteen nojalla Ilomantsin pitäjän käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa lausuneet että, sittenkun Maria Purmosen äiti Akiliina Kononenoff 8. päivänä Elokuuta 1896. tehdyllä välikirjalla oli Maria Purmoselle luovuttanut Maria Purmosen isävainajalla Ivan Kononoffilla olleen hallintaviksuden viidenteen osaan Suojärven lahjoitusmaahan kuuluvaa rälssitaloa No 5 Korpisalan pitäjän Aalajärven kylässä ja Wiipurin läänin Kuvernööri 13 päivänä samaa kuuta oli hyväksynyt hallintaoikeuden siirron, niin olivat Feodor ja Maria Purmonen 22 päivänä Joulukuuta 1898. päivätyllä kauppakirjalla ja kontrahdilla Kruununni mismies Johan Kockille luovuttaneet samaisen hallintaoikeuden ja sitoutu1861 neet Kruununnimismies Kockille hankkimaan omistusoikeuden mainittuun talonosaan 6500 markan suuruisesta kauppahinnasta ja muun muassa sillä välipuheella, että jollei ostaja Kruununnimismies Kock syystä tai toisesta saisi kysymyksessa olevaa talonosaa, niin tuli Feodor ja Maria Purmosen 5000 markalla palkita ostajan kulungit ja voittotappiot" ja että Kruununnimismies Kock oli 9. päivänä Toukokuuta 1899. siirtänyt vedot Makaroffille kaikki kerrottuun kauppäänsä kuuluvat oikeutensa ja velvolli suutensa sekä että Wiipurin läänin Kuvernööri, jolta Akiliina Mononenoff ja sittemmin myöskin Feodor ja Maria Purmonen olivat anoneet näiden ja Kruununnimismies Kockin luovutusten pelistamista mitättömiksi, kuulusteltu ansa Kruununnimismies Kockia ja Fedot Mäkaroffia, oli 14. päivänä Elokuuta 1901. antamassaan päätöksessä, koskei Feodor ja Maria Purvoselta, joita ei edes oltu otettu puheenalaisen talonosan lampuodeiksi, ollut olut oikeutta myydä samoista Suomen Valtiolle kuu
luvaa talonosaa Kruununnimismies Kockille, kumonnut niin hyvin tuon luovutuksen kuin myöskin Kruununnimis mies Kockin ja Fedot Mäkaroffin samasta talonosasta tekemän sopimuksen sekä kieltänyt ehdot Mäkäräffin hallit semasta ja viljelemästä mainittua talonosaa; minkä päätöksen Keisarillinen Senaatti, jonka tutkittavaksi Fedot Makaroff oli valittamalla tuon asian saattanut, 23 päivänä Toukokuuta 1902 antamallaan päätöksellä oli vahvistanut Tähän nähden ovat Karoliina Makaroff ja hänen asiakumppaninsa, 21. päivänä Marraskuuta 1904 kuolleen Aadot Makaroffin oikeudenomistajina, vaatinset Feodor ja Maria Purmosta velvoitettaviksi heille suorittamaan kauppakontrahdissa 22. päivältä Joulukuuta 1898. maarättynä sopimussakkona 5000. markkaa. Sittenkun Feodor ja Maria Purmonen olivat vastustaneet kerrottua kannetta on Kihlakunnanoikeus, jossa Kruununnimismies Kockiakin oli asiasta kuulustettu, 17. päivänä Toukokuuta 1907. julistamassaan päätöksessä siinä mai674 Sig nitsemillaan perusteilla hyljännyt Karoliina Mäkaroffin ja hänen asiakumppamensa yllämainitun kanteen. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Karoliina Makareft ja hänen asiakumppanin sa olivat vetoamalla saattaneet jutun, on tuomiossa 3. päivänä Heinäkuuta 1909. katsonut Karoliina Makaroffin ja hänen asiakumppaniensa muutoksenhakemukjen, koskir oltu näytetty että Feodor ja Maria Purmosen sekä Kruununnimes mies Kockin välinen kauppa olisi Feodor ja Maria Purmosen syystä purkaantunut, ei antavan oihettä muuttaa Kihlakunnanoikeuden päätöstä. Hovioikeuden tuomioon ovat Karoliina Makaroff ja hänen asiakumppaninsa anoneet muutosta tänne toimitetulla perustelmalla, johon Feodor Purmonen on vastannut Keisarillinen Senaatti on tutki nut tämän jutun ja katsoo, etteivät Karoliina Makaroff ja hänen asiakumppaniinsa ole esiintuoneet syytä muut saa Hovioikeuden puheena olevaa tuomiöta, joka siis jää pysyväksi; ja vel
voitetaan Karoliina Makaroff ja hänen asiakumppaninsa suorittamaan Feodor Purmoselle, korvaukseksi hänellä täällä pitun vuoksi olleista kuluista, kuusikymmentä markkaa. Tätä kaikki asian omaiset noudattakoot; Keisarillinen Suomen Senaatti. Syttermark Alfred Liuksiala. Johannes Pesonen. Johannes Peltonen. B Anneberg K. R. Helonen. /: Wi; Juvahjelm Den 9. December 1911. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, på nedsalt revisions skilling, från Kejserlige Wasa Hof K: Öso rätt inkommit mål emellan Handlanden Gustaf Svanljung, från staden Nikolaistad, sökande, samt Handlanden Rudolpt Friks, från sladen Hamberg i Tyska rihet, svarande, angående fordran: Gif ven uti Justitiedapartementet den 9 December 1911. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem inhämtat följande: Efter Handlanden Franljung ågången stämning har Handlanden Friks vid Råd stufvurätten i Tikelaistad den 21 Februari 1908 anfört, att Handlanden Friks till handlanden Svanljung enligt fäkteror af den 2 Mars och 15 April 1907. levererat särskilda partier från för tillhopa 3069 rauksmark gl jemnige tyskt mynt, motsvarande i finskt mynt efter en kurs af 1 24 mark 40 henni för etthundra räckomark 1819 mark 3 penni; men enär Handlanden Svanljung till Handlanden Erik af nästnämnda Sjuh. 9.W. t. Mk. J.S. - R. B. H. Fr. No 1747 Pag. 301. R.D. 1909
belopp erlagt endast 2989 mark 83 penni har Handlanden, Friks yrkat Handlandet Svanljungs förpliktande att till Handlanden Fritz utbetala återstiden af paret för fröna med 829 mark 20 penni jämte ränta. I saken hörd har Handlanden Ivan ljung medgifvit, att han af Handlanden Fritz beställt och emottagit omordade frö partier, men framhållit, att häraf ett parti om trettio veckor eller ettusen åttahundra femtiotvå kilogrann timotejfrö, som af Hanlanden Friks gäränterats utgöra kanden siskt för med en godarhet af  circa 92 pro cent, vid underrökning, som på Handlanden Svanljungs föranstaltande blifvit och ställd af agrikultes - och handelskemiska laloratoriet i Nikolaistad, befunnits vara af ämerikänskt ursprung samt innehålla perfort på till endast 74 puumt, äfven rom att Handlanden Svanljung, som emellertid förrän denna underräkning skett i förlitan på Handlanden Tids uppgift om fropartits beskaffenhet under enahanda garanti försålt och till vederbörande köpare expederat detsamma, nödgats på grund af gärantens eriktighet till köparene i skadeersättning erlägga sammanlagdt 29 mark 20 penni; och har Handlanden Franljung, som ansett sig i stöd af stadgandena i förordningen angående handel med utsädesvaror med mera, gifven den 8 Augusti 1901, hafva varit brättigad att af det öfverenskomna priset för omförmälda froparti, utgörande 1074 råchmark 16 pen nige, innehålla sagda skadeersättningsbelopp, anhållit om häromålets förkastande Sedan Handlanden Tids härtill gen mält, bland annat, att han icke iklädt sig någon bestämd gärande för pupartlets leskaffenhet samt att Handlanden Fran ljung, då han emottagit och förslegat öfver köpartiet, enligt gällande handelsed af ven vore skyldig att betala fulla priset därför, har Rådstupuårätten, hvarest parter na ombudes anhållit om godtgörelse för umgälderna i målet, medels den 26 Juni 1908 afkunnadt utslag utlåtit sig däri och på anförda grunder ålagt Handlanden Svanljung att emot hvitto till Handlanden Frit utbetala åttahundra tjugu nio mark med fem procents ränta därå från förenämnda 21 Februari 1908 tills 616651.
full betalning följde samt att därhos med etthundra femtio mark ersätta Handlanden Frits dennes rättegångskostnader Hefrätten, under hvars pröfning Handlanden Sanljung i räderäg dragit målet har genom den 14. Augusti 1909 gifven dem funnet det väl vara utredt att Handlan den Sanljung inom den i ofvanberörde förordning af den 8. Augusti 1901 stadgade tid af tio dagar efter emottagandet af ifrågakomna parti höfrö låtit genom kontollauställen i Nikolaistad uttaga pröf af detsamma för att hos anställen undersökas samt att denna undersökning gifvit vid handen att varan, som af handlanden Frits gäranterats utgöra kanadensiskt timotyfrö med en godkerhet af omkring 92 procent, i sistberörda afsande ej varit aftalsenlig; men emedan Handlanden Franljung omedellast efter det varan anländt till sagda stad och innan den af honom föranstaltade undersökningen af våran slutförts omhändertagit och jämväl försålt varuparliet åt särskilda personer, har Hofrätten funnit Handlanden Svanljung vara skyldig att, utan afseenSS: 652 de å den skada han i anförd måtto möj ligen lidit, till Handlanden Frit gälda fulla priset för meranämnda fröparti; hvar före och då vid sådant förhållande den bevisning Handlanden Svanljung hos Hopällen anhållit få föreställa därom all han icke sält omförmälda vara un der bättre garanti än den Handlanden Frit gifvit honom icke vore å rättsförhållandet emellan sakegarene inverkande Hofrätten, med förkastande af sagda anhållan, låtit bero vid det slut, hvari Kädstufvurätten uti dess förberörda utslag i saken stannat, samt skyldigkänt Handlanden Svanljung att med fyratiosem mark ersätta Handlanden Friks hans hos Hofrätten i saken hafda umgälderUti Hofrättens dom har Handlan den Svanljung anhållit om ändring ne dels ingifven dessuktion, den Handlanden Tret lemätt Kejserliga Senaten har tagit må let i öfvervägande och finner Handlanden handning icke hapa anfört skäl till ändring i Hofrättens ofvanberörda dem, vid hvilken alltså kommer att förblifva; och skyldig
kännes Handlanden Svanljung att med sextio mark godtgöra Handlanden Frithans härstädes i målet hafda kostnader. Tet alle, som vederlös, till efterrättelse länKejserliga Senaten för Finland: derJ Wichtamass  Aleksi Käpy J W. Lillonnass. Akki Käpy Mannes Valtonen K. R. Helanen B. Amberg /Tjufvuljelm Joulukuun 11. päivänä 1911. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio maksuitta Keisarillisesta Wiipurin Hovioikeudesta tulleessa perintöä koskevassa nostajutussa, jossa Palstatilallisenleski Maria Tahventytär Mahkonen, Wiipurin pitäjän Lihaniemen kylästä, on hakijana sekä Talollinen Tahvo Israelinpoika Tikka, samasta kylästä, vastaajana: Annettu Oikeus osastossa 11. päivänä Joulukuuta 1911. Keisarillinen Senaatti on itselleen sittelyttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä saanut tietää seuraavad: Tahvo Israelinpoika Tikalle toimitetun haasteen nojalla on Maria Mahkonen Wiipurin pitäjän käräjåkunran Kihlakunnanoikeudessa lausunut että Tahvo Israelinpoika Tikka oli Maria Makkosen isän ja Tahvo Israelinpoika Tikan isän isan Tahvo Tahvonpoika Tikan 3. päivänä Huhtikuuta 1889. kuoltua, Tahvo Tahvonpoika Tikan hänen hyväkseen tekeläsnä: Dkt. J. P. A. B A. R36 78. 653 No 1751. Pag 295 Rd 1910.
nän testamentin nojalla, haltuunsa ottanut, muun muassa, Tahvo Tahvonpoika Tikan äidin 4. päivänä Joulukuuta 1855. kuolleen Talollisen vaimon Anna Pellisen jäämistön; ja on Maria Mahkonen vaatinut että, koska hän Anna Pellisen perillisenä oli oikeutettu saamaan osan mainitusta jäämistöstä, Tahvo Israelinpoika Tikka velvoitettaisiin luovuttamaan sanottu jäämistö sellaiseen jakoon, että Maria Mahkoselle siitä perintönä tuleva osuus hänelle erotettaisiin, minkä ohessa Maria Mahkonen on anonut korvausta oikeudenkäyntikuluistansa Kannetta on Tahvo Israelinpoika Tikka vastustanut; minkä jälkeen Kihlakunnanoikeus 14. päivänä Joulukuuta 1908. julistamallaan päätöksellä on siinä mainitsemillaan perusteilla hyljännyt kanteen Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Maria Mahkonen vetoamalla oli saattanut ja tun, on tuomiossa 25. päivänä Elokuuta 1910. antanut lausuntonsa asiasta, koska Anna Pellinen oli kuolles79 6 1/5 679 6 1/5 saan jälkeensä jättänyt muiden muassa poikansa, Maria Makkosen isän Tahvo Tahvonpoika Tikan, eikä Maria Mahkoselle, joka niin ollen ei ollut ollut Anna Pellisen lähin perillinen, ollut perinnön nojalla tuleva mitään osaa Anna Pellisen jälkeen jääneestä omaisuudesta, on Hovioikeus jättänyt asian sen lopputuksen varaan, johon Kihlakunnanoikeus päätöksessään oli asiasta johtunut. Hovioikeuden tuomioon on Maria Mahkonen anonut muutosta tänne toinittamallaan perustelmalla, johon Tahvo Israelinpoika Tikka on vastannut Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun; ja koska kiistämätöntä on että Tahvo Israelinpoika Tikka on testamentilla 21. päivältä Marraskuuta 1880. Tahvo Tahverpoika Tikalta saanut omakseen tämän koko jäämistön ja siis myös sen omaisuuden, jonka Tahvo Tahvonpoika Tikka on perinyt äidiltään Anna Pelliseltä, katsoo Keisarillinen Se