Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
denkäyntikuluistaan. Kanteeseen ovat Maria Kokko ja hänen asiakumppaninsa vastannut että 2 päivänä Huhtikuuta 1904 loimitetussa Taneli Pölläsen ja Maria Pitkäsen jäämistön jaossa, jossa oli vahvistettu että kuolinpesään kuuluvasta puolesta taloa No 10 Harjunannan kylässä kolmannes oli tuleva Esaias Pölläselle ja hänen lapsilleen Aliina Taavetti Riikka, Esa ja Olli Fredrik Pölläselle sekä kaksi kolmannesta Maas Pöllänen, joka jaossa oli valvenut myös alaikäisten lastensa etua ja ei siirtynyt Esaias Villasen ja hänen myös alaikäisten lastensa etua ja ei siirtynyt Esaias Villasen ja hänen myös alaikäisten lastensa etua ja ei siirtynyt Esaias Villasen ja hänen leen langenneen kolmanneksen tuolli sekä että Hilda Pellisen omislen puoliskesta Edvard, Adolf, Petterölä hänen kuolluaan, kun häntti Alber ja Anselan Kipposelle ja kuku Era ja Olli Fredrik Sillänen elFriman, ovat Edvard, Adolf, Petter Alavuliitura Anna Turisa Kinnusen len ja lueisen Korponen tunnusta olevan, oli joutunut Esaias ja etteiMaria Hokko ja hänen asiakumppa osan emasta puolestaan ja Aliina PelKihlakunnoikeus jossa Esaias Pöllästä myös on asiasta kuulustettu on 11 päivänä Maaliskuuta 1908 julistamassaan päätöksessä siinä mainituitla perusteilla hyljännyt kantaen. Hovioikeus, jonka tulkittavaksi Hiskias Koponen oli vetoamalla saattanut jutun, on 14 päivänä Huhtikuuta 1910 antamassaan tuomiossa katsonut selvitetyksi, että Taneli Pölläsen osa talosta No 10. Harjunnan kylässä, joka edellämainitussa jaossa oli vahvistettu olevan ria Kekolle ja hänen lapsilleen, oli Saata koko tulestu, eli Samle Petterien hvilhänen lapsilleen oli Ento koko talosta, oli Taneli Pellasen kuoltua hänen testamenttinsa mukaan keutta, 100 markan kauppahinnasta ensimäisen vaimonsa Leisa Hokkoluvultanut hänelle ja hänen lopet sen tyttärille Hilda ja Aliina Villika sanottu jako eli saaneet huudat syntynut Esaias Pellisen toimassa nut jaossa tehtyyn kauppaan, jotka on Tilliselle ja koska Esaias lilla ninsa siis kannetta hyljättäväksi tämä holhoojana 7 päivänä Joulukan266
ta 1903 tehdyllä kaupalla, johon Aliina Pöllänen täysi-ikäiseksi tultuaan oli kirjallisesti suostunut oli luovuttanut Hiskias Koposelle Taneli Pölläsen aikonaan omistaman osan puheenalaisesta talosta ja tämä kauppajoka oli aikaisemmin tapahtunut kuin Esaias Pölläsen samasta talolosasta yllämainitussa jakotilaisuudessa tekemä luovutus Edvard Adolf Petter, Albin ja Anselm Ropposelle, siiMaakaaren 4 SS mukaan oli pysyvä voimassa on Hovioikeus, muuttaen Kihlakunnanoikeuden päätöstä, velvoittanut Maria Kokonja hänen asiakumppaninsa joiden ty kuudennes mainitusta talosta kiistämättä oli luonettamaan saman talonkuudenneksen Hiskias Koposen vapaasti hallittavaksi, kuin myös oisadalla kahdellakymmenellä mainitla korvaamaan Hiskias Koposen oi keudenkäyntekulut Hovioikeuden tuomion ovat Maria Hokko ja hänen asiakumppaninsa anoneet muutosta perustelmalla, joson Hiskias Koponen on vastannut "Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettivät Maria Kokko ja hänen asiakumppasinsa ole esittäneet syytä muuttaa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jää pysyväksi; ja velvoitetaan Maria Kokko ja hänen asiakumppaninsa uorittamaan Hiskias Koposelle maksamt, kaksikymmentäkahdeksan marki mukaan olevaa, hänen kappaleestaan tätä Kusarillisen Senaatin tuomiota. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti, hallinnassa Hiskias Köperille mynttilä korkolle. Häder Anders Heskius Kapeselle myntäri säärkaren. Winter Andersin. Heskius Kapeselle myntäri säärkaren. Winter Andersin. B. Amberg E Nyman. E. Thesleff. 267 R.D. 3.
Den 18 Mars 1914. Kejserliga Senalons för Finland dom uti ett på nedsätt revisions skilling, från Kejserlige Åbo Hofrätt inkommit fordringsmål emellan Finska Kredet gifvareföreningen, från Helsingfors stad, sökande samt aflidne Byggångaren Hugo Bastmans ärika Wilhelmina Charlotta Bastman, för egen del och såsom förmyndare för sina minderåriga barn. Georg Roman och Extra Margit Råstman, äfvensom bemälda makars till myndig ålder komna barn, Hugo Harald och Edith Alexandra Rasti man, alla jämväl från Helsingfors, svarande: Gifven i Justiliedepartementet den 18 Mars 1914. Kejserliga Senaten har låtit medlingarna i målet sig föredragas och af dem inhämtat följande: På Bryggeriegaren Bastman gången slämning har Finska KuJode: T. F. W. A. B. t. E. N. Kat. SS: 57. No 514. Pag. 326 R. D. 1910. R.D.
verätten i Helsingfors yrkat Byg nämnda tjuguen mark sjuttio pengerigaren Bastmans förpliktande vi jämte fem procents årlig rängerigaren Bastmans förpliktande vi jämte fem procents årlig ränstad utfärdad, å Finska Kudet detgifvareföreningen icke gillal till föreningen utgifva för ett seka att ifrågavarande vara u Byggreen Bastmans räkning annat än kornmålt, som enligt till Hango ankommit puole ha gällande trettava var tullfritt speditionskostnader, 29/96 mark stl alla icke lert, utan att Byggenganni i erlagda tullumgälder jämte Besluans lemyndigande därtill ränta å dessa belopp, hvarhos kulverkats, för veran erlägga tull ska Kraftgifvareföreningen gjort anrett Byggerigenen Bastman anspråk på godtgörelse för rättegång icke kunna åläggas hålla Finska kostnaden. I saken hörd har Bryggeringa de utbetalade till afgifterna hvar såvidt detsamma angick ännu de afgifter 29 mark 80 penni, af da tullafgifter. 14 Augusti 1768 afkunnadt utdrag var i anseende till sakens bei saken sig utlåtit; och jemte eller skriftenhet själf fått vidkännas deBryggningaren Bastman ålagts nu för målet hafda kostnader ditgifvareföreningen vid Rådstuf egen emel kulle genast utgifva ofvanatt, på grund af en utaf spedi ta därå från den 11 Juli 1908 har tionsförman Karl Bertrun i Kongl Rådstufvurätten, enär Finska Kugenomföreningen öfverlåten saken bestämdt påstå än mindre styrmalt, förutom 21 mark 76 penni i och förman Karl Boström sälenKreditgifvareföreningen ersatt för ren Kartman motsagt käromålet der käramålet, såvitt angick desRiidstufvurätten underkänts; och Rielskofvurätten har medel fo by finska Fredelstafvaresföreninatt till Finska Krediteligifvare påminna Kapellen, under hvars pröfning 269 28. R. D. 3.
Finska Kreditgifvareföreningen i vadeväg dragit målet, har genom dom den 9 November 1910 låtit vid Rådstufvurällens utslag bero, jämte det Finska Kredelgifvareföreningen känts skyldig att med femtio mark godtgöra Bryggeriegaren Bastman dennes för målet i Hofrätten kapet kostnader Uti Hofrättens dom har Finska Kreditgifvareföreningen sökt ändring, och hafva, sedan Bryggeriegaren Rastman emellertid aflidit, Wilhelmina Charlotta Bastman, å egna vägnar och i sin förenämnda egenskap, samt Hugo Harald och Edith Alexander Bastman bemält Finric Kreditgifvareföreningens deduktion Kejserliga Senaten har tagit med let i öfvervägande och finner finskt Kreditgifvareföreningen icke hafva anfört skäl till ändring i Hopats lens dem, vid hvilken förty skall jotblifva; och skyldigkännes Finska Matts ditgifvareföreningen att till Wilhelm mina Charlotta Bastman och härads T. Immsellt medparter i ersättning för deras härstädes i målet hafda umgälder elgifva femtiofem mark. Pet alle, som vederbör, till efterrättelse länderKejserliga Senaten för Finland: Tillr taarikoski B. Ameberg K. Auer. Waltu Andersin E Nyman 270 28. R.d.
Maaliskuun 19 päivänä 1914. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tullessa, testamentin moitetta koskevassa jutussa, jossa Talollisen poika Kalle Vihtori Kustaanpoika Yrjölä ja tämän vaimo Omma Maria Yrjölä Rengon pitäjan lehmäisten kylästä, ovat hakijoina sekä Talollisenpojat Otami ja Juho Saukkola, Loon pitäjän Purajoen kylästä vastiajina. Annettu Oikeusostossa 19 päivänä Maaliskuutu 1914 Keisarillinen Senuutti on itselsä esittelyttänyt pitun asiakir1 ja niistä, mekuli nyt on kysyyksessä, saanut tietan seuraavaaSittenkun Kalle Vihtori ja Omna Maria Yrjölä, sanotusta Wehmuisten kylästä kotoisin otteen Talollisen Kalle Kustaa Kustaan poika Rasin kuoltua 21 päivänä Joulukuuta 1901, olivat Lopen ja käräjissä Syystän kirjakuniun Kihstrann, P. I. W. B. K. Haf H 271 Pag 204. R. 1910 No 516. 28. R. D.
mikuuta 1902. valvienut Kalle Kus lautilussa kuun, puheena oleva toitaa Rasin Kalle Vihtori ja Emeroitti julistettuisiin mitätti Maria Yljölän ilmoituksen mukaan mäksi. Maria Yljölän ilmoituksen mukaan mäksi. edellisen Marraskuun 13 päivänä Kunnusta Emittuina ovat Kaedellisen Marraskuun 13 päivänä Kontusta Penttuina ovat Falemellisesti tekemän testamentin, ja Vihtori ja Emma Maria Yrjö pullisesti tekemän testamentin ja Vitturi ja Emma Maria Yrjöjonka mukaan Kalle Vihtori ja Emna Maria Ylälä Kalle Kustaa Rustholm kysymyksessä olevan sin kuoleman jälkeen tulisivat uuraan kaiken hänen niin kiinteän kuin irtaimen omaisuutensa, ehdolla että he maksaisivat muun maksu Rierto ja Juho Suudko eniteltyä hän asiakirjat uuttamaksu Rierto ja Juho Suukko en tehtyä hän asiakirjat uuttamaksu Rierto ja Juho Suukko en tehtyä hän asiakirjat uuttalalta kummallekin luket muodta ovat, paaliskuolli 30 päivältä Liuklalle kummallekin luket marsta ovat, päätökselle 30. päivältä toukoniin ovat Nikolai ja Juho Suukkuuta 107 siinä mäniin ovat Tekolai ja Juho Sandar kuuta /10./ minut mainitun ilkuun la Kulle Vihtori ja Emma Maan muka byljännyt henla Kalle Vihtori ja Emma Maan perusteellä hyljännyt by trenYrjölälle toimitusmaan kuulu Hovioikeus, jonka tutkittuukoikeudessa, ilmoittuen olevansa alla olevat muttaneet pitäKalle Kustaa Riisi - vaimajan vesanenlapsia, vaatinast että, koske ustaan Kalle Kustaa Rasin Kalle Kristina Rasinubacka undermin egäivärmaja lyttin oleva määnings olen riksson antamin ifrånimnga lotten dera määräigs olen syntynyt ukrin utiä SS:ssi nästä, lägenkunnan Maaliskuun 1. luvun 1 SS:nä niin lakunnanoikeudessa 5 päivänä Heli tulekir viin ollut ulviissä mit tä väittäneet Nikatai ja Juho asia Ylälä Kalle Kustaa Toukkolan kysymyksessä olemus testamenttia vastaan esiintuomut joitusyyt perusteettomiksi sekä aoneet kiinnettä kumottavaksi Kihlakunnanoikeus on, jutussa niin Yrjölälle toimituttamansa huudatu Hovioikeus, jonka tutkettuudet nojalla annetussa Kihlakunnan pitätä ja Juho Sauhkola orten nojalla sanotussa Kihlakunnan Antti ja Juho Sauhkola orten oikeudessa, ilmoittuen olevanen valta olevat suuttaneet jutun on tuomiossa 23 päivältä Toukokuksesta 1910 kutsunut luotettuvan mainittu testamentti sisälä omistusti puuttuvan mitä, että mainittu testamentti sisata on jäälevitystä puuttuvan siitä, että Johan Kalle Kustaa Rasin Matti Rintaus Rasin omiemen hustru Rasin ja Kalle Kustaa Rasin omaisuunelle tehtinkin kysymyksiin och Pehtonen tekemä, nyt kysmykses nelle tehtinkin kysymyksiin och talonen tekemä, nyt kysmykses kysymyksiin vuoden alutuun tekemä, nyt kysmykses 272 28. R. D.
tämässä järjestyksessä ja että se sisältäisi Kalle Kustaa Rasinviimeiseen tahdon ilmaisiin, mihin nähden Hovioikeus, kumaten Kihlakunnanoikeuden päätöksen, on julistanut sanotun määräyksen olevan voimaa ja vaikutusta vasla, sikäli kuin se koski Nikolan ja Juho Saukkolan perintöön perintuvan oikeutta Kalle Kustaa Kitsin jäämistöön Hovioikeuden tuomioon ovat Kalle Vihtori ja Emma Maria Yrjölä anoneet muutosta perustelmattu, johon Nikälai ja Juho taukkola ovat vastuneet Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja kat soo, etteivät Kalle Vihtori ja Emma Maria Yrjölä ole mitet neet syytä muuttuu Hovioikeus len tuomiota, joka siis jää syysväksi, ja velvoitetaan Kalle tehty tori ja Emma Maria Yrjölä suorittamaan Nikolai ja Juho Taukolalle, heillä laillis jutun vuoksi olleiden kulujen konvunkorkoi, kuusikymmentä markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattuivat Keisarillinen Suomen Senaatti. sui Svankoski H Annberg Walter Andersin K. Auer Haf Hellen 273 28. R.d. 3.
Maaliskuun 19 päivänä 1914. Keisarillisen Suomen Senaalin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa, ulosmitatun omaisuuden omistus oikeutta koskevassa jutussa, jossa ovat Ruokalanomistaja Elli Lydia Paikkala, Turun kaupungista, hakijana sekä Tampereen kaupungissa asuva pankirjohtaja Hjalmar Grönblom ja Talollinen Nestor Saikkala, Uroin yksinäisellä tilalta Paattisten kappelissa, tulematta jääneinä vastaajina: Annettu Oikeusosastossa 19 päivänä Maaliskuuta 1914. Keisarillinen Senaatti on itselleen esitlyttänyt jutun asiakirjat ja niistä, miti nyt on kysymyksessä, saanut seuravat tiedot. Sittenkuin Kruununnimismies Paul skar Herman Jäykkä oli asianomaisen kruununvoudin määräyksestä pannatnen täytäntöön Turun ja Porin läänin Kuvernöörin päätöksen 8 päivältä Huhtikuuta 1911, jonka perusteella Nestor Saikkala oli Sankinjohtajalle Grönblomille Läsnä: T. A. W. - E. N. - R. H. - K.t. No 59. Pag. 261 R. D. 1913 "R. D.
maksava 30,000 markkaa korkoineen ynnä lainhakukulujen korvausta. 1/10 markkaa, 11 päivänä Tammikuuta 1912 tuon saatavan ynnä ulosottokulujen suorittamiseksi Nestor Taikkalan omina ulosmetannut 20 köyttä olkia, 10 häkkiä pahnoja, 5 häkkiä akanoita, 15 pariksvosen kuormaa heiniä ja 67 hehtolitraa kauroja, eli omaisuutta yhteensä 1411 markan arvon, oli Elli Lydia Saikkala, joka on Nestor laikkalan tytär 29 päivänä samaa kuuta mainitun läänin Kuvernöörille antamassaan kirjoituksessa anonut että, keska Elli Lyden kala kansunruokalan omistajana sessa anonut että, keska Elli Lyden kala kansunruokalan omistajana sessa anonut että, keska Elli Lydia kala kansunruokalan omistajana rekul ja kaurat, joiden hinnan kuin valituksensa luksi esittämä asian taus kumoltaiseen sekä Runkensi by lyder Ruikkalan annettua vastastuinllim velvoitettaisiin kasvun mies tetyksensä oli Kuvernörinvirusto Elli Lydia Paikkalalle asiasta johtu jantoksella 31 päivältä Toukokuuta 1912 nel kustannuksel. Tuadituissa ja ulos mitalun omaisuuden omistusoiblom ja Nestor Saikkala lausuneet, elellinen: että ulosmitattu omaisuus ulosmittaustilaisuudessa oli ollut Nestor Saikkalan hallussa ja että sitä oli käytetty hänen karjansa ruokkimisek si, että ulosmittauksessa isänsä oikautta valvonut Talollisenpoika Väinö Taikkala oli vakuuttanut ulos melatun omaisuuden kuuluvan Nestor Saikkalalle sekä että puheenalainen kauppa oli ainoastaan värjen vuoksi tehty tarkoituksessa estää Nestor Paikkalan omaisuuden käyttämistä. hänen velkojensa suorittamiseksi joOsa osalle sekin että Elli Lydia Saiktaikkala ole kauppakirjalla 5 päivältän liikettävien varten lainenut ostasanottua Tammikuuta Actor kaikkiin maan rahoja ja viljoja, sekä Nestor ta ule markalla ostanut ulosmitato Wiikkala. että Elli Lyda Paikkalan de läydellisesti maksamalkin, ulosasta oli klanderiiden mukaanen. Elli oli läydellisesti maksamellen, uti mitä oikeuden maruunen. Elli klyksissä olivat Sankinjohtaja Yväl kuuden selvittämistä varten siirtingt 275 28.
asian asianomaiseen tuomioistuimeen, jonne Elli Lydia Saikkalan tuli määräajassa haastattaa sekä velkoja että velallinen ja jonka tuli, omistusoikeusriidan ratkaistessaan, samalla antaa lausuntonsa Elli Lyöliä Paikkalan Kuvernöörinvirastossa tekemästä korvausvaatimuksesta Pankinjohtajalle Grönblomille ja Nittl tor Taikkalalle toimitetun haasteen nojalla on Elli Lydia Paikkala sittemmin Liedon ja Maarian pitäjien sekä Runkkalan ja Paallisten kappelia käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa sa, väittäen itsellään Eluin talossa ulosmittauksen tapahtuessa olleen kaksi lehmää, vaatinut että ulosmitolle omaisuus edelläkerrotussa ulosottu ja pitää leskellisessa; mikin nähden valituksessa esitetyillä perusteilla ja listettaisiin hänelle kuuluvaksi sekä anonut korvausta oikeudenkäynte huluistaan. Pankinjohtajan Grönblomin vastustet tua kannetta ja sittenkuin Nestor Paikkalaa myöskin oli jutussa kuulustetkalaa myöskin oli jutussa kuulustet lu, on Kihlakunnanoikeus 26 päivänä saatteen lokakuuta 1912 julistamassaan päätöksessä lausunut tosin selville käyneen, että puheena oleva kauppakirja sekä siihen merkityt kuittaukset oli tehty ja että kauppa - ja kuitlaustilaisuuksissa rahojakin oli käytetty mutta kun otettiin huomioon ne ole suhteet, joiden vallitessa kauppakirja oli laadittu, ja sekin saikka, ettsivät ne kaksi lehmää, jotka Elli Lydia Paikkalalla oli väitetty olleen ilroin talossa puheenalaiseen aikaan ollod talven yli tarvinnet likimäin kaan niin suurta määrää kauppa ja rekirja, kuin kauppakirjan ja ulosnittaus pöytäkirjan mukaan siihen aikaan oli löytynyt tilalla, niin kauppaa ei voi delläkerrolassa ulosalle sei pitää lodellisena; mikin nähden sta perinteella ja koska Elli Lydia Paikkala siis elut näyttänyt, että hän olisi ulosme talun omaisuuden oikea omistaja, Kihlakunnanoikeus on hyljännyt kanteen Hovioikeus, jonka tutkittavaksi lli Lydia Saikkala oli vetoamalla saaltanut jutun, on 27 päivänä Lo276 28. k. R. D.
kakuuta 1913 antamallaan tuomiolla jättänyt asian Kihlakunnanoikeuden päätöksen varaan sekä velvoit tanut Elli Lydia Paikkalan suorittamaan Pankinjohtajalle Grönbemille maksut, kuusitoista markkaa kahdeksankymmentä penniä, hänen kappaleestaan Hovioikeuden tuomiota Hovioikeuden tuomioin on Elli Lydia Paikkala anonut muutosta. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo käyneen selville, että Nestor Paikkala kauppakirjalla 5 päivältä Tammikuuta 1912 on tyttärelleen Elli Lydia Saikkalalle myynyt nyt kysymyksessä olevan omaisuuden jonka vuoksi ja kun ei ole todistus tettu, että mainittu kauppa oliv varjon vuoksi tehty tarkoituksessa kävattaa Nestor Paikkalan omaisuut ta hänen velkojiltaan, Keisarillis nen Senaatti harkitsee oikeaksi ja kumolen Hovioikeuden tuomion ja Kihlakunnanoikeuden päätöksenK. Auer. Ossian och auman julistaa ulosmitatun omaisuuden Elli Lydia Saikkalalle kuuluvaksi. Kuitenkin saa Elli Lydia Paikkala asian laatuun nähden itse kärsiä häsellä jutun vuoksi oltut kustannukset Tätä kaikki asianomaiset noudattakootKeisarillinen Suomen Senaatti Peni Saviborn. Walter Andersson Eikman K. R. Helanen. Eikman K. R. Helanen. likman K. R. Helanen. 277 28.
Läsnä: Maaliskuun 19 päivänä 1914. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa, tilanosien luovutta. neista koskevassa jutussa, jos sa Suutarityöntekirjoit Vihtori Wuorinen, Yläneen pitäjän kirkonkylästä, ja Kaarle Oskari Wuorinen, Mynämäen pitäjän Kuolaisten kylästä, Torppari Juho Reinhold Ostorholm, Työnies Kustaa Kiviranta ja hänen vaimonsa Maria Matilda Kiviranta, Työmies Kaarle Fredrik Lauksonen ja tämän vaimo Ida Josefina Laaksonen, sanotusta kirkonkylästä, Suutari Wilhelm Reinhold Lagrén Ulvilan pitäjästä, Puutarhui Kaarle Helenius ja hänen vaimonsa Iida Helenius yn nä Työmies Johan Edvard Lagrén, Turun kaupungista, yhteisesti ovat hakijoina sekä Talolliset Robert KaarlenpoiT.S. W. A. - B.A. - E. N. 3. R: A. H. af H. No 520. Pag. 19. R. D. 1911. 88. R.d.
ka Joki, Juho Fredrik Kaarlen poika Joki ja Juho Mikonpoika Reini eli Joki ynnä viimeksimainitun vaimo Sofia Wilhelmina Kaarlentytär Reini eli Joki, kaikki mainitusta kirkonkylästä, vastaajina. Annettu Oikeusosastossa 10 päivänä Maaliskuuta 1914. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt jutun asiakirjat ja niistä saanut tietää: Robert ja Juho Fredrik Joelle sekä Juho ja Rosia Wilhelmina Reinille toimitetun haasteen nojalla on Yläneen pitäjän kirkonkylässä asunut Suutarinleski Maria Elisabet Aurora Wuorinen Pöytyän ja Ylänen pitäjien käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa lausunut, että hänen äitinsä Briita Helena Lagnenin vanhemmat Juho Juhonpoika ja tämän vaimo Helena Jaakontytär olivat eläessään omistaneet Joki-nimisen 2/3 manttaalin perintötalon sanotussa kirkonkylässä ja että Briita Helena Lagerén, mainittujen vanhempainsa kuoltua, oli perinyt 1/5 osan tuosta talosta, minkä jälkeen kolmannes tästä 1/5 osas ta eli 1/15 osa koko talosta oli Briita Helena Lägrénin kuollessa perintönä langennut Maria Elisabet Aurora Wuoliselle; ja koska Maria Elisabet Aurora Wuorisen täten perimä talonosa oli hänelle tuntomat tomalla tavalla joutunut Robert Joen ja tämän yllämainittujen asiakumppanien haltuun, on Maria Elisabet Aurora Wuovinen vaatinut Robert Jokea ja hänen asiakumppaneitaan velvoitettaviksi Maria Elisabet Aurora Wuoviselle luovuttamaan sanottu 1/15 osa Joen talosta. Maria Elisabet Aurora Wuorisen riidan aikana 28 päivänä Syyskuuta 1906 kuoltua ovat hänen lapsensa Vihtori Wuorinen, Kaarle Oskari Wuorinen, Juho Reinhold Österholm, Maria Matilda Kivirantu, Ida Josefina Laaksonen ja Palvelijuter Sofia Wuovinen eli Easti279
Pohjois Amerikan Yhdysvalloista, jatkaneet äiti-vainajansa kannetta, selittäen että yllämainitun Helena Jaakontyttären vanhemmat Jaakko Heikinpoika ja tämän vaimo Brita Simontytär eläessään olivat omistaneet koko Joel talon, että Helena Jaakontytär heidän jälkeensä oli perinyt 2/12 osaa talosta, josta osuudesta taas Briita Helena Lagrinille oli Helena Jaakontyttären kuoleman jälkeen langennut perinnöksi 1/5 osa eli 150 osa koko talosta ja että, kun Briita Helena Lagrén kuoli, oli Maria Elisabet Aurora Wuorinen tämän talonosasta saanut rviä 1/3 osan eli siis 1/30 osan koko Joen talosta. Ylläkerrotun kanteen yhteydessä ovat taasen Wilhelm Reinhold Laprén, Kaarle ja Ida Helenius sekä Johan Edvard Lagrén toimitettuansa haasteen Robert Joelle ja hänen asiakunga paneilleen vaatineet että, koska Wilhelm Reinhold Lagrénin ja Ida Heleniuksen isä - vainaja Juho Reinhold Laprén ja Johan Edvard Lagrinin niinikään kuollut isä Kaarle Robert Lagren olivat olleet Briita Helena Lägrénin poikia sekä mainitun äitinsä jälkeen saaneet periä kumpainenkin 2/5 osaa hänen omistamastaan 1/30 osasta joen taloa eli siis /75 osan sanotusta talosta ja kun Juho Reinhold Lägrenin osa oli mennyt perintönä Wilhelm Reinhold Lagrinille ja Ida Heleniukselle sekä Johan Edvard Lagrén taasen perinyt puolet isävainajansa sanotusta talonosasta, Robert Joki ja hänen asiakumppaninsa määrättäisiin Wilhelm Reinhold Lägrenille, Kaarle ja Ida Heleniukselle sekä Johan Edvard Lapinille luovuttamaan heille näin muodoin kuuluvat osat Joen talosta sekä korvaa maan heidän oikeudenkäyntikustannuksensa asiassa. Kanteesta kuultuina ovat Robert Joki ja hänen asiakumppanin sa esittäneet heille 16 päivänä Helmikuuta 1906 annetun kiinnekirjan 280 28. "R. D.
Ylijeeksi kutsuttuun 0,4515 manttaalin veroiseen osaan puheenalaista Joen taloa sekä kieltäneet vastapuolillaan olevan mitään osaa Robert Joen ja hänen asiakumppaniensa näin omistamasta talosta; minkä vuoksi Robert Joki ja hänen asiakumppanin sa, huomauttaen myöskin ettei Brita Helena Laprénin perintöosa Join talosta missään tapauksessa voinut olla suurempi kuin 1/36, ovat vaatineet vas tammukset. i 1/36, ovat vaatineet vas tammukset. i 1/36, ovat vaatineet vas tammukset. hyljättäväksi ja anoneet korvausta ja lovi Kurinen ja hänen asiakumppanin hyljättäviksi ja anoneet korvaasta ja tori Kuninen ja hänen asiakomppaanin hyljättäviksi ja anoneet korvaasta ja tori Kuninen ja hänen asiakomppanin asiasta; ja vaikka Vihtori Wuorinen sistiolivat vetoamalla saattaneet ja ynnä hänen asiakumppaninsa ja No 1 n tuoniolla 16 päivältä Marraskuuta helm Reinhold Lagsin asiakumessa No 11 jättänyt asian Kihlakunnanoikeuminun olivat näyttäneet olevansa edn päätöksen varaan sekä velvoittanut kuun olivat oikeudetut ottamaan palvitu osan ja lainain asiakauppanien juhon toa hänen jälkeensä, niin koskeivit Sofia Hovioikeudessa kärsimäl kulunhe olleet voineet näyttää että Briita gilhe ollet voineet näyttää että Brita gitnönjaossa omakseen saanut tahi muun laillisen saannon kautta tullut omistamaan jonkin osan kysymyksessä olevasta kiinteistöstä, on Kihlakunnan oikeus hyljännyt kanteen sekä velvoittanut Vihtori Wuorisen asiakumppareineen sekä Wilhelm Reinhold Lägrénin asiakumppanaineen sadalla markalla. korvaamaan Robert Joen ja hänen aviakumppaniensa oikeudenkäyntikus tapuoliensa asiassa ajamia kanteita Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Kihtun takia kärsimistäin kaluista. sa ynnä Kustaa Kiriranta ja Kaarle Kihlakunnanoikeus on 12 päivänä Fredrik Luaksinen sekä Wilhelm ReinSyyskuuta 1908 julistanut päätöksenhold Lagvin asiakumppanineen yhtisillaisessa sukulaisuusuhteessa Rän muutokonhakijat viidelläkymmenellä tu Helena Lagsinen ettei he lain muka niiskellä markalla korvaamaan Rubel hemman krono hemman krono Helena Lagsin olisi laillisessa perintö Hovioikeuden tuomioon ovat KihtoHellan tagine olisi laillisessa perill Hovioikeuden tuomioon ovat Kihto281 28.