Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
J M hemman H Nummer BEM 25 ny Hans 25 Hansing för f Hans ny förordning nyan 25 Skatte Här Hans are Hans nyan Hansing menoi Hans Hans salmen kylässä. hustru hemmanet No 9. Kuhgusta Heikkinen Michel Johan AntinNyttio neljägga och afläs Sjötgammalien eller samt ägNyryn kauppakanskyyra och aflagde saarilla, silloin kuin Juho Kustaanpoika Toukokuun 20 päivänä 1865 tehdyn kontrahdin nojalla Karhun talon silläsilta omistajilta sai osan Rytinevaa viljeltäväkseen, ollut kasvanut mitään metsää ja että Kustaa Kituriita sen vuoksi oli ollut pakotettu vuokramaalle tarvittaviin aitoihin, joihin vuokraaja sanotun kontrahdin 3 nnen kohdan mukaan olisi ollut oikeutettu ottamaan puuaineet mainitun nevan saarilta, vuokra-ajan ensi aikoina tuomaan ja tuonutkin puita muualta, eivätkä Tuomas Karhu ja hänen asiakumppaninsa olleet näyttäneet, että Kustaa Rituviita oli muuten rikkonut mainitun kontrahdin eikä ollenkaan vuokrakontrahtia Lokakuun 2 päivältä 1876, sentähden hyljättiin Tuomas Karhun ja hänen asiakumppaniensa asiassa ajama kanneHovioikeus, jonka tutkittavaksi Tuomas Karhu ja hänen asiakumppaninsa olivat veteamalla saattaneet asian, on tuomiolla Tammikuun 26 päivänä 1901 siinä antanut lausunnon; ja koska selville oli tullut, että Kustaa Kituviita oli Rytinerään kuuluvalta saarelta hakkauttanut ja poisvedättänyt metsäntuotteita, eikä Kituviita edes ollut tahtonut toteen näyttää Tuomas Karhulle ja tämän asiakumppaneille määräpäivänä suorittaneensa veroa puheenaolevista maista, sentähden ja kun Kustaa Kituviita siten oli rikkonut edellämainittujen, Tinkokuun 20 päivänä 1865 ja Lokakuun 2 päivänä 1876 tehtyjen välikirjain määräyksiä ja niinmuodoin menettänyt vuokraoikeutensa kysymyksenalaisiin maihin, on Hovioikeus, kumeten Kihlakunnanoikeuden päätöksen, velvoittanut Kustaa Kitukiidan viimeistään Maaliskuun 14 päivänä 1901 luovuttamaan Tuomas Karhulle ja hänen asiakumppaneillensa sanotut maat. Hovioikeuden tuomioen on Kustaa Kituviita alamaisesti anonut muutosta; mutta Tuomas Karhu ja hänen asiakumppaninsa, jotka tosin ovat ulosettaneet perustelman kaksoiskappaleen, eivät ole säädetyssä ajassa muutoksenhakemukseen vastanneeet. Keisarillinen Senaatti on tutkenut Nummer Svaranden samt äghonomäljem eller eller NyWilfver samt äg
Pesolan 3/16. m tämän jutun ja katsoo oikeaksi, kumo honomäljarens andel inNygot neljäntedels i Witkännan kylässä Gammal Häradsuppodentoman i Witkämun kylässä Hemmans ägten Hovioikeuden tuomion, vahvistaa Riklakunnanoikeuden edelläkerrotun asiassa julistaman päätöksen. Tätä kaikki asianomaiset alamaisuudessa noudattakoot. Keisarillisen Majestatin Korkeassa Simonsä, Hänen Suomen Senaattinsa: J. G. Pihman Andersin. Fred. Törmän Valentin Gummerus E. Asikolin I Hans Kejserliga Majestäts Höga Namn Dess Senats för Finland dom uti ett på nedsatt revisionsskilling från Wasa Hofrätt inkommit mål emellan Handlanden Hugo Sjöblom, från Nikolaistad, sökande, och Bonden Michel Back, från Petsmo by i Zveflax socken, svarande, Pag. 112. Rö angående fordran: Gifven uti Kejser liga Senaten för Finland och Dess lustitie Departement, i Helsingfors, den 26. Februari 1902. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet Sig föredragas och af dem inhemtat följande: Wid Rådstufverätten i Nikoloistad har Michel Back anfört, att Handlanden Sjöblom förmedelst ett den 12. December 1899. parterne emellan upprättadt skriftligt kontrakt för en tid af tretton år fått åt sig upplåten Michel Backs andel i Michelso vestra skärgård, med rätt för Sjöderstädes samt mot vilkor, utom annat, de honom tillförsäkrade förmanerna före utgången af vintern 1879. 1900. till BackG. F. d=� af A. H. B. - t. K. - E. A. W. D. H. Afl. honomäljem eller eller Nyhonomålades andel insalmen kylässä. gustaf gifva och aflös eller kylässä och att blom att under berörda tid afverka skog att Sjöblom skulle såsom ersättning för honomälle Riksgälds Sökan ägWilfver samt äggammal samt öfhustru hemmanet No 9. i Witgustaf samt ägandens äklaghustru hemman i samWilfver samt ägtelle 2/16 dels mantal 33. 40 Nummer Sökander Sökan kylässä 25. salmen kylässä Hansing Hans bommer prt No 9. Korpe
man f te mantal hemman gustaf samt öfver eller att ejserkanskrift för eller ett öfver samt eller att ekola gäkanskyssä kaikine vuonna 1886 oli luettanut ja maksanut, sentähden ja Kihlakunnanoikeuden mainitsemilla syillä Hovioikeus tutki oikeaksi velvoittaa Prokuristi Sätkrenin, hänen sanotussa ominaisuudessaan, korvaukseksi viimeksi kerrotuista pitäjä- ja kuusipuista vastapuolillensa maksamaan, yhden markan jälkeen pitäjäpuulta ja kahdeksankymmenen pennin mukaan kuusipuulta, yhteensä viisituhatta kuusisataayhdeksän markkaa kaksikymmentä penniä. Näin muutettuna jätettiin Kihlakunnanoikeuden ylläkerrottu päätös muuten voimaansa. Tähän Hovioikeuden tuomioon ovat Pekka Tiainen, Juho Herranen, Otto Herra, nen ja Viktor Paananen alamaisesti anoneet muutosta sisäänjättämälläan perustelmalla, johon Prokuristi Sälkeen sääde tyssä järjestyksessä on vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katvoo, etteivät Pekka Tiainen ja hänen asiakumppaninsa ole esiintuoneet syytä muuttaa Hovioikeuden ylempänä mainittua tuomiota, jonka varaan asia siis jääpi, minkä ohessa Pekka Tiainen ja hänen asiakumppaninsa velvoitetaan suorittamaan Prokuristi Säthrenille häneltä täällä juttuun menneiden kulujen korvaukseksi kuusikymmentä mark kaa. Tätä kaikki asianomaiset alamaisuu dessa noudattakoot. Keisarillisen Majesteetin Korkiassa Nimessä, Hänen Suomen Senaattinsa: A. af Nyborg.  Henr. B08 min A; F. Kumlin. Hansing äganden Riksgäldsgammal samt ägandes man i Withonomäljä Syyty kylässä och Silfver samt ägOssian Karsten Wilfver och eller eller att uppodla i Witmåsan å 1h 1/4 eli 3/64 m prt No 9. Korpe
Skatte hemmans Hansing hustru hemman i Witkola 45 gius anders åklagan kopio år uppodet å Gustaf Johan Heikkinen ifrån Nummer Sönerne äganden samt öfBonden kopio och Silfverlag under Hemmans honomäljaren 25. 2/3 Skatte hemman i till öfverens eller eller samt åt under 35/54. 33 1/16 dels skatterusthåll i Kullä by, hvilket upptagits bland boets tillgångar, skiftats sälunda, att deraf tillagts Karl Stjernberg två tredjedelar samt hvart och ett af hans ofvanuppräknade barn en tolftedel, så hade Fridolf Andersson och Anders Dahlgren, hvilka äro gifta, den förre med Alma Sofia Stjernberg och Anders Dahlgren med Maria Emilia Stjernberg, i egenskap af målsmän för sina bemälda hustrur utverkat vederbörligt förordnande för Afdre Kommissionslandtmåtaren Felix Edelmann att genom laga klyfning från Sisbacka rusthåll afskilja de Alma Sofia och Maria Emilia Stjernberg sålunda tillbörande andelar. na i sagda lägenhet. Men emedan Karl Stjernberg vid antydda landtmäteriförrättning motsagt Alma Sofia och Maria Emilia Stjernbergs rätt till ifrågakomna lägenhetsandelar, hade Äldre Kommissionslandtmätaren Edelmann anvisat Fridolf Andersson och Anders Dahlgren att, förrän vidare åtgärder med afseende å klyfningsskiftet vidtoges, förebringa laglig utredning om de ras hustrurs eganderätt till meranämnda fastighetsdelar. I anledning häraf hafva Fridolf Andersson och Anders Dahlgren, i deras ofvanuppgifna egenskap, utverkat skriftlig stämning å Karl Stjernberg samt vid Häradsrätten i Borga och Borgl näs socknars tingslag yrkat, att ett ma Sofia och Maria Emilia Stjernberg måtte i stöd af omförmälda arfskifte förklaras vara egare hvardera till en tolftedel af Sisbacka rusthåll. Öfver käromålet hörd har Karl Stjernberg invändt att, enär han icke, på sätt vid ofvanberörda arfskifte förutsatts, under äktenskapet med Maria Sofia Andersdotter, utan redan före detsammas ingående tillhandlat sig Sisbacka rusthåll, Maria Sofia Andersdotter icke egt någon giftorätt i sagda lägenhet och således hennes arfvingar ej heller kunnat genom arf efter henne erhålla del deri, hvarföre och då dessutom såväl vid ifrågakomna arfskifte som jemväl senare öfverenskommits, att Karl Stjern berg fortfarande intill sin död finge 75 Skatte
Hemmans nummer medelst „ — hustru No 4. honom åtgä ens i ran kylässä Skatte ran kylässä f till ägandens änhustru hemman i honomäljarens andelst 7: 2/16: 3/16 dels manNyryn kylässä och aflagde honomäljande hemman i WitNyryn kauppakirjan och att Nummer 1875 Hansing andelst några instruktioner om sockrets snara realisering, hvarigenom detsamma i sitt sjörkadade tillstånd blifvit under flere månader qvarliggande å tullnederlag, förklarat bolaget Triton, som allaredan erlagt det från ifrågakomna parti obeker utgående bidraget till gäldandet af det gemensamma haveriet, böra derut öfver ersätta förman Westerlund & bo icke allenast den del af sockrets ofvanuppgifna värde, som icke blifvit betäckt med hvad vid auktionen å sockret derför influtit samt det som i det gemensamma hävariet deraf godtgjorts eller sextusen fyrahundra sjuttioåtta mark trettioen penni, utan och kostnaderna för sorterande och uppstäplande af de säckar, hvari sockret varit ingått, fyratiotvå mark sextiofem penni. af vittnes arvodet åt Tullvaktmästaren A. E. Forsström, hvilken vid dem stol hösta å vittnesed angående de omständigheter, hvarunder sockret i Helsingfors transporterats från platsen för dess lösening till nederlagsmagasinet, den hälft som i det gemensamma haverist icke guldels eller femtiofyra mark; i haveriräkningen å näst nämnda tvänne poster godtgjorda räntor för tio månader efter fem för hundrade om året två mark fjorton penni; magasinskyra för öfvertid fyrahundra trettiosju mark åt tationio penni; utgifterna för auktionen tillsammans etthundra trettio mark femtio pinni samt för förlön och arbetshjälp åttatio mark fyra penni eller således samman lagdt sjutusen tvåhundra tjugufem mark femtiotre penni jemte dispasehörens arvode för reglningen etthundrafem mark; hvarhos i regteringen gjorts sådant förbehåll att, derest förman Westerlund i Co kunde öfvertygas om att hafva genom uraktlåtenhet vållat någon del af skadan å sockret, bolaget Tritons ersättningskyldighet, jemlikt stadgandet i 2. mom. 209 SS: i sagda lag, skulle minskas med ett motsvarande belopp. Uti förevarande rättegång har bolaget Tretton inför Rådstufvurätten i Åbo, på firman Westerlund i bo ågången stämning, i afseende å klander af Dispasehören Härtmans nästbeskrifna assuransregtering anfört, att ifrågavarande skada å sockrit, i fall det härrört af sockrets öfvertill enligt samt öfhonomålades ekommit vattenhemman nuksia 3/16. m
32. 32 2/3 32 5/9 33 1/3 33 5/3 honomäljarens andel inhonomålades nummer öfver samt ägde Anders Johan Antinman Westerlund v bo icke styrkt att bolaget Triton skulle åtagit sig att ansvara för den skada, som bolaget uti ifrågakomna asuransregtering ålagts ersätta, har Rådstufvurätten förklarat sagda riglaring icke vara för bolaget Triton bindande samt fritagit detsamma från att utbetala de ersättningar, hvilkas utgifvande bolaget i regleingen åhvälfts, hvarhos och jemte det rättegångskostnaderna i saken med hänsigt till den beskaffenhet parterne emellan qvittats, förman Westerlund i bo vid sådan utgång af målet jemlikt 235 SS: i sjölagen, känts skyldig att godtgöra Sjökaptenerne Bergman, Lindroos och Nordfors för det desse i sin förenämnda egenskap vid Rådstufvurätten uppvaktat veli i slikt afseende utgifva åt Sjökaptenen Bergman trettiotvå mark, åt Sjökaptenen Lindroos aderton mark och åt Sjökaptenen Nordfors fyratiotvå mark. Hofrätten, under hvan pröfning såväl finnan Westerlund å bo som sjöfönäkningsbolaget Triton i vadeväg dragit saken, bolaget dock endast för vinnande af ändring beträffande rättegångskostnaden, har medelst dom den 26. Januari 1901. i målet utlåtit sig; och som bolaget Triton jemlikt stadgandet i 207 SS: i sjölagen, jemfördt med 220 SS: 1 i samma lag, vore skyldigt att på grund af åtagandet i dess försäkringspolis ersätta all den skada, som åkommit omordade socken; parti i följd af ej mindre den grundstötning, hvarför ängbåten Ingå den 11. December 1898 varit utsalt, än de för ängarens flottgörande vidtagna åtgärderna, oafsedt om denna skada i den öfver häveriet upprättade haveriräkningen, hvarmed också bolaget Friton åtnöjts blifvit såsom skada i gemensamt häveri till belopp motsvarande den af sjöskadan uppkomna verkliga förlusten godtgjord eller icke, altså och emedan bolaget Triton sålunda måste anses ansvarigt jemväl för den förminskning i värde, som sockerpartiet efter dess utlössning i Helsingfors och under dess förvaring derstädes undergått i följd af att det tagit sjöskada, ty och då bolaget Triton, ehuru bolaget, enligt hvad det lemnat obestridt, omedelbart efter ängaren Ingås ankomst till Helsingfors af förman Kesterlund i bo underrättats att sjöskada med sockret inträffat, undandragit sig att på sätt sjötagens 205 SS: föreskrifver jemte nämnda 96
honomäljarens andel intill öfver samt äg eller kopek Silfver till öfverenskatte hemman i Witte Bonden Henriksson Johan Johan Antindellämainitun testamentin, oli valalla jutussa kuulustettu, ovat Kaarle Vihtori Johansson ja hänen asiakumppaninsa vielä huomauttaneet, että Yleniusen ja Wiinikan asiassa antamista kertomuksista kävi selville, ettei Johanna Juhontytär itse ollut piirtänyt puumerkkiänsä testamenttina valvotun asiakirjan alle eikä edes nimenomaan ilmoittanut, että se sisälsi hänen viimeisen tahtonsa, vaan oli Wilhelm Karjalainen Johanna Juhontyttären tahotuksesta kirjoittanut hänen puumerkkinsä hänen nimensä alle, ja Johanna Juhontyttären sanotussa tilaisuudessa lausuma tahto oli käsittänyt ainoastaan mainitun asiakirjan hyväksymistä, luultavasti siten että hän myöntävästi oli vastannut Wilhelm Karjalaisen tahi todistajain hänelle siitä tekemiin kysymyksiin, ja kun ei sellaista Johanna Juhontyttären viimeisen tahdon ilmausta, joka täyt täisi edes yksinkertaisimmat laissa testamentille, oli se sitten kirjallinen tahi suusanallinen, määrätyt muodot, oltu näytetty tapahtuneeksi, ovat Kaarle Vihtori Johansson ja hänen asiakumppaninsa tälläkin perusteella anonut kantansa hyväksymistä. Tämän johdosta on Wilhelm Karjalainen väittänyt, että Johanna Juhontytär kysymyksessä olevassa tilaisuudessa täydellä ymmärryksellä ja vapaasta tahdosta sekä muutenkin lain määräämässä järjestyksessä oli määrän nyt jälkeen jättämästään omaisuudesta kuten ylläsanottu asiakirja sisälsi; vaan jos mainittu kirja katsottaisiin päiemättömäksi kirjallisena testamenttina siitä syystä, että Johanna Juhontytär nähtävästi ymmärtä; mättömyydestä ei ollut itse piirtänyt puumerkkiansä sen alle, oli kirja kuitenkin katsottava sisältävän Johanna Juhontyttären suusanallisesti tekemän testamentin; ja on Wilhelm Karjalainen sen ohessa Kihlakunnanoikeuden harkittavaksi jättänyt, olivatko hänen vastapuolensa osottanut olevansa Johanna Juhontyttären lähimmät perilliset ja missä määrin he olivat
Hansing andelst hustru hemman i Hansing Nygon kopio Skatte Wilfver samt att uppodla åt 3o Hans Kejserliga Majestäts Höga Namn Dess Senats för Finland dom uti ett, på radsatt revisionsskilling, från Wasa Hofrått inkommit mål emellan Bonderne i Rökiö by af Wårå socken Anders Kristiansson Påhls och Fredrik Mårtensson Andtrams eller Granberg samt följande andre lägenhetsinne hafvare i sagda by, nämligen Michel Mårtensson Tytär, Matts Backman eller Pytär, Maria Småius, Johan Michelsson och Krister Johansson Småius Johan Johansson, Mårten Mårtensson och Erik Michelsson Holm, Johan Bengs Johan Hägglöf, Karl Kristiansson, Isak Isaksson och Johan Johansson Påhls, Karl Kristiansson Kullas, Johan Andersson, Erik Johansson och Matts Johansson Koijer, Karl Kristiansson Mårten Jakobsson och Jakob Jakobsson Knuts, Lisa Jakobsdotter och Brita Johansdotter Knuts Michel Michelsson, Erik Mattsson, Anders Eriksson och Erik Ericksson Gammals, Ulrika Wörgren, Erik Michelsson Andbröms, Michel Michelsson, Erik Michelsson Isak Mattsson Kristian JohansOfde JGS - 35 - 3/64 - R. G. K 9 Wilfver samt äg vid vatten och Wilfver samt äg vuoden Herr Senats Herr Senats Herr Sena Nyagan kautta honom eller i Witomäki böter
Wilfver samt öfver eller att ekola Wilfver och att uppodla samtill öfverenskatte till åt samgustaf samt öfver eller att ekomför ettoman öfver att eller att uppodla i Witmåsan å Gustafsson Cajans¬ Herraskalmen kylässä Wilfver och att uppodla kylässä och a gammalien ehdyn kylässä och aflägga olemme son och Johan Michelsson Nygård Beata Michelsdotter Nygård, Johan Mattsson, Simon Eriksson och Isak Isaksson Bägg, Beata Johansdotter Bagg, Mårten Eriksson och Matts Johansson RuBeata Mårtensdotter Rei Gustaf Johansson och Michel Johansson Svens, Abraham Danielsson Brands, Matts Mårtensson Brans arfvingar, Greta Mattsdotter Kläsk, Mårten Mårtensson och Abraham Danielsson Antus, gemen samt sökande, samt Bonden Johan nes Adolfsson Smeds, från Niemois by i berörda socken, tillstädes kommen, äfvensom Bonden Simon Adolf son Smeds, från Rekipilto, och Sägega ren Michel Ollus, från Lilaks by jemväl i Wörå socken, uteblifne, svarande angående ersättning: Gifven uti Kejserliga Senaten för Finland och Dess fustitie Departement, i Helsingfors, den 4. Mars 1902. Kejserliga Senaten har låtit handlin garna i målet Sig föredragas och af dem inhemtal följande: Vid Häradsrätten i Wirå, Oravais och Maamo socknars tingslag hafva Andersson Påhls och Fredrik Andtbröms för egen del och såsom lagligen befullmäktigade om bud för samtlige öfrige lägenhet innehaf vare i omförmälda Rökiö by, efter Johan nes och Simon Smeds samt Michel Ollus ägången stämning, yrkat att, emedan Jofannes och Simon Smeds samt Michel Ollus för drifvande af dem tillhöriga Kimobruk i Kimo by och Oravais socken medels en dambyggnad uppdämt vattnet i Röykas eller Röykäs träsk så högt, att lägenheterna i Rökiö by underlydande, vid stran den af och i närheten till nämnda träsk belägna ängsmarker derigenom årligen öfversvämmades och icke kunde vidlas, Johannes Smeds och hans medparter mit te förpligtas att årligen, räknadt från den 1. Mars 1894, då de blifvit egare till bruket till Anders Påhls och Fredrik Andtbröm samt deras medparter utbetala i ersätta ning för sålunda vållad skada enligt ett af desse ingifvet syneinstrument af den 20 September 1898, trehundra nittio mark samt godtgöra dem för kortnaderna i målet I saken hörde, hafva Johannes Smeds Hans ny nyan å
nadt från den 1. Mars 1894, då svarandene enligt uppgift blifvit egare till Kimo brukoch allt framgent så länge berörda dam byggnad funnes oförändrad och orsaka de skada åt kärander, och kändes käranderne skyldige att till Kronan ansvara för det arvode, som förskottsvis ur att männa medel komme att till Kronoläns mannen Blomqvist utbetalas för dennes uppvaktning vid Häradsrätten såsom kronoombud i saken. Hofrätten, under hvars pröfning Anders Påhls och Fredrik Andtbröms jemte samt lige öfrige lägenhetsinnehafvare i omordade Rökiö by i vaderåg dragit målet har medels den 20 December 1900 deri gifven dom låtit vid Häradsrättens förenämnda utslag bero, jemte det Anders Påhls och Fredrik Andtkrans samt deras medparter ålagts att med fyratiofem mark godtgöra Johannes Smeds och dennes med parter för deras uti Hofrätten hafda kortmoder Uti Hofrättens dom hafva Anders Påhls och Fredrik Andttrans samt deras ofvanuppräknade medparter i underelänighet anhållit om ändring genom ingifven deduktion, hvilken Johannes Smeds i föreskrifven ordning bemätt Kejserliga Senaten har tagit detta mål i öfvervägande samt finner Anders Påhls och Fredrik Andlbrams jemte deras medparter icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens ofvanberörda dom, vid hvilken fördenskull kommer att förblifva; och hännes Anders Påhls och Fredrik Andtbröms jemte deras medparter derhos skyldige att med femtio mark ersätta Johannes Smeds för dennes kostnader vid svarandeta lans beräkande härstädes. Det alle, som vederbör, till underdånig efterrättelse länder 3o Hans Kejserliga Majestäts Höga Namn Dess Senat för Finland: J. G. Sohlman Andersin. Ericsd Friman. Jalinten hemmanet „ salmen kylässä salmen kylässä Hansing
Maaliskuun 4 päivänä 1902 Keisarillisen Majesteetin Korhessa Simessä, Kanen Suomen Senaallensa tuomio nos torahalla Turun Hovioikeudesta tulleissa, häätämistä koskevassa jutussa jossa Mylläri Vihtori Rautanen, Tyrvään pitäjän Kattsilan kylästä, on hakija na ja Torpparinleski Karolina: Mäkelä samasta kylästä, vastaajana Annettu Keisarillisessa Suomen Senuutissa ja Sen Oikeusesestossa, Helsingsä, 4. päivänä Maaliskuuta 1902 Keisarillinen Senuulti on Ilsellen ei esityttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä saanut betää seuraavaa: Huistutettuunsa Vihtori Rautasen Tyvään pitäjäin ynnä Kukon ja Kukois len kappelien käräjäkunnan 1890 vuoden talvikäräjiin, on Karolina Mäkelä Kihlakunnanoikeudessa Huhtikuun 21. päivänä sanottua vuotta lausunut, että Karolina Mäkelä Huhtikuun 15 päivänä 1854. tehdyn kirjallisen kontrahdin nojalla hallitsee Mäkelä nimistä Kattelan kylässä olevaan Husvun enskluan kuuluvaa torppaa, johon kuuluu, paitsi miesi tu tiluksia, erics Myllymäki niminen läsnä J. B. S. Å. 18: K. S. 19 p: 500 Pag 36 Rl Rl
Hansing andelst prt No 9. KorpePesolan 3/16. m prt No 9. Korpeprt No 9. Korpeprt No 9. Korpemäkimaa; mutta koska Vihtori Rautanen oli vuonna 1896 ilman Karoliina Mäklän lupaa ja huolimatta hänen hiellos taan, mainitulle Myllymäille tehnyt itselleen asuinrakennuksen sekä sen jälkeen vielä ulkohuoneivin ja meijerin, niin Karoliina Mäkelä on vaatinut, että Kihtori Rautanen velvoitettaisiin heti poismuuttamaan nämä huoneuksensa ja laitoksensa sekä jättämäiin luvuttomas ti valtuumansa maa Karoliina Mäkilän vapaasti käytettäväksi Asiasta kuultuna on Vihtori Ruutunen selittänyt, että, sittenkuin Karolii na Mäkelä ynnä muut osukkaat yl läsanetun Myllymäen vieressä olevas sa Ruutaniemen vesimyllyssä olivat Maaliskuun 8. päivänä 1854. määlle Esaioch Tuomaanpoika Syrjäselle viideksikymmeneksi vuodeksi vaokranneet mainitun myllyn siihen rakennettuine päreköyli neen, Vihtori Ruulunen oli Kesäkuun 25. päivänä 1895. Esaias Syyäseltä ostanut hänen oikeutensa myllyyn ja samal la haltuunsa saanut Myllymäenkin, joka ylimnistoisista ajoistu oli olbel myllypaikkana, koska myllyn osakkaat käydessään myllyssä pitivät mäellä hevosensa ja kuormansa sekä niin ikään siinä säilyttivät pärepuunsa; että Karoliina Mäkelä myöskin oli puolestaan suostunut siihen että Rautanen saisi käyttää useinmainittua mäkeä, jos Hassun tilan silloinen omistaja Malakias Hursu siihen antaisi luvan; että Vihtori Ruutunen sitten olekin Helmi kuun 29. päivänä 1896. saanut Malaki as Karsulta kirjallisen myönnytyksen sanotun paikan nauttimiseen kahden toista päivätyön veroa vastaan, jonka myönnytyksen Karoliina Miehelä oli hyväksynyt ehdolla, että Ruutunen tekesiKaroliina Mäkelälle kolme päivätyötä vuodessa, minkä johdosta Vihtori Runta nen oli yhdeltä vuodelta Karoliina Mäkelälle suorittanut vastamainitut päivätyit maksamalla hänelle kolme markkua, vaikkai Karoliina Mäkeläsen jälkeen olilut suostunut vastaanottamaan Ruuta sen hänelle tarjoombia päivätoitä ja että Hassun tilan nykyinen omistaja Werner Hursu oli Huhtikuun 20 päiväWilhelagas andel hustrun kylässä salmen kylässä mera Pesolan 3/16. Skatte hemman prt No 9. toman kylässä och Silfver och att salmen kylässä.