Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
brand & Co ole esiintuonut syytä muuttaa sitä lopputulosta, johon tuomioistuimet ovat jutussa johtuneet ja joka siis pysyy voimassa; ja velvoitetaan Kauppatoiminimi Morgan Gellikand i Co sen ohessa Kunnallisneuvaksenleski Söderlundille suorittamaan häneltä täällä juttuun nenneitten kulujen korvaukseksi seitsemänkymnentäviisi markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: 1o. Sokman - Walentin Gammene. G. Pihman - Valentin Gummerus. J. N. Bännlund A. O. Malin. C. J. Tingren Den 24 Maj 1905 Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatt revisions skilling från Åbo Hofrätt inkomnet mål angående ersättning enellan Sjökaptenen Jakob Ferdirand Gähnström, från Åbo stad, sökande, och Repslagaremästaren enkan Karolina Sofia Cajander från samma stad, svarande Gifven uti Justetiedepartementet den 24 Maj 1905 Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem inhemtal följande Sedan Karolina Sofia Cajanders man Repslagaremästaren i Åbo stad Carl Gustaf lajander, som varit för myndare för sina uti ett tidigare äktenskap födde sinnessväge söner förre Handlanden Oskar Arvid Gujander och förre Ruplagarelärlingen Knut Walfrid Cajander, den 26 Mars 1896 aflidet samt Sjökaptenen Gahnström, hvilken derefter af Rådstufvurätten i Åbo stad förordnats till Oskor Arvid och Knut Walfrid Lucanders Ofde A. K. - V. L. W. H. - 7. Z. 117 No 506. Pag. 211. R.D. 1904.
förmyndare, af Karolina Sofia Cajan, der den 23 Februari 1897 fått emottaga redovisning öfver Köpslagaremästaren bijanders förvaltning af förmynderskapet för Oskar Arvid Lucander, om fattande tiden från och med år 1875 till den 1 November 1896, så har Bjökap tinen Gahnström uti en vid bemälde Rådstufvurätt emot Karolina Sofia Tujander väckt rättegång i afseende å klander af berörda redovisning anmärkt bland annat att, emedan redovisningen utvisade att Hepslaga remästaren Cajander den 1 November 1884 till Oskar Arvid Cajander försältSödergård hemman i Söderby by och Nagu socken för en köpeskilling af 2000 mark, oaktadt Oskar Arvid lujander såsom sinnesspek stått under Repslagaremästaren Cajanders förmynderskap samt den sistnämnde förty enligt lag icke varit berättigad att med sin myndling ingå något af tal, vid det uppgifna fastighetsköpet ej måtte fastas något afseende och i följd deraf från redovisningens debel sida för tiden från och med den 1. November 1884 till redovisningstidens slut bortlemnas såväl förenämnda köpeskilling om 2000 mark jemte därå beräknad ränta 508 mark 33 1/3 penni som alla belopp, hvilka hanförde sig till förvaltningen af berörda lägenhet och icke kunde visas hafva kommit Oskar Arvid Cajander personligen till godo, samt denne för underhåll och vård i stället årligen påföras 400 mark för tiden intill den 1 November 1890, 500 mark från nästnämnda dag till den 1 November 1895 och 600 mark derefter intill redovisningstidens slut äfvensom att, enär köpet om Söder gård hemman varit ogilligt, från meditridan i redovisningen finge diga den afkomst sagda hemman upptagits hafva lemnat i November månad 1886. återbekommen städed at en tjenarinna samt hela den ersättning för Knut Walfrid Cajanders underhåll och vård å Södergård hemman, hvilken uti redovisningen infarts från den 1 Januari 1885 till re118
dovisningstidens utgång. Medelst den 13. November 1897 afkunnadt utslag har Ridstufverätten härom utlåtit sig, att all denstund Kyrslagaremästaren lajander icke egt rätt att ingå aftal med Osbar Arvid Cajander om köp af ofvan omordade Södergård hemman, förden skull och då Karolina Sofia lupender emot sjökaptenen Gahnströms bestridande icke visat befogenheten af de utaf Gahnström i öfrigt anmärkta posterna och ej ens ådagalagt att desamma kommit Oskar Arvid Cajander till godo, borde alla ifrågavarande i redovisningens debel förekommande porter derifrån uteslutas, jemte det Karolina Sofia Cajander, Sjökaptenen Gahnströms medgifvande likmätigt, egde påföra Oskar Arvid Cajander ersättning för dennes underhåll och vård för tiden från den 30. April 1881 till den 1 November 1890 eller 400 mark om året och från sistnämnda dag till den 1. November 1895 efter 500 mark samt från nästsagde dag till redovisningstidens slut efter 600 mark om året, hvarhos Rådstufvurätten förordnat att från redovisningens kreditrida skulle afföras alla de af Gahnström i förestående måtto i sådant afseende medgifna hosterna Sedermera har Åbo Hofrätt, under hvars pröfning parterna ömsesides dragit saken, medelst dom den 31 December 1898 låtit i ofvan återgifna delar bero vid Rådstufvurättens utslag, hvaremot Kejserliga Senaten, i anledning af Karolina Sofia Cajanders ansökning om ändring i Hofrattens dom, uti dom den 25 Januari 1900. faststält den årliga ersättningen för Oskar Arvid Cajanders underhåll och vård jemväl för tiden från den 30 April 1881 till den 1 November 1895 till 600. mark, men för öfrigt låtit vid Hofrättens dom bero uti antydda de lar af saken. Uti nu förevarande mål har Sjökaptenen Gahnström i sin redan angifna egenskap, efter stämning å Kajolina Sofia Lucander till förbemälde Rådstufverätts sammanträde den 3. Februari 1902. yrkat att, emedan af 419
vanomordade köp om Södergård hemman genom Kejserliga Senatens dom af den 25 Januari 1901 blifvit upphäfdt och hemmanet tillerkänts Karolina Sofia lujander, men Oskar Arvid lupander emellertid från den 1 November 1884 intill den 1 November 1896 förvaltat lägenheten utan att derför hafva bekommit någon lön eller ens uppehälle, hvilket han nödgats sjelf bekosta, Kärolina Sofia lujander måtte förpliktas att i ersättning för Oskar Arvid lujanders förvaltning af hemmanet och derstädes verkstälda arbete åt John ström utbetala efter 600 mark om åre inalles 7200 mark med fem procents årlig ränta derå från berörda 3 Februari 1902 till skeende full liqvid Häröfver hörd har Karolina Solia lujander motsagt befogenheten af förestående ersättnings anspråk under anförande, bland annat, att då Repslagaremästaren Cajander dödebo genom Kejserliga Senatens oftaberörda dem tillagts ersättning för Oskar Arvid Cajanders underhåll och vård äfven under den tid denne innehaft Södergård hemman, dervid näturligtvis jemväl tagits i betraktande den nytta Repslagaremästaren Cijander haft af Oskar Arvid Lujanders verksamhet å sagda lägenhet och honom så mycket mindre kunde lillkomma någon lön som han tvärt om ansetts böra ersätta boet för sitt uppehälle. Rådstufvurätten har medelst utslag den 10 September 1902 i saken utlåtit sig och ansett styrkt vara, att Oskar Arvid lujander för förvaltning gen af ifrågakomna Södergård hemman och derå verkstäldt arbete gjort sig förtjent af sitt uppehälle och jemväl derutöfver någon lön; i anseende hvartill Karolina Sofia Cijander ålades att i sådant afseende till Sjökaptenen Gahnström i hans uppgifna egenskap utgifva sexhundra mark om året i tolf års tid räknadt från den 1 November 1884 till den 1 November 1896, eller således inalles sjutusen tvåhundra mark 420
jemte fem procents årlig ränta derå från lagsökningsdagen den 3 Februari 1902 Hofrätten, under hvars pröfning Karolina Sofia Cajander i vade väg dragit saken, har medelst dom den 31 Oktober 1904 deri utlåtit sig och funnit Sjökaptenen Gahnström så mycket mindre hafva styrkt att Oskar Arvid Cajander för förvalt ningen af ifrågavarande Södergård hemman gjort sig förtjent af någon lön som icke ens påstälts att Oskar Arvid lujander kunnat. för slik förvaltning redovisa, hvar före och som tillförlitlig utredning ej förebragts beträffande värdet af hans arbete å hemmanet Hofrätten, med upphäfvande af Rådstufvurat tens utslag af den 10 September 1902. förkastat Sjökaptenen Gahnströms i saken förda talan Uti Hofrättens sistberörda dom har Sjökaptenen Gahnström sökt ändring medelst ingifven deduk tion, som Karolina Sofia Cujander föreskrifven ordning bemött Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande; och enär Isökaptenen Gahnström uti förenämnda rättegång om klander af förmyndareredovisning icke gjort anspråk på ersättning för Oskar Arvid Lucander för valtning af ofvannämnda lägenhet och derstädes verkstälda arbete under ifrågavarande tid utan tvårtom med gifvit Karolina Sofia Cajander godtgörelse för Oskar Arvid Cajanders unlerhåll och vård under samma tidpröfvar Kejserliga Senaten rättvist låta bero vid det slut, hvarvid Hofrätten i saken stannat, jemte det Sjökaptenen Gahnström kännes skyldig att till Käolina Sofia Cajander i ersättning för hennes rättegångsummgälder i Kejserliga Senaten utgifva åttatiofem mark Det alle, som vederbör, till efterrättelse länder Kejserliga Senaten för Finland A; Kumlin. Nim. Lignblad bom Sjelmar. Johannes Littens E. Ascholin 121
Den 25. Maj 1905. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, på nedsätt revisionskilling, från Åbo Hofrätt inkommit mål, angående återvinning till konkurs bo, emellan sysslomännen uti Urmakareenkan Ida Georgina Stenvalls till konkurs upplåtna bo Banktjenstemannen R. J. Olin, från Björneborgs stad, sökande, och Nordiska Aktiebanken för Handel och Industri, svarande: Sifven uti Justitiedepartementet den 25. Maj 1905. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhemtat följande: Efter utverkad stämning å Nordiska Aktiebanken för Handel och Industri samt dess filialkontor i Björneborg har Banktjenstemannen Olin, i sin förenämnda egenskap, vid Rådstufvurättens i sagde städ sammanträde den 14. Juli 1902. anfört, att bemälda filialkontor å inställekseden uti Ida Georgina Stenvalls vid Rådstufvurätten anhängiga bonkurs den Ofde J. E. F. - V. C. L. - W. H. - J. A. B. — J. I. No 509. Pag. 41. R. D. 1905.
24. derförutgångne April bevakat innehållet af särskilda, utaf bland andra Ida Georgina Stenvall indosserade velar till ett belopp af sammanlagdt 79,000. mark förutom ränta, prorision och protistkostnadsersättning sålunda; att från det bevakade beloppet medgifvits till afdrag hvad som inflöte genom indrifvande af en utaf Ida Georgina Stenvall den 4. December 1901. till innehafvaren utfärdad skuldsedel å 20,000. mark med derå utfäst 6. procents årlig ränta från den 5. nyssnämnda December, hvilken skuldsedel banken uppgifvit sig innehafva såsom säkerhet för berörda vexlars behöriga inlösande och för hvars innehåll inteckning sistsagde dag faststälts uti Ida Georgina Stenvalls egande gård och tomt No 245. i femte stadsdelen af Björneborgs städ. Men emedan Ida Georgina Stenvall, på sätt äfven af lankens bevakningsinlaga framginge, icke erhållit någon valuta för nämnde skuldsedel, om och Ida Georgina Stenvall uti en å skuldsedeln berörde 5. Lucember tecknad transport, hvarigenom hon öfverlåtit sagda skuldsedel till Nordiska Aktiebanken för Handel och Industri, erkänt sig hafva bekommit full valuta derför, samt banken icke heller visat att samma skuldsedel varit af Ida Georgina Stenvall börnad åt banken såsom pant och banken förty icke hade någon rätt till nämnda skuldsedel, har Banktjenstemannen Olin, i sin ofvanomförmälda egenskap, anhållit om bankens förpliktande att genast utan vederlag till Ida Georgina Stenvalls konkursmassa utgifva omordade skuldsedel Öfver käromålet hörde hafva Nordiska Aktiebanken för Handel och Industri och dess filialkontor i Björneborg genmält, bland annat, att, om ock banken icke utgifvit penningar direkte emot berörda förskrifning, hade valuta af vederbörande dock erhållits i för m af löpande vexelhredit, till säkerhet för hvars återbetalning oftanämnda förskrifning blifvit pantsatt; och här banken emotsett käro
målets förkastande. Härå har på anhållan af Nordiska Aktiebanken för Handel och Industri Garfvaren Karl Edvard Stenvall blifvit i målet hörd samt å egna vägnar och såsom ombud för sin moder Ida Georgina Stenvall förklarat, att han på uppdrag af sin bemälda moder hos nämnda bank pantsatt ifrågavarande skuldsedel till säkerhet för den vidteredit Karl Edvard Stenvall hos banken åtnjutet, utan att Karl Edvard Stenvall dervid dock varit försedd med fulln och af Ida Georgina Stenvall. I anledning häraf har Banktjendemannen Olin anmärkt att Karl Edvard Stenvalls omförmälda åtgärd varit utan betydelse, enär Stenvall icke handlat såsom Ida Georgina Stenvalls befullmäktigade ombud och något pantaftal emellan den sistbemälda och banken icke ingåtts samt Ida Georgina Stenvall icke ens haft utskap om i hvilket syfte skuldsedeln öfverlemnats till banken. Härtill har Nordiska Aktiebanken för Handel och Industri genmält att någon fullmakt för Karl Edvard Stenvall icke varit af nöden, enär omardade skuldsedel vore en linande förskrifning, hvaraf Karl Edvard Stenväll varit innehafvare, samt Ida Suogina Stenvall, på rätt den af henne å skuldsedeln tecknade transporter utvisade, egt kännedom om pantaftalet emellan banken och Karl Edvard Stenvall. Medels den 6. November 1907. afkunnadt utslag har Rådstufvurätten pennit utredt vara att Ida Georgina Stenvall, efter det hon den 5. December 1901. vid Rådstufvurätten utverkat inteckning uti sin egande gård No 245. i femte stadsdelen af Björneborgs stad till säkerhet för en af henne föregående dag uthändigad, till innehafvaren stäld skuldsedel å tjugutusen mark jemte utfäst sex procents ränta, genom berörde 5. December 1901. skuldse deln åtecknad öfverlåtelse transporterat densamma till Nordiska Aktieban424
ken för Handel och Industri, hvarigenom skuldförbindelsen förlorat sin egenskap af löpande förskrifning, äfvensom att sagda skuldsedel derå till bemälda bank öfverlemnats af Karl Edvard Stenvall, hvarför och då banken icke gittat styrka att ifrågavarande skuldsedel blifvit hos banken i behörig vid ning pantsatt till säkerhet för inlösen af särskilda för Karl Edvard Stenvalls räkning i banken diskonten gade vexlar, Rådstufvurätten ålagt Nordiska Aktiebanken för Handel och Industri att till Ida Georgina Stenvalls konkursbo omedelbart utan lösen utlemna nämnda skuldsedel. Hofrätten, under hvars pröfning Nordiska Aktiebanken för Händel och Industri i vadeväg dragit målet, har medels den 8. Februari 1905. gifven dom utlåtit sig i målet; och enär ifrågavarande skuldsedel obestridt blifvit af Karl Edvard Stenvall pantsatt Nordiska Aktiebanken för Handel och Industri till säkerhet för den af Karl Edvard Stenvall från banken hafda emelbuditen samt Ida Georgina Stenvall genom sin å skuldsedeln tecknade transport mäste anses hafva lemnat itt samtycke till pantsättningen, ty och då ej ens ifrågasatts att Karl Edvard Stenvall icke vore ansvarig för de af Nordiska Aktiebanken för Handel och Industri uti Ida Georgina Stenvalls konkurs bevakade velars infriande, har Hofrätten, med ändring af Rådstufvurättens utslag, förhästat Banktjenstemannen Olins i saken utförda talan. Uti Hofrättens dem har Banktjenstemannen Olin uti sin förenämnda egenskap anhållit om ändring medels ingifven deduktion, den Nordiska Aktiebanken för Handel och Industri i föreskrifven ordning bemött. Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och emedan utredt år att omförmälda skuldsedel af den 4. December 1901., hvarigenom Ida Georgina Stenvall förbundit sig att till innehafvaren af skuldsedeln betala tjugutusen mark med sex procents årlig 425
ränta, blifvit den 5. i samma månad öfverlåten åt och innehafves af Nordiska Aktiebanken för Handel och Industri såsom pant och säkerhet för den af Garfvaren Karl Edvard Stenvall hos sagda bank åtnjutna veelkrediten samt det icke ens ifrågasatts att Karl Edvard Stenvall icke vore ansvarig för infriande af de utaf banken uti Ida Georgina Stenvalls konkurs bevakade vexlar, ty och då icke heller påstädt blifvit att banken för dessa velar skulle hafva blifvit godtgjord el ler att deras belopp skulle understiga nämnda skuldsedels innehåll, finner Kejserliga Senaten Banktjenstemannen Olin icke hafva anfört skäl till ändring i det slut, hvari Hofrätten genom dess ofvanberörda dom i saken stannat och hvarvid förty kommer att förblifva; och lännes Banktjenstemannen Olin i hans förenämnda egenskap skyldig att med sjuttio mark ersätta Nordiska Aktiebanken för Handel och Industri för dess härstädes i saken hafda höstnader. Det alle, som Frans Palmros. vederbör, till efterrättelse länder. Kejserliga Senaten för Finland: J. G. Sohlman Fem Lupblad Cremndielemman. J N B åmbund Johannes Littnig. 420
Toukokuun 26. päivänä 1905. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Turun Hovioikeudesta tulleessa velkomusjutussa, jossa ovat Kauppatoiminimi Joh. Parviainen, Jyväskylän kaupungista hakijana sekä Torppari Herman Ruohonen ja hänen vaimonsa Alma Lydia Juhontytär Rättäri, Itsellinen Jachko Lindfors ja hänen vaimonsa Edla Mathilda Juhontytär Rättäri, Talollisenpoika Kalle Johannes Juhonpoika Rättäri, alaikäisen Talollisentyt tären Selma Karolina Juhontytär Rättärin holhooja Talollinen Herman Kormaninpoika Pitkälä, kaikki Korpilahden pitäjän Muuramen kylästä, saapuville tulleina, mutta Torppari Juho Matinpoika Taipale ja hänen vaimon sa Hilma Erika Juhontytär Rättäri Petäjäveden pitäjåstä, tulematta jääneinä vastaajina: Annettu Oikeusosastonsa Toukokuun 26. päivänä 1905. Keisarillinen Senaatti on itselleen esityttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä, meikäli nyt on kysymyksessä saanut tietää varanKauppatoiminimi Joh. Parviaiselle torLäsnä: A. K. - V. L. - W. H. - J. Z. (A. S. 427 No 511. Pag. 198. R. D, 1904.
Toukokuun 26. päivänä 1905. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Turun Hovioikeudesta tulleessa velkomusjutussa, jossa ovat Kauppatoiminimi Joh. Parviainen, Jyväskylän kaupungista hakijana sekä Torppari Herman Ruohonen ja hänen vaimonsa Alma Lydia Juhontytär Rättäri, Itsellinen Jackko Lindfors ja hänen vaimonsa Edsa Mathilda Juhontytär Rättäri, Talollisenpoika Kalle Johannes Juhonpoika Rättäri, alaikäisen Talollisentyttären Selma Karolina Juhontytär Rättärin holhooja Talollinen Herman Heimaninpoika Pitkälä, kaikki Korpilahden pitäjän Muuramen kylästä, saapuville tulleina, mutta Torppari Juho Matinpoika Taipale ja hänen vaimonsa Hilma Erika Juhontytär Rättäri Petäjäveden pitäjåstä, tulematta jääneinä vastaajina: Annettu Oikeusosastonsa Toukokuun 26. päivänä 1905. Keisarillinen Senaatti on itselleen esityttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä, meikäli nyt on kysymyksessä saanut tietää varananKauppatoiminimi Joh. Parviaiselle torLäsnä: A. K. V. L. W. H. - J. Z. 127 No 511. Pag. 198. R. D 1907.
nitetun haasteen nojalla ovat Herman Ruokonen ja Alma Lydia Rättäri, naimatonna silloin vielä oleva Edla Mathilda Rättäri, Herman Pitkälä, Selma Karolina Rättärin ja siihen aikaan alaikäisen Kalle Johannes Rättärin holhoojana, sekä Juho Taipale ja Hilma Erika Rättäri Korpilahden pitäjän käräjåkunnan Kihlakunnanoikeudessa lausuneet, että ke olivat Lokakuun 16. päivänä 1901. julkisella vapaaehtoisella huutokaupalla, jonka oli toimittanut Jämsän kihlakunnan Kruununvouti Emil Savander, tarjoneet myytäväksi Alma Lyden, Edla Malhelda, Hilma Erika, Kalle Johannes ja Selma Karolina Rättärin yhteisesti omistamat kaksi kolmatta osaa Wähäjaufkola eli Rättäri nimisestä neljänneksestä Jaakkolan perintötaloa No 9. yllämainitussa Musamen kylässä, ehdoilla muun muassa, että tehdyt tarjoukset olivat tarjoojain puolesta sitovat; että ostajan oli tyytyminen siihen jos Torppari Joonas Suuruspää parhaislaan vireillä olleen hakemuksensa johdosta saisi asuttavansa, Rättärin tilaan kuuluvan Suuruspää nimisen perintötorpan siihen kuuluvine maineen ja vesijättöineen eroittuksi itsenäiseksi tilaksi; että kauppasummasta heti oli suoritettava kuudennes ja loppu kuuden viikon kuluessa huutokauppa päivästä lukien, jonka kauppasumman suoritettuaan ostaja oli saapa kauppakirjan ja tilanosan haltuunsa; että Kauppatoiminimi Joh. Parviainen oli huutokaupassa tehnyt tilanosasta korkeimman tarjouksen kolmetoistatuhatta neljäsataa kuusikymmentä markkaa, jonka tarjouksen Herman Ruokonen ja hänen asiakumppaninsa samassa olivat hyväksyneet; että toiminimi sittemmin oikeettomasti oli kieltäytynyt maksamasta kauppahintaa, minkä tähden Kruununvouti Savander, Herman Ruokosen ja hänen asiakumppaniensa pyynnöstä, oli toiminimen vastuulla Tammikuun 31. päivänä 1902. toimittanut uuden huutokaupan, samoilla ehdoilla kuin edellisenkin; että Kauppatoiminimi Joh. Parviainen tässä tilaisuudessa oli huutanut tilanosan, tarjoten siitä kolmetoistatuhatta viisi markkaa, jonka tarjouksen Herman Ruohonen ja hänen asiakumppaninsa kyväksyivät, ja että toiminimi, joka oli ottanut tilanosan haltuunsa ja ryhtynyt sitä viljelemäänkin ei olut Herman Ruokoselle ja hänen asiakump128
radeilleen edes maksanut viimemainittua kauppahintaa eikä korvannut sitä tappiota, jo ka Herman Ruokoselle ja hänen asiakumphaneillensa oli johtunut kauppahinnan alenemisen kautta. Tähän nähden ovat Herman Ruokonen ja hänen asiakumppanin sa vaatinut, että 16. päivänä Lokakuuta 1801. toimitettu huutokauppa julistettaisiin toiminimiä sitovaksi ja että Kauppatoiminimi Joh. Parviainen sen johdosta velvoitettaisiin Herman Ruokoselle ja hänen asi akumppaneillensa heti maksamaan puheenalaisen tilanosan hinta kolmetoistatuhatta neljäsataa kuusikymmentä markkaa kuuden prosentin vuotuisine korkoineen, luettana kahdelletuhannelle kahdellesadalle neljällekymmenellekolmelle markalle kolmellekymmenellekolmelle ja yhdelle kolmannelle osalle pennille sanotusta 1901. vuoden Lokakuun 16. päivästä ja yhdelletoistatuhannelle kahdellesadalle kuudelletoista markalle kuudellekymmenelle kuudelle ja kahdelle kolmatta osalle pennille maksuajan viimeisestä päivästä eli Marraskuun 27. päivantä 1901., jonka ohessa Herman Ruokanen ja hänen asiakumppaninsa ovat anoneet korvausta käräjäkuluistansa Tästä kanteesta kuultuna on Kauppatoiminimi Joh. Parviainen, myöntäen että kysymyksessä oleva tilanosa edelläsana tuissa huutokaupoissa oli toiminimelle huudettu kanteessa mainituista hinnoista ja ettei kumpaakaan kauppasummaa oltu vielä maksettu, selittänyt, että ensimmäisessä huutokaupassa oli myyjien puolesta vakuutettu, ettei Joonas Suuruispään haku tarkoittanut suurempaa osaa kysymyksenälaisen kiinteistön alueesta kuin neljäätoista tynnyrinalaa ja ettei Rättärin tilaan ottu vahvistettu eikä haettu muita kiineri tyksiä kuin se, mikä oli myönnetty Joonas Suuruspäälle hänellä mainittuun Suuruspään torppaan olevan asukasoikeuden vakuudeksi, mutta ettei näitä ilmoituksia ja vakuutuksia oltu merkitty huutokauppapöytäkirjaan eikä toiminimelle tarjottuun kauprakirjaan, minkä johdosta toiminimi oli jättänyt kauppahinnan suorittamatta. Ja kakeivät Herman Ruokonen ja hänen asiakunppaninsa toisen huutokaupan jälkeen antaneet toiminimelle takausta siitä, ettei Rättärin tilaa rasittanut muita kiinnityk129