Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
rätty palkkio kohtuuden mukaan alennetaan kahdeksituhanneksi markaksi, minkä ohessa Osakeyhtiö Toilinna, jutun näin päättyessä, vapautetaan suorittamasta Lakitiedettenkandidaatti Castrenille korvaukseksi hänellä Hovioikeudessa olleista kuluista määrättyjä neljääkymmentäviittä markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: Wuurman. Aleksi Käpy Mannis Peltonen K. R. Helanen B. Anneberg Tilig Grånvall Lokakuun 12 päivänä 1911. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio maksuitta Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa velkomusta koskevassa nostojutussa, jossa Itsellinen Amanda Heikintytär Sipilä, Marttilan pitäjän Pintelan kylästä, omasta puolestaan ja samassa kylässä. asuvalle isälleen Itselliselle Heikki Antinpoika Sipilälle määrättynä uskettuna miehenä, on hakijana sekä Talol liset Joose ja Heikki Eliaksenpojat Passi, molemmat Kosken kappelin Partelan kylästä, edellinen saapuville tulleena ja Heikki Passi tulematta jääneenä vastaajana: Annettu Oikeusosastossa 12. päivänä Lokakuuta 1911. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää seuraavaa: Sittenkun Talvelijatar Justiina läsnä: S.S. H. t. B.t. J. P. H. af H. 122 No 1336. Pag. 223. R.D. 1909.
Heikintytär Sipilä 4 päivänä Elokuuta 1906 oli kuollut jättäen perillisinä jälkeensä isän Heikki Sipilän sekä kaksi veljeä ja viisi sisasta, niiden joukossa Amanda Sipilän, ovat Heikki Sipilä sekä Amanda Sjpilä ja viisi hänen sisaruksistaan Joose ja Heikki Passille Marttilan pitäjän sekä Kosken, Euran ja Karinaisten kappelien käräjäkunnan 1906 vuoden lakimääräisiin syyskäriijiin toimitetun haasteen nojalla, Kihlakunnanoikeudessa vaatineet, että koska Justiina Sipilä oli elämänsä viimeiset kymmenen vuotta Joose ja Heikki Passin nestaamana palkollisena hoitanut taloutta Joose ja Heikki Passin yhteisesti omistamassa ja asumassa Passin talossa ylläsanotussa Partelan kylässä saamatta mainitulta kymmeneltä vaidelta muuta palkkaa kuin paikkakunnalla palkollisille tavallisesti annettavat vaatetuskappaleet, Joose ja Heikki Pussi velvoitettaisiin suorittamaan Heikki Sipilälle ja hänen asiakumppaneilleen Justiina Sipilälle tuleva palkka sanotulta. kymmenen vuoden ajalta sata viisi kymmentä markkaa vuodelta kuin myös korvaamaan heidän oikeudenkäyntikulunkinsa. Kanteesta kuulustettuina ovat Joose ja Heikki Passi sitä vastustaneet; minkä jälkeen Kihlakunnanoikeus 11 päivänä Lokakuuta 1906 julistamassaan päätöksessa on katsonut selvitetyksi, että Justiina Sipilä muun muassa elämänsä viimeiset kymmenen vuotta oli pakollisena hoitanut taloutta Joese ja Heikki Pussin yhteisesti omistamassa Passin talossa, mihin nähden ja kun eivät Joose ja Heikki Passi olleet edes väittäneet Justiina Sipilän sanottuna aikana saaneen heiltä muuta palkkaa kuin palkollisten tavalliset vaatetuskappaleet, Kihlakunnanoikeus, katsoen Justiina Sipilän kohtuulliseksi palkaksi, yli sen mitä hän oli saanut, sata markkaa vuodelta, on velvoittanut Jo423
se ja Heikki Passin suorittamaan Heikki Sipilälle ja hänen asiakumppaneilleen sen osuuden Justiina Sipilän kymmenvuotisesta palkasta tuhannesta markasta, joka heille laillisen perimysjärjestyksen mukaan oli Justiina Sipilän jäämistöstä tuleva, ja siis Heikki Sipilälle ja hänen asiakumppaneilleen maksamaan yhdeksämsataa kaksikymmentäkahdeksan markkaa viisikymmentäseitsemän penniä, minkä ohessa Joose ja Heikki Passin tuli neljälläkymmenellä markalla korvata Heikki Sipilälle ja hänen asiakumppaneilleen heidän jutussa kärsimänsä kulut. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Jocse ja Heikki Passi vetoamalla elivat saattaneet jutun, on tuomiossa 26 päivänä Toukokuuta 1909 katsonut tosin näytetyksi, että Justiina Sipilä elämänsä viimeisinä kymmenenä vuonna oli hoitanut taloutta Passin talossa; mutta kun Heikki Sipilä ja hänen asiakumppaninsa vastoin Joose ja Heikki Passin kieltä eivät olleet toteensaattaneet näitten sitoutuneen Justiina Sipilälle hänen puheenalaisesta toimestaan suorittamaan muuta palkkaa kuin mitä Heikki Sipilä ja hänen myötäpuolensa olivat myöntäneet Justiina Sipilän eläessään jo saaneen, on Hovioikeus, kumoten Kihlakunnanoikeuden päätöksen, hyljännyt Heikki Sipilän ja hänen asiakumppaniensa kanteen Hovioikeuden tuomioon on Amanda Sipilä, omasta puolestaan sekä Heikki Sipilälle määrättynä uskottu na miehenä, hakenut muutosta tänne toimittamallaan perustelmalla, johon Joose Passi on säädetyssä järjestyksessä vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo ettei ole esiintuotu syytä muuttaa Hovioikeuden ylempänä mainittua tuomiota, joka siis jää pysyväksi; ja velvoitetaan Amanda ja Heikki Sipilä suorittamaan Joose Passille, hänellä täällä ju124
tun vuoksi olleiden kulujen korvaukseksi viisikymmentä markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: santen Saarinen Ullister Andersin santen Saarinen Ullister Andersin B. Amberg Johannes Pesonens Haf Hellin. 1911 Lokakuun 13. päivänä Keisarillisen Suomen Senaalin tuomio maksuitta Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa, torpan maitten erottamista itsenäi seksi tilaksi koskevassa nostaja tussa, jossa Torppari Matti Juhonpoika Töronen ja oikeudenkäynrin kestäessä kuolleen Sepän Juho Herman Juhonpoika Järvisen leski Heta Stiina Järvinen, melemnat Kovilahden pitäjän Tarkijoen kylästä, ovat hakijana sekä samassa kylässä asuvat Talolliset Matti Joonaanpoika Tipilä ja Juho Raskila tulematta jääneinä vastaajina tuuttu Oikeuserastossa 13. päivänä Lokakuuta 1911 Keisarillisen Senaalle er itullan vittelyttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä saanut tietää seuraavaa taneen läänin ruvernöörille 30. äivänä Toukokuuta 1915 annetussa hakemuskirjassa ovat Matti Kronen ja Juho toinan järvinen esiintuonut, että tietanäin torppa, joka kuului Matti Erulän Läsnä: R. G. K. l. Bt. ja SS: 1335 "Pag 203. K. I. 199.
loa Alapaan och enkan Sipilän, och Bondola Domsaga kansa kirjallisesti, samt röloa Alapaan kuulissonen Sipilain, och Bröder dömd atta kansa kirjallisesti, samt röd loa Ot. Särkjoen kylässä, eli Bonden som sillo tärän että Matti Antaminiemimoittevittun ikuisku ajoiksi Juho Helena Tullman itu vastaanottaisiat torpan velasta Seintän talon mokkkaasta saa mitekseen Jöran Juhonpojan poika tavan perintöosuuden veslikkaksi; Me icke järänimjuka ostettuaan isän suha ja Ero Hietamäki kuollessaan talonisan, eli 21 päivänä Almikuuta pojat, ja, kun näistä ei ollut torpan maalluuksi tultuaan olivat keskinään hoitajiksi, olivat talon selloiset omis annut, että Juhoikeuun laat Jöran Juhonpoika ja Kaarle ja jäin hallelemman tulemäen kirlaat Jöran Juhonpoika ja Kaarle ja jään kallelemoon testamentin lophonpoika 19. päivänä Tammikuuta 1820. tehdyllä vuokrakontrahdilla luovuttanut lidamäen torpan hallinnan KäätäkMatti Aataminpojalle, minkä jälkeen Tuomas ja Juho Juhonpoikiin holhooja Torppari Mikko Juhonpoika Lepomäki. li paikkakunnan Kihlakunnanoikeudessa nostanut kanteen Jöran Juhon reikaa ja Kaarle Juhonpoikaa vastaan holhottiensa perimysoikeudesta ja Ylänettä Kietämäen torppaan sekä sittemja Juho Raskilan puoleksi kumman kuin 8. päivänä Helmikuuta 1824. Jöran Joloa C. 1. färkijoen kylässä, eli Bjänvä osan pellä taroin että Matti Aatamiesailoa C. 1. färkijoen kylässä, eli Bjänvä osan pellä taroin että Matti Aatamiesaino Maaliskuuta 1792. annettu torppari Jaako hoitaen Loonas å Juho Juhonpoika å Maaliskuuta 1772. annettu Torppari Ja koske kontaisi Siemar ja Juho Juhonpoika ko Velpenn´oika Hietamäelle ja häradssirpassa siksi hän tu täysiikäiseksi le Velmasioika Hietamäelle ja häradssasessa oikea hän he täysikäisiksi pojan vaimon Eva Mikontyttären maa vanhana aringsmaaransa, johon sapojan vaimon Eva Mikontyttären maa vanhana aringsmaaransa, johon saolevat julkunsa jättäneet kaksi ala No 7. antanut mestumakansa, että och ikäistä poika hemas ja Juho juhon rikset Suomas ja juho Juhonpojat täyraa, minkä oleva talonomistajat taarle juhonpoika ja Juho Jöraninpoika olivat välikirjassa 3 päivänä Elokuuta 1835. vahvistanut torpan hallinnan ja ho Juhonpojalle taloon meritettävää motuista veroa vastaan, että Juho ja saanpoika eli 12 päivänä luhtikuuta 1869. tehdyllä välikirjalla eläkkustä hovatta vi vars nyt tulemäen kerran haltinnan vi vars nyt tulemäen kerran haltinnan tyttärelleen Fredrika Juhontettärelle 1h 1/4 eli 3/64 m ja tämän miehelle Kaarle Erkinpoika 126
Lapinjärvelle, jonka siirron Juho Jöraninpojan poika Kaarle Juhonpoika, isänsä talonosan omistajana, eli 15 päivänä Maaliskuuta 1875. hyväksynyt, ja että ja ho Juhonpoika seksi Fredrika Juhontytär ohvat kuolleet, edellinen enimmän kuin kaksitoista vuotta ennen kuin riiheena oleva hakemus oli Kuvernörelle annettu ja Fredrika Juhontytär 2. päivänä Helmikuuta 1900, viimemainittu jättämällä jälkeen sa rintajurillistä lain ollen ovat Matti konen ja Juha Herman Järvinen katanut, että lärvinen, joka eli Fredrika Juhontyttären och ja perillinen, kuin myös Matti Merisen vaimo Helena Fremääntytär, joka oli Tuomas Juhonpojan tytär ja jolle veljensä Kalle Larin aterman Sven olivat siirtäneet kaiken oikeutensa Hietamäen torppaan, olivat oikeutetut saamaan tuon torpan omakseen, sekä siis 12 päivänä Kesäkuuta 1895 maatilojen osittamisesta annetun asetuksen 4. SS: najalla anoneet että Siitä mäen torppa kaikkine viljelyksineen ja vi maankapahineen määrättäisiin matilasta itsenäiseksi tilaksi erotettavaksi sekä Matti Porosen ja Juho Herman järvisen yhteisesti omistettavaksi. Tätä hakomusta on Matti Sipilä Kuvernöörille antamassaan selityksessä vastustanut, kakei Matti Keroselta ja Juho Herman Järvisellä ollut mitään oikeutta Tietamain torpraan, joka kontrahdin mukaan 20 raivältä Heinäkuuta 1865 eli Eimodeksi luovutettu Juho Juhonpojalle ja tällä siirtengt hänen vävyllen Kaarle Lapinjärvelle, joka vastaanetun ajan kuluttua oli uudella kontrahdella saanut torpan hallintavikseden itsellon edelleen vakuutetuksi ja sen ne jalla vieläkin piti toropaa hallumaan, minkä jälkeen Kuverniisi päätöksellä 4. päivältä Elokuuta 1905 on katsonut anan riilaiseksi ja sen vuoksi osat lanut Matti toisen ja Juho Hermän Järvisen ajamaan kannettaan paikkakunnan Kihlakunnanoikeuden loudattuaksensa tätä määräästä na vat Matti Soronen ja Juho Einman Tarvinen, haastateltuaan Matti Grilän ja Juho Kaskilan Korpilahden pitä421
jan käräjäkunnan Kihlakunnanoikeuteen, siellä toistaneet Kuvernöörin he na tekemänsä vaatimuksen, jota vastoin Matti Sipilä ja Juho Raskila ovat luvanluneet siihen, mitä Matti Sipilä oli Kuvernöörin luona selittänyt. Kuulustettuansa myöskin Kaarle Larinjärviä asiasta, on Kihlakunnan oikeus 14. päivänä Helmikuuta 1906 ja listamallaan päätöksellä, siinä mainitusta syystä, hyljännyt Matti Airesen ja Juho Herman Järvisen käntiin Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Matti Rosenen ja Juho Herman Parvinen viteamalla olivat saattaneet juhon, on 18 päivänä Toukokuuta 1909 antamallaan tuomiolla, korkeivät Matti Aeronen ja Juho Herman Järvinen ollut voineet näyttää, että kysymyksessä ehva Hietamäen torppa olisi perinteosan vastikkeena tahi muuten ainäiseksi luovutettu Juho Vilpunpojalle tahi hänen perillisillensä, jättänyt asian sen loppupäätöksen varaan, johon Kihlakunnanoikeus oli jutussa johtunut Hovioikeuden tuomioen ovat Matti kronen ja tällä välin kuolleen Juho Herman Järvisen leski tila Stiina saivinen anoneet muutosta. Keisarillinen Senaalli on tutkinut tämän jutun ja katsoo Mervät Matti konen ja Heta Stiina Toinen ote esiintunut syytä muuttaa Evioikeuden edellä kerrottua tuomiota; ja jää asia siis sanetussa tuomiossa mainitulla perusteilla ja kiin Matti Arosen arpi Tuomas Juhonpoika en luopunut oikeuksistaan torppaan oikeensä Juho Juhonpojan hyväksi ja viimeksi mainittu taas siirtänyt hallintaoikeutensa siihen vävyllen Kaarle Lapinärvelle, Hovioikeuden tuomion varaan Tätä kaikki asianomaiut noudattakoot. Keisarillisen Tuomen Tomattikuten Karinen Matts Andersin. kuten Karinen Matts Andersin. B. Anneberg Johannes Pesonen B. Anneberg Johannes Pesonen Väinö Hirvinen 428
SS 437. Pag. 181. R. 2. 1910. Lokakuun 16. päivänä 1911. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa, patolaitoksen alentamista koskevassa jutussa, jossa Tervakoski Aktiebolag Imminen osakeyhtiö, jonka kotipaikka on Helsingin kaupunki, on hakijana sekä Lopen pitäjän Launoisten kylässä asuva Tilanomistaja Josef Artturi Launo, vastaajana: Annettu Oikeusosastossa 16. päivänä Lokakuuta 1911. tuttuun kuuluvista kirjoista saadaan tää seuraavaa: Osakeyhtiölle Tervakoski Aktiebolagille ki mituttamansa haasteen nojalla on Josef telturi Launo Hausjärven, Janakkalan Vanajan pitäjäin käräjakunnan Kihkunnanoikeudessa 3 päivänä Joulukuuta 1907 lausunut, että mainittu osaksi ytiö oli Hämeen läänin Kuvernööille 28 päivänä Huhtikuuta 1880 anomassaan hakemuskirjassa anonut pää saada vuosittain, kevättulvan poistuttua, pitää vedenpinnan yhtiön lanakkalan pitäjässä omistaman TervaLäsnä: S.S. W. t. A. L. B. H. T. Pros.
kosken paperitehtaan yläpuolella olevissa vesistöissä kahta jalkaa tehtaan pataan kennuksen silloista tulvakantta korkeamsi voitu myöntyä kaikkien niitten ylempä naasujain suostumuksetta, joitten tilukset tulisivat vedennostamisesta kärsimään vahinkoa, niin oli Josef Antturi Launon isä Maanviljelijä Johan Josef Tenlén, joka siihen aikaan omisti Kartano -nimisen osan Seppälän sätervistitilasta No 1 ja Oinaalan rälssitilan No 5 Launoisten kylässä, sanottua tarkoitusta varten välikirjalla 6. päivältä Joulukun ta 1881. vuotuisesta korvauksesta mainittu jen tilojensa puolesta yhtiölle myöntä nyt yhtiön haluoman lisätyn patoa misoikeuden viidenkolmatta vuoden ajaksi; minkä johdosta Kuvernööri oli päätöksellä 30 päivältä Joulukuuta 1882 yhtiön ja tilanomistajain välisissä sopimuksissa mainituilla ehdoilla suostunut yhtiön hakemuksiin Sittemmin oli Josef Artturi Launo 14 päivänä Kesäkuuta 1894. isältään ostanut Kartanon ja Oinaalan tilat; ja malla; ja kun ei tähän anomukseen oli koska välikirjassa 6. päivältä Joulukuuta 1881. määrätty viidenkolmatta vuoden aika jo oli umpeen kulunut ja siinä sovittu vuokra muuttuneitten olosuhteitten takia ei enää ollut kohtuullinen korvaus puheena olevasta palotuksesta Launon maille oikeutuvasta vahingosta eikä uutta välipuhelta Launon ja yhtiön kesken oltu saatu toimeen, on Josef Antturi Launo vaatinut ytiötä velvoitettavaksi poistamaan Kuvernöörin kerrotussa päätöksessä mainitun lisäpadon ja, saattamalla ratorakennuksensa siihen korkeusti han, jossa se oli ennen tuon päätöksen antamista, laskemaan veden paterakennuksen yläpuolella olevassa esistössä sen luonnolliseen tilaan. Kanteen johdosta on osakeyhtiö Terakoski Antiebolag huomautta nut, että Johan Josef Tenlén oli mainitussa välikirjassa 6 päivältä Joulukuuta 1881 varannut itselleen tai oikeutensa omistajille vallan muuttuneitten olopuhteitten sitä vaatiessa saada viidenkolmatta vuoden kuluttua mää430
rätä uusia ehtoja patoamisoikeudelle, mutta ett'ei Tenlemillä eikä hänen oikeutensa omistajilla välikirjan mukaan ollut oikeutta vaatia palorakennuksen alentoennen Kuvernöörin 30 päivänä Joulukuuta 1882 antamaa päätöstä oli ollut minkä vuoksi ja kun yhtiö oli suostu vainen Josef Antturi Launolle suorittamaan sen korvauksen, mikä toimitetta van katselmuksen perusteella muuttu. neisiin olossehteisiin nähden harkittaisiin kohtuulliseksi, yhtiö on pyytänyt pitun käsittelyn lykkäystä toimeenpannaksensa katselmuksen uusien ehtojen määräämistä varten Tämän johdosta on Josef Artturi Launo väittänyt, että 6. päivänä Joulukunta 1881. tehdyn välikirjan mukaan ainoastaan Johan Josef Tenlén tahi hänen oikeutensa haltijat olivat oikeuteet määräämaan uusia ehtoja osakeyhtiön Tervakoski Aktiebolagin badatusoikeudelle; minkä vuoksi Launo, katsoen tuon välikirjan ei edes olevan Launoa sitovan, koskei se ollut kiinnitetty hämista siihen korkeustilaan, joka sillä nen omistamiinsa tiloihin, on vastustanut osakeyhtiön vasta sanottua anomusta. Kihlakunnanoikeus on 3. päivänä Joulukuuta 1907 julistamassaan päätöksessa antanut asiasta lausuntonsa ja, hyljäten, asian selvitettyyn tilaan nähden, osakeyhtiön Tervakoski Aktiebolag in lykkäyspyynnön, ottanut jutun lopullisesti tutkiaksensa; ja samalla kuin Kihlakunnanoikeus on pitänyt 6. päivänä Joulukuuta 1881. tehdyn välikirjan Josef Artturi Launoakin velvoittavana, koska hän tultuaan Kartanon ja Oinaa lan tilojen omistajaksi oli noudattanut en määräyksiä ja vastaanottanut siinä suostutun korvauksen, on Kihlakunnan ikeus katsonut että kosketeltu välikirjieli tulkittava siten että se, edellytyksellä tta yhtiö Johan Josef Tenlinille tai häon oikeutensa omistajille vuosittain uorittaisi välikirjassa mainitut korausmaarat, oli pysyvä voimassa kaksikymmentäviisi vuotta sen tekopäivästä lukien sekä senkin jälkeen, blifvat välikirjassa tarkoitetut olosuhteet 431
sanotun ajan kuluttua olleet muuttu neet, taikka jos Johan Josef Tenlén taihänen oikeutensa omistajat sellaisista muuttuneista olosuhteista huolimatta tyytyisivät välikirjassa mainittuihin entisiin korvausmäärin, taikka jos yhtiö hyväksyisi heidän muuttuneitten olasuhteitten johdosta patvamisoikeudelle asettamansa uudet ehdot, jota vastoin välikirja, siinä tapauksessa ett ei yhtiö hyväksyisi näin määrätty ja uusia ehtoja, oli menettänyt voimansa; ja kun yhtiö oli Kihlakunnanoikeudessa myöntänyt muuttuneitten olosuhteitten nyttemmin kahdenkymmenenviiden vuoden kulut tua kontrahdin tekopäivästä oikeutta vän Josef Antturi Launan määräämään uusia ehtoja veden patoamiselle ja Kuvernöörin 30. päivänä Joulukuuta 1882. antamaa päätöstä, joka nyt kysymyksessä olevassa suhteessa perustui välikirjalla 6. päivältä Joulukuuta 1881. Johan Josef Tenlenn ja yhtiön tekemään sopimukseen ja pysyi voimassa ainoastaan sillä ehdolla että yhtiö säännöllisesti vuosittain suorittaisi sovitut vahingankorvansmäärät, siihen nähden ett´ei yhtiö ollut hyväksynyt Launon asettamia uusia ehtoja, ei enää voitukatsoa häntä sitovaksi, on Kihlakunnan oikeus velvoittanut osakeyhtiön Terva koski Aktiebolagin, ellervät asianosarset sitä ennen olleet voineet sopia sanotuista ehdoista, ennen 1. päivää Maaliskuuta 1908 alentamaan Kuvernöörin päätöksessä mainitun tulvakannen siihen korkeustilaan, mikä sillä oli ollut nnen tuon päätöksen antamista, ja siten saattamaan veden protorakennuk jen yläpuolella olevassa vesistössä sen utiseen tilaan. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Joaf Artturi Launo ja osakeyhtiö Tervakos ki Aktiebolag kumpikin erikseen oli vat vetoamalla saattaneet jutun, on tuomiossa 20. päivänä Toukokuuta 1910 ananut lausuntonsa asiasta; ja koskei kysymyksessä olevan välikirjan pysyväisyyden vakuudeksi ollu vahvistettu kiinnitystä Martanon ja Oinaalan tiloi hin, joiden omistajaksi Josef Artturi 432
Launo ostolla oli tullut, eikä näytöstä oltu esitetty siitä että Josef Artturi Launo olisi sitoutunut noudattamaan samoista välikirjaa, sentähden ja kun mainittu välikirja näin ollen ei ollut Launoa sitova, on Hovioikeus jättänyt asian sen loppupäätöksen varaan, johon Kihlakunnanoikeus oli jutussa johtunut. Kuitenkin määrättiin aika, johon men nessä yhtiön oli Kihlakunnanoikeus den päätöksessä lähemmin kerrotulla sen yläpuolella olevassa vesistässä sen entiseen tilaan, yhdeksi kuukaudeksi Hovioikeuden tuomion antopäivästä lukien. Hovioikeuden tuomioon on osakeyhtiö Tervakoski Aktiebolag anonut muutosta tänne toimittamallaan perustelmalla, johon Josef Antturi Launo on jäädetyssä järjestyksessä vastannutKeisarillinen Senaatti on tutkinut tämän julun ja harkitsee oikeaksi Kihlakunnanoikeuden mainitsemilla perusteilla vahvistaa sen loppupäätöksen, Johan Hovioikeus puheenalaisessa tuotavalla saatettava vesi patorakenmukniossaan on johtunut, ollen osakeyhtiön brvakoski Aktiebolagin, elleivät asianosaiet tee sopimusta veden patoamisen uuista ehdoista, ennen 1. päivää Huhtikuuta 1912. Oikeuksien määräämällä tavalla saatettava vesi patorakennuksen yläpuolella olevassa vesistössä sen entiseen tisaan; ja velvoitetaan osakeyhtiö Terva koski Aktiebolag suorittamaan Josef Artturi Launolle häneltä täällä juttuun menneiden kustannusten korvaukseksi kuusikymmentäviisi markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakootKeisarillinen Suomen Senaatti: kuteni Saarinen Afredtiuksiala. Walter Andersin. K. R. Helanen. Kans Salmias 433
Lokakuun 21 päivänä 1911. Keisarillisen Tuomen Senaatin tuemio resterahalla Keisarillinesta Kaasan Hovioikeudesta tutteessa, saamista koskevassa jutussa, jossa Kaukavan pitäjässä ole van i Haapajärven Häyrysaha J.ajanpää ja Kumpi nimi sen yhtiön osakkaat, sanotun pitäjän Kauhasan kylässä. asuvat Kauppias Jaakko Iwan pää ja Talollinen Matti Erkki Laurila sekä saman pitäjän täkylästä kotoisin oleva ilmorias Kustaa Pempi, yhteisesti, ovat hakijaina sekä Lahanemis taja Juho Lampi, Peräseinäjoen pitäjän Suorinojoen klästä, vastaaana: Annettu Seknumerastes sa 2. päivänä Lokakuuta 1911. Toimittinen Senaatti on otteet vettelyttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksen ja, saanut tietää seuraavaa: Kauhasan pitäjän käräjakunnan Kihlakunnanoikeudessa on Juho Lamni lausunut, että Jaakko Iuanpää Läsnä: 2.K. I. F. B. K. 134 No 1462. Pag. 211. K. I. L. 1909.
ylempänä mainitun yhtiön puolesta oli 21. päivänä Kesäkuuta 1906. Lamnilta ostanut käytetyn, tulipalossa olleen, mutta sen jälkeen korjatun höytäkömeen semmoisena kuin se eli nähtävänä kaupanteketilaisuudessa Keuran rautatievaikteen lähellä nimen pitäjässä olevalla Juho Sammin köyrysahalla; mutta keska Jaakko Kujanpää ja hänen asiakampranensa ilman laillista syytä olivat jättäneet koneen hinnan tuhat kaksisataa markkaa maksamatta, on Juho Lampi vaatinut heidät oikeutettaviksi hänelle moittamaan mainitun rahamäärän korkoineen sekä sen ohessa korvaamaan Tammille hänen oikeudenkäyntikulunsa Kanteesta kuulusteltuina ovat Jaakko Kujanpää ja hänen asiakumppaninsa losen myöntäneet, että Jaakko Kujanpää oli ostanut puheenalaisen köytäkoneen Juho Lammin ilmoittamalla hinnalla, joka oli maksettava vasta sitten kun kone Juho Sammin toimesta oli lähetetty Saarajärven köyrysahalle ja siellä saatukäyntikuntoon; mutta kun konnessa, jonka Juho Lampi kaupantiossa oli rakuuttanut täysin käyttäkuntoiseksi, jo rilloin oli ollut salaisia vikoja ja kone sittemmin oli asetettu rauta tievannuun niin huolimattomastiet tä se matkalla oli särkynyt ja sitlemmin Haapajärven rahassa koltettaessa huomattu kilpaamattomaksi, olivat Jaakko Wijanpää ja hänen asiakumppaninsa purkanut kaupan ja lähettäneet konnen takaisin Konran vaihteelle Juho Lammin vastaanotettavaksi, johon nähden Jaakko Enjanpää ja hänen asiakumpaninsä ovat anoneet kannetta kyljättäväksi, ilmoittaen sen ohessa että, kun Juho Lampi ei ollut suorittanut kennesta valtienrantatulle meneviä maksuja kuin eli niiden suorittamiseksi Rautatiehallituksen toimesta myyty sekä että Jaakka tujanpää eli siten saadusta kauppa hinnasta kantamut neljäsataa kahdeksankymmentaviisi markkaa kym435