Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
ri, hvilket belopp blifvit af Guvernören i Nylands län medels utslag den 7. Juni 1902. Hofrådet Ekholm ur statsver kets medel tillerkändt och till denne sedermera jemväl erlagts; men emedan Hofradet Ekholm, som uti berörda, för rättningen i dess helhet omfattande räkning tillgoderäknat sig traktamente efter fyratio mark för dag för inalles etthundratrettiotre dagar, af hvilka efter fördelning emellan till bansträd kan gränsande sju socknar och till dem hörande 141. lägenheter, tjugunio då gar måste anses belöpa sig å arbelen härförande sig till Ingå socken och Degerby kapell, bort vara för ifrågakomna uppdrag tillräckligt ersatt med ett arvode af tjugufem mark för dag samt honom, med afseende derå att dem för allmät behof, gifven den 14 samt honom, med afseende derå att dem för allmät behof, gifven den 14 samt honom, med afseende derå att dem för allmät behof, gifven den 14 samt honom, med afseende härå att S dem för allmänt behof, gifven införskaffandet och granskningen afprofviationshandlingarna traktamente för sextiofem dagar, kunat medkinnas på fyratio dagar, bötera såsom ordförande uti ifrågavarananförd beräkning tjugufyra dagar belöpte sig å Ingå socken och Degerby kapell, ty och då verifikationer saknades till i räkningen upptagna särskilda utgifter, sammanlagdt etthundra nittionio mark fem penni, hvaraf fyratiotre mark sjuttiofem penni borde anses hänföra sig till sagda socken och kapell för Öfverstyrelsen yrkat Hofrådet Ekholms skyldigkännande att till statsver ket återbära inalles sexhundra tre mark sjuttiofem penni af saken hörd, har Hofrådet Ekholm motsagt befogenheten af käromålet samt anhållet om rättegångskostnadsersättning, derå Häradsrätten medels den 23. Februari 1904 af kunnadt utslag utlåtit sig; och emedan, enligt 20 SS: i lagen om exbrokriation af last egenanskningen af den Juli 1898., ordförande i upprduations „ anders Margarna, hvarför Kostenämnd egde att för utdragets fullgöra i räkningen upptagit görande njuta tillhandlig gästfjerds, tesextiofem dagar, som fann Häradsrätten den Häradet Ektill jag afbetalning för endast och erbefyratioosnämnd tillända godt anmändra åtta dagar, af hvilka velig egörelser af fyratio mark för hvarje dag 160
ufropriationen inom Ingå socken och Dagerby kapell fortgått icke vara för hög, hvarför och som skäl för Öfverstyrelsens talan i öfrigt icke heller förebragts Häradsrätten förkastat käromålet, hvarhos Öfverstyrelsen förpligtats att med femtio mark godtgöra Kor rådet Ekholm hans umgälder i saken Hofrätten, under hvars pröfning Öfverstyrelsen för väg - och vattenbygg naderna i vadeväg dragit målet, har genom dom den 10. Februari 1906. faststält Häradsrättens utslag, jemte det Öfverstyrelsen ålagts att till Holradet Ekholm gälda afgifterna för hans exemplar af Hofrättens döm med femton mark åttio penni. Uti Hofrättens dom har Öfverstyrrelsen för väg och vattenbyggnaderne sökt ändring Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande samt finner Öfverstyrelsen för väg - och vat lenbyggnaderna icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens förenämnda dom, vid hvilken förty skatEdvinnut bero. Det alle, som vederbör, till efterrättelse länder Kejserliga Senaten för Finland A. Henr. hemman - C. J. Tingren A. Henr. hemman - C. J. Tingren Fredr. Lundenius. landstingvit. Fredr. Lundenius. landstingvit. 461
Den 13. September 1906. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, utan erlagda afgifter, från Åbo Hofrätt inkommit nisions mål emellan Öfverstyrelsen för vägoch vattenbyggnaderna, sökande, samt Godsegaren Filosofiemagistern Emil af Hellström, från Wichtis socken, uteblifven svarande, angående fast ställande af arvode för ledamot i upropriationsnämnd: Iifven uti Justitiedepartementet den 13. September 1906. Kejserliga Senaten har låtit hand lingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhemlut följande: Wid Häradsrätten i Ingå sockens, Dagerby kapells och Fagerriks bruksför amlings tingslag har Öfverstyrelsen för väg - och vattenbyggnaderna, som haft utförandet af Helsingfors - Karis jernvägsbyggnad sig ombetrodt, anfört, att Magistern af Hällström, för det han såsom utsedd ledamot i den för sagda bankyggnad tillsatta upropaationsnämnden deltagit i nämnOch H. T. - C. J. F. - F. A. - 6. et. No 870. Pag. 53. R. D. 1906.
dens arbeten, gjort anspråk på godtgörelse, enligt räkning, med inalles 2,000. mark 34. penni, hvilket belopp blifvit af Guvernören i Nylands län medels utslag den 7. Juni 1902. Magistren af Hällström ur statsverkets medel till erkändt; men emedan det dagtrakta mente af trettio mark, Magistern af Hällström i berörda räkning tillgode räknat sig, vore för högt, har Öfverstyrelsen yrkat, att omordade traktamente, såvidt det hanförde sig till sepropriationsförrättningen inom Ingå socken och Degerby kapell eller för vi dagar, måtte nedsättas till tjugu man för dag. I saken hörd, har Magistern af Hällström motsagt befogenheten af käromålet samt anhållit om godtgörda niför rättegångskostnaden; därå Härads rätten medels do mnadt utslag, enär enligt 29. SS: i må sökt en för utlemänt behof, gifven den ett förmägande samt finner Öfverbyoli 1898., ledamot i uppiprutionsmålgen för väg- och vattenbyggnaderne egde för uppdragde fullgörande nyra och hafva anfört skäl till ändring tillräcklig godtgörelse samt det Magistren af Hällström i omförmäldt afseende tillagda arvodet af trettio mark för dag icke vore för högt, förbastat Öfverstyrelens i målet utförda talan, jemte det Öfverstyrelsen skyldigkänts att med femtio mark godtgöra Magistern af Hällström dennes umgälder i saken. Hofrätten, under hvars pröfning Öfverstyrelsen för väg - och vattenbyggna derna i väderäg dragit målet, har genom dom den 10. Februari 1906. faststält Häradsrättens utslag, hvarhos Öfverstyrelsen ålagts att till Magistern af Hällström gälda afgifter na för hans exemplar af Hofrättens dom med femton mark åttio penUti Hofrättens dom har Öfverstyrelsen för väg - och vattenbyggnader na sökt ändring. en om egenoparation af fart egen. Kejserliga Senaten har tagit målet om upprätten af fört egen Kejserliga Senaten har tagit målet 163
i Hofrättens förenämnda dom, vid hvilken förty skall beror Det alle, som vederbör, till efterrättelse länder. Kejserliga Senaten för Finland: A. Henl. Svarmall = C. J. Tingren Fads. Lundenius. Carl Blingvist Fredr. Lundenius. Carl Blingvist Iisavonius. Den 13. September 1906. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, utan erlagda afgifter, från Åbo Hofrätt inkommit revisionsmål emellan Öfverstyrelsen för väg - och vattenbyggnaderna, sökande, samt Godsegarehustrun Elin Sofia Åström, från Mårtensby by i Sibbo socken, i egenskap af tillförordnad förmyndare för sin man Godviga ren Henrik Bernhard Aström, svarande, angående fastställande af arvode för ledamot i expropriationsnämnd: Gifven uti Justitia. departementet den 13. September 1706 Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhemtat följande Vid Häradsrätten i Ingå sockens, Pegerby kapells och Fagerriks bruksförsamlings tingslag har Öfverstyrelsen för väg och vattenbyggnaderna, som haft utförandet af Helsingfors - Karis jernvägsbyggnad sig ombetrodt, anfört, att Godsegaren Åström, för det han rasom utsedd ledamot i den för sagOch: H. S. C. H. B. å 464 No 871. Pag 57 På 1906
da bankyggnad tillsatta upropitionsnämnda deltagit i nämndens arbeten, gjort anspråk på godtgörelse, enligt räkning, med inalles 1,549 mark 60 penni, hvilket belopp blifvit af Guvernören i Nylands län medels utslag den 7. Juni 1902 Godsegaren Åström ur stalser kets medel tillerkändt och till denne sedermera jemväl erlagts; men emedan det dagtraktamente af trettio mark Godsegaren Åström i berörda räkning tillgodoräknat sig, vore för högt har Öfverstyrelsen yrkat, att omordade traktamente, såvidt det hänförde sig till eupropriationsförrättningen inom Ingå socken och Degerby kapell eller för 14 dagar, måtte nedsättas till tjugu mark för dag samt Elin Sofia Aström i sin omförmälda egenskap förty skyldigkännas att till Statsverket återbära etthundra fyratio mark. I saken hörd, har Elin Sofia Åström motsagt befogenheten af käromålet samt anhållit om godtgörelse för sina rättegångskostnader; därå Härads rätten medels den 23 Februari 1904 af sagdt utslag, enär ledamot i arpropitionsnämnd, jemlikt 29 SS: i lagenom uppropriation af fast egendom för allmänt behof, gifven den 14 Juli 1898, egde för uppdragets fullgörande njuta tillräcklig godtgörelse samt den Godsegaren Åström uti omförmäldt afseen se tillagda ersättningen af trettio mark för dag icke vore för hög, förkastat Öfvestyrelsens i målet utförda talan, hvarhos Öfverstyrelsen känts skyldig att med fyratio mark godtgöra Elin Solia Åström hennes umgälder i saken Hofrätten, under hvars pröfning Öfverstyrelsen för väg - och vattenbyggnaderna i vadeväg dragit målet, har genom dom den 10. Februari 1906 faststält Häradsrättens utslag, jemte det Öfverstyrelsen ålagts att till Elin Sofia Åström gälda afgifterna för hennes exemplar af Hofrättens dom med femton mark åttio penni. Uti Hofrättens dom har Öfverstyrelsen för väg - och vattenbyggnaderna sökt ändring medels ingifven deduktion, som af Elin Sofia Åström i 465
föreskrifven ordning bemötts. Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande samt finner Öfverstyrelsen för väg och vattenbyggnader. na icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens förenämnda domvid hvilken förty skall bero, jemte det Öfverstyrelsen skyldigkännes att till Elin Sofia Åström, i godtgörelse för hennes härstädes i målet hafda kostnader, utgifva femtio mark. Pet allesom vederbör, till efterrättelse länder Kejserliga Senaten för Finland: J. Henr. Snellman. C. J. Tingren Fredr. Sundenius. landtungist. Osavineet. Den 13 September 1906. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, utan erlagda afgifter, från Åbo Hofrätt inkommet revisionsmål. mellan Öfverstyrelsen för väg - och vat tenbyggnaderna sökande, samt HofrådelCarl Fredrik Ekholm, från Wichtis socken, uteblifven svarande, angående å terbärande af uppburna medel: Gifven uti Justitiedopartementet den 13 September 1906. Stejserliga Senaten har låtit handlingar na i målet sig föredragas och af dem såvidt nu är i fråga, inhemtal följande: Vid Häradsrätten i Karis sockens Snapper tuna kapells och Svarlå bruksförsamlings tingslag har Öfverstyrelsen för väg - och valtenbygg naderna, som haft utförandet af Helsingfors Waris jernvägsbyggnad sig ombetradt, anfört, ett Hofrådet Ekholm, hvilken i egenskap af tillförordnad ordförande i den för sagda barn byggnad tillsatta ulproquationsnämnden del tagit i nämndens arbeten, gjort anspråk på godtgörelse härför, enligt räkning med inalles SS 92 mark 70 penni, hvilket belopp blifvit af Guvernören i Nylands län medels utslag den Juni 1902 Hofrådet Ekholm ur datsverkets me7de: H I - Ef T - 72 - C. A. 466 No 872 åg. 6, SS: 3. 1906
del tillerkändt och till denne sedermera jemvat erlagts; men emedan Hofrådet Ekholm, som uti berörda, förrättningen i dess helhet om fattande räkning tillgöraknat sig trak tamente efter fyratio mark för dag för i nalles etthundra trettiotre dagar, af hvilka, efter fördelning emellan till bankäckan grän sande sju socknar och till dem hörande 141 lågenheter, femton dagar måste anses belöpa sig å arbeten hanförande sig till Staris socken, bort vara för ifrågakomna uppdrag tillräckligt ersätt ned ett arvode af tjugufem mark för dag samt honom, med afseende därå att införskaffandet och granskningen af upproprationshandlingar ra, hvarför Hofrådet Ekholm i räkningen upptagit dagtraktamente för sextiofem dagar, kunnat nedkinnas på fyratio dagar, således tillborde ervättning för endast etthundra åtta dagar af hvilka enligt anförd beräkning tolf dagar belöp le sig å Maris socken, ty och då verifikationer saknades till i räkningen upptagna särskilda utgifter, sammanlagdt etthundra nittionio mark som penni, hvaraf tjugutvå mark femtioåtta penni borde anses hanföra sig till sagda socken har Öfverstyrelsen yrkat Hofrådet Ekholms skyldigkännande att till statsverket återbära inalles trehundra tjugutvå mark femtioåtta penni. Isaken hörd, har Hofrådet Ekholm motsagt befogenheten af käromålet; därå Häradsrätten, hvarest parterne ömsesides gjort anspråk på godtgörelse för rättegångskostnaden, medels den 19 November 1903 afkunnadt utslag utlåtit sig; och emedan, enligt 29 SS: i lagen om uppropria tion af fast egendom för allmänt behof, gifven den 14 Juli 1898 ordförande i upproprationsnämnd egde att för uppdragets fullgörande njuta till ocklig godtgörelse samt Öfverstyrelsen för väg och vattenbyggnaderna kunnat visa saklig grund hvarken för nedsättning af det arvode af fyratio mark för dag, som blifvit Hofrädet Ekholm för omförmälda uppdrag, hvilket Ekholm ej fått undandraga sig, tillagdt eller för minsta ning af det antal dagar, för hvilka Hofrädel Ekholm beräknat sig traktamente, ty och då Hofrådet Ekholm skäligen icke kunde anses skyldig, tika litet som det för honom ens varit möjligt att förete verifikaler öfver ofvan omordade parter å tillhopa etthundra nittionio mark fem penni, hvilkas utbetalning sjelffallet egt rum, har Häradsrätten förkastat Öfverstyrelsens i målet utförda talan, hvarhos Öfverstyrelsen känts skyldig att med fyratio mark godtgöra Hofrådet Ek467
holm dennes umgälder i saken Hofrätten, under hvars pröfning Öfverstyrelsen för väg - och vattenbyggnaderna i vadeväg dra git målet, har genom dom den 10 Februari 1906 faststält Häradsrättens utslag, jemte det Öfverstyrelsen ålagts att till Hofrådet Ekholm gälda afgifterna för hans exemplar af Hofrättens dom med femton mark åttio penni. Uti Hofrättens dom har Öfverstyrelsen för väg och vattenbyggnaderna sökt ändring. Kejserliga Senaten har tagit målet i öfver vägande samt finner Öfverstyrelsen för vig - och vattenbyggnaderna icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens förenämnda dom, vid hvilken förty skall bero. Det alle som vederbör, till efterrättelse länder, Kejserliga Senaten för Finland A. N. W. hemman- C. J. Tingren Fredr. Lunderius. Paul August Fredr. Lunderius. Paul August Zäivinius Den 13. September 1906. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, utan erlagda afgifter, från Åbo Hofrätt inkommit revisionimål emellan Öfverstyrelsen för vägoch vattenligggnaderna, sökande, samt Todsegaren Filosofiemagisteen Emil af Källström, från Wichtis, socken, uteblifven svarande, angå ende fastställande af arvode för ledamot i upropitionsnämnde Sifven uti Justetidepartementet den 13. September 1906. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig fördragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhemlat följande: Wid Häradsrätten i Karis sockens, Inappesterne kapells och Tvertå bruksförsamlings tingslag har Öfverstycken för väg - och vattenbyggnaderna, som haft utförandet af Helsingfors - Karis jemvägdyggnad sig ombetrodt, anfört, att Magistern af Hällström, för det han såsom utsedd ledamot i den för sagda bankyggnad tillsatta erpropriationsnämnden deltagit i nämnOdd H. S. C. J. F. - T. l. - C. A. 168 No 873. Poo 54. N°s 1906
dens arbeten, gjort anspråk på godtgörelse enligt räkning, med inalles 2000. mark 34. penni, hvilket belopp blifvit af Kuvernören i Nylands län medels utslag den 7. Juni 1902. Magistern af Hällström ur stalsverkets medel tillerkändt och till denne sedermera jemväl erlagts; men emedan det dagtraktamente aftrettio mark, Magistren af Hällström i berörda räkning tillgodoräknat sig, vore för högt har Öfverstyrelsen yrkat, att omordade traktamente, såvidt det hanförde sig till upropitionsförrättningen inom Karis socken eller för fyra dagar, måtte nedsättas till tjugu mark för dag samt Magistern af Hällström förty skuldigkännas till bronan återbära fyratio mark. I saken hörd, har Magistern är Hällström motsagt befogenheten af huromålet; därå Häradsrätten, hvarest parterne ömsesides gjort anspråk på rättegångskostnads ersättning, medels den 19. November 1903. afkunnadt utslagt. enär enligt 29. SS. i lagen om upropriation af fast egendom för allmänbehof, gifven den 14. Juli 1898., ledamot i apropitionsnämnd egde för uppdragets fullgörande njuta tillräcklig godtgörelse samt det Magistern af Hällbom i omförmäldt afseende tillag da arvodet af trettio mark för dag icke vore för högt, förkastat Öfversty utsens i målet utförda talan, hvarbör Öfverstyrelen känts skyldig att med femtio mark godtgöra Magistern af Hällström dennes umgälder i sapen. Hofrätten, under hvars pröfning fverstyrelsen för väg - och vattenbyggnaderna i väderag dragit målet, har genom dom den 10. Februari 1906. faststält Häradsrättens utslag, jemte det Öfverstyrelsen ålagts att till Magistern af Hällström gälda afgiftima för hans exemplar af Hofrättens dom med femton mark åttio penni. Uti Hofrättens dom har Öfverstyutsen för väg - och vattenbyggnader ra sökt ändring Kejserliga Senaten har tagit må469
let i öfvervägande samt finner Öfverstyrelien för väg - och vattenbyggnaderna icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens förenämnda dom, vid hvilken förty skall bero. Ett alle, som vederbör, till efterrättelse lånder. Kejserliga Senaten för Finland: A. Hen. hwarman, C. J. Tingren A. Hen. hwarman, C. J. Tingren A. Hen. hwarman, C. J. Tingren Pehr Luudenius. landtungvist. Pehr Luudenius. landtungvist. Wavonius Den 13. September 1906. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, utan erlagda afgifter, från Åbo Hofrätt inkommit revisionsmål emellan Öfverstyrelsen för väg - och vattenbyggnaderna, sökande, samt Godsegarehustrun Edin Sofia Åström, från Mårtensby by i Sibbo socken, i egenskap af tillförordnad förmyndare för sin man Gods egaren Henrik Bernhard Åström, svarande, angående fastställande af arvode för ledamot i eexpropritionsnämnd: gifven uti Justitiedeparte mentet den 13. September 1906 Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhemtat följande: Vid Häradsrätten i Karis sockens Inappertuna kapells och Svartå bruksförsamlings tingslag har Öfverstyrelsen för väg - och vattenbyggnaderna, som haft utförandet af Helsingfors - Karis jernvägsbyggnad sig ombetrodt, anfört, att Godsegaren Åström, för det han såsom utsedd ledamot i den för sag Osa R. G.G. T. - 72 - C.t 170 No 874. Såg. 58. RGsr.
da bankyggnad tillsatta exemplationsnämnda deltagit i nämndens arbeten, gjort anspråk på godtgörelse, enligt räkning, med inalles 1549 mark 60 penni, hvilket belopp blifvit af Guver nören i Nylands län medels utslag den 7 Juni 1902 Gödsegaren Åström ur statsverhets medel tillerkändt och till denne sedermera jemväl erlagts; men emedan det dagtraktamente af trettio mark, Godsegaren Åström i berörda räkning tillgodoräknat sig, vore för högt, har Öfverstyrelsen yrkat, att omordade traktamente, såvidt det hänförde sig till exemplationsförrättningen inom Karis socken eller för åtta dagar, måtte nedsättas till tjugu mark för dag samt Elin Sofia Åström i sin omförmälda egenskap förty skyldigkännas att till statsverket återbära åttio mark I saken hörd, har Elin Sofia Åström motsagt befogenheten af käromålet; därä Häradsrätten, hvarest parterne ömsesides gjort anspråk på rättegångs kostnadsersättning, medels den 19 November 1903 afkunnadt utslag, enär enligt 29 SS: i lagen om uppropriation af fast egendom för allmänt behof, gifven den 14. Juli 1898, ledamot i enpropricationsnämnd egde för uppdragets fullgörande njuta tillräcklig godtgörelse samt den Godsegaren Åström uti omförmäldt afseende tillagda ersättningen af trettio mark för dag icke vore för hög, förkastat Öfverstyrelsens i målet utförda talan, hvarhos Öfverstyrelsen känts skyldig att med fyratio mark godtgöra Elin Sofia Åström hennes umgälder i saken. Hofrätten, under hvars pröfning Öfverstyrelsen för väg och vattenbyggnaderna i vadeväg dragit målet, har genom dom den 10 Februari 1906 faststält Häradsrättens utslag, jemte det Öfverstyrelsen ålagts att till Elin Sofia Åström gälda afgifterna för hennes exemplar af Hofrättens dom med femton mark åttio penni Uti Hofrättens dom har Öfverstyrelsen för väg - och vattenbyggnader na sökt ändring medels ingifven 471
deduktion, som af Elin Sofia Åström i föreskrifven ordning bemätts Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande samt finner Öfverstyrelsen för väg - och vattenbyggnaderna icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens förenämnda dom, vid hvilken förty skall bero, jemte det Öfverstyrelsen kännes skyldig att till ElinSofia Åström, i godtgörelse för hennes härstädes i målet hafda kostnader, utgifva femtio mark. Pet alle, som vederbör, till efterrättelse länder. Kejserliga Senaten för Finland: 1. Hens. hemman = C. J. Ting 1. Hovi. hällmåll = C. J. Tingren 1. Hens. hemman = C. J. Ting Fredr. Luudenius. Paul Augusta Fredr. Luudenius. Paul Augusta Savonius Den 13 September 1906. Kejserliga Senalens för Finland dem uti ett, utan erlagda afgifter, från Åbo Hofrätt inkommet revisionsmål emellan Öfverstyrelsen för väg och valtenbyggnaderne, sökande, samt Vicehäradshöfdingen Gustaf Viktor Eklund, från Kyrkslätt socken, tillstädeskommen, men Hofrådet Carl Fredrik Ekholm och Godsegaren Filosofiemagistern Emil af Hällström, från Wichtis socken, samt Landthushållarene Fredrik Reinhold Meller, från Sjundeå socken, och Johan Henrik Eklund, från Helsinge socken, uteblifne, svarande, angående fastställande af ordförande och ledamöter i uppropuitionsnämnd tillkommande ersättning: gifven uti Justitiedepartementet den 13 Septemter 1906. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhemlat följande: Vid Häradsrätten i Kyrkslätt och Sjuntill socknars tingslag har Öfverstycken för väg och vattenbyggnaderna, som haft utgörandet af Helsingforsnais jernvägs2de H. S. C. J. F. B. l. A 3. S. No 875. Pag. 90. R. D. 1906.
byggnad sig ombeträdt, anfört, att Hofrädet Ekholm i egenskap af tillförordnad ordförande äfvensom Vicehäradshöfdingen Eklund, Magistern af Hällström samt Landthushållarene Adler och Eklund så som utredde ledamöter i den för sagda bonbyggnad tillsätta ärpropriationsnamn den gjort anspråk på godtgörelse för detta uppdrag, enligt räkningar, Hofrådet Ekhelm med 5,892 mark 70 penni, tillhärads höfdingen Eklund med 2,378 mark 50 pen ni, Magistern af Hällström med, 201 mark 34 penni, Landthushållaren Meller med 1,09 mark 46 penni och Landthushållaren Eklund med 540 mark, hvilka belopp blifrit af Guvernören i Nylands län medels utslag den 7 Juni 1902 Hofrådet Ekholm rekets medel tillerkända, men emedan by kronan, hafve i anbjuda delar nedatta medel tillhanda, men emedan by kyrkna, lefve i antydda delar nedrätta rekets medel tillerkända, men emedan by kronan, hafve i anbjuda delar nedatta rådet Ekholm och hans medparter, hvilke af genom Vicehäradshöfdingen Eklundaren rådet Ekholm och hans medparter, hvilke af honom Vicehäradshöfdingen Eklund videt Ekholm och hans medparter, hvilke afvensom Vicehäradshöfdingen Eklund tiofem dagar, som uppgifvits hafva ålåt häradshöfdingen Eklund Abram till införskrifvande och granskning af uti alla aderton mark femtio penni, Ilo propriitions handlingarne, och inalles ett skullaren Petter trehundra laga nehundra nittionio mark fem penni för sår skilda mindre utgifter, Vicehäradshöfdingen Eklund trettiofem mark i dagraklamente och Magistom af Hällström samt Sandthus hållarene Meller och Eklund i nästnämndt afseende enhrar trettio mark, bort vara för frågakomna uppdrag tillräckligt ersätta Hofradet Ekholm med ett dagraklamente af tjugufem mark och hans medparter enhvar med ett arvode af tjugu mark för dag, by och då Hofrådet Ekholm icke bilagt den räkning behörig verisikation angående ofvansagda belopp etthundra nittionie mark fem penni, har Öfverstyrelsen yrkat, ett de Hofrådel Ekholm och hans medparter sålunda tillagda ersättningarna, så vidt de hanförde sig till uppropuationsföroch hans förbemälde medparler ur dess rättningen inom Kyrkslätt och hundra h hans förbemälde medpeldes vi talo rättningen inom Kyrkslätt och hundra första räkningar påfört stadare det Landthushållaren Petter och Ekland, Emil toknadet Ekhelm fyratio mark i dagtim år sitt uppböra omförmälda redtgördes tamente för, bland annat, den tid af ne uppligtade att till statsoedel återbera, I 473