Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
han Liimataiselle hänellä jutun vuoksi täällä olleiden kulunkien korvaukseksi kuusikymmentä markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: J G; Auramare B. Anneberg A. V. Olluluvaara. Mamies Seltonen. Johannes Pesonen. Den 11. Mars 1912. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ell på nedsatt revisionsskilling från Kejserlige Åbo Hofrätt inkommet mål, angående brytande af köp och fordran, emel lan Ingeniören Nikolai Garoff, från Helsingfors stad, sökande samt Jurisutriusqvekandidaten Axel Wasastjerna, jämväl från Helsingfors, i egenskap af syssloman i numera aflidne Jurisutrius qvekandidaten Carl Frithiof Paavo Nedvius till konkurs upplåtna bo, tillstädeskommen, och firman Siemens & Halcke Aktion Gesellshaft, Teknist Byrå, Helsingfors, uteblifven, svarande: Gifven uti Justitudepartementet, den 11. Mars 1912 Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhämtat följande: Efter Ingeniören Garoff ågångenstäm ning har Jurisuluusqvikandidaten Niovius vid Rådstufvurättens i Helsingfors sammanträde den 28. Maj 1907 anfört, Öfde: S.V. W. t. A. L. R. H. Haf H. No 376. Pag. 65. R. D. 1911.
att firman Siemens & Halike Aktien Gesellschant, Teknisk Byrå, Helsingfors, på anhållan af Garoff för hans räkning från finnan Sumens i Halskas hufvudkontor i staden Berlin uti kejsaronet Tyskland beställt 1000. stycken kopparördiglattor, hvilka den 11. Maj 1906. tillhandahållits Ingeniören Garoff; men emedan denne vägrat att till firman betalar priset för de levererade plattorna, utgörande efter 1. rickomärk 70. offenni ge tyskt mynt för stycket i finskt mynt inalles 2108. mark, samt tilloch faktumgälderna för desamma 5o mark 60. penni eller tillhopa 2160. mark 60. penni, har Jurisutrius godandidaten Nedvius, inlämnande en öfver firmans förenämnda tillgodohafvande uppgjord räkning, hvilken Nenoius förmält hafva blifvit å honom öfverlåten, yrkat Garoffs förpliktande att till Niovius gälda berörda 2160. mark 60. penni jämte ränta. Sedan målet tagit uppskof till Rådstufvurättens sammanträde den 6 September 1907, har Ingeniören Garoff vid berörda sammanträde invändt, att den räkning, Jurisutriusqvekandidaten Nedvius vid sammanträdet den 28. där förutgångne Maj till Rådstufvurätten ingifvit och hvarpå Nenvius stödde sin talan i saken, icke gåfve vid han den att räkningen vore å honom öfverlåten, hvarför och då Jurisutriusqvekandedaten Nionius icke visat sig vara rätt kärande i målet, Ingeniören Garoff undandragit sig svaromål i hufvud saken. Öfver invändningen hörd har Jurisutuusqvekandidaten Neovius framhållit att den transport, som funnes tecknad å ifrågavarande räkning, vore en så kallad öfverlätelse in blanco, jämte det Neovius tillika inlämnat en å honom personligen transporterad afskrift af förenämnda räkning, men här Ingeniören Garoff härtill anmärkt att, om också Jurisutriusqvekandedaten Niovius dåmera företill en å honom öfverlåten afskrift af än nämnda räkning, densamma likväl då stämning i målet tagits och där efter tillställts Garoff, icke varit trans 210
porterad, utan endast varit försedd med fiscalens af firman underskrift, hvilken icke kunde betraktas såsom någon öfverlåtelse in blanco; därå Rådstufvurätten medels förberörda 6. September 1907. afkunnadt utslag härom sig ytt rat och, enär af den utaf Jurisutrius grekandidaten Nedvius vid samman trädet den 28. Maj 1907 ingifna räkningens förm framginge att räkningen blifvit till dess innehafvare öfverlåten och Nervius dessutom sedermera inlämnat en å honom i behörig ordning transporterad afskrift af samma räkning, har Rådstufvurätten förkastat den i förestående måtte gjorda invändningen samt ålagt Ingeniören Garoff att träda i hufvudsakligt svaromål. Såsom genmäle i själfva saken har Ingeniören Garoff anfört förnämligast att Garoff, som erhållit beställning å dektreska brötterier för motorbåtar, i slutet af November månad år 1905. å förman Siemens & Halskas filiäl i Helsingfors efterhört huruvida förmån Siemens i Halske kunde leverera för batterterna nödiga kopparoisdplattor, hvarvid Garoff tillika inlämnat icke alle nast ett pröf af en sådan plåtta, till verkad af firman Edison Manufackuring Company i Amerika, hvilken plat ta Garoff uppgifvit besitta en kopioitet af 150.ampine timmar, utan äfven teckning, utvisande de gemensioner de önskade plattorna borde ega, och hade bemälde fitial åtagit sig att därom göra förfrågan hos hufvudfir man i Bertin, dit den af Garoff inlämnade profplattan jämte teckningen skulle för sådant ändamål ensändas; att Ingemären Garoff i Januari månad påföljande år, efter mottagen underrättelse att firman Siemens & Halike visserligen icke hade att leverera plattor af förenämnda fabrikat, men att firman däremot kunde anskaffa liknande plattor af minst lika god beskaffenhet och till och med bättre egnade för ifrågavarande ändamål än det af Garoff inlämnade pröfvet, beställt och i 217
medlet af därpåföljande Februari äfven fått af firman Siemens & Halstre emottaga 30. stycken plattor, hvarefter Garoff, enär dessa plattor vid i början af Mars månad år 1906. anstäldt försök befunnits tjänstgöra lika väl som de plattor, hvilka Ingeniören Garoff ursprungligen haft för afsigt att rekverera, utan att plattomas kapaatetsgrad dock genom detta försök kunnat konstate ras, samma dag försöket gjorts ytterligare beställt 1000. stycken plattor, hvilka sedermera den 11. därpåföljande Maj blifvit honom tillhanda hållna; att Ingeniören Garoff genast efter emottagandet af sistsagda parti kopparo sidplattor användt 300. styrken af dem till bätterier, hvilka inställerats uti särskilda motorbåtaroch att mäskinerna äfven nu till en början funktionerat väl, men att efter förloppet af omkring sex veckor allmän klagan försports däröfver att maskinerna, i hvilka basterterna installerats, ej vidare fingos att starka; samt att nämnda fel vid af Garoff sedermera verkställd undersökning visat sig härröra däraf att de af firman Siemens i Halcke levererade plattorna, enligt hvad firman själf uti ett till filialen aflåtet bref tillkännagifvit, besuttit en kapaetetsgrad af blott 25. å 30. ampere timmar. På grund häraf och emedan Ingeniören Garoff, därest han af firman tidigare blifvit underrättad om sistnämnda förhållande, icke skulle hafva slutit köp om nästberörda parti planter, samt Garoff vid antydda förhållande icke kunde toingas att åtnöjas med dessa plattor, har Ingeniören Garoff ej mindre på stämning å firman Siemens i Halste Akteen Gesellschrift, Teknisk Byrå, Helsingfors, under åberopande af 4. SS: 1. kap. R. B. yrkat att sagda köp måtte förklaras återgånget än i öfrigt anhållit om för kastande af Jurisutuiksgrekondidaten Nuovius i saken förda talan, jämte det Garoff likväl, enär omordade 300. stycken koppare sidplattor själffallet icke mera kunde af honom återställas, förmält sig vara villig att för dem erlägga det betingade priset 1. reickomark218
70. pennige för stycket, hvaremot återstoden kunde när som helst af vederbörande omhändertagas; och har Ingeniören Garoff härjämte anhållit om ersättning för sina kostnader i målet. Sedan förman Siemens & HalskeAktien Gesellschaft, Teknisk Byrå, Helsingfors, äfvensom Jurisutriusgvekande daten Nenoius blifvit häröfver hörda, har Rädstufvurätten genom utslag den 31. Mars 1908. utlåtit sig i saken, och emedan Ingeniören Gäroff medgifvit att han, efter att hafva i medlet af Februari 1907, rätteligen 1906., af firman Siemens i Halokas filiäl i Helsingfors fått emottaga af honom såsom pröf beställda trettio stycken kopporo sidplattor och därefter underkastat dessa försök för utrönande af deras funktionsförmåga, den 12. därpåföljande Mars gjort ifrågavarande beställning å tusen stycken enahanda slags plattor, dem Gäroff därefter öfven den 11. Maj nyssnämnda år fått emottaga, ty och då Ingeniören Garoff icke kunnat leda i bevis vare sig att han vid sina beställningen af pröfplattorna föregående förfrågningar å firmans berörda filipp skulle hafva meddelat att den plåtta, hvaraf han då medhaft och å fihalkontoret lämnat ett mindre stycke såsom pröf, skulle hafva haft en kapaoitet af etthundra femtio ampere timmar eller att han såsom uttryckligt vilkor för bestallningen skulle hafva uppställt att de af honom önskade plättorna borde hafva just denna kapaeitet, likasom icke heller att någon garanti skulle i detta afseende hafva lämnats af förman Siemens i Hälske, och det af Ingeniören Garoff lämnade pröfvet vid sådant förhållande måste anses hafva varit afsedt endast att äskädliggöra plattornas sammansättning och material, har Rådstufvurätten funnit den omständigheten att de levererade plat torna sedermera befunnits icke innehafva på långt när samma kapaei tet som de af firman Edison tillver kade, af hvilka nämnda pröfplätta 219
utgjort ett pröfstycke, icke innebära att de lervererade plattorna skulle hafva haft sådant förborgadt fel att köpet på grund däraf borde återgå, hvarför Rådstufverät ten, med förkastande af Ingeniören Garoffs härom i detta mål mot firman liemens i Halske utförda talan, ålagt Ingeniören Garoff, som emot den till grund för krafvet lagda räkningen icke gjort någon anmärkning, att emot kvit to till Jurisutriusqvekandidaten Noveus, å hvilken räkningen öfverlåtits, genast utgifva fordrade tvåtusen ett hundra sextio mark sextio penni med fem procents årlig ränta därå från lagsökningsdagen förberörda 28. Maj 1907. tills full betalning följde Hofrätten, under hvars pröfning Ingeniören Garoff i vadeväg dragit målet, har medels dom den 20. December 1910. funnit Ingeniören Garoff hafva anfört skäl till ändring hvarken i Rådstufvurättens förberörda invändningsutslag eller i dess i saken afkunnade slutliga utslag, vid hvilka förty fått bero. Uti Hofrättens dom har Ingeniören Garoff anhållit om ändring medels ingifven deduktion, hvilken, sedan Jurisutriusqvekandidaten Nervius emellertid aflidit och hans bo upplåtits till konkurs, Jurisutriasgrekondidaten Wasastjerna, i sin förberörda egenskap, bemött. Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande; och har väl Ingeniören Garoff till stöd för sina i målet gjorda yrkanden härstädes påstätt att ifrågavarande af firman Siemensä Hal ske levererade plattor jämväl till material och sammansättning afvika från det af Ingeniören Garoff vid beställningen af omförmälda trettio stycken plattor företedda pröfvet samt anhållit om rädrum för föreställande af bevisning häröfver; men alldenstund utredt är att Ingeniören Garoff egt kännedom att förman Siemens i Halike uttryckligen förklarat sig icke kunna leverera plattor af fullt samma beskaffenhet som det företedda pröfvet utvisade samt Garoff före den slutliga beställningen af nu ifrågavarande plattor af 220
firman erhållit pröf på desamma och ej heller vid sitt hos firman gjorda yrkande på levaransens återgång gjort någon anmärkning emot plattornas material och sammansättning, fördenskull, och jämte det Ingeniören Garoffs berörda anhållan om råd rum för bevisnings föreställande afslås, pröfvar Kejserliga Senaten rättvist på omförmälda och af domstolarne anförda skäl låta förblifva vid det sluthvari Hofrätten i saken stannat; hvarhos Ingeniören Garolf skyldigkännes att med sjut tio mark godtgöra Jurisutriusqvekandidaten Wasastjerna hans härstädes i målet hafda kostnader. Det alle som vederbör; till efterrättelse länder Kejserliga Senaten för Finland santur Saarinen Ulfälter Anders santur Saarinen Ulfälter Anders Alfredtuksiala. K. R. Helanen. Alfredtillksiala. K. R. Helanen. Aaf Hellen Den 11 Mars 1912. Kejserliga Senatens för Finland dem uti ett, på nedsatt revisions skilling, från Kejserlige Wiborgs Hofrätt inkommet sjö rättsmål emellan Sjökaptenen Robert Brom, från staden Glasgew i konunga. riket Stor - Britannien, sökande, samt Handelsfirman F. W. Mieck. 6o, från Wiborgs stad, uteblifven svarande: Gifven uti Justitiede partementet den 11. Mars 1912. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem inhämtat följande: Efter Handelsfinnan F. W. Midek. Co ågången stämning har Sjökaptenen Broron vid Rådstufvurätten i Wiborgs stad anfört att, sedan han med sitt förande i staden Glasgen hemma hö rande angfartyg " Melis" mötande 216/ nettoregisten, som medels erteparti betraktats för öfverförande af vidpass SS: 162 ton ris för Handelsförman T. W. Mielek Och räkning till Wiborgs stad, middags tiden den 20. Maj 1908. anländt till Wiborgs ytte rubel vid Tångsund samt ga  S. W. A. J. P. B. K.S. - JF. - År. U. S. No 381. Pag. 232. R. D. 1909.
underrättat handelsfinnan, att för tyget från och med påföljande dag vore färdigt att utlössa lasten, så hade han delsfirman försummat all i behörig tid anskaffa prämar för lastens mottagande och därigenom vållat, att lössnin ren först klockan 2 eftermiddagen den 22 i samma månad kunnat palorjas; all, medan lösningen i Frångsund pagått den 23, 25, 26 och 27 i sagda må nad, handelsfirman uraktlåtit att ställa forderligt antal prämar för afhämtande af lasten, samt att lösningen, enär densamma i brist på prämar ej kunnat samtidigt ske från fartygets alla fyra lasttuckor, utan endast från två till be och tidtals från blott en lucka, i följd häraf icke kunnat bekrifvas med tillbörlig skyndsamhet, att efter det fartyget, på anmodan af hundels firman, den 27 Maj om aftonen förts till Wiborgs stadshann, lösningen kunle ånyo vidtaga först klockan 2 efter meddagen den 29 i oftanämnda månad af orsak att handelsförman underlätit att i tid träffa nödiga anstalter för lastens mottagande; samt att handelsfirman i Wiborgs stadshamn så långsamt mottagit återstoden af förtygets last, att lösningen först den 6. påföljande Juni blifvit afslutad; och emedan af ifrågavarande risläst, som varit insått i sockar om vidpass 100. kilogranns vikt, kunnat lossas 100 ton om dagen från hvarje af fastygets fyra lasttuckor och Handelsförman T. W. Mieleks Co, där st nödiga åtgärder för ett måbel och jämnt mottagande af lasten vid tagits, med lätthet förmätt dagli gen mottaga enahanda myckenhet eller 400 ton ris, hvadan lösningen ej bort taga i anspråk flere än tio arbetsdagar och förty kunnat slutföras redan den 2. Juni, men han delsfirman försummat att träffa eli ka åtgärder och därigenom vållut att färtyget i Wiborgs hamn uppehållits fyra dagar längre till än erforder ligt varit, har Sjökaptenen Broivu yrkat, att Handelsfinnan F. W. Mielek  Co, som jämlikt en i entepartiet inta800 På
gen bestämning var skyldig att för hvarje öfverliggadag utgifva en ersättning af 4. penni egelskt mynt för hvarje neltoregisterton, som fartyget mätte, måtte förpliktas att för omför mälda fyra öfverliggdagar till Sjö kaptenen Kronon erlägga 144pund storling 9. skilling och 4. penie jämte ränta, hvarhos Sjökaptenen Baron tagit i anspråk ersättning för sina kostnader i målet. I saken hörd har Handelsförman T. W. Midek s Co genmält, att då äng förtyget i Melis "inklare arats först den 21. Maj 1908, hade lösningen, jäm likt gällande lagstadganden, ej behöst vidtaga förrän påföljande dag eller den 22. Maj; att lösningen sistnämnde dag kunnat påbörjas först vid middagstiden hade förorsakats däraf att ängfärtyget förankrats å Frång rands ytte redd på ett afstånd af sex till sju kilometer från Frånggrins samt att i följd af lössningsställets aflägna läge en half dag åtgått för träffande af nödiga anstalter för lastens mottagande; samt att Sjö kaptenen Proon användt en dag för förtygets upphämtande till Wiberg stads södra hamn och dess fordningställande för fortsatt lösning i sistnämnda hamn, hvadan för lossningen icke tagits i anspråk flere än elfva och en half dag; och emedan, jemlikt i antepartiet intagen beslämning, lösningen bort verkstäl las enligt å lössningsarten gällan de kutym, samt låtemottagaren en ligt sådan kutym, om den för ifrågavarande slag af pakt gods öfver hufvud kunde påvisas, ej var skyl. dig att emottaga mer än 250. tonom dagen och Sjökaptenen Browus uppgift att fartyget kunnat lössa och handelsfirman förmålt mottaga 400 ten ris om dagen icke egde någon grund, enär af rislaster tidigare, de roende af det antal lastluckor, hvarmed fartygen varit försålda, ej lossals mera än 250. ton om dagen, har Handelsförman F. W. Mielek Co, med framhållande att om och den halfva 223
dag, som åtgått för vidtagande af anstälter för lastens mottagande å Frång sunds yttre redd, inräknades i loss ningstiden, för lösningen icke användts flere än tolf dagar samt att under denna tid sålunda i medelstat lossats 2651/2 tön ris om dagen, ansett att handelsfinnan icke gjort sig skyldig till någon försummelse vid emot lägningen af ifrågavarande rislast utan fastmer i allo fullgjort föreskriftima i arkparhet, samt förty motrett käromålets förkastande. Sedan Hamnkaptenen Carl Frithiof Lagercreans och Keffertiskeppa ren Petter Kuronen, hvilka i egen skap af sakkunnige närvarit vid Rådstufvurätten, afgifvit utlåtande i saken, har Rådstufvurätten medels den 21 December 1908 afkunnadt utslag på däri upptagna skäl ålagt Handelsfirman T. W. Mielek i Co att för en och en half öfverliggedag till Sjökaptenen Brom utgifva, efter beräkning af den i urtenartiet för öfver liggdagar faststälda ersättningen eller fyra penee om dagen för hvarje nedlors gisterton, sammanlagdt femtiofyra pund sterling tre skilling och sex penni egelskt mynt eller motsvarande belopp finskt mynt enligt vid betalningstiden gällan de kurs jämte fem procents årlig rän ta därå från den 6 Juni 1908., då stämning i målet tillstälts handelsfir man, äfvensom att med trehundra mark godtgöra Sjökaptenen Baron för dennes umgälder i målet. Hofrätten, under hvars pröfning såväl Sjökaptenen Baron som Handels ferman F W. Mielek & Co i vädeväg dragit målet, har medels den 22 Maj 1909 gifven dom sig utlåtit; och emedan uti ifrågavarande påkslut öfverenskommits, att lössningen af ängfartyget. Metis läst borde ske enligt kutym å dertina tionsorten, samt liagetiden för lessningen af lasten, som utgjort 3,162 den 714. kilogram ris, enär Sjökaptenen Brom emot Handelsfinnan T K. Mielek. Cobestridande och med hänsyn till hvad i saken utredts angående lösning i Wiborgs härom af res och därmed i äfse224
ende å lössning jämförligttrakt gods, icke styrkt, att ifrågakomna visläst bort enligt kutym å orten lossas med mer än 250 ton om då gen, förty varit tretton dagar; förden skull och emedan fartyget genom lossningen, som, då detsamma den 21 Maj 1908. blifvit inklaradt, icke kunde anses hafva bort vidtaga för än påföljande dag eller den 22 i lagda månad och slutfarts den 6 nästpåföljande Juni, sålunda icke upphållits utöfver öfverenskommen ligge tid, har Hofrätten, med upphäfvande af Rädstufvurättens utslag, förkastat Sjökaptenen Brorons i saken utförda talan; och förföll vid denna utgång af saken allt vidare yttrande i anledning af Sjökaptenen Bewis andringsansökning Uti Hofrättens dom har Sjökap tenen Baron anhållit om ändring Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner Sjö kaptenen Baron icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens af Uno Strömsten. annämnda dom, vid hvilken alltså kommer att förblifva. Det alle som vederbör, till efterrättelse länderKejserliga Senalen för Finland J. G. Klemman B. Anneberg. A. E. Ollusluvaara Alamies Peltonen Johannes Pesonen. 225
Den 12 Mars 1912 22 No 388 Kejserliga Senatens för Finlands dom uti ett utan afgifter från Kejserlige Wiborgs Hofrätt inkommet sjörättsmål emellan Finska Statsverket, sökande, samt Rederiferman Robert Jobson & Co Lid. från staden West - Hartlepool i Konungariket Storbritannien, svarande: Gifven uti Justitiedepartementet den 12 Mars 1912 Kejserliga Senaten har låtit hand lingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhämtat följande Wid Rådstufvurätten i Kotka stad har å firman Robert Johson & C. Utds vägnar efter statsverket ågången stumning anförts att, sedan firmans ängfartyg Sandsend medels eerteparti af den 31 Augusti 1909 bedraktats att för statsverkets räkning öfverföra 617ten stenkel från staden Blyth i Konungariket Störbritannion till Aspö hänen invid Kotka stad, hvarest enligt entepartiet 200 ton kol skulle lassas per dag vid äfventyr att, såframt mottagandet Närv: 2.W. 7. Sr. B. f. J. P. A. R. Pag 9 R. 1911.
icke skedde i öfverensstämmelse härmed, ersättning för öfverliggetid skulle erläggas med 12 egelska pund för hvarje dag så hade fartyget med lasten anländt till randahamn den 10 Oktober 1909 klockan 11, 30 föremiddagen, färdigt att genast vidtaga med lössning, hvarom under rättelse meddelats lastemottagaren, men hade lastens emottagande emellertid så fördröjts, att lössningen, som bort vara afslutad ansdagen den 6 Oktober klockan 8. föremidda gen, slutförts först på aftonen den 9. i samma månad eller således minst tre och en half dagar senare än ske bort; i anseende hvartill å firmans vägnar yrkats Statsverkets förpliktande att för nämnda öfverliggetid till firman utgifva 42 egelska pund eller motsvarande belopp i finskt mynt jämte ränta och ersättning för rättegångskostnaden i målet. Sedan omordade talan å statoverkets vägnar motsagts samt Sjökaptenerne Enok Blomberg och Johan Penttilä i egenskap af sakkunnige afgifvit utlåtande i saken, har Rådstafvirätten medels den 18 April 1910 afkunnadt utslag på däri anförda skäl förkastat firman Robert Johson & Co "Utds i saken utförda talan; Hofrätten, under hvars pröfning firman Robert Johson & Co: 21d i vade vär dragit målet har genom dem den 4 November 1910 utlåtit sig och funnit utredt vara, att ifrågakomna fast å statsverkets vägnar uttagits i stöd af ett den 23 September 1909 utfärdadt konnässemint, hvari uttryckligen utsagts, att alla bestämmelser och vilkor uti förberörda erteparti skulle lända till efterrättelse; och enär det vid sådant förhållande, jemlikt SS: 112 i Sjölagen af den 9 Juni 1873, åle gat Statsverket att erlägga den uti sagda urteparti fastställda ersätt ningen för öfverliggetid vid lassningen, hvilken öfverliggetid obestridt utgjort åtminstone tre och en half dagar, har Hofrätten, med upphäfvande af Rådstufvurättens utslag, ålagt statsverket att till firman Robert Johan 227
„ Co: 24d utgifva fordrade fyratiotvå pund, engelskt mynt, antingen i sagda myntslag eller i finskt mynt en ligt vid betalningstiden gällande kurs jämte sex procents årlig ränta därå från den 9 Oktober 1909 till dess fullbetalning skedde; hvarhos statsverket skyldigkänts att med tvåhundra mark, ersätta firman Robert Jökson 46o Ltd dess vid Rådstufvurätten hafda kostnader i målet Uti Hofrättens dom har Finska Statsverket anhållit om ändring me dels ingifven deduktion, som af förman Robert Johson & C. Ltd bemötts. Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner Finska Stats väket, som icke gittat visa att befälhafvaren å angfartyget Sandsend varit vållande till dröjsmålet med lassningen af ifrågavarande stenkolsturti, icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens ofvannämnda dem, vid hvilken alltså kommer att förblifva; och skyldigkännes statsverket att till för man Robert Johson & Co Ltd i ersättning för dess härstädes i målet hafda kostnader utgifva nittio mark. Det alle som vederbör, till efterrättelse länder Kejserliga Senaten för Finland Yljässumma B. Amberg. A. E. Ollmanri. Mannes Peltonen. Johannes Pesonen.
Den 13 Mars 1912. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatt revisions skilling från Kejserlige Wasa Hofrätt inkommet fordringsmål emellan fabriksfirman Suomen Köysitehdas, från Samlakarleby stad, sökande, samt handelsförman, W. F. Malbolm 6o, från staden London i konungariket Storbritannien, svarande: Sifven uti Justitiedepartementet den 13 Mars 1912 Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhämtat följande: Efter Gabrielssferman Suomen Köysitehdas ågången stämning har handelsförman Bne Faloölm och vid Rådstufvurätten i Gamlakarleby anfört, att handelsförman enligt den 21 Augusti 1907 skriftligen upprättadt kontrakt förbundit sig att åt fabriksferman Suomen Höysitehdas från staden Bamby i Inilien omeIfr: S.S. K. A. L. B. A., J. P. No 2. 000 No 391. Pag 162 R. D. 1909.