Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
kuuta 1911. Keisarillinen Senaatti on itsellensä esittelyttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä, mikäli nyt en kysymyksessä, saanut tietää seuraavaa: Sittenkun osakeyhtiö Kangaskoski Aktiebolag 4 päivänä Huhtikuuta 1913 asianomaiselle tuomarille jätetyssä kirjelmässä oli anonut saada velkojiensa tyydyttämiseksi kerrassaan luovuttaa kaiken omaisuutensa ja Marie Kaufmann valvontapäivänä konkurssissa 3 päivänä Heinäkuuta 1903 omasta puolestaan ja siihen aikaan alaikäisten Alice, Remes ja Ida Kaufmannin holhoojana sekä täysiikäisten lastensa Rudolph ja Wanda Kaufmannin oikeudenomistajana oli vaatinut itsellensä konkurssipesän varoista tuomittavaksi: a) osakeyhtion Kanguskoski Aktiebolag in 28 päivänä Lokakuuta 1901 Kunnianpoivari Hans Schultzelle antaman ja viimeksimainitun Hugo Kaufmannille siirtämän velkakirjan nojalla No 60 markkaa kuuden prosentin vuotuisine korkoineen velkakirjan antopäivästä, ja b) 74,700 markkaa, jotka Hugo Kaufmann ollessaan maini tun osakeyhtiön toimeenpanevana johtajana oli osakeyhtiölle lainannut, oli Parikkalan pitäjän käräjäkunnan Kihlakunnanoikeus 2 päivänä Lokakuuta 1903 julistamallaan konkurssituomiolla, koska Maric Kaufmannin valvontaa oli vastustettu, mutta Maria Kaufmann anonut saada eri oikeudenkäynnillä toteuttaa valvomansa saatavan jättänyt Marie Kaufmannin vaatimukset riippuviksi määrääjässä vireille pantavasta eri oikeuden käynnistä. Tämän jälkeen on Marie Kaufmann mainitussa Kihlakunnanoikeudessa omasta ja mainittujen holhottiensa puolesta ilmoittaen että puheenalainen Kangaskoski Aktiebolagin 28 päivänä Lokakuuta 1911 Kunniäpervari Schultzelle antama ja siirron kautta Hugo Kauf442
mannille joutunut 40,000 ruplan eli niitä vastaavien 106,600 markan velkakirja oli panttina Karhulan tehtaalla Kymin pitäjässä asuvalla Kuorineuvoksella William Ruthilla, joka sanotun velkakirjan nojalla oli konkurssissa valvenut saatavansa 94,309. markkaa 89 penniä, vaatinut, että mainitun velkakirjan sisältö, mikäli se nousi yli Tuorinenros Ruthin saatavan, samoin kuin ne 36. 139 markkaa 80 penniä, jotka HuseKaufmann osakeyhtiön kirjojen mukaan tehdyn konttokurantin perusteella oli osaksi palkkanä osaksi korvauksena osakeyhtiön puolesta: tekemistään maksuista yhtieltä saapa, tuomittaisiin hänelle konkurssipesän varoista maksettaviksi, johon vaatimukseen Alice Kaufmann, tultuaan oikeudenkäynnin aikana täysiikäiseksi, on yhteynyt. Asiassa kuulusteltuina, ovat Hovioikeudenassori Sopanen ja Insinööri Holm vastustaneet kannetta esiintuomalla että edellämainittu velkakirja 28 päivältä Lokakuuta 1901 oli siirretty Kuorineuvos Ruthille eikä siis enää ollut Maric ja Alice Kaufmannin hallussa; ettavät Hugo Kaufmann-vainajan oikeudenomistajat olleet tehneet lainmukaista tiliä Hugo Kaufmannin toiminta-ajalta eivätkä myöskäänn näyttäneet mitään tosikkeita saamiselleen konttakurantin mukaan, joten oli mahdotonta tietää olike Hugo Kaufmann ollut osakeyhtiöltä mitään saapa; että Hugo Kaufmann - vainaja, hänen ja Kunniaperäri Schultren kesken tehdyn sopimuksen mukaan, oli ottanut Schulteen puolesta vastataksensa erinäisistä osakeyhtiön suoritettavista, mutta Kunniaperviari Schulteen oikeastaan vastattavista maksuista, nimittäin muutamäin metsäpalstojen hinnasta yhteensä 4556 markasta 94 pennistä, Viipurin kaupungissa asuvan Purineuvos Seth Sohlbergin saamisesta 18,492 markasta 94 pennistä, Vara443
tuomari Otto Tannerin saatavasta 667 markasta 25 pennistä sekä erään Artur Heleniuksen saatavasta 1644 markasta 58 pennistä, sekä että Insinööri Holm sitä paitsi oli Maria Kaufmannille suorittanut 1433 markkaa 35 penniä Hugo Kaufmannin mah dollista saataraa vastaan osakeyhti öltä; ja ovat Hovioikeudennesessori Soranen ja Insinööri Holm sentähden vaatinet, että, jos Hugo Kaufmannvainajan katsottaisiin olleen mitään osakeyhtiöltä saapa, nämä erät, yhteensä 21,775 markkaa 6 penniä, kiutättäisiin sitä vastaan. Kihlakunnanoikeus on päätöksellä 2 päivältä Joulukuuta 1907 ratkaissut asian; ja koska Kihlakunnanoikeus samana päivänä julista. mallaan päätöksellä asiassa, jossa Nuorineuvos Ruth ole vaatinut Kangaskoski Aktiebolagin konkussipesän velvoittamista Ruthille suorittamaan 94,309 markkaa 89 penniä kuuden prosentin vuotuisine korkoineen 12 päivästä Toukokuuta 1903, ja jossa asiassa Maria ja Alice Kaufmann, edellinen myöskin alaikäisten lastensa puolesta, olivat käyttäneet puhevaltaa, oli, tuomiten Kuorinenros Ruthille tämän vaatiman saatavan niin pääoman kuin koronkin suhteen konkurssipesän varoista naksettavaksi puheenalaisen Kangaskoski Aktiebolagin 28 päivänä Sokakuuta 1901 Kunnianpervari Sekutjelle antaman, Hugo Kauhmannille siirretyn ja Wuorineuros Ruthin haltuun joutuneen 40,000 ruplan eli niitä vastaavan 106,600 markan suuruisen velkakirjan sisällöstä, julistanut saman velkakirjan Maria ja Alice Kaufmannille ynnä ensiksimainitun alaikäisille lapsille kuuluvaksi sekä olevan Wuorineuvos Ruthin hallussa ainoastaan sanotun saamisensa vakuutena, sekä Hugu Kaufmannille, osakeyhtiön Kangaskoski Aktiebolag isännöitsijänä, kiistämät tä oli ollut tuleva palkkana 70 markkaa kuukaudelta ja hän siinä toinessä oli ollut kymmenen kuukaut144
ta sekä vastaaralle puolelle Marieja Alec Kaufmannin esittämässä konttokurantissa merkityistä eristä paitsi sanottua palkkaa ja kaikkia korkkeriä, oli riitaiseksi tehty ainoastaan erät Tammikuulla vuonna 1902, ja riidattomat erät siis tekivät 54,551. markkaa 36 penniä ja Hugo Kaufmannin palkka 7000 markkaa eli Aurie ja Mice Kaufmannin konttekuranttiin perustuva saaminen Kangaskoski Aktiebolagen konkurssipesästä, kun tästå määrästä, yhteensä 0,556 markasta 36 pennista, rähennettiin konttokuranten vastattavalla puolella olevat erät kaikkiaan 32,397 markkaa 95 penniä, 29,158 markkaa 41 penni ä; sen tähden ja samalla kuin Marie ja Place Kaufmannin sen yli menerät vaatimukset toteennäyttämätte minä hyljättiin samoin kuin Hovioikeudenosessori Sopasen ja Insinööre Holmen asiassa tekemä kuittansvaa timus, koskei oltu näytetty konkurssipesällä olevan Marie ja Alec Kaufmannilta sellaista saativaa, kuin laki kuittaamista varten edellytti, mutta konkussipesälle kuitenkin jätettiin avoin valta erikseen laillisessa järjestyksessä Marie ja Place Kaufmannia vastaan ajaa sellaista kannetta, johon syytä ehkä oli, on Kihlakunnanoikeus vahvistanut KanJaskoski Aktiebolagin konkussipejan varoista Marie ja Alice Kaufmannille maksettaviksi edellämainitun velkakirjan sisällöstä 106,600 markkaa kuuden prosentin vuotuisine korkoineen velkakirjan antopäivästä 28 päivästå Lokakuuta 1901, siitä kuitenkin laillisessa järjestyksessä vähennettyä ennen mainitut Wuorineuvos Ruthille tuomitut 94, 309. markkaa 89 penniä samallaisella korolla 12 päivästä Toukokuuta 1903, sekä sen lisäksi 29153 markkaa 1) penniä. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi selä Marie ja Vice Kaufmann, edellinen omasta puolestaan ja alaikäisten lastensa holhoojana, että Hovioikeulenasessori Sopanen ja Insinööri Holm 445
olivat vetoamalla saattaneet jutun, on tuomiossaan 14 päivältä Huhtikuuta 1910 antanut asiasta lausuntonsa; ja koska Hovioikeus samana päivänä antamallaan tuomiella oli vahvistanut Vuorinenros Ruthin edellämainitun, osakeyhtiön Kangaskoski Aktiebolag in 28 päivänä Lokakuuta 1901 antaman velkakirjan sesällöstä maksettavan saamisen 94, 309 markaksi 89 penniksi kuuden prosentin vuotuisine korkoineen 85,000 markalle 12 päivästä Toukokuuta 1903 sekä selville oli tullut, että Hugo Kaufmann niiden määrien lisäksi, jotka Kihlakunnanoikeus konttokuränten nojalla oli hänen hyväksen lukenut, oli yhtiön puolesta eräälle O. A. Hedmanille tulevana palkkana suorittanut 200 markkaa ja yhteen liikkeeseen Tammikuun ajalla vuonna 1902 pannut 6,781 markkaa 39 penniä, sentähden on Hovioikeus, muuttaen Kihlakunnanoikeuden päätöstä tässä kohden, vahvistanut osakeyhtion Kangaskoski Aktiebolag in konkurssipesän varoista maksettaviksi Marie ja Mice Kaufmannille ensiksimainitulle myöskin hänen holhoojatoimessaan, satakuusituhatta kuusisataa markkaa kuuden prosentin vuotuisine korkoineen 28 päivästä Lokakuuta 1901, siitä kuitenkin lyhen nettyä Wuorineuvos Ruthille tulerat edellämainitut yhdeksänkymmentäneljätuhatta kolmesataa yhdeksän markkaa kahdeksankymmen täyhdeksän penniä kuuden prosentin korkoineen kahdeksallekymmenelleviidelle tuhannelle markalle 12 räivästä Toukokuuta 1903, sekä sen lisäksi kolmekymmentäkuusi tuhatta sata kolmekymmentäyhdeksän markkaa kahdeksankymmentä penniä Näin oikaistuna jäi Kihlakunnanoikeuden päätös, jonka muuttamiseen Hovioikeudenastori Sopunen ja Insinööri Holm eivät olleet esiintuoneet syytä, pysyväksi. Hovioikeuden tuomioon ovat. Hovioikeudenäsessori Sopanen ja Insiniö ri Holm hakeneet muutosta tänne 446
menelläviidellä markalla. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: Wluunensk. Mannes Peltonen K. R. Helanen. Aleks: Käpp R. Amberg toimittamallaan perustelmalla, johon Marie ja Alec Kaufmann, ensiksi mainittu myös Ada Kaufmannin holhoojana, ovat vastaneet. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun; ja koska Keisarillinen Senaatti on 22 päivänä Kesäkuuta 1911 antamallaan tuomiolla rahvistanut Wuorineuvos Ruthin kysymyksessä olevaan velkakirjaan 28 päivältä Lokakuuta 1901 perustuvan saamisen sen määräiseksi kuin Hovioikeuden ylempänä mainitussa tuomiossa on mainittu, eivätkä Honoikeudenassori Sopanen ja Insinäri Holm ole esiintuoneet syytä Hovioikeuden tuomion muuttamiseen muissakaan kohdin, harkitsee Keisarillinen Senaatti oikeaksi vahvistaa Hovioikeuden asiassa antaman tuomion; ja velvoitetaan Hovioikeuden asessori Sopanen ja Insinööri Holmhoidettavansa konkurssipesän varoista korvaamaan Marie ja Place Raufmannille heillä jutun vuoksi täällä olleet kustannukset seitsemälläkymE. Thesleff 447
12 Den 25 Oktober 1911. Kejserliga Senalens för Finland dom uti ett på nedradt revisions skilling från Kejserlige Åbo Hof rätt inkommit mål, angående fastställande af i konkurs berakad fordran, emellan Enko kommenserädinnan Eva Ahl ström, från Norrmark socken, sökande samt Arrendatorn Karl Kaunigårtens, från Armfors socken, konkusta, varande Gifven uti Justetudepartementet den 25 Oktober 1911. Kejserliga Senaten har låtit hand lingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhämtal följande: Sedan Karl Raumgårdner medelst den 1 Maj 1895 upprättadt skriftligt kontrakt af handelsfirman A. Ahl. dröm på arrende öfvertagit etvas rustlägenheter i sambruk varande Skarins på 15 års tid emot ett årligt arrende af S. 41. - 1/16 - J. P. - 3. K. G. No 1486. Pag. 191. R. D. håll och Finnas skattehemman i Anaby af Thomfors socken samt med dessa rusthåll i förby by af samma socken 1909
5,000 mark att betalas kvartakvis, och härtill från början af år 1703 lagts endel af Pejsas hemman i sagda socken hvarför arrende skulle erläggas enligt uppskattning, så har finnan el. Ahl. ström uti en den 15 Maj 1903 till Guver gören i Nylands lån ingifven skrifpastätt Karl Rautgårdnens förpliktande att på grund af ofvanbeskrifna anendekontrakt till firman utgifva 19,390 mark 58 penni i oguldna ären drafgifter jämte ränta å sagda belopp äfvensom ersättning för lagsökningskrefna den, hvarefter Guvernören medelst den 5. Oktober 17/93 gifvet utslag ålagt Karl Knusgartill uti till finnan utgipa arrende kontraktets" till betalning förfallna, men oguldna innehåll 19,390 mark 58 penni med sex procents årlig ränta därå från den 28 Juli 1903, då Bonningarlner er hållit det af lagsökningshandlingar na, äfvensom att med 90 mark ersätta finnan för lagsökningskostnaden. Efter del Karl Raumgartner härå den 22. Februari 1905 afträdt sin egendom till sina borgenärers förnöjande, hade för nan A. Ahlström i konkursen berakat: a) enligt kontekurant och tvänne värderingsinstrument 46,819 mark 36penni jämte sex procents ränta, räknad med nedannämnda undantag, från konkunnens början, af hvilken summa linnan enligt 6 SS: i Kagerliga förordningen den 9 November 1868, angående borgenären rätt och företräde för här andra till betalning ur egendom, som blifvit till kenkurs afträdd, sådant detta lagrum lydde i förordningen den 3 December 1895, jämförd med 3 SS. 17 kap. J. R. yrkat utså med förmåns rätt: 1) tolf särskilda belopp, utgörande egulden lega för Ånäs och skullus rusthåll samt Finnas hemman, etthvart 1250 mark jämte sex procents ränta å denna summa från hvarje af nedan nämnda dagar, nämligen den 1 Augusti och 1 November 1902, den 1 Februari, 1 Maj, 1 Augusti och 1 November 1708, den 1 Februari, 1 Majo Feb Augusti och 1 November 1904 samt den 1 Februari vi och 1 Maj 1905, äfvensom 2/260 mark jemte sex procents ränta från den 453
ma dag 1903, utgörande dessa tre rubland, och jemte det äfven riktigheten af 50 penni med det procents ränta från jordt mot behörigen upprunknad vid den jemlikt efvan åberopade lagarn äfven vid synen icke badetak och dämd icke anhållit, utgjorde ersättning för hus i tillerkänts Kuumgånghetnes någon eräll la och vanligt enligt afhäderings, omning för en utkattare och ett vinhus utdömandet af fermans ifrågavarande apet har emot omförmälda tvåkning Efter det sagda anmärkningar af för inlek, förutom uträffande en i le man Å. Ahlström bemälts, har Härads da kontekommet ingående port skatte rätten i kappbärk och Skomfors ordinar ingående port skatte rätten i Toppträsk och Thomfors socknars da kontekommet ingående port skatte rätten i kappbärk och Skomfors ordinar m. m. 1,054 mark 46 på tingslag genom den 8. September 19er i konkunen afkunnad dem utdömt åt söman: A. 16, 819 mark 76 penni, efter af drag af omförmälda i domen såsom tillstiga förklarade och till särskild rätte äng härvesade 19,034 mark 40 penni jemte därå löpande sex procents ränta han den 28 Februari 1905., med nedan 1 Maj 1903, 20 mark med enahanda utnets, någon ränta å desamma icke ränta från den 1 Maj 1904 och ett vad förde ifrågakomma samt att utta rän med jemväl sex procents ränta från muka aporter å kontekunnandens delebida ett nämnda belopp egulden fastighetsliga det för vanhufd och hurula brukade för Pojras hemman, samt b/5714 mark belösenet bekildt, helst konkursmannen den 31 Maj 1793, hvilket belopp, om henne föresfver föranrättande synen varit lägenutdörande med förmånsrätt fisman talonas skick vid anondedelns början verkställts den 29 och 21 Maj Urlagda hvilka han å lägenheten inrättat, häår Pesolan 3/16. m Pesolan 3/16. m tid det i konkursen derkställda upp fordran molsagl. vi inventarier m. m. "9,454 mark 16. p:ne tingslag genom den 8. September 1855. komvi inventarier m. m. "9,454 mark 16. p:ne tingslag genom den 8. September 1855. komi hvarom i detta sammanhang å re är fråga, hufvudsukligen, att det å kontakurantensillekida upptagna säldet från är 1901 med 19.630 mark 66 penni samt "Räntor m. m. 5802 mark 27 penni vore ertyrkt, att då viss dag för arrendeafgifternas betalning i kontraktet icke 454
nämnda undantag, beträffande tiden för räntebäkningen, äfvensom 3/5714 mark 58 penni med sex procents ränta därå från den 30 Maj 1905 samt å det sålunda utdömda tillerkänt finnan jämlikt ofvan åberopade lagrum förmånsrätt: a) ur de lösören, som funnes å Anäs och Skarin rusthåll samt Finnäs hemman, 1) för samtliga ofvanberörda tolf beloppa 1250 mark jämte sex procents ränta å de samma från de i sådant afseende af firman uppgifna terminer och 21 för 5, 1914 mark 58 penni med sex procents ränta från den 30 Maj 1905 samt b) är de lösören, som funnes å Pojsas hemman, för de af förman bevakade tre beloppen å 260 mark jämte sex pro cents ränta från de dagar finnan i sådant afseende uppgifvit. Kejserlige Åbo Hofrätt, under hvars pröfning målet i väderag dragits, har me delst den 12 April 1907 gifven dom där om sig utlåtit; och emedan finnan elAhlströms i konkursen leakade fordringar motsagt, förutom beträffande ofvannämnda af Häradsrätten bestig förklarade nost å 1904 mark 46 penni, äfven såvidt anginge det å debetsidan i kontokuränten upptagna såldets från år 1901 första port 19,630 mark 66 penni samt alla i kontekuranten influtna räntoposter, ty och då sålunda kontokurandens hela valde äfvensom finnans anspråk på mätt ning för husräla och vanhäfd genom den emot detsamma gjorda anmärkningen blifvit tvistiga, hade Hofrätten utdömt linmans fordringar endast till de belopp nom genom förbehållen särskild rättegång kunde varda sinnan tillerkända, eller högst de af Häradsrätten utdömda belopp med sådan förmänsrätt Härads rätten utsagt. I anledning häraf har förmanet Ahlström, efter å Karl Raumgartner och Bruksdisprocenten Pettersson, i egenskap af sysslomän i Bonmgårdnars konkurs dvakad stämning, på ofvan anförd grund yrkat utbekommande ur konkurs måssens tillgångar af de belopp jämte räntor, som genom lopullens dom för klarats tvistiga, äfvensom ersättning för allegångskostnaden under uppgift att 155
förskild rättegång af förman anhöll Boningsdocken å anundera för nästnämnförskild rättegång af förman anhöll Boningsdocken å anendera för nästnämnäggjorts inträffande ofvannämnda pro da lägenheter samt Sipas hemman å 1054 mark 4 penni. och har ifrågava guldet mera, än Kemmersträdinnan å 1904 mark 40 penni och här ifrågava guldet mera, än Kemmersträdinnan oss mark 4 penni och här ifrågava guldet mera, än Kemmersträdinnan ande af finnan väckta talan vederne tilström me essel, ly ki egenskap af ensam innehafvarema af nyt föra i egenskap af ensam innehafvarema af nyt föra berörda handelsfirma fullföljts; därå Häradsrätten, efter det konkursförvalmi Karins rusthåll samt Finnas i gen blifvet i saken hörd, medelst den för tiden intill den 1 November i September 1708 afkunnadt utslag sig uti erkänt Kommarenne tet; och emedan Karl Brunngastnerge betalning ur Karl Kaunigårdnens omförmälda den 5 Oktober 1903 gifna utdag ålagts att på grund af arrende kontraktet af den 1 Maj 1895 till för man A. Ahlström utbetala kontraktets förfallna, men eguldna innehåll 1830 mark 55 penni med sex procents ränta från den 28 Juli 1903 och detta belopp således vid tiden för utsökningens anhängig görande, som af Häradsrätten ansett hafva skall den 15 Januari 1903, utgjort den eguldna andelen af det intill den 1 November 1902 förfallna arrendet för Anär och Skarin rusthåll jemte Finnäs hemman samt det icke visats, att vit nde ofvannämnda pera da lägenheter samt Kejsas hemman 1907 mark 7/9 dels man rederne tillström medgifvit, ly hos Häradsrät 1907 mark 7/9 dels man rederne tillström medgifvit, ly hos Häradsrätström till, med förkastande af käromålet såra af Enbekommeskråckningen i Ahlström, som afhandt, så vidt det gällde i en, å nyt fordrad fastighetsliga för Anär och 99 tet; och emedan Karl Kanningartner på betalning ur Karl Kuumgårdnen hennom Guveninens i Selanes län efemt kummassa med den förmånsatt deImaniörens i Tolands län efvan kummassa med den förmånsatt blef rätten utragt för ogulden legu: för Anas och Skarin rusthåll samt Finnas hemman för tiden intill den 1 November 1902 nittontusen trehundranittio mark femtioåtta penni med sex procents rän la från den 28 Juli 1903 samt för tiden från den 1 November 1902 intill den 1 Maj 1905 tio särskilda belopp, allhvart å ettusen tvåhundrafemtio mark jämte sex procents ränta å sagila summa från hvarje af medan nämnda dagar, nämligen den 1. Februari, 1 Maj, Pet Augusti och T Tho vember 1903, den 1 Februari, 1 Maj 156
1 Augusti och 1 November 1904 samt den 1 Februari och 1 Maj 1905 äfvensom för Poisas hemman tvåhundrasextio mark för hvardera af åren 1903 och 1904 samt 1905 intill den 1 Majallioset mark sextiosju penni, med afdrag likväl af enligt kontokuranten till finnan A. Ahl ström betalda: den 31 December 1902 som tiosyra mark sjuttiosju penni år 1903 den 13 Februari tiotusen, den 24 Oktober femtusen och den 31 December femtio mark, år 1904 den 29 Februari fyratusen, den 14 Juli tretusen femhundra, den 21. peli tvåtusen och den 31 December som tio mark; men emedan utredning icke förebragts därom, i hvilket skick ifråga varande lägenheter befunnit sig, då Karl Bonmgartne tillträdt desamma och det vid sådant förhållande icke visats om alls eller i hvilken män ifrågakomna husröta och vanhäfd stannade Rånngårten till last, vardt häromålet, såvidt gällde i anspråk lagen ersättning för hunroth och i anhåsasåsom orstyrkt samt i öfriga delar så som dels estyrkt och dels obefogadt förkastadt, hvarhos Kommerserådinnan Ahlström i anseende till sakens bekaf fenhet och utgång själf fick vidkännas sina kostnader däri. Hofrätten, under hvars pröfning Femmerserådinnan Ahlström i räderag dragit målet, har medelst dom den 22 Maj 1909, enär Kommeserädinnan Ählström icke kunnat utreda huruvida och i hvad män vanhäfd å ifrågavarande lägen heter vid desammas afträdande före funnits, låtit vid Häradsrättens utslag bero. Olli Hofrättens dem har Kommerse rädinnan Ahlström sökt ändring medels hit ingifven deduktion, den Krono länsmannen Johan Granqvist, som af borgenärerne befullmäktigats att föra konkursbeets talan i måkt, bemättKejserliga Senaten har tagit detta mål i öfvervägande och finner Kommer erädinnan Ählström icke hafva anfört käl till ändring i lopättens ifrågaarande dom, vid hvilken förty skall brojemte det Kommersädinnan Abraham skyldigkännes att till Karl Raumgartner157
konkursbo, i ersättning för dess härstädes för målet hafda kostnader, erlägga sed tio mark. Pet alle, som vederlor, till af terrättelse lander. Kejserliga Senaten för Finland: Lanteri Saarinen Walter Andersin Mannes Peltonen B. Anneberg Mannes Peltonen B. Amieberg Mannes Peltonen B. Amieberg Skakuun 26 päivänä 1911. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Waasan Hovioikeudesta tulleessa, omistusoikeutta korkeen koskevasja jutussa, jossa ovat Tampereen kaupungissa kotipaikkaoikeut ta nauttivat toiminimet "Käjaanin Koskiyhtiö Teollisuutta varten Välimaa ja Kungin sekä "Kajaanin "Koski- ja Teollisuus Osakeyhtiö yhteisesti hakijoina ja Kajaanin kaupun ki vastaajana: Annettu Oikeus osastossa 26 päivänä Lokakuuta 1911. Keisarillinen Senaatti on itsellemaa esittelyttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessa saanut tietää seuraavaa: Sittenkun Kajaanin kaupungin valtuusto Oulun läänin Kuvernöörille ja tetyssä kirjelmässä oli anonut lunaa saada perustaa vesivoimalla käytelläviä tehdastaituksia sanotun kaupungin vieressä olevaan Ammäkoskeen ja niitä vasteen hyväksen käyttää mainiLismi D. W. A. - J. P.S. - B. H. R. He 458. Säg. 9. S.S. 1910
tun kosken kaupungille kuuluvaa vaimimaa, on Apulaisinsinöri J. B. Koskinen, Kuvernöörin Oulun piirin piiri - ensinärille antaman määräyksen johdosta, piiri insi nörin puolesta 18 päivänä Syyskuuta 1905 toimittanut paikalla katsemuksen ja laatinut ehdotuksen sellaista vesilaitosta varten Ammäkosken etelänpuokiselle rannalle, että sen käyttäreimäksi otettaisiin puoli vanotun kosken viisi voimaa Säännöitsijä Kaarle Välimaan,  Tampereen kaupungista, katselmukseasis vastustettua kerrottua hakemusta, koskei Kajaanin kaupunki omistanut vesioikeutta Ammäkosksen, mikä kaikki ne vesioikeuksineen kuului korkeen rajoittuvan Paltamon - Jormuan jakokun nan tilallisille, joista useinmat olivat myyneet vesioikeutensa Ammikosksen Isännäitsiä Välimaalle, joka itse aika perustettavia tehdastaitoksia varten nautintoonsa ottaa kosken vesivoiman, sekä piiri-insinöörin erityisillä muutoksella puollettua edellämainittua ehdotusta hyväkselyttäväksi, on Kuvernööri 26 päivänä Huhtikuuta 1907. antamassaan välipäätöksessä, koska Kajäänin kaupungin käyttöoikeudesta Amnäkosken vesivoimaan oli tehty sellainen muistutus että kysymys siitä oli katsottava riitaiseksi, osottanut hakijan 23 päivänä Heinäkuuta 1902 on netun Kesioikeuslain 6 luvun 9 SS:n mukaan ensin hankkimaan asianomaisille oikeudenomistajille toimitetun haasteen nojalla siitä kysymyksestä asianomaisen Oikeuden ratkaisiin. Haastatettuaan Paltamon pitäjän ja Kajaanin maanurakunnan käräjäkunnan Kihlakunnanoikeuteen Paltamon - Jormuan jakokuntaan kuuluvain tilain omistajat ja haltijat sekä toiminimet Kajaanin Koskijhtiö hollisuutta varten Hilimaa ja Kuonpoja Kajaanin Koski ja Tollisuus Osakeyhtiön, on Kajaanin kaupunginvaltuusta lausunut että, sittenkun Kuningatan Kristiina 18 päivänä Syyskuuta 1650 oli Kreini Pietari Bräkelle vapaakirrakunnaksi lahjoittanut Kajaanin hinnan ynnä Kajaanissa, Kuonion ja Iisalonen pitäjät ja samat 159