Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
niddragt i vattnet vid Teleppö holme mål te fastställas. saken hörde, hafva Johan August Jansson och hans medparter motsagt käromå let med förmälan, att Bjerström bya män, ifall fiske af dem idkats vid Filip o" holme, saknat laga rätt därtill samt till stöd för detta påstående åberopat ett utdrag ur Häradsrättens i Hammarland socken den 2 Februari 1775 förda protokoll, hvaraf framginge, att sistnämnde Häradsrätt, på anhållan af en hemmans egare i Postad by och en annan lägenhetsinnehafvare, från Drygsböle by jemväl i Hammarland, sagde dag utfäst ett vi te af tio daler silfvermynt för den eller dem, som gjorde sig skyldige till olof ligt fiskande med not i vattnet vid Filippo helmi, hvarjämte Johan August Jansson och hans medparter anhållit om ersättning för sina umgälder i målet Häradsrätten har medels den 3. September 1910 afkunnadt utslag på däri anförda grunder förklarat sig icke kan na meddela den begärda fastställelsen af Matts Emanuel Mattssons och hans medparteres rätt till neddragt i omordade fiskevatten, men i anseende till sakens beskaffenhet fingo Johan August Jansson och hans medparter själfva vidkännas sina kostnader i målet. Hefrätten, under hvars pröfning parter ne å ömse sidor i vädering dragit må let, har medels dom den 9 November 1914 funnit utredt vara, att lägenheljinnehaf ärene i Bjerström by under så lång lid, att annat förhållande icke vore kändt, idkad fiske med not i värpen invid Filipiö holme, hvarför och del det la fiskeslälle måste i och genom var pens utsträckning anses hafva varit till sitt omsång erforderligen bestämdt samt Matts Emanuel Mallsson och hans med parter så mycket mindre kunde beta gas antyddes fiskerätt som Johan August fansson och hans medparter icke än löst oemdragligen skäl för sin uppgift att ägarene af hemmanet No 6 i Pertad by för Kuoppo holm, som, enligt hvad "Hefrätten förvarade handlingar ut visade, af Häradsrätten i Hummar land och lekero socknars tingslag genom 929
lt den 15 Mars 1910 afkunnadt och af Hofrätten den 29 Juli samma år fast ställdt invändningsutslag förklarats vara belägen inom Finström socken, före Vice landtmätaren Lindbloms ifrågavarande rågångsförrättning varit, inom de i 4 SS 12 kap. J. B. Lagilna gränserna för vederbörande till nästsagda socken hörandem byalags vättenområde berättigade till fiske vatten utöfver holmens byamål, Hofrat ten, med upphäfvande af Häradsrättens utslag, förklarat Matts Emanuel Mattssons och hans medparters lägenheter i Bjerström by bibehållna vid rätten till fiske omkring Skeppo helme med nöt i de därstädes af ålder före omordade rägångförrättning begagnade värpen, men vidkommande rättegångskostnaden har Hofrätten låtit bero vid Häradsrättens utslag i målet Uti Hekällens dom hafva Johan Angust Jansson och hans medparler sökt indring medels deduktion, som Matts Eva nuel Mattsson och hans medparter bemött. Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner Johan August Jansson och hans medparter icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens dom hvarvid förty kommer att förblifva; och åläggas Johan August Jansson och hans medparter all med sjuttiofem mark ersätla Matts Emanuel Mattsson och hans medparter deras för målet härstädes hafda kostnader. Det alle, som vederbör, till af terrättelse länder Kejserliga Senaten för Finland Walter Andersin. K. R. Helanen K. Auer. Johannes Pesonen. A. J. Ollusman Samuli Koski. 930
Toukokuun 31 päivänä 1916 Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio maksuitta. Keisaril lisesta Wiipurin Hovioikeudes ta tulleessa takaisinvoittaa konkurssipesään koskevassa nottojutussa, jossa ovat Mäntyharjien pitäjän Kuopolan kylästä, kotoisin oleva Talollisenvävy Anterus Pekkola, hakijana sekä sanotussa kylässä asuvan Talollisen Taneli Pylkkäsen konkurssiin luovutetun pesän toimitsijamies Poliisikonstaapeli August Ruhanen, mainitun pitäjän Ryttälän kylästä, vastaajana: Annettu Oikeusosastossa, 31 päivänä Toukokuuta 1916. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksesja, saanut tietää: Sittenkuin Taneli Pylkkänen asianomaiselle tuomarille 2 päivänä Huhtikuuta 1912 annetun hakemuksen johdosta oli asetettu konLäsnäs K.F. - J. R. K. - K.t. H af K. No 1158 No 1158 Pag 63. R. D. 1916.
kussitilaan, on August Ruhanen, joka ensin on ollut Taneli Pylkkä sen konkurssipesän uskottuna miehenä ja sittemmin sen toimitsijaniehenä, Anterus. Pekkolalle ja tämän sai molle Anna Pylkkäselle 30 päivänä Kesäkuuta 1912 toimitetun haasteen nojalla mainitussa toimessaan. Mantyharjun pitäjän käräjakunnan. Kihlakunnanoikeudessa lausunut että Taneli Pylkkänen ja hänen vaimonsa Maria Komppa olivat 1 päivänä Marraskuuta 1911 laaditulla kauppakirjalla 5000 markan hinnasta myyneet omistamansa 0,2500 osalukuisen, Nolla 25 maarekisteriin merkityn Alatupa nimisen tilan mainitussa Kuopolan kylässä irtaimistoineen Anterus Pekkolalle, joka on Taneli Pyläkäsen ja Maria Rompan vävy, sekä kauppakirjaan merkinneet sanotun kauppahinnan, josta kiinteistön valle tuli 4000 markkaa, kuitatuksi siten että Pekkola otti vastatakseen tilan langenneista veloistä ja Suomen Hypoteekkiyhdistykseltä saadun ta 2000 markan suuruisesta tilaan kiinnitetystä lainasta ja että Pekko la sitoutui elättämään Taneli Pylkkästä ja Maria Romppaa heidän kuolemaansa saakka; mutta kunmainittu kauppahinta ei vastan nut kysymyksenalaisen tilan todollista arvoa, joka oli paljon suurempi, ja puheeksitullut tilankauppa, jonka perusteella Taneli Pylkkänen ja Maria Komppa tulisivat nauttimaan eläkettä velkojiensa kustannuksella, näin muodoin pääsiallisesti oli lahjan laatuinen ja Taneli Pylkkäsen velkojain oikeutta loukkaava, on August Ruhanen vaatinut että tuo tilankauppa julistettaisiin purkautuneeksi ja että sanottu tila, jolle Anterus Pekkola 11 päivänä Huhtikuuta 1912 oli saanut ensimäisen lainhuudon tuomittaisiin konkussipesälle peräytyväksi. Kanteesta kuulustettuina ovat Anterus Pekkola ja Anna Pylkkänen 932
väittäneet että puheenaoleva kanne oli liian myöhän nostettu, sekä sen ohessa, kieltäen kaupan olleen lahjan laatuisen, selittäneet että kauppahinta oli täysin riittävä; minkä vuoksi ja kun Anterus Pekkola oli rahassa määrätyn kauppahinnan suorittanut siten, että hän oli maksanut Taneli Pylkkäsen velkoja kaikkiaan, paitsi korkoja, 1867 markkaa 70 penniä sekä ottanut vastatakseen edellämäinitusta Suomen Hypoteekkiyhdistykseltä saadusta lainasta ja suorittanutkin ja tuon lainan kuoletusmaksuja kuin myös kuitannut oman 1000 markan suuruisen saatavansa Taneli Pylkkäseltä, Anterus Pekkola ja Anna Pylkkänen ovat vastustaneet kannetta Sittenkuin Taneli Pylkkästä ja Maria Kemppaa myös oli asiassa kuulusteltu, on Kihlakunnanoikeus, jossa asianosaiset puolin ja toisin ovat pyytäneet korvausta oikeuden käyntikustannuksistaan, 5 päivänä Marraskuuta 1913 julistamassaan päätöksessä siinä mainituilla perusteilla julistanut kerrotun tilankaupan peräytyväksi sekä kaupassa myydyn kiinteistön Taneli Pylkkäsen konkurssipesälle takaisin luovutettavaksi sitä vastaan että konkussipesä suoritti Anterus Pekkolalle sen rahamää rän, jonka tämä voi näyttää todellisesti ja tilasta maksaneensa ja josta määrästä, elleivät asianosaiset siitä voineet sopia, he saisivat erikseen riidellä; ja on Anterus Pekkola sen ohessa velvoitettu palkitsemaan konkuri eipesän oikeudenkäyntikustanmukset asiassa sadalla markalla. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Anterus Pekkola vetoamalla oli saattanut jutun, on tuomiollaan 30 päivältä Joulukuuta 1915 ralkassut asian; ja koska kysymyksessä olevan tilankaupan oli katsottava olevan pääsiallisesti lahjan laa933
tuisen eikä Anterus Pekkola ollut tälle saannolleen ennen Taneli Pylkkäsen konkurssin alkamista hakenut lainhuudatusta ja konkussi pesän kanne siihen nähden, että haaste asiassa oli annettu ennen konkurssin paikalle tulopäivää, oli lain määrää mässä ajassa vireille pantu, on Haioikeus jättänyt asian edelläkerrotulta kohden sen loppupäätöksen varaan, johon Kihlakunnanoikeus oli johtunut Hovioikeuden tuomioon on Anterus Pekkola anonut muutosta perustelmalla, johon August Ruhänen on vastannut Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Anterus Pekkola ole esittänyt syytä muuttaa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jää pysyväksi; ja velvoitetaan Anterus. Pekkola suorittamaan August Rahaselle hänellä täällä jutun vuoksi olleiden kulujen korvaukseksi seitsemänkymmentä markkaa Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: Walter Andersson. Johannes Pesonen. K. R. Helanen. K. Auer. K. R. Helanen. 934
Toukokuun 31 päivänä 1916. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa vekseliasiassa, jossa Yräjän pitäijän Yräjan kylästä oleva Talollinen Juho Uotila, kuolleen Talollisen Kalla Emil Sorrin sanotussa kylässä asuvien alaikäisten lasten Hulda Maria, Rauha Helena ja Emil Arvid Sorrin holhoojana, on hakijana ja Varatuomari Nestor Simo la. Turun kaupungista vastaajana: Annettu Oikeusen sastossa Toukokuun 31 päivänä 1916. Keisarillinen Senaatti on itselleen enittelyttänyt juteen kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saa nut tietää Turun kaupungin Raastuvanoi keudessa on Varatuomari Simola vaatinut, että Juho Uotila edelläkerrotussa toimessaan velvoitettaisiin enti jen Talollisenpojan Emil Karrin Läsnä: W. A. J. P. R. H. - A. B. Wit. H. af H. SS 35 No 1169. Pag. 54. R. D.
Huhtikuun 16 päivänä 1912 kolmen kuukauden maksuajalle anttaman Kalle Emil Sorri - vainajan eläesjään hyväksymän ja Karin Simolalle siirtämän vekselin nojalla maksamaan Simolalle Uotilan holhottavien ja Kalle Emil Sorri vainajan jälkeen jääneistä varoista vekulin sisällön 2465 markkaa kuuden prosentin korkoineen vekselin lankeemispäivästä Heinäkuun 16 päivästä 1912 lukien. Kanteesta kuultuna on Juho Uotila viittänyt, ettei panteen perusteena oleva vekseli ollut laillisesti viirretty Varatuomari Simolalle, koska vekselissä löytynyt mitään merkin tään siitä, että Kansallis - OsakePankki, jolle vekselin anttaja Emil Kärri oli myynyt vekselin puolestaan olisi siirtänyt vakuksen takaisin Emil Karrille, minkä vuoksi ja kun Uotila ei muutenkaan tietänyt vekselin olemas saolasta, Uotila on anonut kan nettu hyljättäväksi ja korvausta oikeudenkäyntikuluistaan. Raastuvanoikeus on Toukokuun 23 päivänä 1914 julistamassaan päälöksessä asiasta lausineet; ja koskei Varatuomari Simola asianmukaisten, yhdessä jaksoppa olevien siirto jen kautta ollut näyttänyt olevansa puheenalaisen vekselin oikea omistaja eikä myöskään että Emil Karri, joka Simolalle oli jirtänyt oikeutensa, oli Kangallis-Osake - Pankille maksanut vekselen si jällön, on Raastuvanoikeus hyljän nyt kanteen sekä velvoittanut Varatuomari Simolan sadalla markalla korvaamaan Juho Uotilan kulutasiassa. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Varatuomari Simola vetoamalla oli vaat tanut jutun; on Joulukuun 20 päivänä 1915 antamassaan tuomiossa kationut selvitetyksi, että Kalle Emil Sorn-vainaja eläessään oli hyväkynyt haunalaisen makuttavaksi langenneen vikulin, minkä vuoksi ja kun se siirto, jolla Emil Karri oli luo036
vuttaneet vekselin Kangallis-Osake-Pänkille oli ylitseviirauksella poistettu ja vekselin siis oli katsottava palautu neen Karrille, joka laillisessa järjestyksessä oli siirtänyt sen " Varatuomari Simolalle, on Hovioikeus, kumoten Raastuvanoikeuden päätöksen, Maaliskuun 29 päivänä 1858 annetun Keisarillisen Kekylisäännön nojalla, velvoittanut Juho Uotilan edellämainitussa holhoojatoimessaan Kalle Emil Sorri-vainajan jälkeen jättämistä varoista ulosmittauksen uhalla alkuperäistä vekseliä vastaan, asianmukaisesti kuitattuna, maksamaan Varatuomari Simolalle vekse lin sisällön kaksetuhatta neljäntaa kuusikymmentäviisi markkaa sekä siihen nähden ettei Varatuomari Simola ollut näyttänyt, että vekee li olisi ennen oikeudenkäynnin alkua Uotilalle makattavaksi esitetty. korkoa kuuden prosentin mukaan Maaliskuun 14 päivästä 1914 kunnes täysi makai tapahtui. Hovioikeuden tuomioon on Juho Uotila anonut muutosta perustelmalla johon Varatuomari Simola on vastannut Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän julun; ja koska puheenalaisessa vekydessä, jonka Emil Karri oli Kangallis- Osake- Pankin määräämälle siirtänyt, ei ole mitään merkintää siitä että sanottu pankki olisi vekulin edelleen siirtä nyt, sentähden ja kun Varatuomari Simola siis ei ole ajottanut asianmiekaisesti jatkuvalla ja häneen asti ulottuvalla siirtosarjalla olevansa vekulen oikea omistaja, harkitsee Keisarillinen Senaatti oikeaksi, kumaten Hovioikeuden tuomion, yllämainitun Tekulisäännön 35 SS:n nojalla jättää asian jen loppupäätöksen varaan, johon Raastynanoikeus on asiasta johtunut. Tätä kaikki asianomainet noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti. Walder Andersson Johannes Pesonen. Walder Andersson Johannes Pesonen. K. R. Helanen A. W. Rustmanie K. Auer 937
Den 5. Juni 1916. Kejserliga Senatens sex Finland dom uti ett, på nedsatt revisionskilling från Kejserlige Åbo Hofrätt inkommit gjörättamål emot lan Sirman Aug, Eklöf Aktiebolag, från Borgå socken, sökande samt Skoppsdaren Martin Carl, från residenstoden Köpenhänen i konungariket Lammark, svarande gifven i Justitiedepartementet den 5 Juni 1916 Kejserliga senaten har låtit hand lingarna i målet sig föredragas och af dem inhämtat följande Skopesredaren Carl har, efter Herman Aug. Eblös Aktiebolag ågången stämning, vid Häradsrätten i Borgå och Borgnäs socknars tingslag anfört, att emellan Skexresredaren Carl i egenskap af redare för ingfartsaget Lääny och förman Mantburit a tre såsom befraktare hade enligt arte parti af den 16. September 1811. öfverens kommits, att saada anojantyg, som för tiden befunnit sig på resa men beräknats vara färdigt att fasta omkring den eller påföljande Oktober, skulle med all möjföde R.G. 12. Bl. G. R. B. K. 119. 338 No 1180 Pag. 165. R. S 171717.
lig skyndsamhet afgå till Kronstedt för att intaga last af trävaror samt därifrån till Borgå stad för att förfallständiga lasten hvarjämte i contractiet bestämts, att med lastningen skulle vidtagas efter det köp tinen behörigen anmält om fastygits bredskap för lastning äfvensom att rederiel eller kaptenen borde minstone dagar förut till lastens afskappare aflåta telegrafisk underrättelse om fartygets ankomst till lastningshamnen men att contract icke innehållit någon bestämning därom, hvilket parti last å hvardera orten skulle intagas utan hade det öfverlämnats åt befraktaren att efter godtfinnande ordna denna angelägenhet. Sedan angfar tyast Degerne den 12 Oktober anländt till Kronstadt och där begynt intaga läst, hade befällafvaren å fartyget Kaptenen Christian Waldemar, Terkild ren följande dag till Lag. oblöf. Aktiebolag, som skulle allämna boupletteringslasten i Borgå, aflåtit telegafickt meddelande att Lagne komme att anlända till nästnämnda ort den 939 17 i samma månad samt enär inlastningen i Kronstadt emellertid ej skett med den skyndsamhet Kaptenen Terbildeen beräknat, den 16. Oktober ytterligare ett telegrann med underrättet je om att Lagne antagligen först den 18. Oktober skulle inträffa i Borgå, där å Perkildisen uti tiliäram den 17 Oktober, meddelat fog Eblöf. Alltiebolag att Daom afgått från Kjenstedt. Efter det fartyget den 18. Oktober anländt till Borgå, hade detsamma under där på följande två dagar af den last Aug. Eklöf Aktiebolag transporterat till förtygets sida intagit sammanlagdt 121. ståndard eller det belopp beten utöfver den i Kronstadt intagna lasten inrymt. Då Aug. Eklöf Aktieho lag emellertid vid det ängfartyget Dagny skulle afgå från Borgå utaf Kaptenen fiskilden affordrat i ersättning för det Lagne anländt till Borgå På dagar senare än densamma varit det inväntad och för det ängaren icke kunnat emottaga hela det besam travaror belaget varit beredt att beve
vera i pränkyra 230. mark samt för prämsästning och lössning af återsända 50. ståndard trävaror 500 mark eller så ledes sammanlagdt 730. mark, hade Koptinen Trekildsen som befarat att förty gets afgång från orten skulle genom bolagets hot att förhindra dess utklare ring fördröjas och som i vederbörlig ordning anmält protast emot belagets berörda ersättnings anspråk, ansett sig vara tvungen att till bolaget erlägga sagda belopp. Men emedan ifrågakomna fraktaltal uppgjorts emellan firman Montrevil & bo i egenskap af befraktare och Skeppsvedaren Carl såsom redare samt den sistnämnde icke vore i något som hälst kontraktoförhållande till sine. Eklöf Aktiebolag och det i följd af eertipartiet vä vit befraktarens sak att bestämma huru stor del af lasten skulle intagar på de skilda lastningsplatserna, utan att hvarken rederiet efter fasty gets betälhafvare haft befogenhet all därom gifva föreskrifter och sålunda icke heller kunde göras ansvariga för att fartyvet icke kunnat inrymma hela den fast dag, sklöf Aktiebolag varit beredd att hvarera har Skepps redaren Carl ansett, att bolagets ifrå gavarande ersättningsgångpråk varit fullkomligt obefogadt äfvensom att bolaget, i fall detsamma såsom betraktarens uppesentant afsändt för mycket varor till förtgåsts sida måste finna sig i att återtaga döt, som icke kunnat i fartyget inlastas I anseende härtill och enär antipar tiet icke innehölle någon förpliktelse att hålla fartgort å viss bestämd tid fastslart i Borgå samt Aro, Eklöf Aksiebolax icke heller i detta afseende haft rätt att af vederiet eller befälhafvaren å fartyget fordra någon som hälst ersättning, har Skeppordesen Carl yrkat, att Aro Eklöf Aktiebolag måtte åläggas att till last återbetala ofvannämnda 731. mark med en procents ränta därå från den 20. Oktober 1911. Isaken hörd har Aug. Eklöf. Åtiebolag genmält att, sedan Sirman 110
Montzavil & bo, hvilken befraktat ängfartyget Lagne för ifrågakomna resa enligt kontrakt af den 27 Juni 1911 utaf beläget, tillhandlat sig 190. ståndaret trävaror att levereras den 5. påföljan de Oktober samt medels omförmälda conteparti af den 16. September samma år öfverlämnat åt Skeppsedaren Carl att ordna afhämtningen af sagda parti trävaror så hade Sterpisdaren Carl uti bref af den 30 berörde Sextion ber underrättat Aro Eklat Aktiebolag, att Lagne skulle den 13. Oktober anlända till Borgå för att intaga trävarupartiet, men först den 18. i samma månad på aftonen hade därtes get anländt till Borgå så att lastningen kunnat påbörjas följande dag eller den 19. Oktober på morgonen Och oaktadt Kaptenen. Merkildsen af sitt rederi erhållit order att sedan han intaget last i Kronstadt i Borgå fasta ytterligare 17/2 1910 stundard, hade han intagit, så mycket fast å förstnämnda ort att han icke kunnat lasta i Borgi mera än 121. ståndard. Tammend. härtill och enär Kaptenen Perkeldsen ehuru han enligt bestämmelsen i antevartiet varit skyldig att minst sex då gar förut underrätta aflästaren om ångarens ankomst till lastningsplatsen icke gjort detta äfvensom efter sin ankomst till Kronstadt underlåtit att taga kännedom om huru mycket last han komme att taga därstädes och underrätta Aug. aflöf Aktiebolag om mängden af den last han kunde intaga i Borgå utan trungit AroEsklöf Aktiebolag att under sex dagars tid hålla det försålda partiet 19/120 mandard lastfärdigt, har böfvart som ansett att ett kontraktsförhållande företegat jämväl emellan Ekerredaren Carl och belaget, enär enligt allmänt gällande vid aflastann på aflästnings orten egde att företräda befraktaren och bevaka dennes af lastningen beroende intressen, samt att förtgeets befallhofvare och nederi vore skyldiga att ersätta den af befalkafvaren genom hans oriktiga uppgifter om fartygets ankomst till Borgå beläget åsanka 041
de skadan utgörande framhyra för en dast tre dyan samt godtgörelse för prämlastning och lössning af återsända 50 ståndarad tavaror, anhållit om käromålets förkastande Häradsrätten, hvarest parterna omsesides anhållit om ersättning för sina kostnader i målet, har medels den 12. September 1913 afkunnadt utslag på däri upptagna skäl förkastat käromålet och ålagt skeppredaren Carl att med två hundra mark ersätta Äng, äklöf Aktiebolag den kostnader å rättegången Hofrätten, under hvars pröfning Skerandaren Carl i vadväl dragit målet, har medels dom den 31 Juli 1914. sig i målet utlåtit, och Allden stund omförmälda antiparti icke innehöll bestämmelse därom huru mycket trävaror ängfartyget Lagny bort lasta i Borgå utan endast att fartyget där tädes skulle kumpelittera sin last, samt skappsedaren Carl, hvilken icke heller ingått aftal härom med Aug. Eklöf Aktiebolag, sålunda icke kunde anses vara ansvarig för den skada, som belaget mörligen tillskyndats därigenom att det belopp trävaror belaget påräknat att få inlästa i Dagny icke kunnat i förtyget intagas, fördenskull och då ifrågakomna anteparti icke innehöll förpliktelse för Skeppsnedaren Carl Merbefalkafvaren å fartaget att hålla det samma å viss bestämd tid lastklaget i Borgå och Kaptenen Arkildsen underrättat fva aflöf Aktiebolag så tidigt som det för honom varit möjligt om Lagngs ankomst till sistsagda ort har Hofrätten med upphäfvan de af Häradsrättens utslag, ålagt AugEelof Aktiebolax att till Herrardaren Carl återbetala ifrågavarande af Kaptinen Torkiljoen uppbarna sjuhundra trettio mark jämte sex procents ränta därå från den 28. Oktober 1911, hvarhos Aro, Eklöf Aktiebolax ålagt att med trehundra mark ersätta Skemisedaren Carl dennes kostnader i målet vid Häradsrätten Uti Hofrättens dom har Aug. Eklöf Asickalag anhållit om ändring medels deduktion, den Skeppridaren 912
Carl bemött Kejserliga Senaten har tagit må let i öfvervägande och finner AugEksöf Aktiebolax icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens dom vid hvilken alltså kommer att bero, och skyldigkännes Ang. Eklöf Aktiebolag att till Skeppsedaren Carl i ersättning för dennes härstädes i målet hafda, bestnader utgifva ijuttiofem mark. Det alle som vederbör, till erterrättelse länder Kejserliga Senaten för Finland. tola Saarikoski Alfred Lillksiala. B. Anneberg A. J. W. G. Wahlman. B. Anneberg A. J. W. G. Wahlman. Samuli Koski. Uno Strömsten Kesäkuun 6 päivänä 1916. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio maksuitta Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tullessa jotussa perinnönjaon moittimisesta jossa ovat Kymättylän kunnan kunnallislautakunta hakijana sekä Torpparintyttärel Ulrika Wilhelmina Wallius ja Elra Aleksandra Jaakso ynnä Talollisenleski Olga Alekran dra Helander, Kymättylän pitäjän Ylikylästä, entinen Talollinen Johan Wilhelm Sjöblom, saman pitäjän Pulkkasan kylästä, Merimiehenleski Eva Aleksandra Karlström, alackaisen tyttärensä Beatha Johanna Karlströmin holhoojana, ja Talollinen Henrik Edvard Mattila, kumpikin "Talon kylästä, Kymättylän pitäjää kuin myös Kiprinvalajanleski Eva oikeastaan Anna Aleksandra Tähti nen, Kähärin yksinäiseltä tilalta Kaarian pitäjästä, ynnä Torpparin poika Karl Hemming Reinfors ja Puuseppä Kustaa Adolf Laine, molemmat Turun kaupungista, vastaajina: Annettu Oikeusesastossa Keå: F. tt - 12. R. A. J.S. 1. Läsnä: No 1194. Såg: 179. R. D. 1915