Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
Tanskanen, joka 29 päivänä Marraskuuta 1915 on määrätty olemaan Saimi Maria Sutisen konkussipesän uskottuna miehenä ja jonka konkurssipesän velkojat seuranneen Helmikuun 6 päivänä ovat valinneet pesän toimitsijaksi, ole esittänyt syytä muuttaa, Hovioikeuden tuomiota. Mikko Tänskanen velvoitetaan maksamaan Kauppias Pääkköselle hänellä jutun vuoksi Senaatissa olleiden kulujen korvaukseksi seitsemänkymmentäviisi markkaa, Tätä kaikki asianomaiset noudattakootKeisarillinen Suomen Senaatti: Walter Andersin. K. R. Helanen B. Anneberg K. Auer Uno Strömster Tammikuun 15 päivänä 1917 "Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Wiipurin Hovioikeudesta tullessa, lauttauksen oikeuttoman vahingon korvaamista koskevassa jutussa, jossa ovat toiminimet Hackmanet, Wiipurin kaupungis ta, ja A. Ahlström Osakeyhtiö Noormarkun pitäjästä, yhteisesti hakijoina sekä Antrean pitäjän Raskiselän jakakunnan osakkuista Talollinen Antti Jantunen, viimeksi sanotun pitäjän Kaskiselän kylästä, sekä saman pitäjän Pintolan ja Wirkinniemen jakokuntain osakkaista Talolliset Pielari Sokka, Taljalan, ja Tuomas Kemppi, Virkinniemen kylästä Intuan pitäjää, saapuville tulleina, muttä muut sanottujen jakokuntain osakkaat, poisjääminä, vaastaaiina Annettu Oikeusosastossa Tammikuun 15 päivänä 1917 Keisarillinen Senaatti on it1/4 velleen esittelyttänyt jutun kirjat Läsnä: W. A. B.G.S. Å. K. R.A. 20 No 54. Säg 78. K. D. 1916
ja niistä saanut tietää Antriän pitäjän käräjåkunnan Kihlakunnanoikeudessa on toiminimen Hackmans'6:n ja A. Ahlström Osakeyhtiön puolesta edellämainitulle kolmelle jakokun nalle annetun kirjallisen haasteen nojalla lausuttu, että toimi nimet kesäällä vuonna 1907 oli vat harjoittaneet metsäntuotteiden lauttausta sanottuihin jakokuntiin kuuluvissa omistoissa Antuan pitäjässä, jolloin lauttaus jakokuntain osakkaiden väitosten mukaan oli tuottanut heidän kalastukselleen vahinkoa että jakokuntain osakkaat, kun asian peräint eivät olleet keskenään sopineet tuon vahingon korvaamisesta, olivat jättäneet asian vesioikeuslain 2. luvus sa edellytettyjen välittäjäin ratkaistavaksi sekä että välittäjät tuomessa Toukokuun 12. päivältä 1907. olivat, katjoen toiminimien lauttauksesta syntyniin jakakuutoin osakkaille kalamaatiin vähentymien kautta vahinkoa, velvoittaneet toiminimist Hackman N:n ja AVelström Osakeyhtiön korvauksi men na 1907 näin oikeuttamastaan vahingosta yhteisesti suorittamaan Kaskiselön kylän käsittävän Kaskiselän jakokunnan osakkaille yhteensä tuhat markkaa sekä Sintolan ja Wirkinniemen ja kekuntain osakkaille, mihin jakakuhtiin kuuluivat Karhialan, Sintolan, Taljalan ja Wirkinniemen kylät, niinikään tuhat markkaa, joille määrille oli laskettava viiden procentin vuotuinen korko tuomion antopäivästä Toukokuun 12 päivästä 1907, ynnä korvaamaan jakokuntalaisten kustannukset asiassa kaikkiaan kahdellasadalla kolmellatoista markalla kuudella pennillä. Kunni toiminimien toimituttama lauttaus kuitenkaan tidellisuudessa ollut sanottu na vuonna aikaansaanut edellämainittujen jakokuntain osakkaille mitään vahinkoa, eikä ainakaan vahingon määrää, jos vahinkoa jossakin määrin olisi tapahtunutkin, oltu näytetty ovat toiminimet Hackman No ja. i Ahlström Osakeyhtiö vaatineet, että kerrottu välitystuomio oikeudettomana 21
julistettaisiin voimattomaksi Tätä kannetta on Kaskiselän. Iin tolan ja Wirkinniemen jakokuntain osakkaiden puolesta vastustettu; minkä jälkeen Kihlakunnanoikeus, jossa asianosaiset molemmin puolin ovat anonut korvausta oikeudenkäyntikuluistaan on 23 päivänä Marraskuuta 1911. julistanut päätöksen asiaan; ja koska tuomarin vastuulla toimineet välittäjät olivat kataneet toiminimen Hackman aren ja s. Ahtröm Osakeyhtiön lauttaukun tuottaneen itackiselän, Pinta lan ja Wirkinniemen jakakuutain osakkaille edelläkerrottuihin määriin arvioidun vahingon, sen vuoksi ja kun moinittujen toiminimen puolesta ei oltu näytetty toimitettua arviota liilliseksi, vaan päinvastoin jakokuntain osakasten puolesta oli esitetty näytöksiä arvion kohtuullisuudesta, on Kihlakunnanoikeus hyljännyt asiassa ajetun kantun ja vahvistanut edellämainitun välikyluomion, minkä ohessa toiminimet Hackman ab: ja t. Ahlström Osakeyhtiä ovat velvoitetut yhteisesti korvaamaan vastapuolten oikeudenkäyntikulut kolmellajadalla viidelläkymmenellä markalla Hovioikeus, jonka tutkittavaksi toiminimet Hackman å Co ja A. Ahlström Osakeyhtiö vetoamalla olivat saattaneet jutun, on Tammikuun 27. päivä nä 1916 antamallaan tuomiolla jättänyt asian Kihlakunnanoikeuden päätöksen varaan sekä velvoittanut sanotut toiminimet viidelläkymmenellä markalla korvaamaan Antti Jantuella Pietari Tokalla ja Tuomas Kompillä Hovioikeudessa ollut kustannukset. Hovioikeuden tuomioon ovat toiminimet Hackman N° 1. ja AhtikömOsakeyhtiö anoneet muutosta perustelmalla, johon Antti Jantunen, Pietari Pekka ja Tuomas Kemppi ovat vastannet Keisarillinen Senaatti katme ettei ole oikelta muuttua Hovioikeuden tuomiota Toiminimet Hackman å Co ja 1. Ahlsiöm Osakeyhtiö velvoitetaan yhteesvastuullisesti maksamaan Antti Jäntuselle, Pietari Sokalle ja Tuomas. Kem22
pille heillä jutun vuoksi Senaatissa olleiden kulujen korvaukseksi yhteensä kahdeksankymmentä markkaa. Tätä kaikki, asianomaiset noudattakoot "Keisarillinen Suomen Senaalle: Walder Andersson. B Amberg. Walder Andersson. B Amberg. Walder Andersson. B Amberg. Walder Andersson. B Amberg. Walder Andersson. B Amberg. Johannes Pesonen. K. R. Helanen Johannes Pesonen. K. R. Helanen K. Auer Ossian Sihannen Tammikuun 16 päivänä 1917. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarille sesta Wiipurin Hovioikeudesta tulleessa jutussa konkurssissa. valvotun saatavan vahvistamisesta, jossa Iisalmen kaupungissa asuneen entisen Senaattorin Julius Bernhard Saraste - vainajan konkurssiin luovutetun perän toimitsijamies, Kunnallisneuvosmies Fredrik Olivier Koivula, sanotusta kaupungista, on hakijana sekä niinikään Iisalmen kaupungista olevan Kauppiaan Kalle Koposen konkurssipesän toimitsijamies Pankin johtaja Väinö Väisälä, Mikke lin kaupungista, ja velkojat Kauppiaat H. Suonio ja Edvard Soininen, Kuopion kaupungista, Kauppias Juho Kaarakainen, Iisalmen pitäjästä, Kauppias Kalle Niskanen, Iisalmen kaupungista, Tuomiokapitalinnotari Olli Vilho Koponen, Savanlinnan kaupungista, ynnä Kansallisläsnä: 5.S. - 42. - Ä R S. 76 - 23 No 59. Pag 255 RD. 1915.
Osake - Pankki, yhteisesti, vastaajina: Annettu Oikeusosastossa Tammikuun 16 päivänä 1917. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut seuraavat tiedot: Kauppias Koposen luovutettua omaisuutensa velkojainsa tyydyttämiseksi ja Senaattori Sarasteen valvottua konkurssissa määrättynä paikalletulopäivänä Marraskuun 24 päivnä 1909 Iisalmen kaupungin Raastuvanoikeudessa muun muassa 4300 markkaa Kauppias Koposen Kesäkuun 13 päivänä 1909 Kansakouluntarkastaja Oskar Wuorisalmelle, Iisalmen kaupungista, antaman ja Senaattori farasteelle siirretyn velkakirjan perusteella kuuden prosentin vuotuisine korkoineen velkakirjan antipäivästä sekä 3800 markkaa Kauppias Koposen Heinäkuun 27 päivänä 1909. niinikään Kansakoulununkastaja Wuorisalmelle antaman ja Senaattori Sarasteelle siirretyn velkakirjan nojalla kuuden prosentin vuotuisine korkoineen luettuna 2000 markalle Helmikuun 27. päivästä 1909 ja 1800 markalle seuränneen Heinäkuun 27 päivästä, on Keisarillinen Senaatti Joulukuun 18 päivänä 1911 antamallaan tuomiolla jättänyt mainitut saamiset, viimeksisanotun kuitenkin ainoastaan 1800 markkaan nähden korkoineen, eri oikeudenkäynnin varaan. Tätä määräystä noudattaen on Senaattori Saraste Kauppias Koposen konkurssipesälle toimituttaman sa haasteen nojalla mainitussa Raastuvanoikeudessa vaatinut, että sanotut eri oikeudenkäynnin varaan jätetyt saatavat korkoineen. vahvistettaisiin konkurssipesän varoista maksettaviksi. Sittenkuin konkurssipesän puolesta oli vastustettu kannettu sillä perusteella, ettei Kansakouluntarkastaja Wuorisalmi ollut antanut Kauppias Koposelle mitään vastiketta edellisestä velkakirjasta eikä jälkimäisestäkään, mikäli se oli 24
jätetty eri oikeudenkäynnin varaan, on Raastuvanoikeus, kuulusteltuaan asiassa myöskin Kauppias Koposta ja Kansakouluntarkastaja WuorisalmaaMaaliskuun 3 päivänä 1913 julistamallaan päätöksellä, koska edellämainitut velkakirjat oli myönnetty oikeilisi eikä oltu voitu luotettavasti näyttää niihin perustuvia saata via vastaan tehtyjä väitteitä, vahvistanut puheenaolevat rahamäärät korkoineen konkurssipesästä maksettaviksi Hovioikeus, jonne Pankinjohtaja Väisälä oli Kauppias Koposen konkurssipesän puolesta vedannut Raasluvanoikeuden päätöksestä, on Lokakuun 21 päivänä 1915 antamassaan tuomiossa katsonut jääneen toteutta, matta, että Kauppias Koponen olisi puheenaolevasta neljänkymmenenkolmentuhannen markan velkakirjasta saanut mitään vastiketta, ja näytöstä puuttuvan myöskin siitä, että Kauppias Koponen olisi kysymyksenalaisen kolmenkymmenenkahdeksantuhannen markan velkakirjan riidanalaisesta kahdeksantoistatuhannen markan määrästä saanut enemmän vastiketta kuin neljätuhatta viisisataa markkaa; minkä vuoksi Hovioikeus on muuttaen Raastuvanoikeuden päätöstä, määrännyt, että konkurssipesän varoista oli Senaattori Sarasteelle riidanalaisista määristä maksettava ainoastaan neljätuhatta viisisataa markkaa korkoineen. Hovioikeuden tuomioon on Senaattori Sarasteen sillä välin kuoltua ja kuolinpesän tultua luovutetuksi konkurssiin, hänen konkunssipesänsä toimitsijames Kunnallisnell vosmies Koivula anonut muutosta perustelmalla, johon Pankinjohtaja Väisälä sanotun toimensa puolesta ja Kauppias Koposen konkurssipesän ylempänä mainitut velkojat ovat vastanneet. Keisarillinen Senaatti harkitsee oikeaksi, kumoten Hovioikeuden tuomion, vahvistaa Raastuvanoi25
keuden jutussa julistaman päätöksen. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti. tini Henrik Alfredliuksiala. A. K. Oikeudelle. Samuli Korki. A. K. Rummala. Samuli KorkiA. K. Rummala. Samuli KorkiTammikuun 17 päivänä 1917. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Waaran Hovioikeudesta tullässä, vesijättömaan omistusoi keutta koskevassa jutussa, jossa Talolliset Juho Tuorila, Aappo "Stanniainen, Jaakko ja Heikki Jutila, Heikki Härmä ja Juho Heiskari, timingan pitäjän Iiningan kylästä, ovat hakijoina sekä Talolliset samasta kyläs lä Juho Poutala eli Herranen Antti Kiiskilä, Juuso Kallinen eli Haara vanhempi, Juuso Haara nuorempi, Jaakko Suni de Eric, Heikki Pielilä Aapeli Jukola, Antti Toppinen oli Puus kala, Pekka Pekanpoika Pyhti nen, Jaakko Matinpoika Kylmä nen eli Martinkauppi, Juuso Rosi eli Iloukkari, Juho Koskela, Heikki Samulinpoika Suorila eli Ojala, Anton Lampi Heikki Anttila Heikki Kaar beenaho, Antti Kylmänen oli Harjapää, Tikka Haapala eli W. A. J. P. R. H. K. A5.5. 96 272 bero 129. R. I. 1916
Nivala, Juho Isak Kiiskilä eli Nytmänen Sikka Aaponpoika Konnilä ja Riila Kanniainen vastaajina: Annettu Oikeusosastossa 17 päivänä Tammikuuta 1917. "Keisarillinen Senaatti on itsellensä esittelyttänyt julun kirjat ja niistä saanut tietää: Sittenkuin uvat tilanomistajat tiningan pitäjän liningan kylässä oli väl Oulun läänin Kuvernöörillä pyy taneet, että Sininganlahdessa olevat vesijättömaat jaettaisiin osakasten keshen ja Kuvernööri 6 päivänä Huhtikuun la 1901 annetulla päätöksellä oli määrännyt jaon toimitettavaksi sekä Ilo misionimaanmittari Otto Hakasalo oli 1 päivänä Kesäkuuta samana vuonna alottanut jakotoimituksen, olivat eräät jakokunnan tilanomistajat, joiden hallussa vesijättömäita oli, vastustaneet jaon toimittamista, koska jakokunnan osakkaat isenjaon yhteydessä olivat sopineet, että vastaiset maakunnat sai sival pitää ne tilanomistajat, joiden palstat tulivat rannikolle, palstatajain sa mukaisesti, minkä sopimuksen Maan jako oikeus 7 päivänä Elokuuta 1844 oli vahvistanut. Tämän johdosta oli toimitusmaanmittari, mitalluaan puheenalainet vesijättömaat, 19 päivänä Lokakuuta 1910, koska niiden omistusoikeudesta oli jakokunnan osakarlen kesken olemassa viimielisyyttä ja se R. Kon10 luvun 6 SS:n mukaan oli tuomiois tuimen ratkaistava, ennenkuin vesijat lömaiden jakamiseen voitiin ryhtyä, keskeyttänyt toimituksen siksi kuin omistusoikeus vesijättömäihin oli tullut ratkaistuksi. Haaslautettuaan Juho Tuorilan ja hänen myöläpuolensa Simingan ja Tyrnävän pitäjäin käräjakunnan Kihlakunnanoikeuteen ovat Juho Pontala ja hänen asiakumppaninsa, ilmoitta en Juho Tuorilan ja hänen myöläpuollensa yhteisesti omistavan Alaklaavii lan talon No 36 Seningan kylässä jonka talon naulinnassa liningan lahden vesijättömaita oli, Simingan lohkokunnan osakkaena vaatineet, että koska puheenaoleval vesijällemaat eli27
vat syntyneet sanotun lohkekunnan ja kamattomasta vesintueesta ja siis kuuluivat koko jakokunnalle, Juho Tuori la ja hänen myöläpuolensa velvoitet taisiin luovuttamaan viljelemänsä vesijällömaat kaikkien jakokunnan tilojen kesken jaettaviksi, minkä ohessa Juho Poutala ja hänen myöläpuolensa ovat anoneet korvausta oikeudenkäyntikuluistaan. Kanteesta kuulusteltuina ovat Juho Tuorila, Aappo Kanniainen, Jaakko ja Heikki Jukila ynnä Heikkin Hirmä ensin myöntäneet kysymyksessä olevan vesijättömään jaettavaksi, jota vastoin Juho Heiskari on kannetta vastustanut, minkä jälkeen myös Juho Tuorila Aappo Kanniainen, Jaakko ja Heikki Julila ynnä Heikkin Härmä, koska - Alaklaavulan tila oli joka malon eikä Juho Heiskari osollaan ollut laipunut talon naulinnassa ole via vesijättömäita jakoon luovutta maan, olivat kannetta vastustaneet. Huhtikuun 22 päivänä 1914 julistamallaan päätöksellä on Kihlakunnanoikeus, koska se vesialue, josta kysy nyksessäoleva vesijättömaa oli muodos tunut, riidattomasti oli ollut Simingan jakokunnan osakasten kesken jakamat ta ja yhteisestä vesialueesta muodosluva vesijättömaa lain mukaan eli jakokunnan yhteistä, johon kullakin jakokunnan tilalla oli osuutta kylä omuutensa mukaan, julistanut, ettei Alaklaavulan talon omistajain yksi tyinen vesijätön naulinta eslänyt Juho Poutalaa ja hänen myöläpuolian sa toimitettavassa vesijäten jaossa saamasta kyläosuutensa mukaista osuut la siitä, sekä velvoittanut Juho Tuorilan ja hänen myöläpuolensa seitse mallakymmenellaviidellä markalla korvaamaan Juho Poutalan ja hänen myötäpuollensa kulut asiassa. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Juho luorila ja hänen myölupuetensa velaamalta olivat saattaneet julun, on 1 päivä na Maaliskuuta 1916 antamannan tuomiossa jättänyt sen Kihlakunnanoikeulen päätöksen varaan sekä velvoittanut Juho Tuorilan ja hänen myöläpuolensa 73
yhteinastuullisesti viidelläkymmenellä markalla korvaamaan Juho Paulalalla ja hänen asiakumppaneellaan Hovioikeudessa olleet kulut. Hovioikeuden tuomioon ovat Juho Tuorila ja hänen myöläpuudensa hakeud muutosta perustelmalla, johon Juho Poutala ja hänen asiakumppaninsa ovat vastannut Keisarillinen Senaatti katsoo, ettei de aihella muuttaa Hovioikeuden tuomiota Juho Tuorila myötäpuolinengen velvoite taan maksamaan Juho Poutalalle ja hänen myöläpuolilleen heillä julun vuoksi Senaalissa olleiden kulujen korvaukneksi kuusikymmentä markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen SenaattiWaltes Andersin. Johannes Pesonen. Waltes Andersin. Johannes Pesonen. Waltes Andersin. Johannes Pesonen. K. R. Helanen K. Auer Titg Grönsuu Tammikuun 18 päivänä 1917. Keisarillisen Suomen Senaalin tuomio nostorahalla Teisarillisesta Kaaran Hovioikeudesta tulleessa, talon kaupan purkamista koskevas ja jutussa, jossa Rovaniemen pitäjän Jaatilan kylästä oleva Talollinen Juho Kalle Kustaa - Heikinpoika Alaikkula eli Mäenä lanen omasta puolestaan ja vaimonsa Streda Matilda Antin tyttären edusmiehenä on hakijana sekä samasta kylästä deva Stäsikyläinen Heikki Kustaa - Heikinpoika Mäenalänen vastaajana: Annettu Oikeusosas lossa Tammikuun 18 päivänä 1917. Keisarillinen Senaalle on Axel leen esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä saanut liitaa Haastutettuaan Juho Kalle ja Itree ta Malilda - Maikkulan Nevammen pitäjän karajäkunnan Kihlakunnan oikeuteen, on Heikki Mäenalunen Heinäkuun 1. päivänä 1911 siellä lausunut Sämä: H. A. J. P. R. H. K. Å 1 Dck 79 No 74 Pag. 91. R. D. 1916.
että hänen ja Juho Kalle Maikkulan vanhemmat, heidän Marraskuun 29 päivänä 1909 kuollut kansa Talollinen Kustaa Heikki Kustaanpoika, Mäen alanen ja äitinsä Priita Kaisa Tuomaantytär Maikkula eli Mäenälänen, olivat kauppakirjalla Kesäkuun 28 päivältä 1908 Juho Kalle ja Kreeta Alatilda Markalalle luovuttaneet omistamansa kahdeksannes manttaalisen Mamalasen verotalon No 11 sanotussa saatilan kylässä tuhannen markan kauppahinnasta ja myyjille talosta suoritettavaa elinkautista eläkettä vaslaan, minkä ohessa talonkauppaa oli seurannut kaikki talossa löytyvä Kuslaa Heikki ja Briita Kaisa Miemala nen irtain omaisuus; mutta koska Stus taa Heikki Mämälänen puheenalairen kaupankon aikana jo oli ollut järjeltään heikko ja lylsistynyt eikä hän ollut tehnyt tuota kauppaa vapaasta tahdostaan vaan pakoluksesta, on Heikki Mäenalainen, ilmoittaen että myy dyn omaisuuden arvo todellisuudes na de paljon nuorempi ja että kauppa niin muodoin loukkasi hänen oikultaan Kustaa Heikki Mämäläsen perillisenä sekä että hän kaupanteen aikana oli oleskellut ulkomailla ja vasta lopulla vuotta 1910 saanut tiedon sänsi kuolemasta ja puheenalaisesta talonkaupasta, vaatinut, että vielämai nettu talonkauppa julistettuisiin puro tuksi sekä että Juho Kalle ja Kreeta Halilda Maikkula velvoitettaisiin Heikki Mäenäläselle luovuttamaan hänelle tuleva perintöosansa mainitusta talosta ja irtaimistosta. Kannella ovat Juho Kalleja Arvela Matilda Maikkula vahastaneet, huomant luen, että he olivat kaupalleen saaneet lainhuudot ja Helmikuun 21 päivänä 1910 kiinnekirjankin, sekä kiittäen, että Kustaa Heikki Muonalanen kauppaa lehdeman oli ollut hukko järjellään si toiminut ulkonaisesta pakotuksesta Sittenkun myös Treta Kaisa Mark kulaa oli jutussa kuullu, on Kihlakun nanoikeus, jossa asianosaiset olivat molemmin puolin anoneet korvausta oikeudenkäyntikuluistaan sekä Juho Kalle 90
ja Kreeta Matilda Maikkula vaati neet, että asiassa todistajana kuulus tettu Itsellinen Kaisa Miettinen heidan vihamiehenään julistettaisiin peräytystodistajaksi, Huhtikuun 4 päivänä 1914 julistamallaan päätöksellä, hyljä len vastasanotun väilleen toteennäyt tämättömänä, mainitsemillaan perusleilla julistanut kysymyksessä olevan kaupan mitättömäksi ja velvoittanut Juho Kalle ja Kreeta Matilda Maikkulan luovuttamaan Kustaa Heikki Maenalaisen osan myydystä omaisuulesta lailliseen perinnönjakoon sekä neljättäsadalla seitsemälläkymmenetleviidellä markalla korvaamaan Heikki Maenalaisen oikeudenkäyntikulut Hevioikeus, jonka tutkittavaksi Juho Kalle Maikkula oli velaamalla omatta nut julun, on Helmikuun 8 päivänä 1916 antamassaan tuomiossa, jättäen asian mikäli se koski Juho Kulle Maikkulan vaatimusta Kaisa Mulli sen julistamisesta peräytystodistajaksi Kihlakunnanoikeuden puutokseen vavaan, katsonut selville käyneen, että Kustaa Heikki Mäenalainen, tehdessään puheena olevan kaupan, oli ollut niin sairas ja vanhuudennikko, ettei hän kyennyt tekojään pennitsemaan, jonka tähden, ja kun kaupan siis ei voitu katsoa tapahtuneen vapaaehtoisella suostumuksella, Hovioikeus on jättä nyt asian sen loppupäätöksen varaan, johon Kihlakunnanoikeus oli jutussa johtunut Hovioikeuden tuomioen on Juho Stalle Maikkula anonut muutosta perustelmalla, johon Heikki Mainala nen on vastannut. Keisarillinen Senaatti jättää asian mikäli se koskee vaatimusta Kaisa Miettisen julistamisesta peräytystodislajaksi, Hovioikeuden tuomion varaan ja katsoo itse asiaan nähden tosen selvitetyksi, että Kustaa Heikki Mäen alunen on puheenalaista kauppaa tehdessään aikaisemmin saamansa halvauksen vuoksi ollut henkisessa suhteessa jossain maarin heikko; vaan kun kuitenkaan ei ole näytetty, että hän sen vuoksi olisi ollut kykenemä 31
lon arvostelemaan tekemänsä kaupan merkitystä, ja selvittämättömäksi myös kin on jäänyt, että häntä olisi kauppaan pakotettu, harkitsee Keisarillinen Senaatti oikeaksi kumolen sillä kohden Hovioikeuden tuomion ja Teihlakunnanoikeuden päätöksen, hyljätä kanteen, mutta saa Juho Kulle Maikkula asian laatuun nähden itse kärsiä oikeudenkäyntikulunsa. Tätä kaikki asianomaiset noudat takoot. Keisarillinen Suomen Senaalli: Walter Andersin. Johannes Pesonen. Walter Andersin. Johannes Pesonen. K. R. Helanen. Z. Auer. K. R. Helanen. Z. Auer. Allan Dahlbeelt läro: Den 18 Januari 1917. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatta revi nonsskillingar från Kejserlige Åbo Hofrätt inkommit mål. mellan Agronomen Eugen Carl Joekum von Knorring, besatte kojsaredömet Ryssland, Studeranden Fyra Ingeborg von Knorring och Musiklärärin nan Eva Eugenie von Knotring, bägge från Helsingfors stad, Kontoristen Lave Gustaf Severin von Knorring bosall i konen gäriket Sverige, samt Järmäns praktikanten Axel Hofits von Knorring, från Terijoki järn vägsstation i Kivinebb saken, å ena samt Justitierad mansenkan Hilda Holmberg, äfvensom hennes dotter Urda Svanljung och dennes man Afsänsmannen, Einar Granljung från staden Nikolaistad, på den andra sidan, ömsom sökande och svarande, angående klander af förmynderJ. S. A. L. B. F. Å. R. K. A. Bergroth. 99 N 89. Pag. 43. R. D. 1914.
skaps redovisning: Gifven i Justitiedapartementet den 18 Januari 1917. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem såvidt numera är i fråga, inhämtat följande: Sedan Agronomen von Knorrings och hans medparters aflidne fader Godsegaren Eugen von Knorring i lifstiden genom testamente af den 14 November 1886 förordnat, bland om nat, att hans hustru Estellä von Krorning så länge hon förblefve enka skulle så sitta i orubbadt bo, mer därefter egde årligen från egendomen utfå sin andel i nitton afkast ningen, har Estella von Knorring efter Godsegaren von Knorrings den 2 Januari 1887, linade död på grund af berörda testamente innehaft sitt och sin bemälde mans beodeladt ända till den 3 September 1893, då ken, som ärende träda i äktenskap med Bokföraren Sven Nissvandt, upplåtit boet till skifte. Vid detta skittehar Estella von Knorring på sin del erhållit följande egendom med därå satta värden, nämligen: en tredjedel i Kolunkoski såg 400 mark en tredjedel af fjorton aktier i Kamo olbryggeri 2,333 mark 33 1/3 penni, en tredjedel i boets mcki lioi enligt lottning och inventarie förteckning 5792 mark 42 penni och en tredjedel af spanmålen efter af drag af 1894 års utsäde 2666 mark 66 2/3 penni, hvaremot boets fastig heter Kumogårds berustade säteri jämte Meinikkala, Torkkali oli Ratula därunder skatteköpta augmentshemman, Pyhänkona enstaka frälsehemman samt Kappasi och Vähätorkkeli skattehemman i Ylistaro by, alla i Kumosecken. jämte kreatur, redskap, foder med mera äfvensom två tredjedelar af förenämnda såg, aktier och molelia tilldelats makarne von Knorrings ofvanuppräknade barngemen. samt. På stämning å enkan Holmberg 33