Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
vat sitä varten ottaneet Johannes Tuomelalta, ja koska Pekka ja Otto Durchman, jotka 15. päivänä Lokakuuta 1906. päätetyn konttokuranttilaskun mukaan olivat Johannes Tuomelalta saaneet rahaa ja tavaroita yhteensä 3193. markan 81. pennin määrän sekä Tuomelaa hyvittäneet 1792. markkaa 78. penniä, niin muodoin olivat jääneet Tuomelalle velkaan 401. markkaa 3. penniä, on Johannes Tuomela vaatinut Pekka ja Otto Durchmania velvoitettaviksi Tuomelalle maksamaan viimemainitun rahamäärän korkoineen kuin myöskin korvaamaan Suomelan oikeudenkäynti kulut Pekka ja Otto Durchmanin vastustettua kannetta on Kihlakunnanoikeus 24. päivänä Maaliskuuta 1908. Julistanassaan päätöksessä lausunut ettei Johannes Suomela ollut voinut näyttää puheenalaisten tavarain, jotka sarotun talven kuluessa oli toimitettu tukkilöiden lähellä olevaan niin sanot tuun Saaren myllyn kauppapuotiin, annetun Pekka ja Otto Durchmanille hei709 dän omaan lukuunsa eikä myöskään että Pekka ja Otto Durchman muulla. kaan perusteella olivat sanotuista tavaroista vastaavat; ja on Kihlakunnanoikeus sen vuoksi hyljännyt kanteen Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Johannes Tuomela oli vetoamalla saattanut jutun, on 18. päivänä Joulukuuta 1909. antamallaan tuomiolla jättänyt asian Kihlakunnanoikeuden päätöksen varaan sekä velvoittanut Johannes Tuomelan suorittamaan Pekka ja Otto Durdmanille maksut kymmenen markkaa kahdeksankymmentä penniä heidän kappaleestaan Hovioikeuden tuomiota Hovioikeuden tuomioon on Johannes Tuomela anonut muutosta. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun; ja koska Johannes Tuomela ei ole voinut näyttää, että ne tavarat ja rahamäärät, jotka Pekka ja Otto Durchman edellämainitun konttokuranttilaskun mukaan ovat vastaanottaneet Johannes Tuomelalta, on heille annettu heidän omaan lukuun sa, eikä Johannes Suomela ole kan84
teelleen muuta perästettä esittänyt, harkitsee Keisarillinen Senaatti oikeaksi jättää sen loppupäätöksen pysyväksi, johon Oikeudet ovat jutussa johtuneet Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti: Wahlennan Aleksi Käpy Ulvennass Aleksi Käpy Mannes Leltonen. K. R. Helonen. B. Anneberg. Aemed Lindström Joulukuun 18 päivänä 1911. 110. SS Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio osaksi nosterahalla osaksi maksuitta Keisarillisesta Wiipurin 0. SS Hovioikeudesta tulleessa, konkurssijutussa, jossa ovat Iisalmen kaupungissa asuvan Kauppiaan Kalle Koposen vaimo Hilma Koponen ja Kihlakunnan tuomari Hovioikeudennenves Julius Bern hard Sarasti samasta kaupun gista, kumpikin erikseen, hakijoi na, sekä Kruununnimismies Olli Vilho Koponen, Kiuruveden pitäjästä, saapuville tulleena, mutta Kalle ja Hilma Koponen sekä Hovioikeudenneuves Saraste ja muut Kalle ja Hilma Korosen konkurssipesän velkojat tulematta jääneinä vastaajina: Annettu Oikeusosastossa, 18. päivä nä Joulukuuta 1911. Keisarillinen Senaatti on itsellensä esittelyttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saa nut tietää seuraavaa: Sittenkun Kauppias Koponen oli 9. säsnä: D. K. 1. - A. B. A. L. f. do No 1820. Pag 258. R. D. 1910.
päivanä Elokuuta 1909. Iisalmen kaupungin Raastuvanoikeudessa anonut saada luovuttaa kaiken omaisuuten sa velkojiensa tyydyttämiseksi ja Koposen pesä oli sen johdosta asetettu konkurssitilaan sekä valvontaräivä konkurssissa oli määrätty 24. päiväksi Marraskuuta 1909. on viimeksimainittuna päivänä Hilma Koponen anonut saada konkurssipesästä päältäpäin erotetuksi vastaista toimeentuloansa varten välttämätin tä omaisuutta luettelon mukaan yhteensä 228. markan 65. pennin arvosta sekä hänelle itselleen ja alaikäisille lapsilleen lahjaksi annettua omaisuutta luettelon mukaan 418. markan 18. pennin edestä, kuin myös kin vaatinut 24. päivänä Huhtikuuta 1899. laaditun avioehtokirjan nojalla itselleen pesän varoista rahassa 3098. markkaa 78. penniä sekä aviohtokirjaan liitetyn luettelon mukaan irtainta omaisuutta tai sen arvon 3,642. markkaa 30. penniä, anoen sen lisäksi että kaksi viimeksisanottua mää711. 686 711. 68 rää tuomittaisiin pesän varoista etu oikeudella hänelle maksettavaksi, minkä ohessa samana paikalletulopäivä nä, paitsi Iisalmen kaupungissa olevaa toiminimiä Iisalmen Nahkatehdasta, Iisalmen pitäjän Nerkoon kylässä asuvaa Talollista Kultor Stenbackia ja Helsingin kaupungissa, olevaa Rakennusmestari t. Holm strömin konkurssipesää, jotka oli vat konkurssissa valveneet valvontäkirjelmissään lähemmin ilmoi tetut määrät, sekä eräitä muita velkojaa, joiden vaatimuksista nyt ei ole kysymystä, alempana luetellut saamamiehet ovat vaatineet, että heille konkurssipesän varoista tuomittaisiin, muun muassa, heidän alempana mainittavat saamisen sa, nimittäin: Talonomistajan Iisalmen kaupan gista talo Wäisäsen konkussipesän puolesta, sen uskettuna miehenä, Aaro Wäisänen: 20,000. markkaa, Koposen aviopuollen 18. päivänä Tammikuuta 1909 antaman haltijalle asetetun velka
kirjan nojalla korkoineen 6. sadalle vuodessa velkakirjan antopäivästä, Hovioikeudennenvos Saraste: a43,000. markkaa Kauppias Koposen 13. päivänä Kesäkuuta 1909. Kansa kouluntarkastaja Oskar Wuorisalmelle, Iisalmen kaupungista, antaman ja Sarasteelle siirretyn velkakirjan nojalla korkoineen 6. sadalle vuodessa lukien velkakirjan antopäivästä; b) 3800 markkaa, Kauppias Koposen 27. päivänä Heinäkuuta 1909. Kansakouluntarkastajan Wuorisalmelle anlaman ja Sarasteelle siirretyn velkakirjan nojalla korkoineen 6. radalle vuodessa lukien 2000 markalle 27. päivästä Helmikuuta 1909. ja 1800. markalle seuraavan Heinäkuun 27. päivästä: e) korkeintaan 200 markkaa 6. prosentin vuotuisella korolla, Kansakouluntarkastaja Wuori salmen Hovioikeudennemves Sarasteelle tekemän siirron perusteella, siltä varalta että Wuorisalmi, jonka oli väitetty olevan takauksessa eraan Kauppias Koposen 4 päivänä Maaliskuuta 1909. hänen ja Rakennus mestari Holmströmin konkussipesän hallinnon välillä tehtyyn kauppasopimuskirjaan perustuvan maksu sitoumuksen suorittamisesta ja jota vastaan mainitun konkurssipesän puolesta sen johdosta jo oli Raastuvanoikeudessa vireille pantu oikeudentäynti noin 24,100. markan uloshakua varten, tulisi velvodetuksi sanotun summan maksami seen; ja d.) korkeintaan 23,500. markkaa 6. prosentin vuotuisella korolla, Kansakouluntarkastaja Wuorisalmen Sarasteelle tekemän siirron perusteella, siltä varalta että Wuorisalmi, jonka oli väitetty olevan lakauksessa erään Kauppias Koposen 27. päivänä Helmikuuta 1909. hänen ja Salon kauppalassa olevan toiminimen K. J. Åbergs C. Konkussipesän hallinnon välillä tehtyyn kauppasopimuskirjaan perustuvan maksusitoumuksen suorittamisesta ja jota vastaan sanotun konkussipesän puolesta ja oli Kuopion läänin Kuvernöörinvirastossa 712 697
vireille pantu lainhaku kerrotun sumeman uloshakemista varten, tulisi velvoitetuksi sen maksamiseen; ja on Hovioikeudennemos Saraste sen ohessa anonut tilaisuutta eri oikeuden käynnillä toteuttaa yllämainitut valnomuksensa, jos ne tehtyjen muistu tusten johdosta joutuisivat riitai siksi; Kruununnimismies Koponen: a1,000 markkaa Kauppias Koposen tunnus taman ja Kruununnimismies Koposen 3. päivänä Heinäkuuta 1908 asettaman kahden kuukauden vekselin nojalla, korkoineen 6. sadalle vuodessa seuranneen Syyskuun 3 päivästä; ja b.) 3300. markkaa Kauppias Koposen tunnustaman ja Kruununnimismies Koposen 10. päivänä Kesäkuuta 1909 asettaman kolmenkuukauden vekselin nojalla 6. prosentin vuotuisine korkoineen seuranneen Syyskuun 10. päivästä, Kauppias Edvard Soininen, Kuopion kaupungista: a.) 500. markkaa Kauppias Koposen tunnustaman, Knu nunnimismies Koposen 12. päivänä Helmikuuta 1909 asettaman ja Soiniselle siirtämän kolmen kuukauden vekse lin nojalla, 6. prosentin vuotuisine korkoineen seuranneen Toukokuun 12 päivästä; b./ 5,200: markkaa Kauppias Koposen tunnustaman, Kruununnimismies Koposen 23. päivänä Huhtikuuta 1909. asettaman ja Soiniselle siirtämän kolmen kuukauden vekselin nojalla korkoineen 6. sadalta vuodessa lukien seuranneen Heinäkuun 23 päivästä c) SS, 345. markkaa 50. penniä, Kauppias Koposen tunnustaman ja Kauppias Seinisen 17. päivänä Toukokuuta 1909 asettaman kolmen kuukauden vekse lin perusteella, 6. prosentin vuotuisine, korkoineen seuranneen Elokuun 17 räivästä; d. /467. markkaa 57. penniä Kauppias Koposen tunnustaman ja Kauppias Soinisen 21. päivänä Toukokuuta 1909. asettaman kolmen kuukauden vekselin nojalla korkoineen 6. sadalla vuodessa lukien seuranneen Elokuun 21. päivästä; 0,3800. markkaa Kauppias Koposen tunnus taman ja Kauppias Soinisen 18 päi713 688 713 688
vänä Kesäkuuta 1909 asettaman puolentoista kuukauden oekselin nojalla korkoineen 6. sadalle vuodessa lukien seuranneen Elokuun 3. päivästä; f.) 3048. markkaa Kauppias Koposen tunnustaman ja Kauppias Soinisen 22. päivänä Kesäkuuta 1909. asettaman puolentoista kuukauden vekselin nojalla 6. prosentin vuotuisine korkoineen, seuranneen Elokuun 7. päivästä; g. 1,000. markkaa Kauppias Koposen tunnustaman ja Kauppias Soinisen 1. päivänä Heinäkuuta 1909. asettaman puolentoista kuukauden vekselin perusteella korkoineen 6. sadalle vuodessa, lukien seuranneen Elokuun 16. päivästä; 1 p) 3504 markkaa, Kaupsias Koposen tunnustaman ja Kauppias Soinisen 21. päivänä Heinäkuuta 1909. asettaman ja seuranneen Elokuun 2. päivänä maksettavaksi joutuneen vekselin nojalla, 6. prosentin vuotuisine korkoineen maksupäivästä; i.) 3873. markkaa 50. penniä Kauppias Koposen tunnustaman ja Kauppias Soinisen 30 päivänä Heinäkuuta 1909 asettaman vekselin nojalla 6. prosentin vuotuisine korkoineen seuran neen Syyskuun 30. päivästä; k.j 181 markkaa 55. penniä Kuopion kaupungissa olevan Osakeyhtiön Lammon Kauppias Soiniselle siirtämän laskun mukaan; ja l.2,303. markkaa 16. penniä Kauppias Soinisen 4. päivä nä Elokuuta 1909 Kauppias Koposelta ostamain kahdessa laskussa lähemmin lueteltujen tavarain täydellisesti maksettuna ja kuitattuna hintänä tahi vaihtoehtoisesti sanotut, Koposen haltuun jääneet tavarat luonnossu; ja on Soininen sen ohessa vaatinut että viimeksisanottu rahamäärä tuomottaisiin etuoikeudella maksettavaksi Tehtailija Heikki Suonio, Kuopion kaupungista: 14,933. markkaa 31. penniä Kauppias Koposen tunnustaman ja Tehtailija Suonion 6. päivänä Marraskuuta 1908. asettaman kolmen kuukauden vekselin nojalla, sen jäännössisältönä, korkoineen 6. sadalle vuodessa 6. päivästä Helmikuuta 1909; 714 Css
Maanviljelijä Juho Kaarakainen, Iisalmen pitäjän Ulmalan kylästä: 5,000. markkaa Kauppias Koposen tunnustaman ja Kaarakaisen 10. päivänä Kesäkuuta 1909. asettaman kahden kuukauden vekselin nojalla; Maanviljelijä Matti Leinonen, Iisalmen pitäjän Nissilän kylästä: 20,000. markkaa 6. prosentin vuotuisine korkoineen lukien 8. päivästä Maaliskuuta 1909. ja oikeudenkäyntikulujen korvausta 40. markkaa Raastuvanoi keuden päätöksen mukaan 27. päivältä Syyskuuta 1909 ja etuoikeudella konkurssipesään kuuluvan, mainitun saamisen maksamisen vakuu deksi kiinnitetyn talon ja tontin No 23. Iisalmen kaupungissa hinnasta; ja Kauppias Iivar Puustinen, Iisalmen kaupungista: (600. markkaa Kauppias Koposen tunnustaman ja Puustisen 5. päivänä Elokuuta 1909 asettaman kahden kuukauden vekselin nojalla; ja b. /398. markkaa Kauppias Koposen tunnustaman ja Puustisen 5. päivänä Elokuuta 1909. 716 690 asettaman kolmen kuukauden vekse lin perusteella. Asiassa sen jälkeen Raastuvanoikeudessa 15 ja 29. päivänä Joulukuuta 1909. toimitetuissa esiinhuudoissa on muiden muassa edelläkerrottuja vaatimuksia vastustettu: Hilma Koposen vaatimuksia perusteettomina Aaro Wäisäsen konkurssipesän puolesta tehtyä valvontaa sillä perusteel ta, että siinä mainittu velkakirja oli annettu ainoastaan vakuudeksi vekselisitoumuksista, joihin Aaro Wäisänen oli ruvennut Kauppias Koposen hyväksi, antamatta velkakirjasta mitään vastiketta, ja siltä varalta että Wäisänen tulisi rakotetuksi lunastamaan mainitut vekselit, mikä ei kuitenkaan ollut tapahtunut; Hovioikeudennenvos Sarasteen valvontaa, mitä tuli hänen a kohdas ja mainittuun vaatimukseensa, sen takja ettei Kansakouluntarkastaja Wuorisalmi ollut antanut Kauppias Koposelle mitään vastiketta velka. kirjasta, vaan oli vaatinut ja saanut
sen ainoastaan vakuudeksi siitä, että loponen, joka yhdessä Wuorisalmen kanssa oli talvella vuonna 1909. velaksi ostanut edellä mainittuihin Rakennusmestari Holmströmin ja toiminimen K. J. Åberg v. Co konkurssi. pesiin kuuluvat tavaravarastet, täyttäisi näihin kauppoihin perustuvan maksuvelvollisuutensa; mitä tuli b.) kohdassa mainittuun vaatimukseen, sikäli kuin se koski jälkimäistä eli 18,000. markan erää koskei Kauppias Koponen ollut Kansakouluntarkasta ja Wuorisalmelta tästä velkakirjasta saanut enempää vastiketta kuin 20,000. markkaa; sekä kohdissa e) ja d.) mainittuja vaatimuksia sen tähden, että nämä ainoastaan mahdollisiksi ilmoitetut saamiset oli vat kokonaan näyttämättömät; Kuununnimismies Koposen valvontaa, mitä tuli 1,000. markan vekselisaamiseen, kun ei sitä oltu laillisesti näytetty Kauppias Koposen velaksi, ja mikäli koski jälkimäistä saamista sikäli kuin se oli ilmoitettu 716 SS 1 1,500. markkaa suuremmaksi; Kauppias Soinisen valvontaa osaksi sen vuoksi että Kruununnimismies Koposen asettamat ja Soiniselle siirretyt vekselit olivat otetut huomioen edellisen ja Kauppias Koposen välisissä tiloissa, joten valvonta siinä osassa oli aiheeton, osaksi sen taka ettei Kauppias Soininen ollut tehnyt protostia vekselien maksamatta. jäämisestä ja hän siten oli lai mintyönyt oikeutensa säilyttämisen muita vekselivelallisia vastaan, jota paitsi valvotut vekselisaamiset muutenkin olivat hämäriä; Tehtaili ja Suonion valvontaa sillä perusteella, että mainittu saaminen jo oli järjestetty ennen kenkurssin alkua; Maanviljelijä Kaarakaisen valvon taa sen vuoksi ettei Kauppias Kapo sen kirjanpidossa ollut mitään selvi tystä tästä Kaarakaisen saamisesta; Maanviljelijä Leinosen valvontaa sen johdosta että Leinonen ja oli saanut täyden suorituksen saami sensa vakuudeksi kiinnitetyn talon
huutokaupalla myynnin kautta; ja Kauppias Puustisen valvontaa sillä perusteella etteivät kerrotut kaksi vekseliä olleet havaittavissa Kauppias Koposen kirjanpidosta, vaan olivat tuntemattomia. Sen ohessa ovat Hovioikeudennen, vos Saraste ja Kansakouluntarkastaja Wuorisalmi, sekä Iisalmen kaupungista olevat Konttoristi Alfred Br. Auoja Pankinjohtaja Wäinö Wäisälä jälkimäisessä esiinhuutotilaisuudessa Raastuvanoikeuteen annetussa kirjelmässä, ilmoittaen Kauppias Koposen konkurssipesän velkojain kokouksessaan 15. päivänä Joulukuuta 1909. määränneen Wuorisalmelle. tuolle ja Wäisälälle pesän uskottuina miehinä sekä viimeksimainitulle ja Sarasteelle pesän toimitsijamiehinä pesän hoidosta tule van palkkion yhteensä 3000. markaksi, anoneet että sanottu palkkiomaarä, joka pesän tilaan ja konkurssikallen, non tehtävien laajuuteen nähden oli pidettävä riittämättömänä, korotettaisiin yhteensä 6000. markkaan. 714. SS 92 Muutamain velkojain vastustettua viimeksikerrattua anomusta, on Raas tuvanoikeus 28. päivänä Helmikuuta 1910. julistetulla tuomiolla ratkaissut asian; ja mitä ensin tuli Hilma Koposen asiassa esittämiin vaati muksiin, niin koskei Hilma Koponen ollut selvittänyt, että kaikki hänen ja Kauppias Koposen pesuuden velat olisivat Kauppias Koposen yksityisiä, vaan päinvastoin oli käynyt selville että osa mainituista veloista ja ainakin se kahdenkymmenentuhannen markan velka, josta Hilma Koponen yhdessä miehensä kanssa oli sitoutunut vastaamaan, oli pesän yhteisiä, joiden maksusta Hilma Koponen siis oli velvollinen vastaamaan, on Raastuvanoikeus hyljännyt sanotut vaatimukset. Mikäli sitten koski velkojain konkurssissa valvomia saamisia, niin taastuvanoikeus, jättäen huomisen otta matta Hovioikeudennelleos Sarasteen valvonnan, mitä tuli ylempänä elja d. kohdassa mainittuihin vaatimuksiin,
koska Rakennusmestari Holmströmin ja toiminimen K. J. Åberg & Co konkussipesan puolesta oli valvottu samoja saamisiä, on tuominnut konkurssipesän varoista ja 9. päivänä Marraskuuta 1868. velkojain oikeudesta ja etuudesta toistensa edellä maksun saamiseen konkurssiin luovutetusta omaisuudesta annetun asetuksen 11. SS:n mukaisella etuoikeudella yllämainitun, konkusspesään kuuluvan talon ja tontin No 23. Iisalmen kaupungissa hinnasta Aaro Wäisäsen konkussipesälle ja Maanviljelijä Leinoselle maksettavaksi, mitä he edelläkerrotulla tavalla olivat valvoneet, kumminkin siten että Wiisa sen konkussipesälle oli maksettava ainoastaan se määrä, mikä konkurssipesän puolesta näytettäisiin Kauppias Koposelle tai hänen edestänsä suoritetuksi ja että Wäisäsen konkurssipesän tulisi oikeudenkäynnillä, joka oli kolmessa kuukaudessa konkurssituomion julistamisesta laillisessa järjestyksessä ajettava, näyttää tämän saamisensa todellisuus ennenkinin maksua voitaisiin suorittaa. 718 Mitä tuli muihin edellälueteltuihin konkurssisäamisiin, on Raastuvanoikeus määrännyt konkussipesän varoista maksettavaksi: Hovioikeudennenros Sarasteelle hänen a) ja b.) kopdissa valvomansa määrät korkoineen sekä Kruununnimismies Koposelle, Kauppias Soiniselle, Tehtai lija Suoniolle Maanviljelijä Kaarakaiselle ja Kauppias Puustiselle, mitä he olivat ylempänä kerrotuin tavoin valvoneet, kumminkin siten, että kysymys siitä, oliko Kauppias Soineselle hänen valvontansa 1) kohdas sa kosketettu maksuerä suoritettava etuoikeudella konkussipesän varoista, jätettiin eri oikeudenkäynnin varaan, josta haaste oli otettava ja Koposen konkurssipesän hallinnolle toimitettava kolmen kuukauden kuluessa konkussituomion julistamisesta lukien; ollen muuten korko, missä sitä oli tuomittu, yhdenveroinen pääoman kanssa, mutta etuoikeudettomille saamisille luettava ainoastaan valvontaSS 93
päivään asti, elleivät pesän varat riittäisi kaikkien hyväksyttyjen saamisten maksamiseen. Muuten on Raastuvanoikeus määrännyt vaaditussa tarkoituksessa konkurssipesän varoista päältäpäin maksettavaksi pesän uskotuille miehille ja toimitsijamiehille Kansakoulun. tarkastaja Wuorisalmelle, Konttoristi tuolle, Pankinjohtaja Wäisälälle ja Hovioikeudennenivos Sarasteelle yhteensä kohtuullisiksi katsotut viisituhatta markkaa. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi muiden ohessa Hilma Koponen, Hovioikeudennemoos Saraste, Kruunun nimismies Koponen, Kauppias Soini nen, Tehtailija Suonio ja Maanviljelijä Kairakainen, kukin erikseen, ja Hovioikeudennenves Saraste sitä paitsi yhteisesti Kansakouluntarkastaja Wuorisalmen, Konttoristi Auonja Pankinjohtaja Wäisälän kanssa olivat vetoamalla saattaneet jutun, on 7. päivänä Heinäkuuta 1910. antamassaan tuomiossa, samalla kuin Hovioikeus, koska Raastuvanoikeuden lain mukaan ei olisi pitänyt ottaa Hovioikeudennenvos Sarasteen, Kansa kouluntarkastaja Wuovisalmen, Konttoristi tuon ja Pankinjohtaja Wäisälän velkojainkokouksessa heille resän hoidosta määrätyn palkkion korottamista koskevaa anomusta tämän asian yhteydessä tutkiaksen. sa, on kumonnut ja poistanut kaikki mitä Raastuvanoikeus oli siinä osassa asiaa toiminut, jättänyt huomioon ottamatta seuraavat Kovioi keudenneuvos Sarasteen vetokirjas saan esittämät muistutukset, koska niitä ei olla Raastuvanoikeudessa tehty eikä niin ollen Hovioikeuslain mukaan voinut ottaa muutoksen hakemusta siinä kohden tutkiaksensa, nimittäin muistutukset siitä, että Kruununnimismies Koposen a) kohdassa mainittu valvonta ja samaten hänen valvontansa, mikäli se perustui Kauppias Koposen tunnustaman kolmentuhannen kolmensadan seitse mänkymmenenviiden markan kolmen 604
kuukauden ockseliin 22. päivältä Toukokuuta 1909. ja kahdentuhannenneljänsadan markan kolmen kuukauden vekseliin 30. päivältä Kesäkuuta 1909, ei ollut lainmukainen, kun sano tut rekselit muun muassa eivät Med Kruununnimismies Koposelle siirrettyjä; ettei osa Kauppias Soinisen valvonnan perusteena olevia velseleitä, oltuaan pankkilautok sille luovutettuja, ollut laillisesti Toimiselle takaisin siirrettyja; ettei Peklaslija Suonion valvonta, mikäli se koski Kauppias Koposen tunnustaman. 21. päivänä Toukokuuta 1909. asetetun kymmenentuhannen markan kolmen kuukauden vekselin nojalla vaadittua jäännössaamista viittatuhatta markkaa, ollut lainmukainen, kun ei vekseli ollut Suoniolle laillisesti siirretty; että toiminimen Iisalmen Nahkatehtaan valvonta, mikäli se koski konttokurantin mukaan vaadittua kahtatuhatta kuuttasataa neljääkymmentäkahta markkaa kuutta. kymmentäyhtä penniä, oli näyttämä, tön, kun se perustui ainoastaan Kauppias Koposen laillinaiseen kirjanpitoon, ettei Kalter i Stenbackin konttokurantin mukaan valvomaa saamista yhdeksaäsataayhdeksäätvistaa markkaa seitsemääkymmentändää penniä korkoineen oltu toteensaatettu; sekä ettei Rakennusmestari Holmströmin konkurssipesän puolesta kauppasopimuskirjan 4. päivältä Maaliskuuta 1909. nojalla valvottu saaminen kaksikymmentäkolme tuhatta kaksisataa kahdeksankymmentäkahdeksan markkaa kaksikymmentäkuusi penniä korkoineen ollut todenmiekainen. Muulen on Hovioikeus katsonet, ettei Hilma Koponen, joka ei ellut voinut edes räittää, ettivät koukurssissa valvinnon oikeena olevat, Kauppias Koposen tekemät velat olisi tulleet Koposen aviopuitten yhteisen pesän hyväksi, yhtä vähän kuin sitakaan että Hilma Einonen itse hallitsisi erikoisomaisuuttansa, ollut esiintuonut syytä muuttaa Raastuvanoikeuden tuomiota; ettei Alovioikeudenneuvos Sarasteen muutoksenha720 SS: 55
kemus muissa osissaan oikeuttanut saman tuomion muuttamista muuten kuin että Kauppias Soinisen valvonat k: ja b) kohdissa mainitut saaniset vastaansanottuina jätettiin eri oikeudenkäynnin varaan; sekä ettei vät myöskään Kruununnimismies Reponen, Kauppias Soininen, Tehtailija Suonio ja Maanviljelijä Kaara kainen ollut esiintuoneet syytä muuten muuttaa Raastuvanoikeuden tuomiota, kuin että Raastuvanoikeuden lausunta Sara Wäisäsen konkurssipesan ja Maanviljelijä Leinosen oikeudesta saada kiinnitetyt saamisensa maksetuiksi konkussipesään kuuluvan talon ja tontin No 23 Iisalmen kaupungissa arvosta konkurssiasian yhteydessä tarpeettomana poistettiin, sekä samalla määrättiin että ainoastaan se osa mainituista saamisista, jota ei voitu niiden vakuudeksi kiinnitetyn pantin arvosta suorittaa, oli pesän muista varoista maksettava yhtäläisellä oikeudella kuin muut etuoikeudettomat 21 6se saamiset; ja että Hovioikeudennen vas Sarasten valvomat a.) ja b.) kohdassa mainitut saamiset, viimeksisanottu sikäli kuin sitä oli vastus tettu eli kahdeksantoistatuhatta markkaa korkoineen, jätettiin eri oikeudenkäynnistä riippuviksi. Näin oikaistuna on Hovioikeus jättänyt Raastuvanoikeuden tuomion muissa kohdin pysyväksi, kumminkin siten, että korko edelläkosketelluille konkurssipesän varoista maksettaviksi tumitnille etuoikeudettomille saami sille, sikäli kuin ne olivat korkoa kasvavia, oli luettava ainoastaan 23. päivään Elokuuta 1909., Meivät pesän varat riittäneet koron maksa miseen kaikille hyväksytyille saamisille; ja olivat ne oikeudenkäyn nit, joiden varaan oli jätetty Hovioikeudennemves Sarasteen a) ja by kohdassa valvomat saamiset sekä Kauppias Soinisen k. ja 1.) kohdissa valvomat saamiset ja jälkimäistä koskeva etuoikeusvaatimus, puhevallan menettämisen uhalla vireille