Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
sedermera med rättigheter och skyldigheter af Grefve Armfelt och hans nedkontrahenter öfverlåtits å BorgaKirvo järme å esaktiebolag, begagnats sålunda att sukvantionen, hvilken förde utgå i dess hålket tills barn vägen blifvit för trälik upplåten, darefter icke skulle utbetalas till större beteer än det, hvarmed förmögen nittovinst för året understige etthundra femtiotusen mark, motsvarande femprocents ränta å det för järnvägens anläggande behölligt ansedda köpetalet, hvaraf allt framginge, att med subrintionen afsitts att densamma, sedan antaggnings arbetet slut lerta, skulle utgöra ett årligt tiding för åstadkommande af anniteten i anlägeningskapilalet, men att sut ventionen, eli asinkomisten från jämvägskriften skifvit till lagt, att sägla inkomst betäckte anniteten å antäggningskapitalet eller och detta blifvit sitt och hället amorteradt, skrilde indragar och samlidet under den af de för inbentionen bestämda afgiftena samt dispositionen af desså och åkeraerindemellen för suksessionsändamålet upphöra, och i nedan det belöpe af fyrahundra visen mark, för hvilket förnögasan läggningen jemte rättigheten att så ilajula juhvenliemen, Mer Borgå terde jerningsaktiebolags iråkade konkurs, vid auktionen den 11. Maj 187 inropats af Borgå jemvägs Aktiebolags fängesman, Ingeniösen Standerskjöld, mäste jämväl för sistnämnda bolag, enär detsamma icke genom öfverläta till förvärfvat sig hållre rätt till nedvintionen än den temälde fängesman, anses utgöra det anläggningskapitalet, hvars ränta och amerterine torde genom jäfven tio nen beläggas, äfvensom det uti viål, att storga stad skulle genlemnat Ingemären Sanderts i / old eller Borga Tervägs Aktiebolag hafva förbundit sig att utbetala nelventionen för vidkaukian ändamål, än koncerneens oikeuden bestämde, samt af den i målet förebragta utredningen fram96
sedermera med rättigheter och skyldigheter af Grefve Armfelt och hans nedkontrakenter öfverlåtits å Borgaderne järmäesaktiebolag, begagnats sålunda att sukvantionen, hvilken förde utgå i dess helket tills ja invägen blifvit för trälik upplåten derefter icke skulle utbetalas till större beteer än det, hvarmed järningens nittovist för året understige etthundra femtiotusen mark, motsvarande fem procents ränta å det för järnnägens anläggande behöfligt ansedda köpetalet, hvaraf att fränginge, att med sistrenkanen afsells att domare na, sedan antäggningsärkhet slut löst, skulle utgöra ett årligt biding för åstadkommande af anniteten å anläggningskapitalet, men att säventionen, då asinkomsten pään jaon vägskriften stigit så legt, att sägla inkomst betäckte annuiteten aantäggningskapitalet eller och detta blifvit till och hållet amorteradt, skulde indragar och samlidet arbete den af de för Nederintionen beslutet la afgiftena samt dispositionen af dessa och åkärandemälen för sin entionsändamålet upphöra, och i nedan det belöpe af fyrahundra visen mark, för hvilket järnvägsanläggningen jemte rättigheten att de ätnjuta jutventienen, eikä Borgå kärde jerningsaktiebolags iakaakkonkurs, vid auktionen den 11 Maj 187 inropats af storga jernvägs Äklig telags fångesman, Ingeniören Standerskjöld, måste jämväl för sistnämnda bolag, enär detsamma icke genom öfverlakten förvärfvat sig till re rätt till utvenkonen än den bemälde fångesman, anses utgöra det antagamin eskapital, hvars ränta och emortering borde genom sutvintio nen veriggas, äfvensom det sine äoch, att Borgå stad skulle genemål Ingeniören Flander skjöld eller Borga förnöis Aktiebolag hafva förbundit sig att utbetala rubvantionen för vidkaukian ändamål, än konvernömsSokunden bestämde, samt de den i vätel förebragta utredningen fram96
ginge, att Borgå Jernvägs Mikola lag, å hvars vägnar icke ens påståtts, att Ingeniören Handelskjöld eller bolagd skulle å järnvägsanläggningen, utöfver förberörda fyrahundra tusen mark, hafva nedlagt sådant tillskollskapital, för hvilket beläget vore berättigadt att så till ränta å och amortering af detsamma uppbuna rubvenkonen, alltsedan år 1858 haft från järnvägskilling en årlig netteinkomst utöfver tjugutusen mark, motsvarande fem procent å berörda anläggningskavital, fyrahundratusen mark, äfvensom sagda antäggnings kapital dessutom genom de årliga nettainkemströmä från järnvägdrilten, till den del desamma icke lägits i anspråk till ränta å kapi talet och deriidennes, samt de sakvenionsmedel, Margå järnings Åktiebolag för åren 1888 till och med 1906 och för år 1907, då belaget bekommit endast vara algiftena, urburit med ett sammanlagett belöm betydligt öfverskjutande Syrahundra tusen mark, blifvit till fullo amorteradt, hvilket framginge jämväl däraf, att Borgå Jernvägs Aktiebolag som vore skuldfritt, hade vid utgången af December månad år 1907 innestående i dess reserv och under stödsfonder samt å vinst - och förlust konto sammanlagdt åttahundratju guollusen tjuguen mark åttioåtta penni, rätteligen åttahundraaderton tusen niohundra tolf mark trettioåtta penni; fördenskull och enär förutsättningarna för sufvantionens utbetalande till Borgå fernvägs. Aktie bolag, med hänrikt till dess i omlörmålet afseende begänsade ändamål, sålunda icke vidare förefunnes samt Rorgå fernvägs Aktiebolags rätt att utbekomma sufventionen förty mästä anses hafva upphört, har Hakatten med upphäfvande af Rådstufvurättens utslag, förkastat Borgå jernvägs Ektiebolags i saken utförda talanUti lokainens dom har Borga ternings Aktiebolag anhållit om andring medels hel ingifven deduktion, hvilken 97
å Borgå stads vägnar sedermera bemälts. Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner Borgå jernvägs Aktiebolag, enär, på sätt Hälrätten utsagt förutsättningarna för sufvantionens utbetalande till Borgå jernvägs Aktiebolag med hänsikt till subrentionens i om förmälda afseende begränsade ända nål, ej fördinnas, icke hafva anfört skältill ändring i det slut, hvari Hofrätten uti dess ofvanberörda dom i saken stannat; och ålägges Borgå jernvägs Akterbolag att till Borgå stad, i ersättning för dess härstädes i målet hafda kostnader, utgifva etthundra fyratiomark. Det alle som vederbör, till efter rättelse länder Kejserliga Senaten Lör Finland: Antin Saarvinen. B. Anneberg. K. Auer Alfred Luukkala. K. R. Helanen Asian Schauman Helmikuun 7. päivänä 1913. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio maksuittu Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa, testamentin moitetta koskevassa jutussa, jossa ovat Suutari Kaarle Kasper Lindell, Messukylän pitäjän Hirvenniemen kylästä, hakijana, sekä Itsellismiehet Simo Heikki Heikinpoika Mäkinen, Joutsiniemen yksinäistilalta Kangasalan pitäjässä, Aukusti Heikinpoika Ahola, taman pitäjän Ruin kylästä, ja Jeremias Heikinpoika Lindell, Messukylän pitäjän Messukylän kylästä, Lepät Kaarle Henrik Lindfors, viimeksimainitun pitäjän Takakuhden kylästä, ja Aukusti Enbäck, Kangasalan pitäjän Survo lan kylästä, Kauppiaanleski Muria Kristina Malmström, Helsingin kaupungista, sekä Nahkuri Antti Nieminen. Kangasalan pitäjän tarpilan kylästä, poisjääneina vastaa iina: Annettu Oikeusosastossa 7. päivänä Helmikuuta 1913. Keisarillinen Senaatti on itselleen esitteäenä: W. A. J. P - A. R. J; S. SS 175. Pag. 1. R. D. 1910.
lyttänyt jutun asiakirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää seuraavaa: Sittenkun Kaarle Kasper Lindell oli 14. päivänä Maaliskuuta 1906. Kangasalan ja Messukylän pitäjäin käräjiäkunnan Kihlakunnanoikeudessa vahonut 29. päivänä Elokuuta 1905. kuolleen, Kirvenniemen kylässä asuneen Suutarin Kaarle Heikinpoika Lindellin 28. päivänä Tammikuuta 1897. kirjallisesti tekemän testamentin, jossa Kaarle Lindell oli määrännyt, että hänen kuolemansa jälkeen Kaarle Kasper Lindell oli perivä kaiken Kaarle Lindellin tuvaran, niin ovat Simo Heikki Mäkinen, Aukusti Ahola, Jeremias Lindell, Kaarle Henrik Lindfors, Aukusti Enbäck juMaria Kristina Malmström, joista Aukusti Ahola ja Jeremias Lindell olivat Kaarle Lindellin veljiä sekä Maria Kristina Malmström hänen sisarensa, Kaarle Henrik Lindfors Kaarle Lindellin velivainajan Seppä Henrik Lindforsin poika sekä Simo Heikki Mäkinen ja teckusti Enbäck olivat naimisissa Renerle Lindellin veli-vainajan Kustaa Heikinpojan tyttärien, Mäkinen Kustava Kustaantyttären ja Enbäck Maria Justina Kustaantyttären kanssa, moittien lähimpäin perillisten oikeudella tuota testamenttia, haasteen nojalla Kihlakunnanoikeudessa vaatineet, että sanottu testamentti julistettaisiin voimattomaksi, kosku Kaarle Lindell oli talvella vuonna 1903. minkkarin talossa Hirvenniemen kylässä kahden uskottavan henkilön läsnä ollessa sen peruuttanut, mihin vaatimukseen Antti Nieminen, siihen nähden että Aukusti Ahola nautti vaivaisapua Kangasalan kunnassa, on kunnan vaivaishoitohollituksen esimiehenä yhtynyt. Hännetta on Kaarle Kasper Lindell vastustanut kieltäen Kaarle Lindellin peruuttaneen kysymyksessä olevaa testamenttia, joka hänen kuolemaansa asti oli ollut hänen huostassaan. Kihlakunnanoikeus on 14. päivänä Maaliskuuta 1907. julistamassaan päätöksessä lausunut selvitetyksi, että sit99
tenkun Kaarle Lindell jutussa kuulustellun todistajan Talollisen Emil Keson kertomassa tilaisuudessa oli tälle ilmoittanut peruuttaneensa puheenalaisen testamenttinsa 28. päivältä Tammikuuta 1897. ja Emil Keso oli huomauttanut Lindelliä siitä, ettei peruuttaminen ollut pätevä yhden todistajan läsnä ollessa, Kaarle Lindell oli heti mennyt asiassa todistajina kuulusteltujen Talollisen Juho Junkkarin ja hänen vaimonsa AAleksandra Junkkarin kotiin sekä näille terveellä ja täydellä järjellä ilmoittanut peruuttaneensa sanotun testamentin; minkä vuoksi ja kun testamentti siten oli tullut laillisesti peruutetuksi, Kihlakunnanoikeus on velvoittanut Kaarle Kasper Lindellin luovuttanaan Kaarle Lindell vainajan omaisuudesta Simo Heikki Mäkiselle ja hänen asiakumppaneillensa heidän laillisen perintöosansa. Kovioikeus, jonka tutkittavaksi Kaarle Kasper Lindell oli vetoamalla samt tanut jutun, on 8. päivänä Marraskuuta 1909. antamallaan tuomiolla jättänyt asian Kihlakunnanoikeuden päätöksen varaan ja velvoittanut Kaarle Kasper Lindellin suorittamaan Simo Heikki Mäkiselle ja hänen asiakumppaneilleen maksut viisitoista markkaa kahdeksankymmentä penniä heidän yhteisestä kappaleestaan Kovioikeuden tuomiota. Hovioikeuden tuomioon on Kaarle Kasper Lindell anonut muutosta. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Kaarle Kusper Lindell ole esiintuoneet syytä muut taa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jää pysyväksi. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: Walter Andersin. Johannes PesA.V. Rullkunnama jemte Uno Strömsten 100
Helmikuun 11 päivänä 1913. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisasta Waasan Hovioikeudesta tulleessa konkurssigutiessa, jossa Kauppiaan Matti Pasanen, Konginkankaan pitäjästä, ja Juho Rosenberg, Jyväskylän kaupungista, velkoji na Aånekosken pitäjän Aänekosken kylässä olevan toimine nen Paavolain Savonen konkurssipesässä, yhteisesti ovat hakijoina sekä Tampereen kaupungissa toimiva Osakeyhtiö Credit Aktiebolag ynnä mainitun konkurssipesän muut velkojat tulematta jääneinä vastaajinä: Annettu Oikeusosastossa 11 päivänä Helmikuuta 1913. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt jutun asiakirjat ja niis tä, mikäli nyt on kysymyksessä, saa nut tietää seuraavaa: Sittenkun valvonta toiminimen Paavolats Savenen konkurssissa oli tapahtunut Laukaan ja Aänekosken pitäjien käräjäkunnan KihlakunnanSiisnä: A. L. f. P. A. R. J.S. No 195. No 195. No 195. Pag. 279. R. D. 1912
oikeuden 1911 vuoden syyskäräjäin toisena istuntopäivänä. Marraskuun 7 päivänä, on Osakeyhtiö Credit Aktiebolagin puolesta suljetussa kirjeessä lähetetyissä valvontakirjoissa, jotka oli vat saapuneet Kihlakunnanoikeuden puheenjohtajalle sanotun Marraskuun 9 päivänä, konkurssissa valvollu1:o Suomen Köysitehdas Osakeyhtiön siirtämän laskien mukaan kaksisataa kuusi markkaa seitsemän penniä; 2:o Stämäinen Paperssehdas Osakeyhtiön siirtämän laskun mukaan seitsemänkymmentäkaksi markkaa viisikymmentä penniä; 3:o Kauppias Hjalmar Ilmanin siirtämän laskun nojalla kaksisataa seitsemänkymmentäviisi markkaa yhdeksänkymmentäviisi penniä; 4:o Kauppias A. Kaurasen siirtämän laskun mukaan sata yhdeksänkymmen täseitsemän markkaa viisitoista penniä, 5:o W: m. Sandberg, Osakeyhtiön siirtämän laskun mukaan kaksisataa neljä kymmentäkuusi markkaa kaksikym mentä penniä; 6:o. Waasan läänin Kuvernöörin 21 päi vänä Huhtikuuta 1911 antaman ja Väratuomari Karl Werner Palanderin siir tämän päätöksen nojalla kahdeksansa taa yhdeksänkymmentäneljä markkaa kolmekymmentäneljä penniä kuuden prosentin vuotuisine korkoineen edellisen Maaliskuun 21 päivästä, kolmas osa prosenttia provisioonia, neljä markkaa protastikuluja, kolmekymmentäneljä markkaa lainhakukulujen korvausta, yksi markka ulosottomaäräyksestä ja kolme markkaa kahdeksankymmentäseitsemän penniä ulosmittauspalkkiota, jao Maulakauppa Osakeyhtiön siirtä män laskun nojalla kaksisataa kolme toista markkaa viisikymmentäkaksi pennua; 8:o Kauppias R. Weeksrömin siirtämän laskun mukaan yhdeksänkymmen lakiusi markkaa seitsemänkymmentäkahdeksan penniä; 3:o Kauppias K. Heikströmin aselta man ja Taavolat & Tavosen hyväksymän vekselin ja siihen kuuluvan pankin laskun mukaan kaksisataa kolmekymmen102
täykdeksän markkaa yhdeksäntoista penniä kuuden prosentin vuotuisine korkoineen 9 päivästä Toukokuuta 1911; 10:o toiminimi A. Wisenin siirtämän laskiin nojalla viisisataa kolmekymmentäkaksi markkaa viisikymmentäyksi penniä; 11:o Jyväskylän kaupungin Raastu vanoikeuden 18 päivänä Huhtikuuta 1911 julistaman päätöksen mukaan, jon ka Kruununnimismies Anshelm Rönneberg oli siirtänyt Osakeyhtiö Oredit Aktiebolagille, viisisataa kuusikymmentäkelme markkaa kahdeksankymmentä kahdeksan penniä ja yhdeksänsataa neljäkymmentäyhdeksän markkaa kaksikymmentäyksi penniä kuuden prosen tin vuotuisine korkoineen sanotun Huhtikuun 15 päivästä, kolmekymmentäkaksi markkaa lainhakukulujen korvausta, yksi markka ulosottokäskyn lunastus tä sekä kolme markkaa kahdeksankymmentäseitsemän penniä ulosmittauskii luja, ensiksimainitusta määrästä kuitenkin poistuettua 17 päivänä Maaliskuuta 1911 maksetut kaksisataa markkaa; 12:o saman Raastuvanoikeuden 8 päivänä Toukokuuta 1911 julistaman, Kruununnimismies Rönnbergin siirtämän päätöksen nojalla tuhat sata viisikymmentäkaksi markkaa kuusikymmentäkahdeksan penniä kuuden prosentin vuotuisine korkoineen saman Toukokuun 1 päivästä sekä kolmekymmentäkaksi markkaa oikeudenkäyntikulujen korvausta; 13:o vielämainitun Raastuvanoi keuden 8 päivänä Toukokuuta 1911 julistaman, Kruununnimismies Rönne bergin siirtämän päätöksen nojalla. sata viisikymmentäyksi markkaa seitsemänkymmentäviisi penniä kuuden prosentin vuotuisine korkoineen sanotun Toukokuun 1 päivästä ja oikeudenkäyntikulujen korvausta kaksikymmentäkahdeksan markkaa, 14:o toiminimen Tampereen Hattu Lakki - ja Turkki - Tehdas T. A. Napar lok konkurssipesän siirtämän laskun mukaan kaksisataa kuusitoista markkaa neljäkymmentä penniä; 103
15:o Osakeyhtiö Hykkyrä & Aholan siirtämän laskun ja kahden vekselin mukaan viisisataa yhdeksänkymmentäkahdeksan markkaa kuusikymmenlä penniä; 16:o Kauppias E. J. Öllonqvistin siir tämäin tiliotteen ja vekselin nojalla tuhat kuusisataa viisikymmentä mark kaa kaksikymmentäseitsemän penniä, 17:o Kauppias J. E. Majarwan siirtä mäin kolmen laskun mukaan yhteensä kaksisataa neljäkymmentäyhdeksän markkaa kolmekymmentä penniä, 18:o Kauppias Otto Leppäsen siirla män laskun mukaan sata viisitoista markkaa; 19:o Jyväskylän kaupungin Raas tuvanoikeuden 18 päivänä Huhtikuuta 1911 julistaman Maamiesten KauppaOsakeyhtiön siirtämän päätöksen mukaan kuusisataa seitsemänkymmen tä markkaa viisikymmentä penniä kuuden prosentin vuotuisine korkoineen edellisen Maaliskuun 23 päivästa, kaksi markkaa kaksikymmentä neljä penniä provisioonia, neljä markkaa puolestikuluja, kaksikymmentäyhdeksän markkaa oikeudenkäyntikulujen korvausta, yksi markka ulosottokäskyn lunastusta ja kolme markkaa kahdeksankymmentäseitsemän penniä ulosmittauspalkkiota; sekä 20:o useinmainitun Raastuvanoikeuden 8 päivänä Toukokuuta 1911 julistaman, Nakkuri K. Lindemanin siirtämän päätöksen mukaan kolme sataa kahdeksankymmentäneljä markkaa kymmenen penniä kuuden prosentin vuotuisine korkoineen edellisen Huhtikuun 29 päivästä ja kaksikym mentäviisi markkaa oikeudenkäynti kulujen korvausta; ja on konkurssissa 5 päivänä Joulukuuta 1911 tapahtunessa esiinhuudossu, yllämainittuja valventukirjoja Kihlakunnanoikeudessa esitettyä, Osakeyhtiö Credit Aktiebolagin puolesta ilmoitettu, että nämä valvontukirjat jo edellisen Marraskuun 2 päivänä eli postissa lähetetty Tamperrelta Wiitasaaren tuomiokunnan tuomarille, mutta että ne postilaitoksen virheellisen menettu104
lyn takia olivat saapuneet Kihlakunnanoikeuden puheenjohtajalle vasta saman kuun 9 päivänä; ja koska syynä valvontakirjojen myöhästymiseen siis oli ollut laillinen este, on yhtiön puolesta anottu, että Kihlakunnanoikeus och vistaisi valvontakirjoissa mainitut saatavat konkurssisien varoista maksettaviksi. Sittenkun Ylimääräinen Kruunun nimismies Jussi Karhila, konkurssipo sän toimitsijamiehenä, ja Kauppias Pasanen olivat katsoneet, ettei Osakeyhtiö Credit Aktiebolagin valvontaa olisi huomioon otettava, on Kihlakunnanoikeus 25 päivänä Tammikuuta 1912 julista massaan tuomiossa jättänyt puheena. laisen valvonnan myöheään tehtynä huomioonottamatta. Tämän jälkeen on Hovioikeus, jo hon juttu oli vedottu, päätöksellä 10 parviittä Toukokuuta 1912, koskei kysymylsessä olevien valvontukirjojen myöhästyminen ollut johtunut Osakeyhtiö Credit Aktiebolagin tuottamuksesta kumonnut ja poistanut Kihlakunnan ikeuden tuomion, mikäli koski Osakoyhtiöt Credit Aktiebolagin valvontaa, sekä palauttanut jutun Kihlakunnanoikeuteen, jonka tuli ottaa se uudelleen kusitettäväksi. Sittemmin on Kihlakunnanoikeus 20 päivänä Kesäkuuta 1912 pitämässään istunnossa, josta tieto oli annettu virat lisissa lehdissä julkaistulla kuulutuksella ynnä kaikille konkurssissa saamisill valvoneille erikseen toimitetulla ilmoituksella, uudestaan julistanut jutussa tuomion; ja koska Osakeyhtiö Credit Aktiebolagin valvontaa vastaan tehty muistutus Hovioikeuden edellä kerrotulla päätöksellä oli hyljätty sekä yhtiön valvonut saatavat oli velkajanvalalla vahvistettu eikä muistu tuksia niitä vastaan muuten ollutehty, on Kihlakunnanoikeus vahvistanut konkurssipesän varoista maksettaviksi siinä järjestyksessä, kuin Kihlakunnanoikeus ensiksi jutussa julistamassuun tuomiossa oli etuoi keutta vaittu oleviin saamisiin nähden määrännyt, Osakeyhtiö Oredit 105
Aktiebolagin ylläluetellut saatavat sillä tavoin, kuin ne oli valvottukin. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Kauppiaat Pasanen ja Rosenberg oli vat vetoamalla saattaneet jutun, on 22 päivänä Lokakuuta 1912 siinä antamallaan tuomiolla jättänyt asianKihlakunnanoikeuden tuomion varaan sekä velvoittanut heidät suorittamaan toiminimen Paavolat & Savonen konkurssiselsille maksut, kaksikymmentäkaksi markkaa kolmekymmentä penniä, konkurssiposän kappalasta Hovioikeuden tuomiota. Hovioikeuden tuomioon ovat Kauppiaat Pasanen ja Rosenberg anoneet muutosta. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, etteivät Kauppiaat Pusänen ja Rosenberg ole esiintuoneet syytä muuttaa Hovioikeuden tuomiota, joka siis ää pysyväksi. Siitä kaikki asianomaiset noudatattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: Alfred Liuksiala. Johannes Pesonen. Alfred Liuksiala. Johannes Pesonen. Alfred Liuksiala. Johannes Pesonen. 1. SS. G. Lillherdare jemte 1.o. suurimmäla qång faraste 1. SS. G. Lillherdare jemte Asian H. Lauunen Helmikuun 11. päivänä 1913. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa, vekselivelkajutussa, jossa Talonomistaja Nestor Tuomola, Karinaisten kappelin Karinaisten kylästä, on hakijana sekä Liedon pitäjästä kotoisin oleva Talollinen Frans Äyräpää tulematta jääneenä vastaajana: Annettu Oikeusosastossa 11. päivänä Helmikuuta 1913. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt jutun asiakirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saa nut tietää seuraavaa Sittenkun Frans Äyräpää, asetettuaan 26. päivänä Lokakuuta 1910. kolmen kuukauden maksuajalle 1522 markan vekselin, jonka Nestor Tuomola oli hyväksynyt, oli Turun kaupungin Raastuvanoikeuden 8 päivänä Toukokuuta 1911. julistaman, sanottuun vekseliin perustuvan päätöksen nojalla sitä seuränneen Elokuun 26. päivänä asianomäiselle ulosottomiehelle suorittanut tuon päätöksen sisällyksen, vikselille Läsnä A. L. P.  Å. B. J. 106 196. Pag 100 R. 1912,
tehdyn laskelman mukaan, 1349. markkaa 84. penniä, on Frans Agrapää mainitussa Raastuvanoikeudessa vaatinut Nestor Tuomolaa velvoitettavaksi maksamaan Äyräpäälle vastasanottu rahamäärä korkoineen se kä korvaamaan Frans Åyräpään oikeudenkäyntikulut = oikeudenkäyntikulut = Jutussa kuulustettuna on Nestor Tuomola, myöntäen yllämainitun vakselin oikeaksi, väittänyt että entinen Talollinen Johan Albinus Honkaranta oli vekselin sisältöä suorittanut Frans Äyräpäälle 1296. markkaa, min kä vuoksi Tuomola on ilmoittanut jäostuvansa maksamaan Agräpäälle aiwastaan sen, mitä tälle yli viimeksisanotun määrän vielä oli vekselin sisällöstä tuleva. Sittenkun Frans Äyräpää oli kiellänyt saaneensa mitään maksua vekseliä vastaan, on Raastuvanoikeus 14. päivänä Lokakuuta 1911. julistamallaan päätöksellä ratkaissut asian ja koska Frans Agriipään vaatimus perustui Nestor Tuomolan hyväksy07 nään ja maksettavaksi langenneeseen vekseliin, joka oli Äyräpään hallussa ja jonka oikeellisuuden Tuomola oli myöntänyt, sentähden on Raastuvanoikeus, varteenottamatta mitä Tuomola oli toteensaattamalla kannetta vastaan väittänyt, velvoittanut Nestor Tuomolan, saadessaan alkuperäisen vekselin kuitattuna haltuunsa, suorittamaan Frans Äyräpäälle vekselille merkityn laskiin mukaan tuhat kolmesataa neljäkymmentäyhdeksän markkaa kahdeksankymmentäneljä penniä kuuden prosentin vuotuisine korkoineen 26. päivästä Elokuuta 1911., kunres täysi maksu tapahtui, kuin myös seitsemälläkymmenellä markalla palkitsemaan Äyräpään oikeudenkäyntikulut Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Nestor Tuomola oli vetoamalla saattanut ja tun, on 8. päivänä Maaliskuuta 1912. antamallaan tuomiella jättänyt asianRaastuvanoikeuden päätöksen varaan sekä velvoittanut Tuomolan korvaamaan Frans Äyräpäälle tällä vastuu
vallan valvomisesta Hovioikeudessa olleet kulut viidelläkymmenellä markalla Hovioikeuden tuomioon on Nestor Tuomola anonut muutosta " Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Nestor Tuomola ole esiintuonut syytä muut taa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jää pysyväksi. Tälä kaikki asianomaiset noudattakoot - Keisarillinen Suomen Senaatti: Alfred Liuksiala A. E. Huusuvara Johannes Pesonen. gulin farasto / 10 Asian Lötanman Den 12 Februari 1913. skilling, från Kejserlige Wiborgs från staden St Ktersberg i Sigsamt tillkonsuln Karl Ludvig Voldemar Trisk, från Wibergs stad, svarande, angående fordran och ersättning: Iifven uti Justitiedopartementet den 12. Februari 1913. Korsorliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och lat följande: Efter sakföraresiinan Rautian No 216. Pag. 67. R. D. Kejserliga Senalens för Finland dom uti ett, på nedsatt vinsons lopull inkommit mål emellan Tatikanten Matthan Edvards gendömet Ryssland, sökande af dem, såvidt nu är i fråga, inhämskick samt innehafvarens af den samma, Vicehäradshöfdingen Oskar Rautian och tillkenneln Tuskagan gen stämning har Fabrikanten belwärds vid Rådstufvurätten i Wiborg ansert att, sedan han i Oktober månad år 1903. uppdragit åt bemälda saksiserefirma att af fjerstolöjtnanten Och - A. L. B. - Å. R. — 71. C. S. 1910.