Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
osakeyhtiölle ilmoittanut, että toiminimi Gossens & Rahn, jonka toimitettavaksi oli osakeyhtiin kanssa suostutuilla ehdoilla jättänyt puheenalaisen trässeli hankinnan, piakkoin tulisi täyttämään tilauksen saman Syyskuun 28 päivänä oli lähettänytkin trässelit osakeyktiälle. Tämän vuoksi ja kun osakeyk tiä seuranneessa Lokakuussa oli vastaanottanut trässelit ja ne sittemmin käyttänyt, on toiminimen Goossens Kahnin puolesta vaadittu, että osake yhtiö velvoitettaisiin toiminimelle suorittamaan kasselien hintana 3176 1/2 kilosta, 93 aintimin jälkeen kilolta, 2954 frångia 15 aintimia korkoineen. Kanteesta kuulusteltuna on osakeyhtiö Finska Agentur, Importr Export Aktiebolaget huomauttaen että se oli tilannut trasselit toiminimeltä. Michael Pintus & Sommerefeltä sekä ettei osakeyhtiä ollut tehnyt mitään välipuhet ta tavaran hankinnasta toiminimen Gossens & Kahnin kanssa, väittänyt ttä viimeksi mainittu toiminimi lähet toiminimi Michael, Pintus & Sommerefeld läessään trässelit osakeyhtiölle ainoas taan oli toiminut tuon toisen toiminimen välittäjänä; johon nähden ja kun mitään oikeussuhdetta osakeyhtiin ja toiminimen Roossens i Kahnin välillä ei ollut olemassa, osakeyhtiö, joka on myöntänyt vastaanottaniensa ja käyttäneensä trässelit, on vaatinut kannetta hyljättäväksi Raastuvanoikeus, jossa asianosaiset molemmin puolin ovat anoneet korvausta oikeudenkäyntikuluistaan, on Elokuun 22 päivänä 1913 julistamas saan päätöksessä katsonut selville käyneen että Finska - Agentur, Import Eisort Aktiebolaget, joka Kesäkuun 14 päivänä 1912 oli toiminimeltä Michael Pintus & Sommerefeltä tilannut peheenalaisen määrän trasselia oli sanotun toiminimen jouduttua suoritustilaan ja tultua kykenemattomäksi läyttämään tilausta, ottanut riidanalaiet traselit toiminimeltä Joossensa Kahniilta, minkä vuoksi ja kun osakeyhtiä, jonka oli katsottava tietaneen viineksimainitun toiminimen omasta puoles811
taan lähettäneen sanotut traseht, ei ollut palauttanut niitä toiminimelle eikä edes säilyttänyt niitä sen varalle vaan itse ne käyttänyt, Raastuvanoikeus on velvoittanut osakeyhtiin, kuitin saadessaan toiminimelle Roossens Rahn'ille suorittamaan trasselien hintana vaadi tut kaksituhatta yhdeksänsataa viisikymmentäneljä frångiä viisitoista antimia joko sanotussa rahassa tai Suomen rahassa maksupaikalla ja-ajalla käyjan korkeimman kurssin mukaan viiden prosentin vuotuisine korkoineen lukien haastipäivästä Huhtikuun 26 päivästä 1913 kunnes täysi maksu tapahtui, sekä sen ohessa kahdellasa dalla markalla korvaamaan toiminimen oikeudenkäyntikulut. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Ainoska Agentur Torport upport Albert Aktieholm get oli vetoamalla saattanut jutun on Joulukuun 20 päivänä 1915 antamallaan tuomiolla joittänyt asian laastuvanoikeuden päätöksen varaan sekä velvoittanut osakeyhtiön seitsemällä kymmenelläviidellä markalla korvaa maan toiminimen Goossens Rahnin kulut Hovioikeudessa Hovioikeuden tuomioon on Finska tgentur, Import i Esport Aktiebolaget anonut muutosta perustelmalla, johon toiminimen Gjöossens & Kuhnin puolesta on vastattu. Keisarillinen Senaatti on tutki nut tämän jutun ja katsoo, ettei Finska Agentur, Impart & Expart Aktieholm get ole esittänyt syytä muuttaa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jää pyryväksi ja velvoitetaan Finska Agentur Kenport & Expart Aktiebolaget suorittamaan loiminimelle Goossens & Kuhnille, sillä jutun vuoksi täällä olleiden hakijen korvaukseksi kuusikymmentäviisi markkaa Tätä kaikki asianomaiset noudattakootKeisarillinen Suomen Senaatti tiin Suonikoski. Alped Luksiala. R. Anneberg. J. W. Brunström Samuli Kocki. 212
Toukokuun 18. päivänä 1916. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio maksuilta Keisarillisesta Wiipurin Hovioikeudesta tullensa saatavaa koskevassa nostajutussa jossa ovat pesäeron saanut Vieraskodinomistajanvaimo Mariana Kesander, Wiipurin kaupungista hakijana sekä Kotkan Kansalliskluki niminen yhdistys, Kotkan kaupungista, poisjäänee nä vastaajana. Annettu Oikeus nastossa 18. päivänä Toukokuuta 1916 Keisarillinen Senaatti on itulleen esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä saanet seuraavat tiedet Kotkon Kansallisklukin puolesta on Wiipurin kaupungin Raastuvan oikeudessa vaadittu että, koska Maria na Kesander, joka oli ollut sanotun yhdistyksen sovintolan emännöiksijänä 1. päivästä Kesäkuuta 1910. samaan päivään seurannena vuonna ja siinä toimessaan saanut anniskelua vasten yhdistyksen johtokunnalta alkoholipitoisia jaomia, oli Läsnä: W. I. P. R. B. K. 11. S. 813 No 1036 Pag 167. R. D. 1915
votenaan toimestaan jäänyt yhdistykselle velkaa konttokuranttelaskien mukaan 473. markkaa 13 penniä Mariana Klander velvoitettaisiin yhdistykselle suorittamaan mainittu määrä korkoineen Kanteesta kuulustettuna on Maria na Kesander tosin myöntänyt saa mensa Kotkan Kansalliskkekin johtokunnalta yhdistyksen huoneustossa anniskelemansa, alkokolipeloiset juomat mutta samalla muistuttanut konttekeranttilaskuun hänen vastattavakseen merkittyjä eriä vastaan että neoli merkitty liän korkoiksi mihin nähden ja kun muo liikamäärät yhteensä nousivat yli yhdistyksen vaatiman summan, Mariana Kesander on anonut kannetta hyljättä väksi Raastuvanoikeus, jossa asianosaiset puolin ja toisin ovat vaatineet oikeudenkäyntikulujensa korvaamista, on 30 päivänä Marraskuuta 1911 julistamallaan päätöksessä lausunut teleensaatiluksi, että Mariana Kesander 14. päivänä edellistä Toukokuuta oli myöntänyt olevansa velkaa Kotkan Kansallisktiebille ainakin kuusisataa markkaa, minkä vuoksi ja kun Mariana Klander ei ollut väittänytkään sen jälkeen maksaneensa yhdistykselle enempää kuin kanteen perusteena olevaan konttakuranttilaskuun Mariana kanderin hyväksi merkityt sata kuusikymmentäseitsemän markkaa kolmekymmentäviisi penniä Raastuvan oikeus on velvoittanut Mariana Eranderin Kotkan Kansallisksulille maksamaan neljäsataa kolmekymmentäkaksi markkaa kuusikymmen täviisi penniä viiden prosentin vuotuisine korkoineen 30. päivästä Marraskuuta 1911. täyden maksun tapahtumiseen asti sekä sen ohessa kahdeksallakymmenellä markalla korvaamaan Kotkan Kansallisklukin oikeudenkäynti kuut Henoikeus, jonka tutkittavaksi Mariana toander oli vetoamalla raattanut jutun on Toukokuun 20. päivänä 1915. antamallaan tuomiolla 814
jättänyt asian Raastuvanoikeuden päätöksen varaan velvoittaen MariamTesanderin kuudellakymmenellä markalla korvaamaan Kolkan Kansallis kluville vastuuruhovallan valvamisesta Hovioikeudessa johtuneet kustannukset. Hovioikeuden tuomioon on Maria na Kesander anonut muutesta Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo ettei Mariana Klander ole esittänyt syytä muuttaa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jää pysyväksi. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti Walder Andersin. Johannes Pesonen. Walder Andersin. Johannes Pesonen. Walder Andersin. Johannes Pesonen. K. R. Helanen. K. Auer. K. R. Helanen. K. Auer. Uno Strömsten Toukokuun 18 päivänä 1916 Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Waasan Hovioikeudesta tulleessa, asiamiespalkkiota korkovassa jutussa, jossa Nikolain kaupungista oleva Kauppias Gustaf Svanljung on hakijana sekä Varatuomari Jafet Martikainen, Kemin kaupungista, vastaajana: Annettu Oikeusosastossa Toukokuun 18 päivänä 1916. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut seuraavat tiedot: Haastatettuaan Kauppias Svan Gringin Ylitemion, Turtolan ja Kolarin pitäjäin käräjjäkunnan Kihlakunnanoikeuteen on Varatuomari Martikainen lausunut, että hän oi sanotussa Kihlakunnanoikeudessa vuonna 1911 esiintynyt Kauppias vanljungin asiamiehenä useissa. usioissa ja että hänen palkkiensa ja kustannuksensa noista asioista laskun mukaan nousivat 823 markLäsnä: A. L. - B. t. A. B. S. K. C. M. S. 315 No 1037. Sag. 181. R. 1915.
kaan 2 penniin, ja on Varatuoma ai Martikainen vaatinut, että Kauppias Svanljung velvoitettaisiin hänelle suorittamaan mainittu vahamäärä laillisine korkoineen. Kanteesta kuulusteltuna on Kauppias Svanljung myöntänyt, että Varatuomari Martikainen oli tosin Kauppias Svanljungin puolesta ajanut laskussa mainitut asiat ja että Kauppias Svanljung ei ollut Varatuomari Martikaiselle suorittanut laskun sisällystä, mutta väittänyt, että Varatuomari Martikainen, joka oli saanut Kauppias Svanljungilla Marrakuun 12 päivänä 1903 toimeksi periä eräältä Benjamin Pongalta eli Laurilta 96 markkaa, Elokuun 3 päivänä 1904 eräältä I. Tussiltä 2262 markkaa 15 penniä, Helmikuun 20 päivänä 1907 eräältä Heikki Keskitalolta 28 markkaa ja seuranneen Elokuun 16 päivänä eräättä Olli Heikkilältä 24 mark kaa 32 penniä, ei ollut tehnyt niis tä Svanljungille tikä, minkä vuoksi ja kun Varatuomari Martikainen sitäpaitsi oli Kauppias Svanljungin asiamiehenä laiminlyönyt ilmoittaa tyytymättömyyttä eräässä Kauppias Svanljung in Talollisen Arvid Piesson konkurssipesää vastaan nostamassa jutussa julistettuun päätökseen ja siten oikeuttanut Svanljungelle 2778 markan 20 pennin suuruisen vahingon, Kauppias Svanljung on vaatinut, että hänen mainitut saatavansa käytettäisiin Varatuomari Martikaisen saamisen kuittaamiseksi ja että jutussa ajettu kanne siis hyljättäisiin. Sittenkuin Karatuomari Martikainen oli kieltänyt Kauppias Svanljungin vastasaatavan sekä Kauppias Svanljung sen johdosta oli anonut tilaisuutta saada esittää näytöksiä asi assa ja asianosaiset molemmin puolin olivat vaatineet korvaus816
ta oikeudenkäyntikuluistaan, on Kihlakunnanoikeus Helmikuun 20 päivänä 1914 julistamassaan päätöksessä katsonut että, koskei Kauppias Svanljungin väittämä vastasaatava ollut maksettavaksi tuomittu eikä edes ollut selvä ja riidaton sekä. Kauppias Svanljung tämän vastasaatavansa näyttämisellä tulisi kohtuutta masti viivyttämään Varatuomari Martikaisen oikeutta, on Kihlakunnanoikeus hyljännesKauppias Svanljungin tekemän lykkäyspyynnön ja kuittausvaatimuksen sekä, nojautuen K. K:n 9 bekuuun ja 6.K:n 15 luvun 12 SS:ään, velvoittanut Kauppias Svanljungin Varatuomari Marti kaiselle suorittamaan vaaditut kahdeksansataa kaksikymmentäkolme markkaa kaksi penniä vii den prosentin vuotuisine korkoineen haastepäivästä Heinäkuun 28 päivästä 1913 lukien täyden makseen tapahtumiseen saakka sekä kahdellasadalla seitsemällä kymmenelläviidellä markalla palkitsemaan Varatuomari Martikaisen oikeudenkäyntikulut; ja on Kauppias Svanljung osotettu laitlisessa järjestyksessä hakemaan taratuomari Martikaiselta väittämän sä saatava, jos hän luuli siihen olevan syytä Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Kauppias Svanljung oli vetoa malla saattanut jutun, on Kesäkuun 18 päivänä 1915 antamal laan tuomiolla jättänyt asianKihlakunnanoikeuden päätöksen varaan. Hovioikeuden tuomioon on Kauppias Svanljung hakenut muutosta perustelmalla, johon Karatuomari Martikainen on vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo. ettei Kauppias Svanljung de esittänyt syytä muuttaa Hovioi keuden tuomiota, joka siis jää pysyväksi; ja velvoitetaan Kaup817
pias Svanljung suorittamaan taratuomari Martikaiselle, korvalle seksi Martikaisella täällä jirtun vuoksi olleista kuluista, kuusikymmentä markkaa. Tätä kaikkiasi anomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti: Alfred Luksiala. B Amberg A. J. Olli Wällä Samuli KoskiToukokuun 18 päivänä 1916. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa velkomusjutussa, jossa ovat Talonomistaja Klas Henrik Waldén ja Koneenkäyttäjä, Joonas Saarinen, molemmat Helsingin kaupungista, hakijoina sekä Kauppias Kaarle Rautanen, myös Helsingistä, poisjääneenä vastaajana: Annettu Oikeuso sastossa Toukokuun 18 päivänä 1916 "Keisarillinen Senaatti on esittelyttä nyt itselleen jutun kirjat ja saanut niistä seuraavat tiedot: Klas Henrik Waldénille ja Joonas Saariselle toimitetun haasteen nojalla en Kaarle Raulanen Helsingin Raas tuvanoikeuden istunnossa Elokuun 14 päivänä 1913 lausunut että Klas Henrik Waldén ja Joonas Saarinen olevat saman vuoden Tammikuun 21 päivänä allekirjoittamallaan sitoumuskirjalla menneet omasta ja toistensä puolesta omavelkainen taka Läsnä: A. L. B. A. R. S. K. 818 No 1038. Pag. 249. R.
akvon aina 3000 markkaan asti niiden taravoiden hinnan suorittamisesta, jotka Helsingissä asuva Asioitsija Matti Kokko ostaisi Kaarle Rautaselta tai jäpi tällä myytäväksi. KunMatti Kokko oli Tammi, Helmi - ja Maaliskuun ajalla vuonna 1913 saanut Kaarle Rautaselta komisionikaupalla myydäksensä polkupyösä ja urheilesta. varoita yhteensä 2397 markan 48 pen. nin arvon, josta tavarasta Kokko sittemmin oli Rautaselle palauttanut yhteensä 339 markan 57 pennin arvon, on Kaarle Rautanen, koskei Matti Kokko ollut Rautaselle maksanut palauttamatta olevista tavaroista tulevaa hintaa 2057 markkaa 91 penniä, anonut että Klas Henrik Waldén ja Joonas Saarinen takausstannuksensä perusteella velvoitettaisiin yhteisesti tai kummalla varoja oli Rautaselle suorittamaan viimeksimainittu rahamäärä laillesine korkoineen. Asiasta kuultuina ovat Klus Henrik Waldin ja Joonas Saarinen myöntäneet allekirjoittaneensa takaus kirjan, mutta väittäneet että puheenalaisen takaussitoumuksen, Waldinen ja Saarisen sekä Matti Kokon kesken aikäisemmin tehdyn puullisen suostumuksen mukaan, piti laadultaan oleman laillinen takaus ja että kummankin takaajista sanotun sopimuksen mukaan tuli vastata aino astaan omasta osastansa taattavaa summaa, kuin myös että takaukseen piti mentämän sillä nimenomaisella ehdolla, että Matti Kokko, jonka oli määrä toimia ainoastaan Kaarle Rautasen haaralukkeen hoitajana, vukottaen tekisi Rautaselle tilin tältä vastaanottamistaan tavaroista. Kun kysymyksessäoleva takauskirja, jonka Klar Henrik Waldin ja Joonas Saarinen olivat allekirjoittaneet sitä lähemmin tarkastamat ta, kuitenkin sisälle aivan toisenlaisen sitoumuksen, ovat Waldin ja Saarinen, katsoen ettei sanottu takauskirja ollut heitä sitora, ano neet kannetta hyljättäväksi. Raastuvanoikeus jossa asiano 319
saiset ovat anoneet oikeudenkäyntikirlujensa korvaamista, on Syyskuun 11. päivänä 1913 julistanut asiaan päätöksen; ja koska Klas Henrik Waldin ja Joonas Saarinen riidattomas ti olivat allekirjoittaneet puheenalaijen takauskirjan, joka sisäksi omavelkaisen takauksen, sekä oli näytet ty että Kaarle Rantasella oli Matti Kokolta saataraa kanteessa vaadittu rahamäärä kaksituhattaviisikymmentäseitsemän markkaa yhdeksänkymmentäyksi penniä, senvuossi ja koskeivat Klas Henrik Walden ja Joonas Saarinen olleet esittäneet mitään laillista perustetta, jonka nojalla he olivat oikeutetut pääsemään vapaaksi takaussi toumuksestaan, on Raastuvanoikeus velvoittanut Walotinin ja Saarisen, yhteisesti annan myöskin vastaajaksi haastetun Matti Kokon kanssa, tai sen heistä, jolla varja oli, kuitin saadessaan suorittamaan Rautaselle vaaditut kaksi tuhattaviisikymmentäseitsemän markkaa yhdeksänkymmentäyksi pennia viiden prosentin vuotuisine korkoineen Elokuun 14 päivästä 1913. täyden makseen tapahtumiseen sekä seitsemälläkymmenelläviidellä markalla korvaamaan Rauta selle asiasta oihautunut kulut Hovioikeus, jenne Klas Henrik Waldén ja Joonas Saarinen olivat vedonneet Raastuvanoikeuden päätöksestä, on Syyskuun 20 päiväna 1915 antamallaan tuomiolla jättänyt asian Raastuvanoikeuden päätöksen varaan sekä velvoittanut Waldénin ja Saaresen viidelläkymme nellä markalla korvaamaan Kaarle Ruulasen kulut Hovioikeudessa Hovioikeuden tuomioon ovat KlasHenrik Waldén ja Joonas Saarinen hakeneet muhtosta. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, etteerät Klas Henrik Waldén ja Joonas Saarinen ole esittäneet upptä muuttaa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jää pysyväksi Tä820
tä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: Alfred Liuksiala. K. Aunberg. Alfred Liuksiala. B. Anneberg. A. N. Mukaan Samuli Koski. SS: 1039. Pag 222 R. D. 1915 Matti Syrjänen Den 18 Maj 1916 Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatt revisions skilling från Kejserlige Wasa Hofrätt inkommit mål, angående utbekommande af löse gendom, emellan Richardshöfdingen Uno Björklund, från Gamlakarleby stad, och Kronolänsmannen Frithiof August Sund man, från Jakobstad, i egenskap af sysslomän i aflidne Handlanden uti Bonnäs by i Pedersöre socken Leander Karlssons konkursbo, sökande, samt Handelsferman i Jakobstad Eliel Ervast, svarande: Gifven uti Justetudepartementet den 18 Maj 1916. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är ifråga, inhämtat följande: På stämning å Kronolänsman nen Sundman och Folkskolläraren Johan Ahlnäs, från Försby by i Pedersöre socken, i deras egenskap af godemän i förberörda konkursbo, 6 Sk: A L. B. A. - A. R. S. Bl. K. M. S.
har å firman Eliel Ervasts vägnar den 28 Juli 1914 vid Häradsrätten i Pedersöre, Esse, Larsmo och Purmo socknars tingslag anförts, att handelsfinnan medelst muntligt aftal af den 5 April samma år, hvilket den 2 därpåföljande Maj skriftligen förfullständigats, utaf Handlanden Karl son tillhandlat sig hans i Bromnäs by befintliga handelsvarulager för en dem emellan öfverenskommen köpesumma af femtio procent utaf varulagrets vid sistsagda dag slut förd inventering åsatta värde eller 8 193 mark 85 penni, hvilken summa till fullo erlagts; att firman, i enlighet med ofvanberörda aftal af den 2 Maj 1914, sistnämnda dag omhändertagit sagda varulager sådant detta vid berörda inventering befunnits; att förman enligt aftald ifråga beviljats rätt att under en tid af högst tolf månader därefter köpesfritt få disponera den betek jämte lagerrum, magasin och kållare, uti hvilka varulaget då förvarades; att sedan Handlanden Karlsson den 7 Juni sagda år till vederbörande domhafvande inlämnat konkursansökan samt Kronolänsmannen Sundman förordnats att omhändertaga Karlssons bo och uppgöra hans konkurjstat, hade Sundman vid fullgörandet af detta uppdrag icke allenast omhänderta git Karlssons egendom utan äfven egenmäktigt fråntagit firman i hågavarande varulager; samt att Kronolänsmannen Sundman och Folkskolläraren Ahlnäs, hvilka den 13 i sagda Juni månad blifvit ut sedde till godemän i konkursen, vägrat att godvilligt till firman öfverlämna merberörda varuta ger; i anseende hvartill firman Eliet Ervast yrkat Kronolänsman nen Sundmans och Folkskolläraren Ahlnäs förpliktande att till finnan utlämna hela ifrågavarande va rulager. I saken hörde hafva Kronolänsmannen Sundman och Folkskollara 822
ren Ahlnäs genmält, att emellan handelsförman Eliel Ervast och Handlanden Karlsson redan den 15 Mars 1913 upprättats tvänne skriftliga afhandlingar, den ena, medelst hvilken Karlsson till firman försält hela sitt i Bennäs by befintliga vaerulager enligt samma dag verkställd inventering för tiotusen mark, samt den andra, dessmedelst förman för en tid af ett år till Karlsson upplåtit samma varulager för att af Karlsson nyttjas och begagnas, med villkor att Karlsson egde i hyra för detsamma betala sexhundra mark och att varulagrets hela välde icke finge understiga femton tusen mark samt med vätt för honom att inom utgången af år 1913 få återköpa lagret för tiatu sen mark; att, då Handlanden Karlssons affärställning allaredan varit underoväfd, afsikten med dessa afhandlingar varit att gvinna ferman Eliel Emast på bekostnad af Karlssons öfriga fordringsegare; att firman, hos hvilken tydligen uppstått tvifvel om dessa afhandlingars giltighet, sedermera förmått Karlsson att underteckna förberörda den 2 Maj 1914 dagtecknade af handling, uti hvilken framhölls, att ett tidigare mundligt aftal af den 5 April samma år skulle dem emellan ingåtts; att något sådant aftal af sistnämnda datum emellertid icke förefunnits, hvilket framginge däraf, att för man efter sistsagda dag tillkändt Karlsson särskilda handelsvaror emot räkning; att Karlsson icke den 2 Maj erhållit kontant betalning för ifrågavarande varuläger, hvilket finnan aldrig om händertaget; samt att aftalet i fråga vore att betraktas såsom ett skenköp utan rättslig gillighet, hvartill komme att Karlsson, hvilken vid sagda tid varit mycket sjuk, icke kunnat uppfutta innebörden af merberörda aftal, i an seende hvartill och då afukten 823
med öfverenskommelsen endast varit, att firman skulle erhålla den lösen för dagen, som inflöte för i Karlssons betik försålda varor, Kronolänsmannen Sundman och Folkskolläraren Ahlnäs emotsell förkastande af käromålet samt anhållit att varda ersatte för sina kostnader å rättegången. Häradsrätten har medelst den 28 Juli 1914 afkunnadt utslag fem nit utredt vara, att Handlanden Karlsson den 2 nästförutgångne Maj till firman Eliel Ervast försält sitt i Bennäs by befintliga varulager för en köpesumma af 1893 mark 15 penni, hvilka godtskrifvits Karls, sons konto hos firman, samt att detta varulager sedermera omhänder tagits af firman; i anseende hvar till Häradsrätten ansett laga köp hafva egt rum samt förty ålagt Kronolänsmannen Sundman och Holkskolläraren Ahlnäs, i deras förberörda egenskap, att till firman Eliel Ervasts fria förfogande öfverlämna alla de i omförmälda innentarieförteckning af den 2 Maj upptagna varor, såvidt de vid konkur sens början den 7 Juni samma år funnits i boet. Hofrätten, under hvars pröfning Kronolänsmannen Sundman och Folkskolläraren Ahlnäs i vadevägdragit målet, har medels dom den 23 Juli 1915 låtit vid Häradsrättens utslag bero. Uti Hofrättens dom hafva Vicehäradshöfdingen Björklund och Kronolänsmannen hindman i deras ofvannämnda egenskap anhållit om ändring medels ingifven deduktion, den förman Eliel Ervast bemött Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner väl utredt vara, att Handlanden Karlsson genom ofvanomordade den 2 Maj 1914 upprättade köpebref till förman Elul bevast försålt sitt ifrågavarande varulager, men alldenstund i målet framgått att såväl Handlanden Karlsson som firman Eliel Ervast 824
dervid egt kännedom om Karls sons oförmåga att göra rätt för sig och förman emot Karlssons konkursmassas bestridande icke gittat styrka, att verkligt köp förelegat, utan med köpet uppenbart afsetts att bere da firman säkerhet för dess fordran hos Karlsson, fördenskull pröfvar Kejserliga Senaten rättvist, med upphäfvande af Hofrättens dom och Häradsrättens utslag, förkasta den af firman Eliel Ervast i saken utförda talan. Det alle, som vederbör, till efterrättelse länder. Kejserliga Senaten för Finland: Alpnoliuksiala. R. Amberg. Alpo Liuksiala. H. Annberg. A.J. J. Lillman Samuli Korki. A.J. J. Lillman Samuli Korki. Matti Syvänen Den 18 Maj 1916. Kejserliga Senatensför Finland dom uti ett på nedsatt revisionsskilling från Kejserlige Wasa Hofrätt inkommet måt, angående återvinning till konkursbo, emellan Trehäradshöfdingen Uno Björklund, från Gamlakarleby stad, och Kronolänsmannen Frithiof tugust Sundman, från Jakobstad, i egenskap af sysslomän i aflidne Handlanden Leander Karls sons, från Bennäs by i Pedersöre socken, till konkurs upplåtna bo, sökande, samt Stationskarlen Johan Nyman, från nämn da Bennäs by, svarande: Gifven uti Justitiedepartementet den 18 Maj 1916. Kejserliga Senaten har låtit hans lingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhämtal följande: Efter stämning å Johan Nyman hafva Vicehäradshöfdingen Björklund och Kronolänsmannen Sundman, i de Efter A. L. B. A. - A. B - Lit. 1810/10 1825/10 1825/10 Pag. 48. R. D. 1916