Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
larne utsagt; efter afdrag derifrån af förenämnda niohundra sextiotre mark tjuguen penni och med den ränta derå domstolarne föreskrifvit, dock sedan derifrån ytterligare afdragits de tretusen åttahundra sextio on mark sjuttio penni Vidkonsuln Hedman den 19 September 1898 redan guldit; med hvilken ändring vid Hofrättens dom i öfrigt, eller såvidt rättegångskostnaderna vid Rådstufvurätten parterne emellan qvittats och desse ålagts att till hälften hvardera ersätta de sakkunnige männen de dem tillagda anoden, kommer att förblifva. Det alle som vederbör, till underdånig efterrättelse lånder Hans. Kejserligen Majestäts Högde Namn, Dess Senal för Finland: Henr. Borenius. A; Humlin. Emett Soromian. Andersin. /Karl Mandertshjon. Helmikuun 20. päivänä 1901. Keisarillisen Majesteetin Korkoina Simonsö Hänen Suomen Senaallensa tuomio nostorahalla Turun Henriksudesta tulleessa, perinnönjaon moitetta koskevassa jutussa jossa Metsimaan kappelin Lukkari Kustaa Robert Palander ja hänen vaimonsa Maria Juhontytär Palander ovat hakijoina sekä Huittisten piirin oikeuden kiynnin aikana huolleen Kruununni nismiehen Herman Aleksander Wahl roisen leski Äditi Wahlroos, niin hyvin omasta puolestaan kuin alaikäisten lastensa luonnollisena holhojana, saapuville tulleena vastaaja na, mutta Talolliset Matti Matinpoika Pellopikko, Leimaan pitäjän Pupristen kylästä, ja Juho Joosepinpoika Punkki, saman pitäjän Euran kylästä, Talollisenpoika Kaarle Vihtori Junopinpoika Ryöpsy ja Talollinen Kuurle Juhonpoika Ryöppy ynnä tämän vaimo Maria Wilhelmiina Joosepin tytär, Tillalan kylästä niinkään toimaan pitäjää Maakauppias Oskari Juhonpoika Nokkala, Punkulaitumen pitäjän Kanteenmaan kylästä, TalolSä snä SS 76 EJ - E. F. J. H. A. K. - J. E. I / Ch Em. af F. No 237. Pag. 140. R. D 1879.
lisenpoika Bernhard Paananen Taneli, Huillisten pitäjän Riesolan kylästä, Huvilanomistaja Juho Oskari Sauksonen, Alastaron pitäjän Lauristen kylästä ja Työmies Nikolai Kaulari, viimesä notun pitäjän Niinijoensuun kylästä, tulemalla jääneenä vastaajina: Annettu Keisarillisessa Suomen Senaa tissa ja Sen Oikeusosastossa, Helsingissä, Helmikuun 20. päivänä 1907. Keisarillinen Senuutti on Itselleen esityttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää: että Talollinen Matti Tuomaanpoika Pekko, joka vaimonsa Briita Jaakontyttu ren kanssa aikanaan omisti Peltopikko nimisen puolen Pekkon talosta ylläsanotus sa Pappisten kylässä, oli kuollessaan vuona 1830 jättänyt jälkeensä, paitsi äskenmainitun vaimonsa, tyttäret Esteri, Wappu ja Maijaliisa Matintyttäret ynnä situ ennen kuolleen poihunsa Jaakko Matinpojan lapset tämän avioliitossa jälkeenelävän leskensä Wappu Matintyttären hän sa, nimittäin pojan Matti Juukonpojan sekä tyttäret Justiina ja Katariina Jaakon tyttärel, joista Matti Jaakonpoika kummin kin kuoli jo Kesäkuun 27. päivänä 1831, että Briita Jaakontytär oli välikirjalla Tokakuun 8. päivänä 1831. leski Wappu Matin tyttärelle luovuttanut omistusoikeuden sanottuun talonpuoliskoon; että Briita Jaa kontytär ynnä Talolliset Juho Matinpoika Maikipikko ja Tobias Matinpoika Kapeli, Mäkipikko tyttärien Esteri, Wappu ja Maija liisa Matintyttärien sekä Kopeli Justiina ja Katariina Jaakontyttärien holhojana olivat saman Sekakuun 11 päivänä tehneet semmoisen kirjallisen suostumuksen, että leski Wuppu Matintytär ja Tobias Kopeli, hänen kerrolussa ominaisuudessaan vastaanottaisivat tilan hallinnon; että sittenkuin leski Wuppu Matintytär, joka Tammikuun 22. päivänä 1832 oli mennyt uuteen naimiseen Seppä Juho Matinpojan kunossa, vuonna 1851. oli kuollut, jättiin jälkeensä, paitsi Justiina ja Katuriina Joukontyttäret, mainitun toisen miehen sii sekä avioliitossa tämän kanssa sii tetyn tyttären Maria Palanderin, oli Juho Matinpoika kauppakirjalla Marras
kuun 26 päivänä 1852. Justiina Jaakontyttä relle ja hänen miehelleen Talolliselle Joosep pi Samulinpoika Ryöpylle sekä Katariina Jaakontyttärelle ja tämän miehelle Talolliselle Kristiani Kristianinpoika Urpolle myynyt Peltopikkon talonpuoliskon, jonka Juho Matinpoika kauppakirjassa oli ilmoitta neet yhdessä vaimonsa Wappu Matintyt tären kanssa hänen elaissään lunasta neensa vanhoilta perillisiltä; että Joosepri Ryöppy ja Justiina Jaakontytär samana päivänä landetulla kauppakirjalla olivat Kristiani Urpolle ja Katariina Jaakon tyttärelle myyneet Justiina Juhontyttären osuuden sanotusta talosta, jonka jälkeen Kristiani Urpo oli sen käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudelta, johon aikanaan kuului Toimaan pitäjä, Lokakuun 9. päivänä 1855. saanut kiinnekirjan Peltopik ken tulonpuoliskoon; että Katariina Juukon tytär, Kristiani Uppen vuonna 1865. tupaktuneen kuoleman jälkeen, mainittuin puolisein kesken Muuliskuun 12. päivänä 1855. tehdyn testamentin perusteella oli haltuunsa ottanut Kristiani Urpon koko jäämieton; sekä että sittenkuin Katuriina Jaakontytär, joka vuonna 1866. oli mennyt enteen avioliittoon Matti Peltopikkon kans sa, Marraskuun 28. päivänä 1895. oli kuollut, niin oli Toimaan ja Alustaren pitäjäin sekä Metsämaan kappelin käräjäkunnan Kihlakunnanoikeus Marraskuun 10. päivänä 1896. julistetun päätöksen kauttu Kristiani Urpon perillisten, hänen nisaivainajansa lasten Bernhard Ruuna nen Tanelin, Juho Oskari Svaksosen ja Nikolai Krautarin vaatimuksen johdosta velvoittunut Matti Peltopikkon jaettavaksi mainittuin perillisten kesken luovuttumaan Kristiani Urpon osuuden Katariina Jaakontyttären ja Matti Peltopikhen pesässä Toimein johdosta toimitetussa ja Tammikuun 14. päivänä 1897. loppuun suutetussa jaossa ovat toimitus miehet kosk´ei voitu saada selville muita osa Peltopikkon talonpuoliskosta oli kuulunut Kristiani Uerolle, katsonget tarpeelliseksi määrätä minmoisessa asissa sanottua tilan oli hallittu ja mitkä henkilot olivut sen tuli jonkun osiin siitä hallinneet aina Matti Tikkon kuolemus ta asti; ja ovat toimitusmiehet tätä teh82
dessiain lausuneet: että Matti Pekkolle naimaosana kuuluneista kahdesta kolmannekses ta talonpuoliskosta hänen kuollessaan oli perintönä langennut, 2/15. hänen tyttärilleen Esteri, Wäppu ja Maijaliisa Matintyttärelle kullekin, niinikään 2/15. Matti Jaakonpojalle sekä 1/15. Justiina ja Katariina Jaakontyttärelle kummallekin; että Matti Jaakonpojan kuoleman kautta 7/45, tilas ta oli niinikään perintönä siirtynyt justiina ja Katariina Jaakontyttärelle sekä hänen äidilleen Wappu Matintyttärelle kullekin joka viimemainittu sitten valikirjalla Lokakuun 5. päivältä 1831. oli Brita Jaakontyttäreltä ostanut tälle naima nassa kuuluuneen 1/3 tilasta, että Esteri Wappu ja Maijaliisa Matintyttären Matti Pihkon jälkeen perimät yhteensä 91/5 Peltopikkon talosta oli sopimuksen kauttu Lokakuun 11 päivältä 1831 luovutettu Justiina ja Katarina Jaakontyttärelle sekä heidän aetilleen Wappu Matintyttärelle yhteisesti, joten, jos mainitut osat heidän keskensä jaettiin pääluvun mukuun tahi sen osuuden mukaan, joka kullakin heistä oli Jaakko Antinpojan kulinpesässä, he saman sopimuksen kautta olivat omakseen saaneet kukin 2/15 talosta; että kun Juho Matinpojalla ei illut naimonsaa Wappu Matintyttären näin muodoin omistamiin yhteensä 23/45 tälosta eikä hän siis Marraskuun 26 päivä nä 1852 tekemänsä kauppakirjan kautta ollut voinut määrätä jostakin WappuMatintyttärelle kuuluvasta osasta, niin oli Wuppu Matintyttären kuollessa 23/155 tulosta langennut hänen tyttärilleen Justii na ja Katariina Jaakontyttärille sekä Maria Talanderille kullekin, että Kristina ni Urpo ja Katarina Jaakontytär oli vät Jooseppi Ryipyn ja Justiina Juhon tyttären kanssa viimeksimainittuna puvänä tehdyn kaupan kuultu saaneet 6/125. tulonpuoliskosta, joista osista naima osanu oli kuulunut Kristiani Urpolle 2/405. ja Katariina Jaakontyttärelle 36/405, mutta ett'ei Kristiani Urpolla ollut mitään naimaoikeutta Katariina Jaakontyttären perimiin 14/405. ja vikaisemnin hankkimiin 2/15 talosta, ja on tämiin johdosta tulo jaettu niin että siitu oli annettu Bernhard Paunanen Tu43
nelille, Juho Oskari Sauksoselle ja Nikolai Kraatarille lasajakoon Kristiani Uppolle kuuluneet 11/405, Juho Punkille, Kaarle Vihtori Joosepinpojalle, Maria Wilhelmiina Joisopintyttärelle ja Oskari Nokkalalle taajakoon ei ainoastaan isänpuolinen osuus Katariina Jaakontyttären perimistu 14/405 eli siis 5/405, vaan myös toinen puoli niidinpuolisena osuutena olevista 7/405 samoista 17/405; Maria Palanderille yksin toinen puoli viimesanotuista 27/405 yn nä hänen Kappa Matintyttäreltä perimänsä 23/128, sekä Matti Peltorekkolle Katarii na Jaakontyttären hankkimat 11/405 Sittenkuin Bernhard Paananen Taneli, Juho Oskari Luuksonen ja Nikolai Kruutari tämän jälkeen olivat Kruununnimismies Wahlroosille siirtäneet okeutensa perinnön saamiseen Kristiani Uppen jälkeen, on Kruununnimismies Wukkoo Soimaan ja Alastaron pitäjäin seksi Metsämaan kappelin käräjäkunnan Kihlakunnanoikeuteen kuuslattanut Matti Peltopikkon, Kustaa Robert Palanderin, Maria Palanderin, Juho Punkin, Kaarle Vihtori Joosepinpojan, Kuurle Ryösyn, Muria Wilhelmiina Joosepintyttären ja Oskari Nokkalan sekä siellä meilliaksensa yllä kerrottua jahoa sitä vastaan muistuttu nut, muun muassa, että joskin, kuten jakomiehet olivat määränneet, 11/405. tälonpuoliskosta katsottaisein Katariina Jaakontyttären kadessa olleen perimysmaan luontoa niin pitäisi kuitenkin, siihen nähden että, vaikka Kristiani Urpo, saades saan toisen lainhuudatuksen Pellopik kon talonpuoliskolle oli sillettu kuulutuksella maan virallisessa sanomalehdissii kehoittua niitii, jotka tahtoivat moittia Kristiani Upon ja Katariina Jaakontyttären saantoa sanottuun taloon. jon ja vuoden kuluessa kannettaan siitä ajamaan semmasta moitetta ei oltu sanotussa ajassa nostettu sekä että Kristiani Upolle sitten oli annettu kiinnekirja koko tulonpuoliskoon, aenakin Muria Palanderille perintönä Wuppu Matin tyttären jälkeen jaetut 30/135. katsottamaan Kristiani Urpon ja Katariina Jaakon tyttären yhteiseksi ansiomauksi, josta Kristuini Upotti siis olisi ollut mainittu va naimaosana kaksi helmannesta, jo184
ten Kristiani Alapon perillisille siis olisi pitänyt jaettaman yhteensä ainakin No 405 talosta, ja on Kruununnimismies Wahl on siis vaatinut, että puheena oleva jako määrättäisiin oikeistavaksi kerrotussa suhteessa. Asiasta kuultuina ovat Matti Pelto pekko, Juho Punkki, Kaarle Vihtori Joosepinpoika, Kaarle Ryöppy, Maria Wilhelminu Joosepintytin, Oskari Rokkala, Kustaa Rubel Palander ja Maria Palander kaloneet jaon oikeaksi ja siis vastustuneet kannetta, minkä ohessa Kustaa Robert Polander ja Maria Palander, Kruununnimismies Wahlvesille, Bernhard Tuunanen Panelille, Juho Oskari Sauksoselle, Nikolai Kraatarille, Juho Punkille, Kuurle Kehteri Joosepinpojalle, Kaarle Ryösylle, Maria Vilhelmiina Joosepintyttärelle Oskari Nokkulalle ja Matti Peltopikkolle toimitetun huasteen nojalla, ovat vautineet, iltä ennen mainitut Juho Matinpojan Torppi Ryöpyn, Justiina Jaakon on Kustruni Urpen ja Katarina pontyttären, kuin myös Joosepi Ryöspyn ja Justiina Joukontyttären sekä Kristiani Urpon ja Katariina Jaakon tyttären väliset kaupat Marraskuun 26. päivältä 1852. julistettaisiin mitättömiiksi mikäli niiden kautta Maria Palanderin oikeutta sanottuihin tulanosiin oli brukallu. Kesäkuun 30. päivänä 1898. julista massaan päätöksessä on Kihlakunnan oikeus katsonut, että puheena olevassa jakolomituksessa mitään virkettä Pelto pikkon talonpuoliskon jakamisessa ollut tapahtunut; jonka tähden ja samalla kun Kustaa Robert Palanderin ja Maria Påhundaren vaatimus yllämainittujen kauppojen kumoamisesta hyljättiin, koska he olivat jakoon tyytyneet eikä Maria Pulanderin oikeutta oltu sanottujen kauppojen kautta loukattu, Kihlakunnanoikeus on kumennut Kruununnimismies Huhti roosin asiassa ajaman kanteen. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Kruununnimismies Wahlives oli vetoamalla valtunut jutun on tuomiolla Toukokuun 17 päivänä 1899. julistanut vaksi tunnustetuksi osuksi selvitetyksi, että Katarina Jaakontyttärelle oli Peltopek 185
hon talonpuoliskosta perintönä langennut Matti Pihkon jälkeen yksi viidestoistaosa Matti Jaakonpojan jälkeen kaksi neljäs kymmenesviidesosaa ja Wuppu Matintyttären jälkeen kaksikymmentäkolme sadaskolmaskymmenesviidesosaa eli kaikkiaan sataneljatoista neljässadasviidessosaa, sekä että Katariina Jaakontytär ennen niemistään Kristiani Urron kanssa oli Lokakuun 11. päivänä 1831. tehdyn kauprakirjan kautta hankkinut kaksi viidestoistaosaa eli viisikymmentäneljä neljässadasviidesosaa sanotusta tulonpuoliskas tu, kuin myös että Katariina Jaakontytill ynnä Kristiani Urro olivat aviolillensa aikana Jooseppi Ryöseltä ja Justiina Jaakontyttäreltä ostaneet viimemainitun osuudet summasta tilasta eli siitakuusikymmentäkahdeksan neljässadanviidesosaa, mitkä vastasanohet talonosut siis olivat luettuvat semmiseksi ansiomaaksi, johon Keistiemi Ilepolle kuului naimaosaa; ja koska Kihlakunnanoikeus edelläkerro tulla päätöksellään ole hyljännyt. Kustaa Robert Palanderin ja Maria Pulanderin kanteen siitä että ne kaksi, Marraskuun 26. päivänä 1852. tehtyä kaupraa, joiden kuulta Juho Matinpoika oli myynyt Peltopikkon talonpuoliskon, kumot tuisiin mikäli mainitut kaupat loukka sivat Maria Palanderin perintöoikeutta sanottuun taloon; sentähden ja kun aviopuolisot Palander olivat Kihlakunnanoikeuden päätökseen tyytyneet ja mainittu päätös oli siinä kohden saanut lain voiman sekä näin ollen oli katsottava, että Kristiina Urpo ja Kutariina Jaakontytär olivat avioliittensa aikana hankkineet Maria Palanderin kerrotut osuudet kaksikymmentukolme sadas kolmaskymmenesviidesosaa Pelto pikkon talonpuoliskosta, niin ne osat talosta, jotka Kristiani Urpo ja Kala riina Jaakontytär avioliitossaan olivat hankkineet tekivät yhteensä kaksisataa kolmekymmentäseitsemän neljässadan desosaa, josta naimaosuna kuului Keisrani Uppoll kaksi kolmannasta eli sasaviisikymmentäkahdeksan neljässadasviidesosaa. Tiikan niihelm on Hevioikeus, muuttuen Kihlakunnanoikeuden 86
päätöksen, julistanut Bernhard Paananen Tanelin, Juho Oskari Sauksisen ja Nikolai Kraatarin, joiden oikeus perinnön saameseen Kristiani Urpen jälkeen oli luonitettu Kruununnimismies Wahlkoosille, oi lautetuiksi perintönä Kristiani Urpen jälkeen saamaan sanotun hänen naimaosansa Peltopikkon talonpuoliskosta; ja velvoitettiin Matti Peltopikko kolmen kuukuuden kuluessa siitä päivästä, jona Hovioikeuden tuomio annettiin, kahden sadan markan sakon uhalla toimeen panemaan uusi jako hänen ja Riituriina Jaukontyttären pesässä, jossa jaessa, mikä oli pidettävä pesän yhteisellä kustannuksella, yllämainittu, Hovioikeuden määräämä oikaisu jäossa oli noudatettava. Hovioikeuden tuomioen ovat Kuslan Robert ja Maria Palander utamde sesti anoneet muutosta tänne toimit tumallaan perustelmalla, jonka kaksoi kappaloon Adolf Wahlroos on tänillä rörinyt, kuitenkaan antumatta vasta selitystä asiaan. Keisarillinen Senuutti on tutkinul tämän asian; ja koska Kihlakunnanoikeus puheenalaisessa päätöksessään, vaikka se on hyljännyt Kustaa Robert Pulanderin ja Maria Palanderin vaatimuksen edellämainittujen, Marraskuun 26. päivänä 1852. tehtyjen kahden kauppakirjan kumoamisesta, kuitenkin on, kumoton Kruununnimismies Wahlvarin asiassa aja man kunteen hyväksynyt kysymyksessä olevan, Peltorihten talosta toimitetun jaon ja siis pysyttänyt Maria Palanderille myöskin hänelle siinä Wappu Matintyttä ren jälkeen perinnöksi annetut kaksikymmenteikolme saduskolmaskymmenesviides osan talosta; sentähden ja kun Maria Palander sen sockan tähden että Kihlakunnanoikeuden päätös, mikäti on koskee Kustaa. Robert ja Maria Palanderin kerrottua vaatimusta, on saanut lain voi man, äskenmainittuun asianhauraan nähden ei voi menettää oikeuttaan kerrottuihin kahteenkymmeneenkolmeen sadaskolmas kymmenes viides osuus Sitte rikkon talosta, harkitsee Keisarillinen Oenaatti oikeaksi, kumdeten Hovioikeuden tuomien puheenalaisessa osassa, pysyt87
tää Maria Palanderille sanotut kaksikymmentäkolme sadaskolmaskymmenes viides osaa useinmainitusta talosta; minkä vuoksi ja hun Maria Palanderille sitä paitsi en kysymyksessä olevassa jaossa määrätty perinnöksi Katariina Jaakontyttären jat keen viisikymmentäseitsemän kahdeksas sadaskymmenesosaa samasta tulosta, hanelle siis on tuleva kaikkikuun satayhdeksankymmentäviisi kahdeksassadas kymmenesosaa mainitusta talosta. siitä kaikki asianomaiset alamaisuudessa noudat lakoot. Keisarillisen Majastalin Korkeassa Simossa Hänen Suomen Senaattinsa: E. Johnsson: Emdtornän. E. Johnsson; Emitterman. J. Wieinel Johan Hummelin Fors Homén. A. Humlin. Andersin. Ch. Em. af Prosterus 1818. No 242. Pag. 129. R. D. 1899. Helmikuun 20 päivänä 1901. Keisarillisen Majestatin Korkoassa Simossä, Hänen Suomen Senaattinsa tuomio nostorahalla Wiipurin Hovioikeudesta tulleessa velkomisasiassa, jossa Talollinen Juhana Tahvonpoika Olli, Virolahden pitäjän Häppilän kylästä, on hakijana sekä Talolliset Juhana ja Jeremias Eerikinpojat Uski, Anton Tahvonpoika Uski ja Anten Tanelinpoika Skippari, saman pitäjän Ravijärven kylästä, poisjääneinä vastaajina: Annettu Keisarillisessa Suomen Senaatissa ja Sen Oikeusosastossa, Helsingissä, 20 päivänä Helmikuuta 1901. Keisarillinen Senaatti on Itsellan esityttänyt asiakirjat ja niistä saanut seuraavat tiedet Wirolahden ja Miehikkälän pitäjien käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa ovat Juhana, Jeremias ja Anton Uski sekä Anton Skippari vaatineet, että koska he, jotka välikirjassa 17 päivänä Marraskuuta 1893. Läsnä: H. B. - C. F. A. R.
olivat ottaneet ennen 15 päivää Maaliskuuta 1894 Juhana Ollille hankkiakseen ja Kavijoen rannalle Kavijoen kylän rajalle vetääkseen niin suuren määrän petäjä - ja kuusipuita välikirjassa mainittua kokoa, että Juhana Olli niistä saisi viisisataa englämnin kuutioseyltä propsia, kaikin puolin olivat täyttäneet sanotun sitoumuksensa, mutta Juhana Olli oli puista sovitusta hinnasta, kymmenen markkaa joka propsisyleltä, Juhana Uskille ja hänen asiakumppaneilleen suorittanut ainoastaan kolmetuhatta sata kuusikymmentäviisi markkaa kuusikymmentäkuusi penniä, Juhana Olli velvoitettaisiin Juhana Uskille ja hänen asiakumppaneilleen maksamaan mitä he vieläolivat saavat eli tuhat kahdeksansataa kolmekymmentäneljä markkaa kolmekymmentäneljä penniä korkoineen. Asiassa kuultuna on Juhana Olliväittänyt, että hän Juhana Uskin ja hänen asiakumppaneinsa toimittamista puista oli saanut ainoastaan kolmesataa kolmekymmentäseitsemän ja kolmannen osan englännin kuutiosyltä propsia sekä että hän niistä oli suorittanut hinnan paitsi sata yhdeksänkymmentäviisi markkaa, jotka hän oli pidättänyt korvaukseksi siitä vahingosta, jonka hän oli kärsinyt sen johdosta, ett'eivät Juhana Uski ja hänen asiakumppaninsa elleet toimittaneet kaikkia puita sontulle paikalle. Asianosaisten vielä molemmin puolin anottua korvausta oikeudenkäyntikuluistaan ja asiassa meneteltyä kuten asiakirjat näyttävät, on Kihlakunnanoikeus 6 päivänä Toukokuuta 1898 julistamassaan päätöksessä selittänyt toteen saatetuksi, että Juhana Uski ja hänen asiakumppaninsa edellämainitussa välikirjassa olivat sitoutuneet ennen 15 päivää Maaliskuuta 1894 Juhana Ollille hankkimaan ja muun muassa Kavijoen rannoille Ravijoen kylän rajalle vetämään niin suuren määrän puita 89
välikirjassa mainittua kokoa, että Juhana Olli, jonka tuli vittaa puut mainitun joen suuhun, niistä saisi viisisataa englannin kuutiosyltä propia, velvollisuudella Juhana Ollille suorittaa Juhana Uskelle ja hänen asiakumppaneilleen kymmenen markkaa joka kuutiosylestä propsia, sekä että Juhana Uski ja hänen asiakumppaninsa sovitussa ajassa osaksi Ravijoen kylän rajalle, osaksi Ravijärven jäälle olivat vedättäneet niin paljon puita, että niistä olisi voitu saada vähintään neljäsataa kuusikymmentäyhdeksän englannin kuutioseyltä propsia; ja koska Juhana Uskille ja hänen asiakumpranoilleen tuleva hinta puista siis teki yhteensä neljätuhatta kuusisataa yhdeksänkymmentä markkaa, mutta Juhana Olli ei ollut näyttänyt siitä suorittaneensa enempää kuin kolmetuhatta sata kuusikymmentäviisi markkaa kuusikymmentäkuusi penniä, sentähden ja kun sitä paitsi selville oli tullut Ollin suostuneen siihen että Juhana Uski ja hänen asiakangpaninsa saisivat vetää puut myös muihin paikkoihin kuin Ravijoen kylän rajalle, eikä Olli siis ollut oikeutettu puitten hinnasta pidättämään mitään korvaukseksi niitten uittamisesta Karijärven järvestä Ravijoen kylän rajalle Ravijoessa, Kihlakunnanoikeus tutki oikeaksi, hyljäten kanteen muissa kohdin, velvoittaa Juhana Ollin Juhana Uskille ja hänen asiakumppaneilleen heti maksamaan mitä heille siis puitten hinnasta vielä oli tuleva eli tuhat viisisataa kaksikymmentäneljä markkaa kolmekymmentäneljä penniä korkoineen, viisi sadalle vuodessa 1 päivästä Heinäkuuta 1895, sekä kolmellasadalla markalla kormemaan Juhana Uskin ja hänen asiakumppaniensa kulungit asiassa Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Juhana Olli veteamalla oli saattanut asian, on tuomiolla 13 päivältä Tenkokuuta 1899 jättänyt Kihlakunnanoikeuden päätöksen voimaansa sekä sen ohessa velvoittanut Juhana OllinJuhana Uskille ja hänen asiakump190
ranoilleen suorittamaan maksut heidän yhteisestä kappaleestaan Hovioikeuden tuomiota viisitoista markkaa kahdeksankymmentä penniä. Tähän Hovioikeuden tuomioon on Juhana Olli alamaisesti anonut muutosta. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän asian ja katsoo ett'ei Juhana Olli ole esiintuonut syytä muuttaa Hovioikeuden kysymyksessä olevaa tuomieta, joka sen vuoksi vahvistetaan. Tätä kaikki asianomaiset ulamaisuu dessa noudattakoot. Keisarillisen Majesteetin Korkeassa Simoin, Hänen Suomen Senaattinsa: Henr. Berenius Land. Fröman. Henr. Berenius. Emil Kroman. A; S. Wonlin: vardersin. Helmikuun 23. päivänä 1901. Keisarillisen Majesteetin Korkeassa Nimessä, Hänen Suomen Senaastinsa tuomionostorahalla Wiipurin Hovioikeudesta tulleessa jutussa, jossa Talollinen Antti Antinpoika Long, Mikkelin pitäjän Laitilan kylästä, on hakijana sekä hänen isänsä, Talollinen Antti Samulinpoika Long, Ristiinan pitäjän Minkkilän kylästä, vastaajana ja joka juttu keskee velvoittamista luovuttamaan omaisuutta lailliseen, jakoon: Annettu Keisarillisessa Suomen Senaatissa ja Sen Oikeusosastossa, Helsingissä, Helmikuun 23. päivänä 1901. Keisarillinen Senaatti on Itsellensä esityttänyt asiaan kuuluvat kirjat ja niistä saanut tietää, paitsi muuta, josta nyt ei ole kysymys, seuraavaa: Ristiinan pitäjän käräjakunnan Kihlakunnanoikeudessa on Antti Antinpoika Long, Antti Samulinpoika Longille toimituttamansa ruasteen nojalla, kertonut että Antti Antinpoika Löng oli 30. päivänä Joulukuuta 1893. tehdyllä kauppakirjalla elinkautista elakettä ja täydellisesti kuitattua kauppahintaa vastaan ostanut Läsnä Aufs - Ef - J. H. fl. - LH (F. S.) No 266. åg. 220. R. B. 1899.
paneilleen suorittamaan maksut heidän yhteisestä kappaleestaan Hovioikeuden tuomiota viisitoista markkaa kahdeksankymmentä penniä Tähän Hovioikeuden tuomioon on Juhana Olli alamaisesti anonut muutosta. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän asian ja katsoo ett'ei Juhana Olli ole esiintuonut syytä muuttaa Hovioikeuden kysymyksessä olevaa tuomiota, joka sen vuoksi vahvistetaan Tätä kaikki asianomaiset ulamaisuudessa noudattakoot. Keisarillisen Majesteetin. Korkeassa Simoja Hänen Suomen Senaattinsa: Henr. Berenius Landströman. Henr. Berenius Emil Forsman. A; B; Henlin. vardersin. Helmikuun 23. päivänä 1901. Keisarillisen Majestetin Korkeassa Nimessä, Hänen Suomen Senaattinsa tuomionos torahalla Wiipurin Hovioikeudesta tulkessa jutussa, jossa Talollinen Antti Antinpoika Long, Mikkelin pitäjän Laitilan kylästä, on hakijana sekä hänen isänsä. Talollinen Antti Samulinpoika Long, Ristiinan pitäjän Minkkilän kylästä, vastaajana ja joka juttu koskee velvoittamista luovuttamaan omaisuut ta lailliseen jakoon: Annettu Kaisarillisessa Suomen Senaatissa ja Sen Oikeusosastossa, Helsingissä, Helmikuun 23. päivänä 1901. Keisarillinen Senaatti on Itsellensä esityttänyt asiaan kuuluvat kirjat ja niistä saanut tietää, paitsi muuta, josta nyt ei ole kysymys, seuraavaa Ristiinan pitäjän käräjakunnan Kihlakunnanoikeudessa on Antti Antinpoika Long, Antti Samulinpoika Longille toi mituttamansa haasteen nojalla kertonut että Antti Antinpoika Löng oli 30. päivänä Joulukuuta 1893. tehdyllä kauppakirjalla elinkautista eläkettä ja täydellisesti kuitattua kauppahintaa vastaan ostanut Läsnä- Auft - Ej - J. H. - Joh. SS. 5 No 256. Såg. 220. R. D. 1899.