Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
talon osuus siehen sentähden ja kun Tiuka Skiffer Aktiebolaget oli koko ajan käyttänyt hyväkseen riidanalaista koskeu kokonaisuudessaan, ovat Juho Akseli ja Adolf Poukka vastustaneet kannetta sekä, siltä varalla että yhtiön kanne katsottaisiin oikeutetuksi, kieltäneet vuokravälikirjan määräämästä vuotuisestä makrasta voitavan lukea itse kosken osalle enempää kuin 200. markkaa Kihlakunnanoikeus, jossa asianosaiset molemmin puolin ovat anoneet korvausta oikeudenkäyntikuluistaan, on 3. päivänä Maaliskuuta 1909 julistamallaan päätöksellä siinä mainituilla perusteilla velvoittanut Juho Akseli ja Adolf Poukan, yhteinsti tahi kummalla heistä oli vareja, kuittia vastaan maksamaan Finska Skiffer Aktiebolaget yhtiölle takaisin, heidan oikeudeltomasti kantamansa kolme neljättä osaa Kinkiän keskesta tulevasta vuokrasta, lukien 1 päivästä Heinäkuuta 1902 1. päivään Elokuuta 1907 sen osallemyönnetyiksi tulevien kahdensadan markan jälkeen vuodelta eli siis yhteensä seitsemänsataa kuusikymmentäkaksi markkaa kolmekymmentäkolme ja yksi kolmannes penniä kuuden prosentin vuotuisine korkoineen lukien kahdelletoista markalle kolmallekymmenellekolmelle ja yhdelle kolmannekselle pennille 1. päivästä Elokuuta 1902 sekä jälellä olevasta määrästä aina kullekin seitsemällekymmenelleni detti markalle asianomaisista lankemispäivistä, kaikki kunnes täysi maksu toimitettiin, kuin myös sadalla kahdellakymmenelläviidellä markalla korvaamaan yhtiön oikeudenkäyntikulut. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi asian osaiset molemmin puolin olivat vetoamalla saattaneet jutun, on 12. päivänä Heinäkuuta 1912 antamallaan tuomiolla ratkaisnut sen; ja koska Finska skiffar Aktiebo laaet ei ollut näyttänyt olevansa oikeutettu asiassa ajamaan kannetta, mikäli koskee Maisteri Lillinenksen hallintu ajat ta eli 5. päivään Maaliskuuta 1903, jolloin välikirja siirrestiin yhtiölle, kartte men vuokraosan takaisin maksamista eikä yhtiö ollut voinut väittääkään, ettei koko kysymyksessä oleva vesivaima ylläsanotussa välikirjassa mainittuine muine 185
etuineen olisi välikirjan siirron ja Elokuun 1. päivän 1907 välinnä aikana ollut yhtiön käytettävänä, senvuoksi ja kun ei yksin se aikka, että Keisarillinen Renaatti edelläkerroitettu tuomiollaan 5. päivältä Helmikuuta 1907 oli julistanut kaikki Hinkiän kylään knuluvat tilal osallisiksi Hinkiän kosken, voinut oikeuttaa yhtiötä saamaan takaisin mitään osaa välikirjassa määrättyä, Adolf Poukalle täydelleen ja suoritettua vuokraa, on lovioikeus, kumoton Kihlakunnanoikeuden päätöksen, kyljännyt Finska Skifter Aktibolaget yhtiön jutussa ajaman kanteen si kä velvoittanut yhtiön sadalla markalla korvaamaan Juho Akseli ja Adolf Toukulle heidän Kihlakunnanoikeudessa juhun kärsimmänsä kulut Hovioikeuden tuomioon on Finska Okister Aktiebolaget yhtiön puolesta anotta muutesta perustelmalla, johon Juho Aksik ja Adolf Poukka ovat vastannet Keisarillinen Senaatti on tutkinut kmän jutun ja katsoo, ettei finska skiffer Aktiebolaget yhtiön puolesta och esitetty syytä muuttaa Hovioikeuden tuomista, Oscar Schauman joka siis jää pysyväksi; ja velvoitetaan Finska skrifter Aktiebolaget suorittamaan Juho Akuli ja Adolf Poukalle yhteisesti korvaukseksi heillä täällä jutun vuoksi olleisten kuluista, kahdeksankymmentäviisi markkaa, Tälä kaikki asianomaiset noudallakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti Walter Andersin. K. R. Helanen Johannes Pesonen. R. Auer 186
Huhtikuun 22 päivänä 1915. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tullessa, takaisinvoittaa koskovassa jutussa, jos sa ovat Längelmäen pitäjässä oleva Finska Skiffer Aktiebolaget. niminen osakeyhtiö hakijana sekä sanotun pitäjän Hinkiän kylästä kotoisin olevat entinen Talollinen Adolf Poukka ja Talollinen Juho Akseli Poukka yhteisesti vastaajina: Annettu Oikeus osastossa 22 päivänä Huhtikuuta 1915. Keisarillinen Senaatti on itsellune vittelyttänyt julun kirjat ja niistä saaut seuraavat tiedol tuokravälikirjalla 2. päivältä Kesäkuuta 1902 oli Filosofianmaisteri Ono AninPöhl Wilhelm Lilliaeus Winkiän kylän Rukiin talon omistajalla Juho Akseli Toukalla 25 vuoden ajaksi, lukien sen rannen Heinäkuun 1 päivästä vuokannut Kylänäläsen järven ja Tiltä uden välillä sijaituvan maakappaleen joka muuten rajoittui toisella puoletta Läsnä. W. l. P. M. No 1. K. N. 1. No 683 Pag 210 R. D. 1912.
Ylinen ja toiselta Alasen talon tiluksiin samassa kylässä, ynnä koikki sen maaalan sisällä olevat vesirutoukset ja kaikenlaisen vesioikeuden laitokoineen ja irtaimistaimen 2000. markan vuotuisesta vuokrasta, josta oli suoritettava puolet kunkin Helmikuun 1. ja toinen puoli aina Elokuun 1. päivänä. Tähän nuckrasopimukseen oli Adolf Poukka, joka luovuttaessaan 12. päivänä Maaliskuun ta 1894. Keskisen talon Juho Akuli Pöykalle oli itselleen eläke-etuna pidättänyt hallintaoikeuden ylläsanottuun omaisuuteen, antanut suostumuksensa, ehdolla että soimuksessa määrätty vuokramaksu oli hänelle tuleva; minkä jälkeen Muisteri Lillinens oli 5. päivänä Maaliskuuta 1903. siirtänyt kerrottuun välikirjaan perustuvan vuokraoikeutensa. dellämainitulle osakeyhtiölle Sittemmin oli Hämeen läänin Kuvernöörinvirasto Adolf Peukan hamuksesta päätöksellä 15 päivältä Elokuuta 1908. velvoittanut Finska Skiffar Aktiebolaget yhtiön suorittamaan eller Poukalle yllämainitun maakappaleen ja siihen kuuluvien lailasten vuokrana 1907. vuoden jälkimäisellä ynnä 1908. vuoden edelliseltä puoliskolta 2000 markkaa kuuden prosentin vuotuisine korkoineen, lukien 1000. markalle 1 päivästä Elokuu ta 1907 sekä niinikään 1000. markalle 1. päivästä Helmikuuta 1908, kunnes täysi maksu toimitettiin, kuin myös 40 markalla korvaamaan Adolf Poukan lainhakukulut jättäen yhtiölle vallan, jos se katsoi oikeutensa niin vaativan, asianomaisissa Oikeudessa hakea takaisin mitä yhtiö näin muodoin oli määrätty maksamaan, minka päätöksen Turun Hovioikeus, johon yhtiö oli valittanut, päätöksellä 29. päivältä Maaliskuuta 1909 oli jättänyt voimaan Adolf Poukalle toimitetun haasteen pojalla on Finska Skiffer Aktiebolaget yhtiön puolesta sittemmin Längelmäen ja Kuoreveden pitäjien käräjäkunnan, Kihlakunnanoikeudessa lausuttu, että Keisarilli jen Senaatti oli tuomiolla 5 päivältä Helmikuuta 1907. julistanut ainoastaan neljänneksen Winkiän koskesta Keskisen taloon kuuluvaksi, ja koskei yhtiö niinmuodoin ollut 188
vuokraamastaan vesivoimasta saanut käyttää hyväksensä muuta kuin neljännyosan eikä yhtiö sentähden saattanut olla velvollinen suorittamaan siitä vuokraakaan muuta kuin samassa suhteessa, senvuoksi ja kun toimitetussa katselmuksessa oli selville saatu, että vuokratune naisuuden vuotuisesta 2000. markan vuokrasta jäi vesivoiman osalle 1640. markkaa ja vuotuinen vuokra siis siltä vesivoiman neljänneksellä, jonka yhtiö oli saanut käyttaa hyväkseen, teki 410. markkaa, on yhtiön puolesta vaadittu, että Adolf Pöukkä velvo tettaisiin yhtiöltä kantamastaan 2000. markan vuokrasta maksamaan yhtiölle takaisin 1230 markkaa korkoineen. ka voittanut että, kun puheenalaisen oikeus, jossa niinkyvin asianomist hein ravälikirjan sanojen mukaan Maisten aukselle oli vuokraltu välikirjassa maaLilliaaukselle oli vuokraltu välikirjassa mies nittu maa-alue, sekä siihen sisältyvät venentoukset ja muut avioikeudel, ulka asti siinä mainitulla perustettu velnentoukset ja muut avioikeudel, utänelle siinä mainitulla perustettu velvola käsittää minullä taralla, kuin eller vattanut Adolf Noukan kantten antaan vola käsittää minullä taralla, kuin eller vattanut Adolf Saukan kuitten vastaan voitu käsittää muulla tavalla, kuin Maavuttanut. Adolf Seuvola käsittää minullä taralla, kuin blifvattanut Adolf Saukan kuitten antaan Lillinenkulle oli siirtynyt en asioikunnanoch maksamman Finska Skattebolaget Lillinenkulle oli siirtynyt en asioikunnanoch maksamman Finska Skattelaget kä maanomistusoikeus oli Juho Akseli ja koska, siihen nähden että Finska skiffar Aktiebolaget oli nauttinut ja edelleenkiin nautti oikeuksiaan sellaisina, kuin Maisteri Lilliaaus oli ne haltuunja saanut, se seikka, että yhtiö ehkä oli nauttinut vaan neljännestä pitousten vedestä, ei voinut asian päättyminen vaikuttaa ja yhtiö siis oli velvollinen Adolf jonkalle suorittamaan yllämainitussa välikirjassa määrätyn vuokran kokonaisuudessaan, on Adolf Poukka, samalla kuin län on kieltänyt kaiken arvon paikalla toimitetulla katselmuksella, sitä kun eivät olleet pitäneet ammaltimiehet, vastustanut kannetta Sittenkun myöskin Juho Akseli Touksutussa kuulusteltuna on Adolf Parrkan eli asiassa kautta, on Kihlakunnansutussa kuulusteltuna on Adolf Parfkaa eli asiassa kautta, on Kihlakunnanla, kun puheenalainen mukaus, jossa niinhyvin asianosaiset kuin Juho Akseli Poukkakin ovat anoneet korvausta oikeudenkäyntikuluistaan, 7. päivävausta oikeudenkäyntikuluistaan, 7. päivänä Lokakuuta 1909. julistamallaan päätökyhtiölle takaisin vaaditut tuhat kaksisaPoukulle mukaamme tuomut. Näin Män kolmekymmentä markkaa kuuden proPoukalle mukaamme tuomat. Näin Män kolmekymmentä markkaa kuuden pro189
sentin vuotuisine korkoineen, lukien puolelle tuota määrää oli kuudellesadalle viidelletoista markalle 1. räivästä Elokuuta 1907. sekä toiselle puolelle 1. päivästä Helmikuuta 1908, kunnes täysi maksu toimitettiin, kuin myös kahdellasadalla kahdellakymmenettäviidellä markalla korvaa. maan yhtiön oikeudenkäyntikulut Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Adolf ja Juho Akseli Poukka olivat vetoa malla saattaneet jutun, on 12. päivänä Heinäkuuta 1912 antamallaan tuomiolla rätkäissut jutun, ja koska Finska Skiffer Aktiebolaget ei ollut vainut näyttää, ellei koko kysymyksessä eleva vesivoima kontrahdissa mainittuine muine etuineen olisi ollut puhena olevana aikana yhtiön käytettävämsentähden ja kun ei yksin se seitä ka, että Keisarillinen Senaatti edelläkerrotulla tuomiolla 5. päivältä Helmikuuta 1907 oli julistanut kaikki Winkiän kylän tilat osalliseksi Ninkiän koskeen, voinut oikeuttaa yhtiötä saamaan takaisin mitään osaa kontrahdissa määrätystä, Adolf Poukalle ja täydelleen suoritetusta vuokrasta, on tenioikeus, kumoton Kihlakunnanoikeuden päätöksen, kyljännyt Finska Skiffer Aktiebolaget yhtiön jutussa ajaman kanteen sekä velvoittanut yhtiön sadalla viidelläkymmenellä markalla korvaamaan Adolf ja Juho Akuli Poukalle heidän Kihlakunnanoikeudessa ja tussa kärsimänsä kulut Hovioikeuden tuomioen on finska Skifter Aktiebolaget yhtiön puolesta anottu muutosta perustelmalla, johon Adolf ja Juho Akseli Poukka ovat vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ellei Finska skrifser Aktiebolaget yhtiön puolesta ole esitetty syytä muut taa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jää pysyväksi ja velvoitetaan Finska Skifven Aktiebolaget mosittamaan Adolf ja Juho Aksesi Toukalle yhteisesti, korvankuksi heillä täällä julun vuoksi olleista kuluista, yhdeksänkymmen tä markkaa. Tätä kaikki asian190
omaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti: Walter Andersin. K. R. Helanen Johannes Pesonen. K. Auer Resan tihannen Huhtikuun 22 päivänä 1915 "Keisarillisen Suomen Senaalin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tullessa velkomisjutussa, jossa Maanviljelijä Oskar Ränsi Wesilähden pitäjästä, on hakijana sekä Maanviljelijä Erland TorraTyrvään pitäjän Warilan kylästä, vastaajana: Annet ty Oikeusosastossa Huhtikuun 22 päivänä 1915. Keisarillinen Senaatti m itselleen esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä saanut seuraavat tiedet: Tyrvään pitäjän sekä Kiikan ja Riikoisten kappelien käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa on Oskar Ränsi lausunut, että hän oli Suomen Rautatiehallituksen kanssa se päivänä Marraskuuta 1905 tekemällään välikirjalla sitoutunut 1 päivään Toukokuuta 1907 Suomen vallionrautaloiden tarpeeksi Nokkilan rautatienasemalle hankkimaan 3000 kuutiometriä havupuunhalkoja 3 markan 50 pennin hinnasta Läsnä: W. A. J. P. R. H. K. t. M. S.a. 791 No 684 Pag 163. R. D. 1913.
kuutiometrin ja ehdolla, muun muassa että jos Ränsi laiminloisi sopimuksen täyttämisen hän oli velvollinen heti hankinta-ajan kuluttua Rautatiehällitukselle suorittamaan sakkokorvausta kymmenen prosenttia täyttämättä jääneen hankinnan arvosta; ja oli välikirjaan myöhemmin tehty kaksi lisäystä, joiden mukaan hankinta saatiin täyttää Kärkun ja Kirkonasemilla ja hankinta -aika oli pitennetty 1 päivään Toukokuuta 1909. Joulukuun 2 päivänä 1907 tehdyssä välikijassa oli Erland Torra kerrotusta harkinnasta ottanut toimittaaksensa viimemainituille asemille 2000 huutiometriä halkoja Oskar Ränsin maksettavasta 14 markan 85 pennin hinnasta metrisylellä eli siis 3 markasta 71 pennistä kuutionetin, sitoutuen Törra samalla noudattamaan Rautatuhallituksen ja Ränsin välistä sopimusta kaikkine ehtoineen; mutta koska Eland Torra oli toimittanut halkoja arnoastaan 367 kuulionetriä ja Oskar Räinsi oli joutunut 25 päivänä Tammikuuta 1910 Rautatiehallitukselle maksamaan sovittua sakkokorvausta Torran hankkimatta jättämistä 1633 kuutiotristä 35 penniä kuutiometriltä eli yhteensä 571 markkaa 55 penniä, josta siis Torran tuli sitoumuksensa mukaan vastata, niin ja kun Torra oli 2 päivänä Joulukuuta 1907 hankintasitoumustansa vastaan Ränsiltä saanut käsirahaa 50 markkaa ja nostanut Rautatiehallitukselta Ränsille luvatun hinnan 367 kuutiometristä, mutta Ränsin Torralle lupaama hinta taasen oli 21 penniä kuutimetrillä korkeampi useinmaivittua hintaa, joten siis Porran maksettavasta summasta 621 markasta 55 pennistä oli vähennettävä mainittu hinnanerotus 367 kuutiometriltä eli 77 markkaa 7 penniä, on Ränsi vaatinut Torran velvoittamista Ränsille suorittamaan, hänen laskelmansa mukaan, 543 markkaa 48 penniä korkoineen kuin myös korvaamaan hänen oikeudenkäyntikulunkinsa. Kanteesta kuultuna on Erland Torratosen myöntänyt välikirjassa 2 päivältä 192
Joulukuuta 1907 ottaneensa hankkiakseen Oskar Ränsille tämän ilmoittaman halkomäärän sekä hankkineensa tästö määrästä ainoastaan 91.75 syltä, mutta kieltänyt sitoutuneensa maksamaan mitään sakkokorvausta, minkä vuoksi Torra on pyytänyt kan netta hyljättäväksi. Sittenkun Erland Torra vielä oli till nustanut saaneensa Oskar Ränsiltä käsisahaa 50 markkaa ja Rautatiehollitukselta 3 markkaa 50 penniä kuutiometriltä hankkomistaan haloista, on Kihlakunnanoikeus 21 päivänä Marraskuuta 1910 julistetussa päätöksessä katsonut selvitetyksi, että Oskar Ränsel30 päivänä Marraskuuta 1905 Rautatuhallituksen kanssa tekemässään sopimuksessa ottanut hankkiaksensa kolmetuhatta kuutiometriä kuivia havupuunholhoja kolmen markan viiden kymmenen pennin hinnasta kuulumetrin ja ehdolla, muun muassa, että, jos hankinnan täyttäminen laiminlyötäisiin, Ränsi eli velvollinen heti hankinta-ajan kuluttua maksaman Rautatuhallilukselle sakkokovausta kymmenen prosenttia täyttämättä Pääneen hankinnan arvosta, sekä että Erland Torra oli välikirjassa 2 päivältä Joulukuuta 1907 ottanut toimittaaksenja sanotusta halkomäärästä kaksiluhatta kuuliometriä neljäntoista markan kahdeksankymmenenviiden pennin hinnasta metiisylen eli kolmesta markasta seitsemästäkymmenestä yhdestä ja yhdestä neljäsosasta penniä kuutiometrin, sitoutuen Torra samalla täyttämään tämån hankinnan alkuperäisen välikirjan mukaisesti ja siis myöskin noudattamaan määräyslä mainittuun sakkokonaukseen nähden ja saaden Ränsillä ennakkomaksua viisikymmentä markkaa, minkä vuoksi a kun Toira, hankinta-ajan tultua pitennetyksi 1 päivään Toukokuuta 1909, aollut täyttänyt kerrottua sitoumustansa vaan oli jättänyt hankkimatta tuhat kuusisataa kolmekymmentäkolme kuutimetriä halkoja sekä Ränsi oli sen johdosta joutunut Rantatuhattitukselle suorittamaan akkokonvausta mainitusta holkemäärästä 93
viisisataa seitsemänkymmentäyksi markkaa viisikymmentäviisi penniä, Kihlakunnanoikeus on velvittanut Erland Torran maksamaan Oskar Rönsille mainitun rahamäärän viisisataa seitsemänkymmentäyksi markkaa viisikymmentäviisi penniä ja ennakkomaksun viisikymmentä markkaa eli yhteensä kuusisataa kaksikymmentäyksi markkaa viisikymmentäviisi penniä, siitä kuitenkin vähentäen erotuksen Torralle luvatun ja Rautatuhallituksen maksaman hinnan välillä Torran hankkimir ta kolmestasadasta kuudestakymmenestäseitsemästä kuutiometristä halkyi seitsemänkymmentäseitsemän markkaa yhdiksänkymmentäyhdeksän penniä, eli niin muodan Ränselle heti maksamaan viisisataa neljäkymmentäkolme markkaa viisikymmentä kuusi penniä viiden prosentin vuotuisine korkoineen, luettuna haastepäivästä, 8 päivåstä Helmikuuta 1910 kunnes täysi suoritus tapahtui iti paitsi Torran tuli korvala Ranrin oikeudenkäyntikustannukset sadalla kymmenellä markalla. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Eroland Torra vetoamalla oli saattanut julun, on 16 päivänä Toukokuuta 1913 antamallaan luomiolla, koska selvitystä puuttui siitä että Erland Torra oliisi sitoutunut laiminlyödessään hankintavälikirjan täyttämisen suorittamaan Oskar Ränsille Rautatiehallituksen ja Ränsin välisessä sopimuksessa määrättyä sakkokorvausta, kumoten Kihlakunnanoikeuden päätöksen hyljännyt Oskar Ränsin asiassa ajaman kanteen. Hovioikeuden tuomioon on Oskar Ränsi hakenut muutosta perustelmalla, joson Erland Torra on vastannut Keisarillinen Senaatti en tutkinut tämän jutun; ja koska Erland Tonasi ole täyttänyt edellä kuoltua Oskar Ränsin puolesta toimittaakseen ottamaana hankintaa ja Oskar Ränsi sen johdosta on joutunut Rautatuhallitukselle suorittamaan korvausta yllämainitun määrän, sen vuoksi ja kun Erland Torran, joka on ottanut 191
hankkeakseen kysymyksessä olevan halkomäärän Oskar Ränsin Rautala hallituksen kanssa tekemän välikijan mukaisesti, siis on Ränsille korvattava tämä Ränselle oikeuttamansa vahinko, harkitsee Keisarillinen Senaet ti oikeaksi kumola Hovioikeuden tuomion ja jättää asian sen loppupääliksen varaan, johon Kihlakunnanoikeus on johtunut. Tätä kaikki asianomai set noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti: Walter Andersin. Johannes Pesonen. Walter Andersin. Johannes Pesonen. K. R. Helanen. K. Auer Matti Syrjänen Huhtikuun 22 päivänä 1915. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisaris. lisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa velkomisjutussa, jossa ovat Tehtailija Aleksander Pelander, Grankullan hurila alueelta Espoon pitäjästä, hakijana sekä Hieroja Ida Maria Pelander, Helsingin kaupungista, vastaajana: Annettu Oikeusosastossa Huhtikuun 22 päivänä 1915. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt jutun kirjat ja niis ta saanut seuraavat tiedot: Espoon pitäjän käräjjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa on Ida Maria Selander lausunut, että hän ja Tehtailija Pelander olivat olleet keskenänjä avioliitossa, jonka Turun Hovioikeus oli purkinut 15 päivänä Joulukuuta 1894 antamallaan päätöksellä, sekä että Tehtailija Pelander oli tätä riidan ja eripuraisuuden takia aiottua avioeroa varten 1 päivänä Maaliskuuta 1893 tehdyssä läsnä: V. t.  J. P. - R. K. - K. A. (M. S. No 687. Pag. 68. R. D. 1913.
kirjallisessa sopimuksessa sitoutunut heidän avioliitostaan 13 päivänä Heinäkuuta 1892 syntyneen pojan WilhoEinar Pelanderin elatusavuksi kuukausittain suorittamaan 25 mark. kaa kunnes Wilho Einar Pelander tuli kahdeksan vuoden ikäiseksi, 30 markkaa kunnes hän ole täytiänyt kahdennentoista ikävuotensa sekä 50 markkaa kahdeksantoista vuoden ikään. Koska kumminkaan Tehtaille ja Pelander ei ollut suosiolla maksanut mainittua elatusapua kauvempaa aikaa kuun 15 päivään Maaliskuuta 1895, on Ida Maria Pelander vaatinut Tehtailija Pelanderin velvoittamista suorittamaan Ida Maria Pelanderille kultakin kuukaudelta viimeksisanotusta päivästä 13 päivään Heinäkuuta 1900 viisikolmat ta markkaa, seuraavina neljänä vuonna kolmekymmentä markkaa ja 13 päivästä Heinäkuuta 1904 saman päivään 1910 viisikymmentä mark kaa laillisine korkoineen jokainen kuukausimaksun erääntymispäivästä. minkä ohessa Ida Maria Pelander on vaatinut oikeudenkäyntikulunkiensa korvaamista. Jutun tultua Tehtailija Pelanderin asiamiehen pyynnöstä vastauksen antamista varten lykätyksi 27 päivään Joulukuuta 1910 on mainittu asiamies silloin samassa tarkoituksessa anonut asiaa edettiin lykättäväksi, koskee Tehtailija Pelander, joka makasi sairaana Nummelan keuhkotautiparantolassa Turmijärven pitäjässä, ollut onut tiläisuudessa hankkimaan vastaukseen tarvittava asiakirjoja ja muuta selvitystä. Ida Maria Pelanderin vastustettua jutun edelleen lykkäämistä on Kihlakunnanoikeus mainittuna 27 päivänä Joulukuuta 1910 julistamassaan päätöksessä, koska juttu Tehtailija Pelanderin sairauden takia jo kerran ennen oli lykätty, eikä vairautta sinäria ollut pidettävä laillisena esteena hänen saapumisellensa Kihlakunnanoikeuteen, ja kun Pelan996
derin esittämä lääkärintodistus ei selvittänyt hänen olleen niin heikon, että hän ollut voinut neuvotella asiamiehensä kanssa, eikä myöskään niin saivan, että Kihlakunnanoikeuden olisi tullut määrätä Pelanderille uskottu mies valvomaan hänen oikeuttansa esillä olevassa jutussa, velvoittanut Tehtailija Pelanderin heti vastaamaan asiaan, jos hän halusi sellaista etua hyväksensä käyttää Tehtailija Pelanderin asiamiehen ilmoitettua, ettei hän voinut mitään lisätä ennen lausumaansa, on Kihlakunnanoikeus samana 27 päivänä Joulukuuta 1910 pääasiään julistamassaan päätöksessä, koska Ida Maria Pelanderin vaatimus perustui hänen ja Pehtailija Palanderin välillä 1 päivänä Maaliskuuta 1893 tehtyyn kirjalliseen sopimukseen, jota Pelander ei ollut kieltänyt, eikä Pelander ollat väittänyt mitään velkomusta vastaan, vaikka hänelle oli annettu siihen tila suus, velvoittanut Tehtailija Pelanderin Wilho Einar Pelanderin elatusapund kuittia vastaan Ida Maria Pelanlerille heti maksamaan jokaiselta. kuukaudelta Maaliskuun 15 päivän1895 ja Heinäkuun 13 päivän 1900 välisellä ajalla viisikolmatta markkaa, viimeksisanotun päivän ja Heiräkuun 13 päivän 1904 välisellä ajalla kolmekymmentä markkaa ja seuraavina kuutena vuonna eli Heinäkuun 13 päivään 1910 viisikymmentä markkaa kuuden prosentin vuotuisine korkoineen kunkin kuukausimaksun lankeemispäivästä siksi kuin täysi suoritus tapahtui; jota paitsi Pelanderen tuli korvata Ida Maria Pelanderin kustannukset jutussa sadalla viidelläkymmenellä markalla Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Tehtailija Pelander vetoamalla oli saattanut jutun, on 3 päivänä Helmikuuta 1913 antamallaan tuomiolla jättänyt asian Kihlakunnanoikeuden päätöksen varaan sekä velvoittanut Pelanderin viidelläkymmenellä markalla korvaamaan Ida Maria Pelanderilla Hovioikeudessa olleet kulut. 197
Hovioikeuden tuomioon on Tehtailija Pelander anonut muutosta perustelmalla, johon Ida Maria Pelander om vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Tehtailija Pelander ole esittänyt syytä muut taa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jää pysyväksi; ja velvoitetaan Tehtailja Pelander suorittamaan Ida Maria Pelanderille, korvaukseksi hänellä jutun vuoksi täällä olleista kuluista, seitsemänkymmentä markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti. Walter Andersin. K. R. Helanen. Johannes Pesonen. K. Auer Matti Syrjärvi Huhtikuun 22 päivänä 1915. Keisarillisen Suomen Senuatin tuomio maksuitta Keisarillisesta laasan Hovioikeudesta tulleessa tilankauppaa ja saatavaa koskevassa nostajutussa, jossa ovat Talollinen Jaakko Röyskö Ilmajoen pitäjän Röyskotiin kylästä, hakijana sekä Talollinen Jaakko Myllyniemi, saman pitäjän Palon kylästä, vastaajana. Annettu Oikeusosastossa 22 päiväna Huhtikuuta 1915. Keisarillinen Senuutti on itselleen esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut seuraavat tiedot Kirjallisesti haastutettuaan Jaakko Pöyskön ja Nikolainkaupungissa asuvan Talollisen Yrjö Honkavaaran, edellisen 26 päivänä Elokuuta 1912 ja alkimäisen saman kuun 14 päivänä, Ilmajoen ja Seinäjoen pitäjäin äräjäkunnan Kihlakunnanoikeuteen ovat Jaakko Myllyniemi ja hänen vaimonsa Alma Helena Myllyniemi siella lausuneet, että he kauppakirSämäl: SS: 3. - 16. 2. 2/3 - 3. d. — 3. 50. C. A. Pag. E39 R. B. 1914. No 690.