Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
Maaliskuun 15 päivänä 1911. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio maksuitta Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tuluessa talletettujen rahojen takaisin maksamista koskevassa nostojutussa, jossa Puuvillatehtaantyömies Aukusti Siren, Tampe reen kaupungista, on hakijana sekä Kultuseppä Kustaa Lindell, samasta kaupungista, vastaajana: Annettu Oikeusosastossa 15 päivänä Maaliskuuta 1911. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää seuraavaa: Tampereen kaupungin. Raastuvan oikeudessa on Aukusti Sirin Kultasep pä Lindellille toimituttamansa haastuen nojalla lausunut että, sittenkuin hänen poikansa Kultasepänsälli Juho Teodor Siren oli kuollut 20 päivänä Syyskuuta 1904 ja Aukusti Sirin yhdessä Lindellin kanssa oli Henki vakuutusyhtiön Suomen asiamieheltä Liesnä: J. D. B. - S.S. - R. t. - J. P. B. F. M. No 417. Sivu 27. RDr. 1909.
Tampereella seuraavan Marraskuun 12 päivänä nostanut Juho Teodor Sirénvainajan henkivakuutusrahat viisituhatta markkaa, Kultaseppä Lindell oli ottanut näistä rahoista haltuunsa neljätuhatta markkaa, ilmoittaen pidättäränsä ne siksi kunnes saatiin selville, paljonko Suomen Kultaseppä Osakeyhtiö nimisen yhtiön Niipurin kaupungissa oleva haaraliike, jonka johtajana Juho Feodor Sirin oli kuolemaansa asti ollut, oli vuonna 1904 tuottanut tappiota, sekä että Lindell sitten Helmikuun 27 päivänä 1905 oli esittänyt Aukusti Sirenille Suomen Kultaseppä Osakeyhtiön laskun sanotusta tappiosta, joka sen mukaan teki 2123 markkaa 85 penniä, ja suorittanut Sirenille loput mainituista neljästatuhannesta markasta korkoineen. Näin ollen ja kun Kultasippä Lindell ei ollut näyttänyt Suomen Kultasep. pä Osakeyhtiön Juho Feodor Sirinin tuottamuksesta kärsineen tappiota ja Lindell oikeudettomasti oli Aukusti Sireniltä pidättänyt edelläsanotut 212/3 markkaa 85 penniä, Sirén on vaatinut Lindelliä velvoitettavaksi maksamaan Sirenille äsken mainitun summan korkoineen kuin myöskin korvaamaan Sirinen oikeudenkäyntikulungit. Kanteesta kuultuna on Kultaseppä Lindell väittänyt, että Aukusti Simon 12 päivänä Marraskuuta 1904 oli vapaaehtoisesti jättänyt edellä mainitut neljätuhatta markkaa Lindellin talletettaviksi kunnes Juho Teodor Sirénen ja Suomen Kultasippä Osakeyhtiön välit tulivat selville, sekä että Lindell oli 27 päivänä Helmikuuta 1905 maksanut Aukusti Siinille takaisen koko tuon neljäntuhannen markan määrän korkoineen, kuten Sirenin siitä samana päivänä antama kuitti osoitti, minkä vuoksi Kultaseppä Lindell on anonut kannetta hyljättäväksi. Raastuvanoikeus on 25 päivänä Marraskuuta 1905 julistamallaan päätöksellä ratkaissut asian; ja koska Kultaseppä Lindell oli myöntänyt 166
hänen huostaansa jääneen kysymyksessä olevia Juho Teodor Sirén-vainajan henkivakuutusrahoja neljätuhatta markkaa eikä Lindell, vastoin Aukusti Sirenin kieltoa, ollut näyttänyt sanotusta määrästä suorittaneensa Sirenille takaisin enempää kuin tämä oli myöntänyt eli tuhat kahdeksansataa seitsemänkymmentäkuusi markkaa viisitoista penniä, sentähden ja kun Kultaseppä Lindell ei ollut tahtonutkaan näyttää, että Juho Teodor Sisen vainaja eläessään olisi Suomen Kultaseppä Osakeyhtiön asioissa tehnyt vajausta, jonka täyttämiseksi Lindell olisi ollut oikeutettu puheenalaiset rahat pidättämään, Raastuvanoikeus on velvoittanut Kultaseppä Lindellin maksamaan Aukusti Sirenille vaaditut kaksituhatta sata kaksikymmentäkolme markkaa kahleksankymmentäviisi penniä viiden päisentin korolla 27 päivästä Helmikuuta 1905 kunnes täysi suoritus tapahtuisi, jota paitsi Lindellin tuli sadallaviidellä markalla korvata Sirenillä jutun vuoksi olleet kustannukset. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Kultauppa Lindell oli vetsamalla saatta tanut jutun, on tuomiossa 18 päivältä Joulukuuta 1908 siitä antanut lausuntonsa; ja koska oli luotettavasti selvitetty, että Aukusti Sirén oli 12 päivänä Marraskuuta 1904 jättänyt Kultäuppä Lindellen talletettavaksi kysymyksessä olevat neljätuhatta markkaa eikä Aukusti Sirin ollut voinut toteennäyttää väitöstänsä, ettei hän antaessaan kuittinsa 27 päivältä Helmikuuta 1905 ollut saanut Lindelliltä nostaa siinä mainittua neljäntuhannen markan rahamäärää kokonaisuudessaan, vaan ainoastaan tuhat kahdeksansataa seitsemänkymmentäkuusi markkaa viisitoista penniä, Hovioikeus on kumonnut Raastuvanoikeuden päätöksen ja hyljännyt Aukusti Sirinen jutussa ajaman kanteen Hovioikeuden tuomioon on Aukusti Sirén anonut muutosta tänne toimittamallaan perustelmalla, johon Kultaseppä Lindell on säädetyssä järjestyk167
sessä vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja harkitsee oikeaksi, kumoten Hovioikeuden ylempänä mainitun tuomion, jättää Raastuvanoikeuden jutussa julistaman päätöksen pysyväksi. Tätä kaikki asianomaiset neudattakat. Keisarillinen Suomen Senaatti: T. Nämlund Sextin Saarinen J N Börnlund Sexten Saarinen Walter Andersin Namus Altonen A. F. Mölsä Den 18 Mars 1911. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, på nedsatt revisionsskilling, från Kejserlige Åbo Hofrätt inkommet mål emellan Borgmästaren i Ekenäs stad Harry Ernst Anders Winomist och Vicehäradshöfdingen Fredrik Tharing, från Helsingfors stad, i egenskap af syssloman uti Aktiebolaget Siliaias till konkurs upplåtna bo, gemensamt sökande, samt i sistnämnde stad bosatte Handlanden Oskar Nordberg, svarande, angående fordran: Sifven uti Justiliedepartementet den 18. Mars 1911. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhämtat följande: Vid Rådstufvurätten i Helsingfors hafva Borgmästaren Winqvist och Viehäradshöfdingen Thureng, uti sin ofvanberörda egenskap, anfört, att aktieägarene i Aktiebolaget Silrica, hvars uktiekapital jemlikt bolagets den 13. Juli 1906. fastställda bolagsordning utOch J. A. B. K. W. B A. O. S. 168 429 Pag 155 R. D. 1910.
gjorde 110,000. mark, fördeladt å 220. af tier, men enligt bolagsstämmans beslut: kunde höjas till 30,000 mark, vid extra bolagsstämma den 1. December 1907, vid hvilken bolagets samtliga äktieägare, hvaribland Handlanden Nordberg, voro repressenterade, beslutit att bolagets aktiekapital skulle ökas till 2500,000 mark; att Handlanden Nordberg, som den 2. Maj 1908. blifvit utsedd till med lem af bolagets styrelse samt där förinnan varit ägare af tjugu och tier i bolaget, den 4. därpåföljande Juni jämte åtta öfriga bolagsmänskriftligen öfverenskommit att å första därefter inträffande extra bolagsstämma med aktiegarene i bolaget hvars hemort vår Ekenäs landsför samling, afgifva sina röster för bolagets hufvudkontors flyttande till Helsingfors samt Handlanden Nordbergs broder, Handlanden Arthur Nordbergs utseende till verkställande di rektör för bolaget, dock med vilkor, bland annat, att Oskar Nordberg öfvertage nya aktier i bolaget för ytterligare 8000. mark, och hade vid därefter den 10. i samma Juni månad hållen extra bolagsstämma, uti hvilken jämväl Oskar Nordberg deltagit, i enlighet härmed beslutits att flytta bolagets kontor och offärsledning till Helsingfors, jämte det Arthur Nordberg valts till bolagets verkställande direktor, att Oskar Nordberg den 29. Juli sistsagda år jämlikt bolagets af Arthur Nordberg för da handelsböcker till bolaget inbetalt 1000. mark på de af honom öfvertagna nya aktiena, men att denna inbetalning den 1. påföljande Augusti öfverfarts från aktiekapitalets konto till Oskar Nordbergs enskilda konto; samt att Oskar Nordberg vid den 18., rätte ligen 19. i nästberörda månad försiggången extra bolagsstämma uti en till bolagsstämman ingifven skrift förklarat att, enär han på grund af falska uppgifter om bolagets ställning, låm nade af en medlen i bolagets styrelse, förmåtts afgifva löfte om teckning af nya aktier i bolaget, men sedermera emellertid blifvit underkunnig 169
därom, att bolaget ej kunde förnöja sina borgenärer, samt någon bindande aktieckning icke förelåge, han trädde tillbaka från den tilltänkta aktieteckningen, äfvensom tillika gjort gällande att omordade inbetalning af 6000. mark skulle anses såsom bolagets gäld till honom; dock som Oskar Nordberg på ofvanbeskrifvet sätt förbundit sig att öfvertaga nya aktier i bolaget för 8000. mark samt såväl vid sistnämnda som vid en den 22. i be rörda Augusti månad hållen extra bolagsstämma utöfvat rösträtt för mot svarande antal aktier äfvensom å de samma inbetalt 6000. mark, ehuru detta belopp sedermera olofligen öfverförts till hans enskilda konto. hafva Borgmästaren Winqvist och Vicehäradshöfdingen Thuring yrkat Oskar Nordbergs förpliktande att till Aktiebolaget Tilicies konkursbo genast utgifva 8000. mark jämte ränta därå, från hvilket belopp likväl borde afdragas 6000. mark, i händelse Oskar Nordberg medgåfve att detta af honom redan erlagda belopp finge anses såsom inbetalning å de af honom öfvertagna nya åktiotna, hvarhos Borgmästaren Winqvist och Viahäradshöfdingen Tharing gjort anspråk på godtgörelse för sina i målet vidkända umgälder. Sedan Oskar Nordberg, i saken hörd, motsagt käromålet, har Rådstufvurätten medels den 15. Juli 1909. afkunnadt utslag, enär ifrågavarande skrift af den 4. Juni 1908 icke kunde gifva Aktiebolaget Silicid rätt att påyrka upplyllande af Oskar Nordbergs däri å tagna förbindelser samt emot dennes bestridande icke visats, att han tecknat några ytterligare aktier i bolaget utöfver af honom innehafda tjugu sådana, än mindre att teckning af uktier skett på sätt och i den ordning gällande lag om aktiebolag föreskrefve, förkastat Borgmästaren Winguists och Vicehäradshöfdingen Frurings i målet utförda talan. Hofrätten, under hvars pröfning Bergmästaren Winqvist och Vicehäradshöf dingen Thureng i vadevig dragit må170
let, har genom den 29. April 1910. däri gifven dom låtit vid Rådstufvurättens utslag bero. Uti Hofrättens dom hafva Borgmästa ren Winqvist och Vicehäradshöfdingen Thuring anhållit om ändring medels hit ingifven deduktion, den Oskar Nordberg i föreskrifven ordning bemött Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner Borgmästaren Winqvist och Vicehäradshöfdingen Tharing icke hafva anfölt skäl till ändring uti Hofrättens ofvanberörda dom, hvarvid förty kommer att bero; och ålägges Borgmästaren Winqvist och Vicehäradshöfdingen Thureng, i deras förenämnda egenskap, att med sjuttio mark ersätta Oskar Nordberg för hans härstädes i målet hafda kostnaderDet alle, som vederbör till efterrättelse länder Kejserliga Senaten för Finland: J N Grönlund Santus Saarnen Walter Andersin. B. Amberg. Asian Schauman Den 15. Mars 1911. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, på nedsätt revisione skilling, från Kejserlige Åbo Hofrätt inkommit mål emellan Borgmästaren i Ekenäs stad Härry Ernst Anders Winqvist och Vidhäradshöfdingen Fredrik Muring, från Helsingfors stad, i egenskap af syssloman uti Aktiebolaget Tiliaias till konkurs upplåtna bo, gemensamt sökande, samt i sistnämnde stad börätte Handlanden Arthur Nordberg, svarande, angående fordran: Silfver uti Justitiidepartementet den 15. Mars 1911. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhämtat följande: Wid Rådstufvurätten i Helsingfors hafva Borgmästaren Wingvist och tillhäradshöfdingen Thureng, uti sin ofvanberörda egenskap, anfört, att Handlanden Nordberg, under förbehåll att Aktiebolaget SiliOdde J. N. B. - T. S. - W. A. - B.A. ./. S. No 430. Pag. 260. R. D. 1910.
dias affärsledning anförtroddes åt honom samt bolagets hufvudkontor öfverflyttades från dess hemort Ekenäs landsförsamling till Helsingfors, förbundit sig att af de nya aktier, en hvar å 500. mark, genom hvilkas utgifvande bolaget vid den 1. December 1907. hållen extra bolagsstämma beslutit höja sitt aktiekapital, öfverta ga aktier för ett belopp af minst 15,000. mark; men emedan Handlanden Nordberg, ehuru han vid utan bolagsstämma den 10. Juni 1908., hvarvid beslut fattats om hufvudkontorets flyttande till Helsingfors, blifvit utsedd till bolagets verkstäl lande direktor samt sedermera vid tvänne därefter hållna extra bolagsstämmer utöfvat rösträtt för 36. aktier, emellertid vägrat att erlägga de af honom öfvertagna äktionas pris, hafva Borgmästaren Wingvist och Vicehäradshöfdin gen Thureng yrkat Handlanden Nordbergs förpliktande att i sådant afseende till Aktiebolaget Silielas konkursbo genast utgifva 15,000. mark jemte ränta därå och ersättning för rättegångskostnaden. Sedan Handlanden Nordberg, i saken hörd, motsagt käromålet, har Rådstufvurätten medels den 5. juli 1909. afkunnadt utslag väl funnit utredt vara, att Handlan den Nordberg deltagit i särskilda med aktiegarene i Aktiebolaget Tilioia hållna bolagsstämmer. samt vid stämman den 10. Juni 1908. utsells till verkställande direktör för bolaget; men emedan Borgmästaren Winqvist och Viahäradshöfding Tharing, äfven om ofvanantydda förhållande syntes vidhandengifva, att Handlanden Nordberg vore att såsom och tioägare i bemälda bolag anses, mot Nordbergs bestridande icke gittat tillförlitligen styrka, att Nordberg förbundit sig att teckna aktill i bolaget, än mindre att dy lik teckning skett på sätt och i den ordning gällande lag om ak172
tiebolag föreskrefve; ty och då den omständigheten, att Handlanden Nordberg tilläfventyrs förklarat sig villig att teckna aktier i bolaget, icke kunde berättiga bolagsmän att på grund af slikt löfte tvinga Nordberg därtill, har Rådstufverätten förkastat Borgmästaren Winguisti och Vicehäradshöfdingen Thurings i målet utförda talan. Hofrätten, under hvars pröfning Borgmästaren Winqvist och Viahäradshöfdingen Tharing i vade väg dragit målet, har genom den 26. Juli 1910. däri gifven dom låtit vid Rädstufvanåttens utslag bero äfvensom ålagt Borgmistaren Winqvist och Vicehäradshöfdingen Tharing, i deras förenämnda egenskap, att med femtio mark ersätta Handlanden Nordberg den nes i Hofrätten för målet hafda kostnader. Uti Hofrättens dom hafva Borgmästaren Winqvist och Virkäradshöfdingen Tharing anhållit om ändring medels hit ingifven deduktion, den Handlanden Andberg i föreskrifven ordning bemölt, Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner Borgmästaren Winqvist och Viahäradshöfdingen Stureng icke hafva anfört skäl till ändring uti Hefrättens ofvanberörda dom, hvarvid förty kommer att bero; och ålägges Borgmästaren Winqvist och Vicehäradshöfdingen Tharing, i deras förenämnda egenskap att med sjuttio mark ersätta Handlanden Nordberg för hans härstädes i målet hafda kostnader. Petalle, som vederbör, till efterrättelse lånder. Kejserliga Senaten för Finland J Nämlunds Walter Andersin. santen Jäärinen B. Amberg Bevantikauman 173
Maaliskuun 27 päivänä 1911. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Wiipurin Hovioikeudesta tulleessa, oikeutta tonttimaahan koskevassa jutussa, jossa Haminan kaupungista kotoisin oleva Talon omistaja Carl Johan Hännén on hakijana ja samassa kaupun gissa toimiva Haminan Raittius yhdistys vastaajana: Annettu Oikeusosastossa 27 päivänä Maaliskuuta 1911. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietäs seuraavaa Carl Johan Hänninille toimitetun haasteen nojalla on Hamman Raittius yhdistyksen puolesta sanotun kaupun gin Raastuvanoikeudessa lausuttu, että Raittiusyhdistys omisti Haminan kaupungin toisessa korttelissa olevan talon ja tontin No 39 b, jonka sivut kaupungille 23 päivänä Helmikuuta 1841 vakvistetun asetmakaavan mukaan olivatpohjoispuolinen sivu, joka rajoittui Carl Liina D. W. A. - A. K. - J. P. - Å. L. A. L. No 462 Pag. 14 R. G. 909.
Johan Hannenin omistamaan tonttiin No 9a samassa korttelissa, 83 kyynärää, ete läpuolinen sivu 80 kyynärää länsipuo linen kaupungin puistoon rajoittuva sivu 60 kyynärää ja itäpuolinen sivu, joka rajoittui isoon Ympyräkatuun 64 kyynärää, mutta että Carl Johan Hännén tämän Raittiusyhdistykselle kuuluvan tontin aluusta oikeudettomasti oli ottanut huostaansa ja tonttinsa alueesen yhdistä nyt maakaistaleen, joka oli 13 kyynärää pitkä sekä länsipuolelta 6 1/7 kyynärää ja itäpuolelta 2 1/2 kyynärää leviä, sekä tä ten laajennetulle tontilleen rakennuttanut ulkohuonerakennuksen, joka lånspuolelta oli 9 SS jalkaa sekä itäpuolelta 5 1/2 jalkaa yhdistyksen tontilla; mihin nähden Raittiusyhdistyksen puolesta on vaadittu, että Carl Johan Hannin velvoitettaisiin poistamaan sanottu ulkohuonerakennus yhdistyksen tontilta ja luovuttamaan edellä mainittu maakaistale yhdistyksen vapaaseen hallintaan Kanteesta kuulusteltuna on Carl Johan Hännén kieltänyt pitävänsä hallussaan mitään osaa Raittiusyhdistyksen tontista, kuten tämä oli edellä mainitun 23 päivänä Helmikuuta 1841 Haminan kaupungille vahvistetun asenakaavan mukaan, sekä niin ollen anonut kannetta hyljättäväksi ja korvausta oikeuden käyntikustannuksistaan. Sittenkun Insinööri Verner Olympius, Lille oikeudenkäynnön kestäessä oli toimittanut mittauksia puheenalaisilla tonteilla ja tehnyt niistä karttapiieroksen on Raastuvanoikeus 26 päivänä Helmikuuta 1906 julistamallaan päätöksellä siinä mainituista syistä kyljännyt kanteen ja velvoittanut Haminan Raittiusyhdistyksen korvaamaan Carl Johan Hannenin välttämättöminmät oikeudenkäyntikulut ja sitä varten Hanninille suorittamaan seitsemänsataa markkaa. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi asian saiset molemmin puolin olivat ve taamalla saattaneet jutun, on tuomiossa 5 päivältä Joulukuuta 1908 jättänyt asian Raastuvanoikeuden päätöksen varaan muuten, paitsi että koski ei oltu näytetty, että Haminan Raittius yhdistyksen omistama tontti No 39 6 175
ulotteusi pohjoisemmaksi kuin mitä Injinööri Lillen edellä - mainittuun kartta piirrokseen tontin pohjoisrajaksi merkitty sinnen viiva osotti, Carl Johan Hännen, joka oli myöntänyt Raittiusyhdistyksen tontin pohjoisrajan olevan vasta mainitun karttapiirroksen osotta malla paikalla, on velvoitettu Haminan Raittiusyhdistykselle heti luovuttamaan se mainitun yhdistyksen omistamaan tonttiin kuuluva kansa maakaistale, joka oli asianosaisten tonttien välisen, karttapiirrokseen kaltaisella viivalla merkityn aidan länsipään pohjoispuolella ja jonka rajoina useinmainitussa karttaniirroksessa pohjois - ja länsipuolella olivat Raittiusyhdistyksen tontin sinisillä viivoilla merkityt rajat, sekä että Haminan Raittiusyhdistys on vapautettu Carl Johan Hannenille suorittamasta Raastuvanoikeuden hänelle määräämää oikeudenkäyntikulujen korvausta seitsemää-ataa markkaa Hovioikeuden tuomioon on Carl Johan Hannen anonut muutosta tänne toimitta mallaan perustelmalla, johon Haminan 176 Raittiusyhdistyksen puolesta on vastattu Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Carl Johan Hannén ole esiintuonut syytä muuttaa Hovioikeuden ylempänä mainittua tuomiota, joka siis jää pysyväksi, minkä ohessa Carl Johan Hannen velvoitetaan suorittamaan Haminan Raittiusyhdistykselle, siltä täällä juttuun menneiden kulunkien korvaukseksi seitse mänkymmentä markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakootKeisarillinen Suomen Senaatti: Ylillämnass Akki Käpp  Johannes Pelonen Alfred Lillksiala. ./. Alfred Lindström.
Den 31. Mars 1911. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsätt reverss skilling från Kejserlige Åbo Hofrätt inkommit fordringsmål i mellan Fabrikanten Frans Elof Svensson, från Helsingfors stad sökande, samt Ingeniören Karl Fredrik Andersson, jämväl från Helsingfors uteblifven svarande. Gifven i Justitiedapartementet den 31. Mars 1911 Kejserliga Senaten har låtit handlingar na i målet sig föredragas och af demsåvidt nu år ifråga, inhämtat följande: Efter stämning å Fabrikanten Svensson har Ingeniören Andersson vid Rådstufvu rätten i Helsingfors anfört att, sedan 177 No 477. Andersson på området för byggnadsmiden gjort uppfinningar af utom annat, väggventeler, lås, klaffspjåll, ventillspjäll dörrbrömsar, bakelugnsluckor och fönstarespågne ietter af särskildt slag, å hvilka samtliga upplinningar påtint utverkats, samt åt Fabrikanten Svensson öfverlåtit påtintet å espanoleterna för 4000 mark, hade parJude J. N. B. S. W. A. J P. B. F. M. Pag 257. No 2
terne i December månad 1902. med hvarandra muntligen träffat aftal om bolagskap för att genom fabriksdrift tillgodo göra sig ofvannämnda uppfinnen. gar, hvarvid berörda påtint, med priset för påtintet å espagnolitternahvilket pris Ingeniören Andersson icke fått uppbära, inberäknadt, uppskattats till ett vårde af inalles 20,000 mark, hvaraf hälften med 10,000 mark godtskrifvits Andersson i Fabrikanten Svenssons böcker; därå och efter det Andersson uppgjort eskissoch hufvudretningar till en fobriksbyggnad af sten och ett boningshus af trå med rubpassement af tegel att uppföras å tomten No 34. vid Hemmingsgatan i Helsingfors jämte forderliga arbets och detaljningar samt konstruktionsberäkningar, arbetet å omförmälda byggnader utförts under Anderssons ledning och Fabriken blifvit färdig i December månad år 1903, då jämväl arbetet för tillverkning af de påtinterade uppfinningarna därstädes påbörjats med Anders son såsom teknisk ledare samt fortgått till den 28. April 1904, då Fabrikanten Svensson. i hvars förmanamn affåren bedrifvits, tillsagt Andersson att från Fabriken afgå, hvilket denne äfven sitt sig trengen att efterkomma; och som Fabrikanten Svensson så lunda brutet det parterne emellan ingångna bolagsaflalet, men icke desto mindre tillgodo gjort sig Ingeniören Anderssons förberörda påtent samt underlåtit att godtgöra denne får det å omförmälda ritnen gar nedlagda arbetet och öfvervakandet af byggnadernas uppförande, har Ingeniåren Andersson yrkat Fabrikanten Soenssons förpliktande att jämlikt afgifven kontokurant till Andersson utbetala följande å debetsidan därr upptagna poster, nämligen hälften af påtenternas uppskattade värde 10,000 mark, i ersättning för de af Andersson utförda byggnadsutningarna samt tillsynen öfver byggnads arbetet inalles 3956 mark för tvänne decent 1900 mark och 744 mark 36 penni samt kontant 300 mark i hvilket belopp inginge, bland annat, vid två särskilda tillfällen under sommaren 1903. åt Fabrikanten Svensson genom Arbetsledaren August Thomell utbetalade 100. mark, dock efter afdrag af nedannämnda å kreditsedan Fabrikanten Svensson tillgodoräknade 178
kontanta poster: 2214. mark 36. penni, 500. mark, 120. mark och 48. mark 45. penni samt 300. markutgörande ersättning, beräknad efter 100. mark i månaden, för bostad och uppehälle för Ingeniören Anderssons hustru och fyra minder åriga barn å Fabrikanten Svensson tillhörande Koikkala lägenhet i Lojo socken under sommaren 1903. och 90 mark i ersättning för bostad jämte middag och gvällsvärd åt Andersson själf under samma tid, utvisande kontokuranten sålunda ett saldo Andersson tillgodo å 13,627 mark 55 penni, hvarjämte Ingeniören Andersson gjort anspråk på fem procents årlig ränta därå från lagsökningsdagen samt på godtgörelse för rättegångskost. naderna i målet I saken hård, har Fabrikanten Svensson under bestridande att han med Inge niören Andersson skulle ingått sådant bolagsaftal, som denne uppgifvit, framhållit att parternes öfverenskommelse vid ofvan nämnda tillfälle afsett att framdeles för det angifna ändamålet med hvarandra ingå bolag, för den händelse det skulle visa sig att de gjorda uppfinningarna komme att lämna påräknad vinst, men då de samma icke motsvarade de förväntningar i synnerhet Andersson ställt på dem, hade bolagets rialiserande fått förfalla, samt att något köpslut om påtintet å förberör da ellrågnolitter icke egt rum, men välka de Svensson ifrågaställt inköp af detsamma, hvarvid dock afslutandet af köpet, som för öfrigt skulle ske för det tillägnade bola gets räkning, uttryckligen gjorts beroende af att eppagnolitterna i marknaden komme att röna efterfrågan, men då detta ej inträffat samt bolaget icke kommit till stånd, hade berörda köp ej heller uppgjorts; och jämte det Fabrikanten Svensson motsagt godkännandet af det af Ingeniären Andersson för uppgörandet af berörda ritningar och tillsynen öfver byggnads arbetet framställda ersättnings anspråket såsom varande för högt samt förklarat sig villig att därför i ett för allt erlägga 1870 mark, har Svensson bestridt förenämnda kontanta utbetalningar å inalles 300. mark samt yrkat Anderssons förpliktande att i godtgörelse för hans egen och hans samiljs sommar vistelse, efter beräkning af 75 mark i må179