Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
markkaa, sekä mainittu vekseli, sitten kun se oli löydetty, tuon maksun perusteella 13. päivänä Syyskuuta 1902. oli Kansallis-Osake-Pankin Rova niemen konttorista annettu takaisin Grastinille; sentähden ja kun nämä rahat sittemmin olivat suoritetut Waasan Osake-Pankille, joka niinmuodoin oli saanut vekselistä täyden makseen, eikä se seikka, että Kansallis-Osake-Tärckin Nikolainkaupungin konttori väärin käsityksestä oli yhtiolle takaisinjättänyt sanotut rahat, voineet vähentää pankin oikeutta niihin vekselin suorituksena, on Hovioikeus, kumoten Raastuvanoikeu den päätöksen, velvoittanut yhtiön Kommanditbolaget Utterström & & den heti kuitin saadessaan maksamaan Kansallis - Osake - Pankille tuhat markkaa ynnä viiden prosentin vuotuisen koron 6. päivästä Huhtikuuta 1905. jolloin haaste juttuun oli yhtiölle annettu, kunnes täysi maksu toimi tettiin. Kovioikeuden tuomioon on yhtiö Kommandetbolaget Utterström så 6 anonut muutosta tänne toimittamallaan perustelmalla, johon Kansallis-OsakePankki on säädetyssä järjestyksessä vastannut Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei yhtiö Kommanditbolaget Utterström & Köle esiin tuonut syytä muuttaa Hovioikeuden ylempänä mainittua tuomiota, joka siis jää pysyväiseksi; ja velvoitetaan yhtiö suorittamaan Kansallis- Osake-Sänkille, korvaukseksi sillä täällä asian vuoksi olleista kulungeista, kuusikymmentäviisi markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: R. A. Bonde. C. J. Tingren. Eelain Klander C. Henr. Snellman. Carl Blenqvist Omantilauman 115
markkaa, sekä mainittu vekseli, sitten kun se oli löydetty, tuon maksun perusteella 13. päivänä Syyskuuta 1902. oli Kansallis-Osake-Pankin Rova niemen konttorista annettu takaisin Grastenille; sentähden ja kun nämä rahat sittemmin olivat suoritetut Waasan Osake-Pankille, joka niinmuodoin oli saanut vekselistä täyden makseen, eikä se seikka, että Kansallis-Osake-Pankin Nikolainkaupungin konttori väärin käsityksestä oli yhtiölle takaisinjättänyt sanotut rahat, voinut viihentää pankin oikeutta niihin vekselin suorituksena, on Hovioikeus, kumoton Raastuvanoikeuderi päätöksen, velvoittanut yhtiön Kommanditbolaget Utterström & Coen heti kuitin saadessaan maksamaan Kansallis - Osake - Pankille tuhat markkaa ynnä viiden prosentin vuotuisen koron 6. päivästä Huhtikuuta 1905. jolloin haaste juttuun oli yhtiölle annettu, kunnes täysi maksu toimitettiin. Kovioikeuden tuomioon on yhtiö Kommandetbolaget Utterström s Co anonut muutosta tänne toimittamallaan perustelmalla, johon Kansallis-OsakePankki on säädetyssä järjestyksessä vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei yhtiö Kommanditbolaget Utterström 1/6 ole esiintuonut syytä muuttaa Hovioikeuden ylempänä mainittua tuomiota, joka siis jää pysyväiseksi; ja velvoitetaan yhtiö suorittamaan Kansallis- Osake-Sänkille, korvaukseksi sillä täällä asian vuoksi olleista kulungeista, kuusikymmentäviisi markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: R. A: Börde. - Adam. hvinnanR. A: Börde. - Adam. hvinnanC. J. Timgren. Eelain klanderCarl Stenqvist Oriantilauman 115
Helmikuun 9. päivänä 1909. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio maksuitta Waasan Hovioikeudesta tulleessa, tilanosan luovuttamista koskevassa nostajutussa, jossa Työmies Elias Matinpoika Muhonen ja hänen vaimonsa Leena Sofia Erkintytär Muhonen, Karstulan pitäjan Kyyjärven kylästä, yhteisesti, ovat hakijoina sekä sanotussa kylässä asuva Talollinen Juho Heikinpoika Jokinen vastaajana: Annettu Oikeusosastossa 9 päivänä Helmikuuta 1909. Keisarillinen Senaatti on itsellensä sittelyttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä saanut tietää seuraavaa: Karstulan pitäjän käräj �äkunnan Kihlakunnanoikeudessa ovat Seena Sofia Muhosen riidan aikana kuollut äiti, Talollisenleski Maria Abrahammintytär sekä Elias ja Leena Sofia Muhonen lausuneet, että Maria Abrahamintytär ja hänen toinen miehensä, nyttemmin kuollut Talollinen Heikki Heikinpoika Piispanen, 16 päivänä Heinäkuuta 1863 ostettu Säsnä: R. A. H. S - C. J. F. C. F - W. K. (O S 110 No 179. Pag 130. R. D. 1908.
aan perinnöksi kahdeksannen osan manttaalia Leppäahon kruununtaloa No 14. ylläsanotussa Kyyjärven kylässä, olivat 3 päivänä Syyskuuta 1864. tehdyllä kauppakirjalla luovuttaneet puolen eli kuudennentoista osan manttaalia mainittua taloa Maria Arahamintyttären pojalle hänen edellisestä naimisestaan Erkki Abrahaminpoika Hernesalmi - vainajan kanssa Erkki Erkinpojalle, joka oli syntynyt 15 päivänä Toukokuuta 1848. sekä sittemmin vuonna 1868 lähtenyt kotiseudeltaan ja kadonnut teille tietämättömille, minkä jälkeen Kihlakunnanoikeus päätöksellä 28. päivältä Marraskuuta 1905. oli julistanut Erkki Erkinpojan kuolleeksi ja määrännyt äskensanotun päivän hänen kuolinpäiväkseen; sekä että viimeksimainittuna päivänä oli Erkki Erkinpojan jälkeen toimitettu perinnönjako, jossa puheenalainen hänelle myyty talonosa oli jaettu niin muodoin että puoli siitä oli joutunut Maria Abrahamintyttärelle ja toinen puoli, Leena Sofia Muhoselle, joka oli Maria Abrahamintyttären ja Erkki Hernesalmen ainoa dossa oleva lapsi; mutta kun Juho Jokinen hallitsi tuota Erkki Erkinpojalle luovatettua talonosaa, huolimatta siitä ettei Erkki Erkinpoika eikä hänen laillinen holhoojansa ollut myynyt sitä Juho Jokiselle eikä kenellekään muulle henkilölle, ovat Maria Abrahamintytär ja hänen edellämäinitut asiakumppaninsa vaatinut, että Juho Jokinen velvoitettaisiin heidän vapaaseen hallintaansa luovuttamaan sanottu talonosa Asiasta kuulustettuna, on Juho Jokinen väittänyt, etteivät Heikki Tiispanen ja Maria Abrahamintytär 3 päivänä Syyskuuta 1864 tehdyllä välikirjalla olleet tarkoittaneet todellista tilan luovuttamista, koskei välikirjassa ollut Erkki Erkinpojan tahi, jos hänellä oli ollut holhooja, tämän hyväksymistä eikä Erkki Erkinpoika koskaan ollut ottanut talonosaa huostaansa eikä myöskään 117
ryhtynyt täyttämään välikirjassa mainittuja ehtoja, jonka ohessa Juho Jokinen on ilmoittanut, että Maria Abrahamintytär, puolimatta tuosta välikirjasta, miehensä Heikki Piispasen 28 päivänä Toukokuuta 1868 kuoltua oli myynyt koko Seppäahon talon muille henkilöille, minkä jälkeen sanottu talo oli kulkenut miehestä miehein sekä vihdoin joutunut Juho Jokiselle, joka 1 päivänä Toukokuuta 1901 oli saanut kiinnekirjan siihen; ja on Juho Jokinen tämän vuoksi vastustanut kannetta Kihlakunnanoikeus, jossa asianosaiset molemmin puolin ovat anoneet korvausta oikeudenkäyntikulungastaan on 26 päivänä Huhtikuuta 1906 julistamassaan päätöksessä mainitsemillaan perusteilla hyljännyt Maria Abrahamintyttären ja hänen asiakumppaniensa asiassa ajaman kanteen sekä velvoittanut piidät yhteisesti tahi sen heistä, jolla varoja oli viidelläkymmenellä markalla korvaamaan Juho Jokiselle hänelle asiasta johtuneet kustannukset. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Maria Abrahamintytär ja hänen asiakumppaninsa olivat vetoamalla saattaneet jutun, on tuomiossa 4. päivänä Huhtikuuta 1908 antanut lausuntonsa asiasta; ja koskeivät Maria Abraham mintytär ynnä hänen asiakumppaninsä, vastoin Juho Jokisen kieltoa, olleet toteennäyttäneet, että edelläsänotulla välikirjalla 3. päivältä Syyskuuta 1864. oli tarkoitettukaan myysä Erkki Erkinpojalle puheenalainen talonosa, vielä vähemmin selvittäneet, että Erkki Erkinpojan puolesta, joka silloin oli ollut alaikäinen, tuossa välikirjan teossa oli ollut saapuvilla hänen laillinen edustajan. sa taikka että Erkki Erkinpoika tahi hänen edustajansa olisivat jälkeenpäin hyväksyneet tuon välipuheen ja ottaneet täyttääksensä kauppa ehtoja, on Hovioikeus vahvistanut sen lopputuloksen, johon Kihlakunnanoikeus oli asiasta johtunut. Hovioikeuden tuomioon ovat Elias 118
ja Leena Sofia Muhonen anoneet muutosta tänne toimittamallaan perustelmalla, johon Juho Jokinen on säädetyssä järjestyksessä vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun; ja koskeivät Elias ja Leena Sofia Muhonen ole toteennäyttäneet, että, Erkki Erkinpojan alaikäisenä ollessa, hänen laillinen edustajansa taikka, Erkki Erkinpojan tultua täysiikäiseksi, hän itse olisi tavalla tai toisella hyväksynyt puheenalaisen 3. päiväksi Syyskuuta 1864 päivätyn välikirjan, harkitsee Keisarillinen Senaatti oikeaksi jättää asian sen loppupäätöksen varaan, johon Hovioikeus ylempänä mainitussa tuomiossaan on johtunut, minkä ohessa Elias ja Leena Sofia Muhonen velvoitetaan suorittamaan Juho Jokiselle, korvaukseksi hänellä täällä jutun vuoksi olleista kulungeista, kahdeksankymmentä markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen SenaattiR. A. Bonde C. J. Tingsen Päärä klander. A. Almi. frelloman  1all Kungift Senan Schauman / Helmikuun 11 päivänä 1909. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Vaasan Hovioikeudesta tulleessa, korvausta koskevassa jutussa, jossa Tampereen kaupungissa toimiva Äänekosken Osakeyhtiö on hakijana ja Kapteeni Villiam Ruth, Kymin pitäjästä, vastaajana Annettu Oikeusosastossa 11 päivänä Helmikuuta 1909. Keisarillinen Senaatti on itsellan esittelyttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää seuraavaa: Karstulan pitäjän käräj �äkunnan Kihlakunnanoikeudessa on Aänckesken Osakeyhtiön puolesta lausuttu, ttä toiminimi V. Gutzeit & Co 4. päivänä Kesäkuuta 1887 tehdyllä kontrahdilla oli Aution kahdeksanneksen manttaalin osuuden Partalan verotalosta No 4 vastasanotun pitäjän Kimingin kylässä silloisilta omistajilta, Talollisilta Antti Antinpoika, Matti Eljaksenpoika, Timetens Juhonpoika ja Nikolai Juhon poika kimä: J. N. G.W. - E. P. - A.G. SS. 9. 119 No 195. Pag. 48. R. D. 1908.
Antiolta sekä alaikäisten Talollisenpoikain Eljas, Oskari ja Juho Eljaksen pojat Aution holhoojalta Talolliselta Eljas Oikarilta ostanut kuusituhatta Antion talon metsässä kasvavaa petäjäja närepuuta, jotka kahdentoista ja neljänneksen kyynärän korkeudella maastä olivat vähintäin yhdeksän tuumaa läpimitaten kuorittuina, ehdolla muun muassa että puut olivat hakattavat kahden vuoden kuluessa siitä kun isojako Kimingin kylän jakokunnassa oli jäättynyt; että Maanviljelijä Kalle Piilinen oli sittemmen kontrahdilla 19 päivältä Marraskuuta 1895 Eljas ja Osuri Autiolta ynnä näiden äidiltä Talokkaanleski Anna Liisa Autiolta, jotka omistivat seitsemän kahdessadaskahdeksaskymmeneskahdeksas-osaa manttaalia Aution tilasta, välikirjalla 15 päivältä Helmikuuta 1896 NikolaiAntiolta ja 17 päivänä Tammikuuta 1897 tehdyllä kontrahdilla Timotius tutiolta, jotka molemmat viimemainitut omistivat kumpikin yhden neljäskymmeneskahdeksas osan manttaalia samaa tilaa, ostanut kaikki näiden tilanosuuksien metsässä löytyvät, sahatukiksi kelpaavat pitäjäja närepuut, jotka seitsemän ja puolen metrin korkeudella täyttivät vähintäin kaksikymmentä sentimetriä kuitenkin suhteellisesti poisluettua toiminimelle T. Gutzeit & Co koko Autien tilasta myydyt, ennen mainitut kuusituhatta puuta, sekä sen jälkeen 30 päivänä Syyskuuta 1898 Aänekosken Osakeyhtiölle luovuttanut nämät kontrahtinsa, joitten mukaan Piilonen oli oikeutettu hakkaamaan ostamansa puut viiden vuoden kuluessa siitä lukien kun osakasjako Aution tilalla oli loppuun saatettu, mikä jako sitten oli alkanut syksyllä vuonna 1900; että toiminimi V. Gutzeit & Co taas 27 päivänä Helmikuuta 1900 oli Kapteeni Ruthille siirtänyt ennen sanotun kontrahdin 4 päivältä Kesäkuuta 1887 siihen perustuvine oikeuksineen kuuleentuhanteen puuhun; että Kapteeni Ruth, sittenkun isojako Kimingin kylän jakokunnassa 1900 vuo120
den alussa oli tullut vahvistetuksi, oli Elokuussa ja Syyskuussa samana vuonna Aution tilan metsästä bimanttanut noin kuusituhatta tukkipuuta, jotka sen jälkeen olivat metsästä ulosotetut, viimeiset Tammikuussa 1901; sekä että Kapteeni Ruth, huolimatta siitä että hänelle kuuluvat puut siis ja olivat otetut, Maaliskuussa ja Huhtikuussa 1901 oli Aution tilan metsästä oikeudettomasti hakkuuttanut ja poisvedättänyt kaksituhatta neljäsataa kolmekymmentä petäjäpuuta ja yhdeksänsataa seitsemänkymmentäneljä närepuuta, joista kaksikymmentäviisi petäjäpuuta ja yksi närepuu eivät olleit täyttävät kontrahdissa 4 päivältä Kesäkuuta 1887 määrättyä mittaa. Tähän katseen ja koska vastamainitun hakkuuksen kautta oli loukattu Aänekoshen Osakeyhtiön edellämainittuihin kolmeen kontrahtiin perustuvaa hakkuuoikeutta, on yhtiön puolesta anottu, että Kapteeni Ruth velvoitettaisiin yhtiölle vahingonkorvauksena maksamaan a) seitsemäntuhatta viisi markkaa kolnekymmentä penniä eli mitä manttaalin mukaan oli yhtiölle tuleva niin hyvin oikeudettomasti hakattujen puiden ervosta, joka toimitetussa katselmuksessa oli laskettu yhteensä kolmeksitoistatuhanneksi kuudeksisadaksi siitsemäksikymmeneksineljäksi markaksi kuudeksikymmeneksikuudeksi penniksi, tästä kuitenkin poisluettua hakkuu - ja vetokustannukset tuhat kolmesataa kuusikymmentäyksi markkaa kuusikymmentäneljä penniä, kuin myös siitä yhdeksänsadan kuudenkymmenen markan suuruisesta määrästä, johon puiden ennenaikaisen hakkaanisen kautta syntynyt rahinko oli noussut, sekä katselmuskustannuksien korvausta sata yhdeksänkymmen tä markkaa kymmenen penniä eli yhteensä seitsemäntuhatta sata yhdeksänkymmentäviisi markkaa neljäkymmentä penniä kuuden prosentin suotuisen koron kanssa 4 päivästä Huhtikuuta 1901, jolloin häkken oli lopetettu, ja b) tuhat kaksisataa 21
kolmekymmentäkaksi markkaa seitsemänkymmentäviisi penniä eli eroitus Aänekosken Osakeyhtiön Eljas Anna Liisa, Nikolai ja Timotens Autiolle maksamien ennakkorahojen, yhteensä seitsemäntuhannen viidensadan markan, ja sen puutavaran arvon, yhteensä kuudentuhannen kahdensadan kuudenkymmenenseitsemän markan viidenkolmatta pennin, välillä, jonka yhtiö mainittujen kontrahtiensa nojalla oli saanut luonnossa hyväkseen, kuitenkin vähennettyä tästä saatavasta se määrä, minkä Kapteeni Ruth oli kantorahana suorittanut Eljas, Anna Liisa, Nikolai ja Timotens Autiolle, kun kontoraha laskettiin myyjille äskensanottujen kontrahtien mukaan tulevien hintojen perusteella; jota paitse yhtiö on pyytänyt korvausta oikeudenkäyntikustannuksistaan. Asiasta kuulustettuna, on Kapteeni Ruth vastustanut kannetta sillä perusteella, että hän 4 päivänä Kesäkuuta 1887 tehdyn kontrahden mukaan oli ollut oikeutettu hakkaamaan kaikki Aution tilan metsässä löytyvät puut kontrahdissa määrättyä suuruutta. Kuulusteltuansa myös toiminimeä Gutzeit & Co, Maanviljelijää Piilosta, Eljas Oikaria sekä Eljas, Anna Liisa, Timotens ja Nikolai Autista asiassa ja asian oltua muutenkin asiakirjoista lähemmin nähtävän menettelyn alaisenä, on Kihlakunnanoikeus päätökses sä 26 päivänä Huhtikuuta 1906 mairitsemillaan perusteilla hyljännyt Aänekosken Osakeyhtiön jutussa ajaman kanteen. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Aänekosken Osakeyhtiö oli vetoamalla saattanut jutun, on tuomiossa 30 päijänä Joulukuuta 1907 katsonut toteen saatetuksi, että toiminimi J. Gutzeit 3 Co kontrahdilla 4 päivältä Kesäkuuta 1887. oli Auction tilan metsästä ostanut kaikki suorat ja terveet sahatukiksi kelpaavat pitäjä- ja näreruut, jotka kahdentoista ja neljänneksen kyynärän korkeudella kuorittuina täyttivät yhdeksän tuumaa tahi 122
olivat sitä isommat, sekä että sanottu toiminimi sittemmin oli Kaptemi Ruth. ille luovuttanut tuon metsänhakkuu - oikeutensa, minkä tähden ja kun se seikka että muutamat Aution talon omistajista sen jälkeen olivat Maanviljelijä, Piilo selle myyneet osan Kapteeni Ruthille niin muodoin tulevista puista ei voinut vähentää Ruthin oikeutta puihin, Hövioikeus on vahvistanut sen lopputuloksen, johon Kihlakunnanoikeus päätöksessään oli johtunut muuten paitsi että Hovioikeus mainitsemastaan syystä lykkäsi asian, mikäli se koski ylempänä mainittuja alamittaisia lahtakymmentäviittä petäjä - ja yhtä närepuuta, takaisin Kihlakunnanoikeuteen. Hovioikeuden tuomioon on Aänekesken Osakeyhtiö anonut muutosta tänne toimittamallaan perustelmalla, johin Kapteeni Ruth on säädetyssä järjestyksessä vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Aanekosken Osakeyhtiö ole esiintuonut syyE. Thesleff tä muuttaa Hovioikeuden ylempänä mainittua tuomiota, joka siis jää pysyjäiseksi; minkä ohessa Aänekosken Osakeyhtiö velvoitetaan maksamaan Kapteeni Ruthille häneltä täällä juttuun menneiden kustannusten korvaukseksi. kuusikymmentäviisi markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: Juhris Nummelin P. Winkman Juhris Nummelin P. Winkman Edvard Paldani A. V. Granström. Edvard Paldani A. K. Granström. 123
Helmikuun 12 päivänä 1909. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Waasan Hovioikeudesta tulleessa velkomusta koskevassa jutussa, jossa Raatimies Wilhelm Kammo nen, Jyväskylän kaupungista, on hakijana sekä Petäjäveden pitäjässä oleva toiminimi Koskensaaren Tehdasosakeyhtiö vastaajana: Annettu Oikeusosas tossa 12 päivänä Helmikuuta 1909. Keisarillinen Senaatti on itsellensä esittelyttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä saanut tutää seuraavaa Koskensaaren Pehdasosakeyhtiölle toimitetun haasteen nojalla on Raatimies Kammonen Jyväskylän ja Petäjäveden pitäjäin käräjjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa lausunut, että mainitun yhtiön Isännäitsijä Theodor Mansner Helmikuussa vuonna 1906 oli yhtiön puolesta ostanut Raatimies Kammoselta sata tynnyriä tervaa kahdenkymmenenkahden marLäsnä: R. A. W. H. S. C. J. F. G. A: W. 24 No 200. Såg. 222 R. G 1908.
kan hinnasta tynnyriltä, minkä tavamäärän Raatimies Kammonen kauppavälipuheen mukaan oli 16 päivänä sanottua kuuta lähettänyt Hangoa kaupunkiin toiminimi Karl Boström in vastaanotettavaksi; mutta koska kauppahinnasta oli suoritettu ainoas taan tervan rahtikustannukset sata kahdeksankymmentäkolme markkaa kuusikymmentä penniä, on Raatimies Kammanen vaatinut, että Kokensaaren Tehdasosakeyhtiö velvoitettaisiin maksamaan hänelle kaksi tuhatta kuusitoista markkaa neljä kymmentä penniä korkoineen, jota paitsi Raatimies Kammenen on pyytänyt korvausta oikeudenkäyntikulun geistaan Sittenkun Koskensaaren Tehdasa sakeyhtiön puolesta oli vastustettu kannetta sillä perusteella, ettei yhtiö ollut ostanut puheenalaista tervaa sekä ettei Theodor Mansner siihen aikaan kuin kauppa sanottiin tehdyksi ollut yhtiön isännöitsijänä eikä muutenkaan oikeutettu sen puolesta tekemään kauppoja, on Kihlakunnanoikeus, jossa Theodor Mansnerinkin oli kuulustettu jutussa, 5 päivänä Syyskuuta 1907 julistamassaan päätöksessä mainitsemillaan perusteilla velvoittanut Koskensaaren Tehdasosakeyhtiön heti kuitin saadessaan suorittamaan Kaatimies Kammoselle kaksituhatta kuusitoista markkaa neljäkymmentä penniä viiden prosentin vuotuisen koron kanssa 6 päivästä Heinäkuuta 1906, kunnes täysi maksu toimitettiin, kuin myös kolmellasadalla viidelläkymmenellä markalla korvaamaan Raatimies Kammoselle hänen kulunkinsa asiasta. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Koskensaaren Tehdasosakeyhtiö oli vetaamalla saattanut jutun, on tuomiossa 27 päivänä Kesäkuuta 1908 antanut lausuntonsa asiasta; ja keskei Raatimies Kammonen Koskensaa ren Tehdasosakeyhtiön kieltoa vastaan ollut toteensaattanut, että Theodor Munsner Helmikuussa vuonna 1906, mihin aikaan Kammonen oli ilmoittanut 125
kan hinnasta tynnyriltä, minkä tervamäärän Raatimies Kammonen kauppavälipuheen mukaan oli 16 päivänä sanottua kuuta lähettänyt Hangaan kaupunkiin toiminimi Karl Boström in vastaanotettavaksi; mutta koska kauppahinnasta oli suoritettu ainoas taan tervan rahtikustannukset sata kahdeksankymmentäkolme markkaa kuusikymmentä penniä, on Raatimies Kammonen vaatinut, että Keskensaaren Tehdasosakeyhtiö velvoitettaisiin maksamaan hänelle kaksi tuhatta kuusitoista markkaa neljä kymmentä penniä korkoineen, jota paitsi Raatimies Kummenen on pyytänyt korvausta oikeudenkäyntikulun geistaan. Sittenkun Koskensaaren Tehdasa sakeyhtiön puolesta oli vastustettu kannetta sillä perusteella, ettei yhtiö ollut ostanut puheenalaista tervaa sekä ettei Theodor Mansner siihen akaan kuin kauppa sanottiin tehdyksi ollut yhtiön isännöitsijänä eikä muutenkaan oikeutettu sen puolesta tekemään kauppoja, on Kihlakunnanoikeus, jossa Theodor Mansneriakin oli kuulustettu jutussa, 5 päivänä Syyskuuta 1907 julistamassaan päätöksessä mainitsemillaan perusteilla velvoittanut Koskensaaren Tehdasosakeyhtiön heti kuitin saadessaan suorittamaan Raatimies Kammoselle kaksituhatta kuusitoista markkaa neljäkymmentä penniä viiden prosentin vuotuisen koron kanssa 6 päivästä Heinäkuuta 1906, kunnes täysi maksu toimitettiin, kuin myös kolmellasadalla viidelläkymmenellä markalla korvaamaan Raatimies Kammoselle hänen kulunkinsa asiasta. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Koskensaaren Tehdasosakeyhtiö oli vetaamalla saattanut jutun, on tuomiossa 27 päivänä Kesäkuuta 1908 antanut lausuntensa asiasta; ja keskei Raatimies Kammonen Koskensuu ren Tehdasosakeyhtiön kieltoa vastaan ollut toteensaattanut, että Theodor Mansner Helmikuussa vuonna 1906, mihin aikaan Kammonen oli ilmoittanut 125
Theodor Mansnerin sanotun osakeyhtiön puolesta ostaneen kysymyksessä olevan tervämäärän, oli ollut oikeutettu tekemään kauppoja yhtiön puolesta, eikä väitetty kauppa siis voineet olla yhtiötä sitora, on Hovioikeus, kumaten Kihlakunnanoikeuden päätöksen, hyljän nyt Raatimies Kommosen asiassa ajaman kanteen Kertoikeuden tuomioon on Raatimies Kammonen anonut muutosta tänne toimittamallaan perustelmalla, johon Koskensaaren Tehdasosakeyktiön puolesta on säädetyssä järjestyksessä vastattu. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun; ja koskei Raati mies Kammonen ole vastoin Kosken saaren Tehdasosakeyhtiön kieltämistä näyttänyt toteen, että Theodor Mansner olisi yhtiön puolesta tehnyt puheenalaisen kaupan, harkitsee Keisarillinen Senaatti oikeaksi vahvistaa sen lopputuksen, johon Hovioikeus ylempänä mainitussa tuomiossaan on asiasta johtunut, minkä ohessa Raatimies Kammonen velvoitetaan suorittamaan Koskensaaren Tehdasosakeyhtiölle, korvaukseksi sillä täällä asian vuoksi olleista kulungeista, kuusikymmentä markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti R. A: Bonde. C. J. Tingren Wala klander A. Henr. Emellman Carl Blingvist Il; föruk; den 120
Helmikuun 15 päivänä 1909. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Waasan Hovioikeudesta tulleessa, konkurssisaamisen vahvistamista koskevassa jutussa, jossa Helsingin kaupungissa oleva osakeyhtiö Aktiebolaget Kuusamo i likvitalion on hakijana sekä Alakainuun pitäjässä Ruotsin kuningaskuntaa asuvan Varakon sulin Ernst Johannes Sallströmin houkussipesän toimitsijat, Varatuomari Johm Grenman, Lahden kaupungista, ja Kuusamon seurakunnan Kirkkoherra. Antti Valtavaara vastaajina: Annettu Oikeusosastossa 15 päivänä Helmikuuta 1909. Keisarillinen Senaatti on itselensä esittelyttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää seuraavaa: Sittenkuin Varakonsuli Sällström olikirjalla 9 päivältä Tammikuuta 1900 li luovuttanut hankkimansa hakkuusiauden eräihin metsiin Kuusamon ja sävä: R. A. W. H. B. J. F. C. E. G. A; W. B." B. /A. L. 127 Sivu 190 R. D. 1908. No 208.