Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo ettei Karl Fredrik Peltoren ole esittänyt syytä muuttaa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jää kysyväksi, ja velvoitetaan Karl Fredrik Peltonen suorittamaan Iida Haapaniemelle hänellä täällä jutun vuoksi olleiden kulujen korvaukseksi kuusikymmentä markkaa. Tätä kaik ki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: teut Sandvikki. B. Amberg. teut Sandvikki. B. Amberg. Nyman K. Auer H. E. Winter Den 2. Februari 1914. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett utan afgifter från Kejserlige Ala Hofrätt inkommet revisionsmål, angående ersättning, emellan Finska Kronan, sökande, och under rättegången aflidne Byggmästa ren Asarias Heikkinens rättsinnehafvare hans döttrar Elma Maria och Fanny Elisabeth Heikkinen, den sistnämnda äfven såsom Förmyndare för sina omyndiga syskon Knut Einari, Ellen Utrida, Laura Sofia Anna Astrid Vice och Arno Asarias Heikkinen, samt Byggmästaren Arthur af Hällström och Fabrikanten K. F. Lunderberg, alla från Tammerborg stad, svarande: gifven lustitiedepartementet den 2. Februari 1914 Kejserliga Senaten har låtit handingarna i målet sig föredragas och at ten såvidt nu är i fråga, inhämtat följande: Efter Finska Kronan ågången stämNärvarande: RS. 42. b. R. K. A. B. Hof H. No 142. Cap 250. R. S 1910.
ten Dunderberg vid Rådstufvaren Stunde genast till den 1 November i Helsingfors stad anfört, att nedkomma år, men vid sin ankomst Heikkinen uti ett med Christyrten till sagde Sed funnit detta vara September 1901 uppgjordt kontrakt an syggnader, förutom till tagit sig att nöt en öfverenskom uppnaden varit anlingen helt och mark för Kronans räkning upstod begenaderne Israel, som Kronan na stad i enlighet med vederbörda trefjerdedelar och den gen fastställda ritningar och kostna de fjerdedelen varit för sitt ända förslag, hvarvid Kronan likväl sa mål så otjentio, att den af Kronanbundet sig bland annat att utföra tillrätta lidande arkikten, hvars alla orundnings- och Andersheten, att penningar entrefvenom eger skaffa tegel, kalk missand och år, förbudet deras användande, hvarkostnadsförstaget omnämnda byggnader för Heikkinen att sig tvungen att tecknandet af omförmälda kontor vidtaga med ifrågavarande arbete afrest till Rajana för att påbörjarens utförande Byggmätaren Heikarbetet, hvilket enligt kontraktet hanainen emellertid den 19 Maj 1903 med de bekrifvas sålunda att direk in Omptyrsaluns godkännande öfverläbyggnaden blefve fullt färdig sa det åt. Krigymästaren af Hallström ning hafva Byggmästarene Heikki till hörande uthus till den 10 derpå ning hafva Byggmästaren Heikki till bränck uthus till den 10 derpå nen och af Hallström samt Socken fiskande August samt öfriga byggför allmänna byggnaderne den 21. myntigt, emedan stendebotill samtlimen entreprenadsumma af 1770 delst eller delvis ofullerdad samt ra seminariebyggnaderne i Kope änget att anskaffa, raknats åtminsto material af trå, så hade Byggmär, jemte på byggnadsmoterial till på ren Heikkinen genast efter med följande vår, då han först kunnat den 1 Juni 1903, seminärist med de och Fabrikanten Punderberg, hvilka 111
vedermera under samma svärigheter med afseende å åesaknad af by nadsmaterial, som Heikkinen häst slutfört arbetet den 5. September 1904. då Öfverstyrelsen emottagit lagnaderna; och som sagda byggnadt företag därigenom att Kronan urak låtit att å utsatta tider tillhanda säk entrepuncerne en del byggnadsmaterial af såväl trä som sten för dröjts ett helt år samt entreprenörd ne i följd däraf tillskyndats skedda och förlust, som vid tvänne Byggmästaren Henrik Tiitala å S  let förrättade syner uprskattats till töljande belopp, nämligen: bo afledne merkostnad i följe däraf att töljande belopp, nämligen: bo aflede merkostnad i följe däraf att ställda arbetsledaren för en tid af sade stockarna varit för till äntolf månader efter beräkning af aldamål odugliga och genom en åtta mark i månaden 1500 mark, 2/24 dels meders förornad beirans i nörernes egna utgifter och omkokuksa, hvarunder utbetalte i är ander genom att desse under nya för nämnda arbote 1512 mån annämnda tid varit hundera vid dan arbetet under förmälan att byggnadsföretaget och gjort särskild fanden skulle hafva bostal af månaden 4800 mark; 3io merkorlunda qifter genom eröjsmåkt å inom att entreprenörne varit kungna att låta verkställa dels ini räppning dels urimärning af edstäder å tider, då sådant arbevarit dyrare än om det så om afsedt varit kunnat utföras intistid, utgörande saada merkost och för räppningsarbetet 1919. mark och för vansarbetet 1130. mark 50 penni, 4:o utgift genom med tjugufem vecent stegrade arbetssöner för den från och med början af Juni månad 1903 till den 5. September 1904 hvarunder af entreprenörer uprskattats tillgå utbetalts 38950 mark, 9745 mark, ning ut den vid byggnads arbete, de till direktorsbyggnaden önskaf ten fjer Enär till Kajana efter 400 mark 80 rubel mindre, 328 mark, öf112
sida med anskaffande af särskilde byggnadsmaterial, utgörande för nermålskole - och verkstads byggnadt 525. mark, för seminariebyggnaden 1188 mark och för växthuset 144 mark hafva Byggmästaren Heikkinen hans medparter yrkat Kronans del pligtande att ersätta dem oleväde skrifna skada och i sådant afseen de till Byggmästaren Heikkinen och ostyrkta Kronan, emotse och hans medparter genast utgifvande af kaoch hans medparter genast utgördande af käromålet sammanlagelt 2/350 mark 50 penni Seden, utom andra, Arbitekten sammanlagell 2/389 mark 50 penni Sedan utom andra, skkitehten med laga ränta derå från beror Johan Alfred Andersson blifvit visom da 5. September 1904 der bestridande att entreprenadrar betet skulle hafva hunnit afslutas ett helt år tidigare än i verkligheten skett därest ej försummelser från Kronans sida egt rum väl medois vit att afbrott i arbetet egt rum i följd af brist på tegel och byggnad virke, som det ankommit å Kronanatt anskaffa, men tillika påståttas entreprenörerne, själfve i lika hög grad som Kronan bure skulden färtill, emedan de af entreprenörer manskattade material såsom kabel till upnarna och täkylåtar vait odugliga och måstat kasseras samt arbetet af entreprenörne i frigt bedrifvits med lämhet, hvarför de då de af Byggmästaren Heikki nen och hans medparter fordrade ersättningarna vore dels befogade de till Byggmästaren Heikkinen och ostyrkta Kronan emotatt för de till Byggmästaren Hukkinen och ostyrkta Kronan emotsitt för qvittne i målet afhörd, hafva Bygg Bonden hörd har Kronan a nästaren Heikkinen och hans med parter anhållit att, emedan Arkitekten Andersson varit ledande arkitekt för byggnadsföretaget och således kunde ränta nytta eller skada af målets utgång, Andersson måtte förklaras för återgångsvittne; därå Råd stufvurätten, hvarest parterne ömsesides gjort anspråk på ersättning för rättegångskostnaderna, genom den 23. September 1907 afkunnadt utslag utlåtit sig i saken och, jämte det Bygg113
mästaren Hakkinens och hans medamde af Nummistaren Heikkinen ters anhållan om Arbetekten Anderne förlätets och Borgenästaren af Full förklarande för återvängrätten mina som och Intrikanten Dunderberga, vid full kraft och verkan, har Bonden Kronan net tillhandahålla entre stertömrätten funnit utredt vara mollerne, gång efter annan längre sedan Öfverstyrelen för allmän eller kortare tid förmäls, dels genom mästaren Heikkinen uppgjort skuld me att en månget material, hvilka ligt kontrakt hvarigenom Heikkinen til ankommit å dem att anskaffa, förbundet sig att för deri angifvet innan sånne än de enligt konteck och kostnadsförslag på entreprenad andra material ersätta samt detta arbetet sålunda att direktorskyrord härvadstiden bekrifvits med länehet, den blefve fullt färdig till den i fordröjts utiosex den fostställda till hörande uthus till den 10. påtiljande vid 1904, utan att utrönas kunnat i Augusti samt öfriga byggnader af med min arbetets förmonade berott nast till den 1 November samma nå Kronans ensörmälda förn år, vid brista detta byggnaderförelige an och till hvilken grad detsamma hvars utförande emellertid i Koj derorsakats och entrepa månad 1903 med Öfverityntgången och som Ryggmästaren ehtegad lämnats utan afseende samt de därigenom att hemmanne af en Anderssons vittnesmål förte böterälle skt gagnadmaterial af två och stem byggnaderne den 24 September ett vite förutnande och omtanke här å Finska Kronans vägnar med Bon kyssenämme vid sjölfva arbetet af beloppe enligt fastställda betningar det boet vara blifvit komrade och af uppföra ifrågavarande seminarie nu äfven i följd däraf att arbetet byggnader samt bedrifva byggning medeles under det sista pakföret af Juni 1903, niminaridt med därtill och afslutats först med Augusti må114
Kronans försumlighet skulle hafva som: kunde första något afseende, emellertid fällde arketskdom under tio månalust, har Rådstufvurätten anott rätt meden, otterne trehundra mark; Byggemästaren Heikkinen och fem vare tid än förutredt varit efter gäldande med hälften af deras tusen mark; lopp samt att de utgifter för tio å merkostnad genom att de direkte läggas Kronan till betedte inne räppning dels upmanning äfven blefve Byggmästaren Stendrik Jakkeluonas å tider, då sådant af Kronan. Vid pröfningen af de honom afsedd varit, kunnat. umgetvit sig hafva sidet hos Nio hundra nitton mark och för uansamstekunnällen funnit styrkt vara att detet ettusen etthundra trettio mark Byggmästaren Heikkinen och hansamtio penni, samt medparter genom arbetets förnämnde af utgift genom med tjugufem för tio månader utöfver den fastställte emot begande arbetssöner under tiden hans medparter, vid hvilkas påstående fader anambats utgifter af följande att byggnads arbet allenast genom de och till nedannämnda belopp, näm försonats att helt är Kådstufvurätten och sin ut den vid byggnads arbet angenom ströjsmålet lidet skada och sex, efter etthundra trettio mark i måoch billighet fordra att, beträffa och Westerins egna utgifter och de kostnader, som förorsakats af värmetnader genom att de varit beväl drösmålet i allmänhet, Kronan med vid byggnadsurbet tio månader mednästes borde dettaga i desamma arahundra mark i månaden, fyralegge samt att de utgifter för Stinae merkostnad genom att entresvinter kinen jämte medparter, hvilka hän varet tvungna att låta verkställa nen och hans medparter godtgjorda arkets blifvit Syrare än om det, nå skade Byggmästaren Flikkinen ur vintertid, utgörande denna merkast hans medparter på anlydel grund med för försingsarbetet Nummie115
från och med November månad etill och med Augusti månad 1904, hvad under af entreprenörne utbetalats af tentusen sexhundra sextiofyra mark Rådstufvurätten uträknad till tretund femhundra trettiotvå mark åttio penni eller således inalles elfvatusen åttahund åttatiotvå mark trettio penni, hvaraf hälften borde Byggmästaren Hiiknen och hans medparter ersättas af Kronan med Femtusen niohundra för ratioen mark femton penni; ra Byggomästaren Heikkinen och andel å Kronans vägnar och nybygghans medparter, nämligen: af merkostnad i följd af att de till de å målets utgång berittades rätte derektorsbyggnaden anskaffade socken å 1/16 dels utgång na varit af oljänlig bekräftenheten gå arkostnaderne parterne emellan na varit af otjänlig beskaffenhets på eftertraderna parterne emellan genom räntan på erforderliga plod af jemte kor till byggnaden trehundra sjukn Heikki åtta mark. samt af utgifter genom derjemålet å ske Juni 1910 yttrat sio i måle byggnadsmaterial, utgörande för mets utgång kunde förränta nyadebok och verkstads byggnaderna fem andra tjugufem mark, för seminarie hundra åttatioåtta mark och för välthuset etthundra fyr sammanlagdt såtusen tvåhundra trettiofem mark, de har Rådstufvurätten förty pröfvat ettvist ålägga Kronan att i före ämndt afseende till Byggmästaren Heikkinen och hans medparter utgifin åttatusen etthundra sjuttiosex mark jemton penni med därå löpande fem äfvensom ytterligare följande procents årlig ränta från den 5. Febäfvensom ytterligare följande anmäts årlig ränta från den 5 Ter gifter, hvilka Rådstufvurätten annat under 1904, då det slutliga ålsemanefter, hvilka Rådstufvurätten anne under 1904, då det slutliga åfognanKronan böra helt och hvilket godtgents och af byggnadoförslagit och mottaaderna egt rum men med afseenHofrätten, under hvars pröfning - git målet, har medels dom den 2. nans sida med anskaffande af denne det, sketekten Andersson, som äg116
skada förklarats för återgångsvetta och hans vittnesmål förty frånhändt all kraft och verkan, har Hofrätten funnit utredt vara, att Kronan. nom uraktlåtenhet att å uträtta tider tillhandahålla Byggmästaren Heikkinen och hans medparter bevi nadsmaterial till ännämnda byggnad der förorsakat att arbetet fördigt åtminstone tio månader, hvilket hviltill påföljd att Heikkinen jämte medparter tillskyndats alla de utgifter hvilka under punkterna b, d, e och f sunnes uppräknadt i Rådstufvurättens förberörda utslag i anseende hvartill Hofrätten, med ändring af Rådstufvurättens utslad ålagt Kronan att utöfver de 1. de lopp af sammanlagdt åttatusen etthundra sjuttiosex mark femton penni Rådstufvurätten i förestinde måtte tilldömt Byggmästaren Heikkinen och hans medparter, till desse erlägga jämväl den andra hälften af de i Rådstufvurättens utslag under punkterna å, b, e och d upptaana beloppen med tillhopa hemtusen niohundra fyration mark Femton penni och borde Kronan således till Heikkinen ch hans medparter utgifva sam manlagdt fjortontusen etthundra sjutton mark trettio penni jämte därå intill skeende full liqvid löande som procents årlig ränta, från den 5. September 1904. hvarhos Kronan känts skyldig att med tvåtusen mark ossätta Byggmästa ren Heikkinen och hans medpar ter deras i målet vid Rådstufvurätten hafda nödigaste utgifter Uti Hofrättens. dom har Kronan anhållit om ändring medels deduktion, hvilken, efter det Byggmästaren Heikkinen emellertid af lidit Elma Maria och Fanny Elisa beth Heikkinen, i deras förenämnda egenskap, samt Byggmästaren af Hällström och Fabrikanten Lunderberg bemält. Kejserliga Senaten har tagit må let i öfvervägande och finner Kronan 117
icke hafva anfört skäl till ändring i Hälrättens dom, vid hvilken af te skall förblifva; och ålägges Sk nan att till sina potparter i errättning för deras härstädes i med set hafda kostnader utgifva etthundra mark. Det alle som vederbör, till efterrättelse länder. Kejserliga Bonden för Finland: santen Saarinen Alfred Luksiäld Santen Saarinen Alfred Luksiala Johannes Pesonen. K. R. Helanen A. V. Haus Werkman Itaf Hellm Den 6. Februari 1914. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatt revisionskilNo 160 Pag 15/18 Rdr ling från Kejserlige Åbo Hofrätt inkommet mål angående ersättning emellan Handlanden Julius Leopold Trönroos, från Wiborgs stad, sökande samt Resteraloren Karl Edvard Jons son, från Helsingfors stad, uteblifven svarande: Silven i Justiliedeparlementet den 6. Februarii 1814. Kejserliga Senaten har låtit handlinarna i målet sig föredragas och af som inhämtat följande: Efter stämning å Resteraloren Jons son har Handlanden Grönroos inför Rådstufvurätten i Helsingfors anlört, tt Jönsson vid den 20. November 1908 Wiborgs stad förrättad börsauktion inropat Grönroos tillhöriga femton afser i Fastighets Aktiebolaget Contral för ett sammanlagdt pris af 15,750 mark, hvilket belopp enligt auktions vilkoren bort inom åtta dagar efter auktionen till fullo erläggas vid äfventyr att aktierna eljes komme att på köparens risk ånyo föryttras. NuSöfd. S. W. B A. E. P. R. H. B: F. M. 118
som Resteratoren Jansson emellertid af ke fullgjort sin förenämnda betalning skyldighet samt omförmälda aflier ty måstat utbjudas å ny börsaukte hvarvid de betingat sig ett pris af dast 12,225. mark, hvadan Grönroos af så genom Jonssons antydda försummelse tillskyndats en förlust af till hopa 3,622. mark 52. penni, kostnad för den senare auktionen 97. mark SS renni däri inberäknad, har Handladen Grönroos yrkal Resteraloring å Landstufvurätten i Helsing den Grönroos yrkat Ristauratoren i Bälslufverätten i Helsingfors genom sons förpliktande att till Grönroos moder 22. September 1909. afkunnadt utsons förpliktande att till Grönroos moder 22. September 1909. afkunnadt utta och ersättning för rättegångs stad i måleta lagligen utredt att vidta och ersättning för rättegångs stad i måleta lagligen utredt att vidla och ersättning för rättegångska dock icke vara lagligen utredt att vid la och ersättning för rättegångska dock icke vara lagligen utredt att vid la och ersättning för rättegångska dock icke vara lagligen utredt att vid naden. Kestauratören Jonsson har väl med gifvit, att han å förberörda den 28. November 1908 förrättade auktion af Lunden Grönroos tillhöriga femton afNovember 1908 förrättade auktion och bonden Grönroos tillhöriga femton af November 1908 förrättade auktion och bonden Grönroos tillhöriga femton af ropat ifrågavarande aktier för ett nekat att vid försäljningen föreskrift köparen ej inom åtta dag nekat att vid försäljningen föreskrift köparen ej inom åtta dagar derkastal sig det vilkor, att aktare ären komme att på dennes rist ångo derkastat sig det vilkor, att aktare nu komme att på dennes vist å Jonssons risk ånyo försäljas och inty emotsett käromålets förkastande Sedan Rådstufvurätten på Handanden Grönroos anhållan lämnat denm tillstånd att vid Rådstufvurätten Wiborgs stad få såsom vittnen i föwarande mål afhöra, utom andra Enraktören Carl Johan Tollet och ResKauratören Oscar Edvard Wahlberg samt åskade vittnesförhören vid nästsmälde Rådstufvurätt egt rum, har ta och ersättning för rättegångs stad i måleta lagligen utredt att vidbörs auktionen den 20. November 1908., hvarvid Restauratören Jansson stannat för högsta anbudet å Handtier i Fastighets Aktiebolaget Contral 8,750. mark, hvilket belopp bort in med sammanlagdt 15750. Mark, såsom af 13,750 mark, hvilket belopp bört en med sammanlagdt 15,750. mark, såsom åtta dagar inbetalas, men därendt fallkor för försäljningen bestämts att, åtta dagar inbetalas, men däremot hvilkor för försäljningen bestämts att, vits eller att han skulle hafva vi erlade poiset, de inropade värdipappvits eller att han skulle hafva vi erlade poiset, de inropade värdipapphändelse af bristande betalning som beföreftras, i anseende hvartill och då i händelse af bristande betalning som föryttras, i anseende hvartill och då 119
vid sådant förhållande den om ständigheten att aktierna vid af Handlanden Grönroos sedermera den 4. påföljande December föranstaltad ny auktion af annan person inropats för inalles endast 12,225 mark icke ensam för sig grundade nå gon rätt för Grönroos till skatad sättning af Jonsson, Rådstufvurätten förkastat Handlanden Grönroos härutinnan förda talan Hofrätten, under hvars pröfning parterne å ömse sidor i väderåg do git målet, har medels dom den 3 April 1911., jämte det såsom vittnen i målet afhörde Redaktören Tollet och Restard ratören Wahlberg, enär utredt blifvit att Sollet och Wåhlberg kunde af sälja. kens utgång ränta nytta eller skada ut, därst köparen ej inom kens utgång ränta nytta eller skadaaments utt, därest köparen ej inom i anledning af Ristauratören Joorsson älle dagar erlade priset, de inropa anledning af Ristawatören Jouston nitto dagar erlade priset, de inropaandringsansökning förklarades för ä de värdepappren kofrånkändes verkan af laga bevis, lägen annan sådan omständighet, på frånkändes verkan af laga bevis, så egen annan sådan omiständighet, på tit beträffande själfva saken vid grund hvaraf Reslauralöner Jansson der Rådstufvurättens utslag beror anstadt kunde andes lagligen förplikRådstufvarens utslag beror urkttadt kunde andes lagligen förplikRättens förvaltens desslag har Handlan och att bonde Anders lagligen förplikRättens förvaltens desslag har Handlan och att bonde Anders lagligen förplikson Grönroos anhållit om ändring Kejserliga Senaten har tagit målet öfvervägande; och finner, hvad rätteingen beträffar, det icke vara ådagandt, att Redaktören Tollet eller Restaustören Wahlberg hade att vånta nyt4 eller skada af målets utgång, hvar för. Hofrättens utslag, såvidt Redaktöson Tollet och Restauratoien Wahlberg sörklarats för återgångsvittnen, af Kejerliga Senaten ogillas samt Tollets och Wahlbergs vittnesmål bibehållas vid kraft. Vidkommande själfva sala dom den 3. kap, finner Kejserliga Senaten i likvittnen i målet det med domstolarna laglig utredning icke vara föreställd därom, att vid börsauktionen den 20. November kunde af sig 1908. såsom vilkor för försäljningen beandringsansökning förklarades för ä de värdebrefven komma att på dennes bergångsvittnen och deras vittnesmål vist ånyo föryttras, hvarför och då nå tit beträffande sjärfva saken vid gärand hvaraf Rlslauralören Jörsson det tad att till Handlanden Grönroos 120
utgifva ifrågavarande ersättnings. lopp, icke heller visats, Kejserliga Senaten pröfvar rättvist låta bero vid det slut, hvari Hofrätten i saken stadnat i Det alle, som vederbör, till ef terrättelse länder. Kejserliga Senaten för Finland: Felis Ivankoski Walter AndersinFelis Ivankoski Walter AndersinB. Amberg. K. R. Helanen Nyman A. F. Mölsä Den 6 Februari 1914. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsätt revisions skilling från Kejserlige Åbo Hofrätt inkommit konkursmål emot lan Handlanden Otto Lumme, från Helsingfors stad, och aktiebolaget i samma stad Kiinteimistöosakt yhtiö Kukkula, i egenskap af fordringsegare i Sjökaptenen Karl Evert Pihlströms konkurs, sökande, samt Tioehäradshöfdingen Leonard Nordling, jämväl från Helsingfors råsom borgenär i samma konkurs, tillstädeskommen, men Kaptenen Pihlström och hans öfriga borgenå er uteblifne, svarande: Sifven uti Justitiedepartementet den 6. Februari 1914. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhämtat följanSedan en af Kaptenen Pihlströms de: fordringsegare i en den 4 Juli 1911 till Rådstufvurätten i Helsingfors ingifven skrift ansökt om Kaptenen Kärv: F. A. K. F. -  A. - E. N. R. A: A. D. No 161. Pag. 191. R. D. 1912,
Pihlströms förpliktande att till sina borgenärers förnöjande afstå all sin egendom och Pihlström i anledning däraf blifvit af Rådstufvurätten med dels utslag den 1 därpåföljande Angusti försått i konkustillstånd, hafva å den i målet utsatta inställelsedagen den 9 November 1911, bland andra, ne dannämnda fordrings egare bevakat följande fordringar, nämligen: Aktiebolaget Kiinteimistöosakeyk tiö Kukkula, enär Kaptonen Pihlström och hans hustru Alexandra Pihlström hvilka medels köpebref den 10 Januari 1910 till Skolföreståndaren August Robert Blomqvist och Folkskoleinspektorn Karl Oskar Wikman försålt gården och tomten No 7 vid Konstantinsgatan i Helsingfors samt därvid beträffande i sagda fastighet intecknade två lån å inalles 28000 mark från Anko- och pupillkassan för personer anställda vid militärvasendet och ett lån å 5000 mark enligt till innehafvaren utfärdad skuldsedel af den 22 Mars 1909. för hvilka lån Blomqvist och Wikman vid köpslutet iklädt sig betalningsskytdighet, förbundit sig att ansvara icke allenast för den nämnda kassa förförstsagda två lån tillkommande räntan såvidt densamma öfverstege 5 1/2 procent, intill dess kassan sänkt räntan å lånen till detta procentbelopp, utan äfven att skuldsedelns å 5000 mark innehåll eller det lån, som i dess ställe kunde tagas å enahanda belopp, icke ppsades till betalning inom fem år, räknadt från den 10 Januari 1910, vid äfventyr att makarna Pihlström, om uppsägning komme att ske tidigare, vore tvungna att inbetala lånet och svara för alla med anskaffandet af nytt lån samt skuldsedelns inteckning förbundra kostnader, åsidosatt sina i anförd måtto åtagna skyldigheter samt bolaget Kiinteimistöosakeyhtiö Kukkula, till hvilket Skofföreståndaren Klomqvist och Folkskoleinspektorn Wikman den 20 April 1910 försålt omordade fastighet och därvid på bolaget, som öfvertagit ansvarigheten för ofvanberörda tre lån, öfverlåtit all 122