Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
va von Kemy oli vetoamalla saattanut jutun, on tuomiossa Elokuun 24 päivältä 1904 katsonut tosin näytetyksi, että Raava von Remy, sittenkuin hän välikirjassa 11 päivältä Tammikuuta 1899. oli sitoutunut olemaan käymättä Everti Tuderusen luona vastoin hänen tahtoansa, uhalla että hän menettäisi yllämainitun eläkkeen, jonka Everti Tuderus oli sitoutunut Rouva von Remylle maksamaan, oli kohdatakseen poikaan sa, joka oleskeli Everti Tuderusen luona, ilman tämän nimenomaista suostumusta tullut hänen asuntoonsa mutta koska Rouva von Remy, siihon nähden että Everti Tuderus, Rouva von Romyn siitä tekemän pyynnön johdosta, oli ilmoittanut Rouva von Remylle, ettei hän kieltänyt Rouva von Kemyä tapaamasta hänen mainittua poikaansa, oli voinut luulla olevansa oikeutettu käymään Everti Tuderusen asunnossa eikä Everti Tuderus ollut voinut näyttää toteen väitettään, että Rouva von Menny oli silloin käyttäytynyt härritsevästi tahi muutoin vaivannut Everti Tuderusta katsoi Hovioikeus, ettei Rouva von Remy sanotun menettynsä kautta ollut kadottanut puheenaolevaa eläkettään; johon nähden Hovioikeus, kumoten Kihlakunnanoikeuden päätöksen, on velvoittanut Everti Tuderusen kuittia vastaan Rouva von Remylle heti maksamaan vaaditut tuhat kahdeksansataa markkaa ynnä niille juoksevan kuuden prosentin vuotuisen koron, luettuna kuudellesadalle markalle 1 päivästä Heinäkuuta 1899, yhtä suurelle summalle 1 päivästä Tammikuuta 1900 ja jälellä oleville kuudellesadalle markalle 1 päivästä Heinäkuuta samana vuonna, kaikki kunnes täysi maksu tapahtuisi, mutta asian laatuun nähden saivat asianosaiset itse kärsiä siinä olleet kustannuksensa. Hovioikeuden tuomioon on Evarti Tuderus alamaisesti anonut muutosta tänne toimittamallaan perustelmalla johon Rouva von Plenty on sääde tyssä järjestyksessä vastannut; ja on sittemmin suusanallinen kuulustus asiasHemmans nummer hustrun kylässä 261 395. R. 2. 1901.
honomålades nummer i sökandens öfkanslag samt ännu enlagan öfWilfver samt äghonomäljaren till ekomma och aflös ejsersa täällä tapahtunut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Everti Tuderus ole esiintuonut syytä muuttaa Hovioikeuden ylläsanottua tuomiota, joka siis jää pysyväksi; ja velvoitetaan Eoversti Tuderus suorittamaan Rouva von Remylle korvaukseksi häneltä täällä juttuun menneistä kuluista kuusikymmentä markkaa. Tätä kaikki asianomaiset alamaisuudessa noudattakoot. Keisarillisen Majestetin Korkeassa Simessä, Hänen Suomen Senaattinsa fl. Herman Andersin. Emst: Torrman. Valentin Gummerus Michael Pogvalin Maaliskuun 17 päivänä 1902 Keisarillisen. Aapiluen korkansa, 1emessä, Hänen Suomen Senaallinsa tuomio nestaahalla Wiipurin. Hovioikeudesta tulhoo sa, alempana kerolussa jutussa, jossa on hakijana Maakauppias Konstantin Surakka Suistamon pitäjän Ulmalahden kylästä sekä vastaajana Wiipurin kaupungissa asuva Konsuli Wilhelm Pippell, omasta puolestaan ja "Hämekoski Aktiebolag, nimisen osakeyhtiön toimeenpanevana johtajana Annettu käraellisessa Suomen Senuulissa ja Son Oikeusosastossa, Helsingissä 17 päivänä Maaliskuuta 1902 Keisarillinen Senaalle on Uullensa esityttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja mistä saanut tietää summa Suistamon pitäjän käräjakunnan Kihlakunnanoikeudessa on Konstantin Svensk ka haasteen nojalla lausunut, että Niinisyrjän kylästä kotoisin oleva Talollinen Agofon Malckainen ja hänen vaimen ja Olimia Ignatussa olevat välikirjalla 13. päivältä Syyskuuta 1894 omistamastaan puolesta perintötalosta 1 1 edellä sanotussa Niinemjän kylässä Talolliselle Lammi: lajet - H. B- l. K - 18 D E. J. Socken vardera uppodla i Witmåsan åtWilfver samt å hustru hemman medelst Hansing andelst Herr Sena hustru hemman i 2 SS 74 Sag 136 Rd 10901 Summa 3/16 dels mantal 35 SS: 77
Hansing Hansing Hans mera salmen kylässä honomäljaren till ekom ekommande eller BonHerman Kanuemelle myynest erään Säskelänjoen vänellä sijaitsuun Myllynojan suu nimisen maapalstan ja että Herman Kanuun sittemmin Elokuun 6. päivänä 1897. tehdyllä myyntekirjalla oli luovuttanut sanotun palstan siihen kuuluvine rakennuksineen Konstantin Simakalle, mutta ettei Konstantin Tarakka, joka osi koittanut saada palstan maamatta rin toimen kautta emätelasta erohteeksi sen kuitenkaan ennestumatta, kun Agason Matikainen ja Konsuli Lippell, jolle Agafon Matikainen ja Ofemia Igne tuva olivat 28 päivänä viimeksimainet tua kuulu myyneet koko sanotun talon puoliskensa, asianomaisen maamittu rin 16 päivänä Toukokuuta 1879 ryhtyessä anottua osettamista lainettamaan olivat ostäneet maamittaria toimitusta suorittamasta, ollut vielä saaneet mainittua palstan hallinteensa, ja koska tätä palstaa, jolla Herman Kanunen vielä sen jälkeen, kuin hän oli myynyt sen Konstantin Tuukalle, oli Turukan luvalla asunut Marraskuun 1 päivään 1899 saakka, jolloin Manuun siitä muulli pois, hallitsi joko Agafen Matikainen laki Konsuli Pippell laki osa keyhtiö Hämekoski Aktieldag, joka Elikuun 21 päivänä 1899, oli ostanut puhuksetulleen talonpuoliskon Konsuli Dippellillä, on Konstantin Surakka vaati nut, että se näistä, jolla palsta ole, velvedelläisiin heti luovuttamaan se Korslanten Surakan vapaasen hallinteen. Asiassa kuultuina ovat Agafen Matikainen ja Konsuli Pippell, viimeksimainettu sekä omalla kohdottaan että osak yhtiön Hämekoski Aktiebolag puolesta vastustaneet kannetta Sittenkun myöskin Herman Kanunen oli kuulustettu asiassa ja siinä muuten oli menetetty niinkuin asiakirjat lähemmin näyttävät, on Kihlakunnanoi keus Maaliskuun 21 päivänä 1900. julisletussa päätöksessä, siinä mainitsemiltaan perusteilla, hyljännyt kanteen, mutta kolsonut Konstantin Turukan, maaklojen esittamisesta Kesäkuun 12 päivänä 1895 annetun asetuksen 42 SSn mukaan, verraltuna saman asetuksen 14 SSään olevan oikeutettu huolimatta emätilasta jälkeenHansing under Sökan kylässan263 R. 2. 1901.
gammalmen kylässä hustru hemman honomäljarens andelmen kopekapekat 3o: 33. 40. mantal skatte hemmanet Wilfver samt No 9. i WitWilfver samt No 9. i Witsalmen kylässä. päin tehdyistä kaupoista ja siitä se kasta ettei Konstantin Surakka ollut hankkinut kauppalleen kiinnitystä, viiden vuoden kuluessa asetuksen ramaan astumisesta saamaan ostamansa palstan jaon kautta emätilasta erilleen Hovioikeus jonka tutkittavaksi sekä Konstantin Surakka että Konsuli Dippell ja mainittu osakeyhtiö olivat veloa malla saattaneet julun, on Huhtikuun 20 päivänä 1901 antanut luomion, ja koska Konstantin Surakka ei ollut näyt tänyt, että edellämainitun talonpuoliskon nykyinen omistaja osakeyhtiö Hämekoski Aktiebolag olisi hyväksynyt sen ylempiinä koriotun luovutuksen, jolla on tarkodettu eroittaa sanottu maapalsta vielämainetusta talonpuoliskosta, eikä myöskään, että kiinnitys sen turvan miseksi olisi olemassa, sentähden se kä nojautuen säännöksiin maatilojen esittamisesta 12 päivänä Kesäkuuta 1895 annetun asetuksen 42 SS:ssä, verrattuna männekseen saman asetuksen 14 ja 4 SS 7 on Henriks katsenut, ette Konstanten Eurakan vaatimuksia nyt kysymykhemman i Kasevansessä olevan maapalstan suhteen voitumuuttuen Kihlakunnanoikeuden päätöksen, on kokonaan hyljännyt Konstantin Svakan asiassa ajaman kanteen Surakka alamaisesti anonut muutesta tänne toimittamallaan perustelmalla, johon Henrik Pippell, en vastannut Keisarillinen Senaalle on tutkinut tämän jutan, ja koska puheenalaista viilikirjaa Syyskuun 17 päivänä 1894 tehlä essä ei ole noudatettu silloin voimassa olevan tilusten lohkomisesta ja maan. roittamisesta rälssi- ja perintötiloilla ynnä muusta Helmikuun 19 päivänä 1883. annetun asetuksen 9 SSss nu elina määräcksiä, muun muassa emäktälle vuosittain maksettavasta palkinteversa, kun se notun välikirjan mukaan maapalstan hallia on velvollinen maksamaan semmoisla vuotuista veron ainoastaan Agofve Matikaisen ja Olimia Ignatieven denaikana, sentähden häskelne Keisarillinen lenaalle oikeaksi juttua sen loppupäätelmän pysyväksi, johon Hovioikeus on asileski Skatte hemman i nää hyväksyä, jonka vuoksi Hovioikeus, Hovioikeuden tuomioen on Konstantin 264 395. R. D. 1901. nummera Hansing
hustru hemman i asta johtunut ja velustetaan Konstun len Parakka sen ohessa suorittamaan Konuli Pippellille korvaukseksi hänellä täällä asiassa ollasta kustannuksesta kuusikymmentä markkaa. Tätä kaikki a sianomaiset alamaisuudessa noudattakolKeisarillisen Majaslaen Korkassa Simonsö, Hänen Suomen Senaallinsa A. af Nyborg. A; Numm. Henr Rosenius Herr Lujellad J Hans Kejserliga Majestäts Höga Namn, Dess Senats för Finland dom uti ett, på nedsatt revisionsskilling, från Åbo Hofrätt inkommit fordringsmål emellan Aktiebolaget Handelsstyckeriet i Helsingfors, sökande, och Bankdirektören Ludvig Branders, i egenskap af sysslomän uti Gårds egaren i Åbo stad Pehr Olssons konkurs, svarande: Sifven uti Kejserliga Senaten för Finland och Dess Justilie Departement, i Helsingfors, den 20. Mars 1902. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem, utom annat, hvarom nu ej år fråga, inhemtat följande: Efter stämning å Aktiebolaget Handelsstyckeriet och dess för tiden varande verkställande direktor tillhäradshöfdingen Alarik, Hernberg till Rådstufvurätten i Helsingfors, har Bankdiuktören Branders, i sin förenämnda egenskap, yrkat sagda belags förpligtande att till Pehr Olssons konkurs bo utgifva ettusen mark med ränta, Och A. af A. H. B. - A. K. - 1.S. E. J.  Nummer i by för eller å 48. 1/3 473 Hans Fogden Hansing Alla Pag. 4. R. 84 35 Påhl Pem
salmen kylässä Pesolan 3/16. m mantal = nyan medelst Hemmans Wilfver samt att uppodla å förvaltningstid, med 57.941 mark 37 penni och saldot Olsoni till godo 58, 939 mark 85 penni, eller inalles 288, 881 mark 22 penni, samt i bredit utgifter för boet 59,251 mark 6 penni, äfvensom utbetalningar till Abraham Weikkanen med 145, 415 mark 81 penni, till Kronolänsmannen K. H. Holländer med 5670 mark, till familjen Margaku med 45,892 mark 85 penni, till emellertid aflidne Salomon Weikkanens enka Anna Weikkanen med 20. 875 mark 24. penni och till Wilhelmina Koskewitsek med SS: 748 mark 26 penni, eller inalles 288, 881. mark 22 penni; e.) Abraham Weikkonens och hans sex barns konto, upptagande i debet: hvad Abraham Heikkanen under Tillkamreraren Westerlings förvaltningstid dels i penningar dels i egendom bekommit med 29. 812 mark 79. penni, af Abraham Weikkanen emot skuld sedlar af Studssogden Olsoni och bruker från Kansullis - Osake - Rankki lystade medel jemte räntor med inalles 148, 413 mark 81 penni och Kronolänsmannen K. H. Holläaders skuld med 5,670 mark, eller tillhofu 183, 896 mark 60 penni, samt i kivilitaf Abraham Weikkanen bestridela utgifter för bort med 7583 mark 77 penni Abrabom Wäkkanen enligt Kain Konrad och Maria Kristina Heikkanens testamente tillkommande lunder med 1500 mark, Abraham Weikkanens sex barn i grund af testamentet af bevattna qvarlutenskapen i boet tillbörande 60 175 mark 52 penni och säldet Abraham Heikkinen till last 11/837 mark 51 penni, eller inalles 1856 mark 60 penni; äfvensom d.) räkning öfver i Kain Konrad Wilhelm nens och hans hustrus arfvingars bos ställt ning den 31 Juli 1894. upptagande, under debet Fordran för Tullkamereraren Westerling med 637 mark 22 penni hos Åboham Heikkanen med 114,837 mark 51 penni och hos en medlem af familjen WäraEn med 10 mark 28 penni, eller inalles (2100) mark 1 penni, samt under bredet säldet Stadsfogden Olsoni till goda med 58, 939. mark 85 penni äfvensom skuld till Anna Heikkanen med 7070 mark 7 pen ni och till Wilhelmina Koskevitsen med 4o 897 mark 84. penni samt alltgifna leguter med 11,188. mark 25 penni, eller inalles 121,005 mark 1 penni. Emedan Stadsfogden Olsonis rätts
Hansing prt No 9. salmen kylässä Hansing. höfdingen Pehröder i underdånighet sökt ändring Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner af handlingarna deri väl pampå, att Abraham Wikkanen åt sedermera aflidne Rådsfogden Ö4seni öfverlemnat särskilda af Abraham Wiikkunen till Kain Konrad och Maria Kristina Heikkanens sterbhus uthändigade förskrifningar samt af Olsoni emottagit utaf honom åt Abraham Weikkanen utskrifnacker på Kansullis Osake Nankki; men emedan Abraham Heikkanen i ki; men emedan Abraham Weikkanen sin egenskap af Stadsfogden Olsonis medutredningsman i sagda sterbhus icke tillhållits eller förpligtats att afgifva redovisning öfver sin del af förvaltningen utaf boet dler användningen af de medel, han emot berörda förskrifningar och chicker af Stadsfogden Olsoni uppburit, ty och då ifrågakomna af Etthundshöfdingen Schroder till grund för hans käromål lagda redovisning öfver ställ ningen i Kuin Konrad och Maria Kristina Weikkanens bo, om och den af Abraham Heikkanen lemnats oklandrad, icke utgjorde laga utredning derom att Stadsfogden Olsoni hos Abraham Weikkanen af den af Kehäradshöfdingen Schroder uppgifna enskilda fordran, finner KejserligaSenalen Vicehäradshöfdingen Pehraders underdåriga deduktion icke föranleda ändring i det slut, hvari Hofrätten genom dess dom i målet stannat och hvilket altså fastställes. Det alle, som vederbör, till underdång efterrättelse länder. I Hans Kejserligde Majestäts Högme namn, Dess Sonat för Finland: Jag Wahlmanen Bondersin. Talentin summerus. Michael Pogvalin Emot Torrmari. 285 gustaf samt öfver eller att uppodla åt Lagwäräganden och eller i Witomälagan öfhonomäljem eller ej skatte hemman i WitSkatte hemman i Wit
honom eller eller samt ägge Wilfver samt äg eller eller samt Keisarillisen Majestetin Korkiassa Simonsö, Hänen Suomen Senaattinsa tuomionostorahoilla Viipurin Hovioikeudesta tulleessa, testamentinneitetta koskevassa jutussa, jossa ovat Ruskealan kunta, sen Kansakoulunjohtokunta ynnä Ruskea lan evankelis-luterilaisen seurakunnan Kirkkonenvosta, yhteisesti, ja Sertavalan reälityseon Rehtori Oskar Adolf Forsström. erikseen, hakijoina sekä Talolliset Mikko Auvinen ja Antti Elilonen ynnä viimeksimainitun vaime Iida Auvinen, Ruskealan pitäjän Pirttipohjan kylästä, sekä Varatuomari Klas Lennart Melander, Wiipurin kaupungista, vastaajina: Annettu Keisarillisessa Suomen Senautissa ja Sen Oikeusosastossa, Helsingissä, Huhtikuun 12 päivänä 1902. Keisarillinen Senaatti on Itsellensä esityttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessa saaneet tietää seuraaLäsnä: J. G. R. B. - 6. 3. 8. 4. 8 1/3 — 3. 1. S. 7. salmen kylässä. hustru hemmanet No 9. Kohonomäljarens andelar samt öfhustru hemman i Witkänpå enskilta 2/16 dels mantal på enskilden eller kylässä hustrun kylässä salmen kylässä. prt No 9. Korpe260 No 44 Tag, 55. R. D.
hemmans Hansing Hansing. Jag Johan Heikkinen Michel JohansHansing Herr skatte hemmanet Sittenkuin Ruskealan pitäjässä asunut Neiti Sofia Emilia Eklund Syyskuun 4 päivänä 1897 oli kuollut jättämättä jälkeensä läheisiä perillisiä, ovat Ruskealan kunta ja sanotun kunnan Kansakoulurjohtokunta, yhteisesti, sekä Ruskealan seurakunnan Kirkkoneuvosto, erikseen, Tammikuun 3 päivänä 1898 ja Sortavalan silloisen yksityistyseen Johtokunta saman Tammikuun 11 päivänä mainitun pitäjän käräjakunnan Kihlakunnanoikeudessa Sofia Emilia Eklundin testamenttina valvineet erinäisiä hänen lausumaansa puheita, joden mukaan hänen jäämistönsä eli lankeava Ruskealan seurakunnalle, Ruskealan kunnalle ja Sortavalan lyseolle sekä jaettava siten, että Kuskealan seurakunta saisi kahdeksantuhatta markkaa urkujen hankkimiseksi seura kunnan kirkkoon, mainittu kiintäjollevat jäämistöön kuuluvat kiinteistöt perintöoskeuden nojalle jossa si jollekin läniettömälle sukalaisen viisituhatta markkaa, mutta päiväslaisessa tapauksessa kolmetuhatta markkaa jotka olivat pidettävät korkoa kasrämässä ja hoidettavat Emma Eklundin rahasten nimittä ja Pertavalan lyseo jäännöksen käytettäväksi kakoa kas, vavaksi stipenderahastoksi "Emma Eklunden stipentorahaston" nimellä. Tämän jälkeen wai Mikko Auvinen ja hänen asiakumppaninsa Ruskealan kunnalle ja sen mainitulle asiakumppaneille toimituttamansa haastan nojalla, näyttäen neljä eri välikirjaa, jälla Mylläri Juhana Aataminpoika Öfreta ja Itsellismiehenleski Maria Wilhelmiina Jacobsdotter Itsellismiehet Kaarle HenRekki ja Juhana Tack, Suutari Kaarle liktor Id ja tämän vaimo Maria Väck sekä Talvelijattaret Kustaava Charlotta ja Josea Tack ynnä Loismies Juhana Alfred Juhananpoika, Sofia Emilia Päivänä sen serkkuina ja serkun lapsina sessa länimikinä perillisinä olivat Mikki Auviselle ja hänen asiakumppakeilleen luovuttaneet oikeutensa Sofia Emilia Eklundin jäämistöön, Kihlakunnanoikeudessa vaatinut että koska To
ner sin Emilia Eklunden edelläkerrottuja puheita hänen jäämistöstään ei oltu lausuttu testamenttisäädönnölle määrätyssä muodossa eikä Josea Emilia tehynnet. des ollut oikeutettu testamentilla säätämään perimysmaastaan, mainitut Sofia Emilia Eklundin testamenttina valvitut lausumat julistettaisiin olevan kaikkea testamentin voimaa ja vaikutusta och ta ja Maivat ne osain. Mikko Auvista ja hänen asia kuoneestaan sextio Emilia Eklundin kaikkein lähimpien perillisten oikeudenomistajina, saamasta haltuunsa hänen jäämistöän. Ranteesta kuultuina ovat Ruskealan kunta ja sen asiakummanet kuittaneet yllänimitettyjen Juhana Orrilan Maria Wilhelmina Tacklerni Kaarle Henriks Juhana Maria Kustaava byggsölle ja Torsa socken sekä uhana Elfva useenemännen olevan Söljä Aimilia Eklundin lähemmat perilliset, ja sen tähden väittäneet, ettevät Mikko Auvinen ja hänen asiakummeanensa olleet oikeu sittiin edelläsanettiin luovutuskirjain pojalle moittimaan puheenalaissa jofia Emilia Eklunden 25 päivänä Heinäkuuta 1897 tekemää ja rittemmin puraavan Syyskuun 3 päivänä vahvistämää testamenttisäädäntöä, jolle siis oli annettava täysi voima ja vaikutus. minkä ohessa Ruskealan kunta ja sen asiakumppanit ovat vaatineet korvausta oikeudenkäyntikuluistaan. Sittenkuin jutussa oli niin menetettu kuin asiakirjat osoittavat on Kihlakunnanoikeus Helmikuun 7 päivänä 1900 julistamassaan päätöksessä katsonut selvitetuksi, että vuonna 1821 Lappträsken pitäjästä, Elisaan pitäyään muuttanut Kaarle Kaarlengoika oli sama henkilö kuin Kaarle Eklund jonda nimen Sofia Emilia Eklundin iså sittemmin oli ottanut, sekä että yllä. mainitut Juhana Orrila Maria Wilhelmiina Packter Kaarle Henrikki Kustaa va Charlotta, Sofia Maria, Juhana Jack, Anna Juhana Alfred Juhananpojan 26 päivänä Joulukuuta 1898 kuollut äiti Hedda Loviisa taen olivat Kaarle bhlund vainajan veljen ja sisaren lapsia sekä Sofia Emilia Eklundin lähimmätrerilliset mihin nähden ja kun Mikko 288
Auvisella ja hänen asiakumppaneillaan edellämainittujen luovutuskirjain nojalla oli Sofia Emilia Eklundin äskon lueteltujen perillisten oikeus hänen jälkeen. jääneeseen omaisuuteensa Kihlakunnanoikeus on hyljännyt Ruskealan kunnan ja sen asiakumppanien tässä kohden tekemän väitteen; ja koska Ruskealan kunta ja sen asiakumppanit eivät olleet viineet näyttää, että edelläkerrotut Sofia Emilia Eklundin lausumat määräykset hänen jäämistöstään olivat tehdyt lailliselle testamentille säädetyssä muodossa on Kihlakunnanoikeus, nojautuen P. R:n 16 luvun 1 SS:ään ja 18 luvien 4 SS:ään, julistanut Sofia Emilia Eklundin puheenalaisilta, testamenttina valvotuitta lausumilta puuttuvan testamenttimääräyksen voiman ja vaikutuksen ja etteivät ne ostäneet Mikko Auvista ja hänen asiakumppaneitaan Sofia Emilia Eklundin lähimpien perillisten oikeudenomistajina saamasta haltuunsa Sofia Emilia Eklundin jäämistöä. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Ruskealan kunta ja sen asiakumppanit eterat vetoamalla saattaneet jutun, on Helmikuun 2 päivänä 1911 antamaltaan tuomiolla jättänyt Kihlakunnan oikeuden päätöksen pysyväksi. Hovioikeuden tuomioon ovat Kuskealan kunta ja sen asiakumppanita tämäisesti anoneet muutosta tänne toimittamillaan perustelmillä, joihin Mikko Auvinen ja hänen asiakumppaninsa ovat säädetyssä järjestyksessä vasannen. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän asian ja katsoo etteiväi Kiiskialan kunta ja sen asiahamppanet ole esiintuoneet, pyytä muuttaa Hovioikeuden ylempänä mainittua tuomiola, jonka varaan asia siis jää minkä ohessa Ruskealan kunta ja sen asiakummanet velvoitetaan suorittamaan riitapuolellen heillä täällä olleiden kulujen korvaukseksi kahdeksankymmenttiä markkaa. Pata kaikki asianomaiset atamaisuudessa noudatta
hustrun eller NyyHerr Senats och att loon kuuluvaan Wehkaranta nimiseen torppaan, mutta että Kaarlo Salos, sittenkuin hänen isänsä Topias Juhonpoika Salos ole kuollut Kesäkuun 5. päivänä 1898. ja äiti jo sitä ennen, ilman mitään oikeutta 9 hustru hemman Hansing nautti torppaa, jonka tiluksista puolet Herr Sena Herr Senats by Gusta Skatte hemman oli mainitulla talolla toimitetussa välija ossa joutuneet Kauppias Järvisen omistamalle osalle samaa taloa. Tähän nähden on Kauppias Järvinen, ilmoittaen 7. päivänä Elokuuta 1898. irtisanottaneensa Kaarlo Saloksen torpan hallinnosta, vaatinut että Kaarlo Salos velvoitettaisiin heti Kauppias Järviselle luovuttamaan Järfvisen osuuteen Lahnalan taloa kuuluvat tiluksetKanteesta kuultuna on Kaarlo Salos kultänyt puheena olevan talon olevan jaetun sen osakasten kesken sekä tällä perusteella ja kun selvittämättä oli kenen osuudella taloa Wehkarannan torppa oli, eivätkä muut Lahnalan talon osakkaat kuin Kauppias Järvinen olleet vaatineet häntä muuttamaan pois torpasta, anonut että kanne hyljättäisiin Sittenkuin Lahnalan talon muita osak kuita Talollisenleskeä Heta Stiina Suhnalai omasta puolestaan ja holhunalaisten lastensa holhoojana, sekä Leipuri Erland Frestoduista ja hänen vaimonsa Cecilia Frestoduista oli asiasta kuulustettu, on Kihlakunnanoikeus Maaliskuun 21. päivänä 1900. julistamassaan päätöksessä katsonut selvitetyksi että puheenalaisen torpan tilusalueesta osa kuului Kauppias Järvisen omistamaan puoleen Lahnalan taloa, jonka tähden ja kun Kaarlo Salos ei ollut voinut toteen näyttää, että hän vastoin Kauppias Järvisen kieltoa oli oikeutettu edelleen viljelemään sanottua osaa, sekä Salos, joka Elokuun 7. päivänä 1898. oli irtisanottu muuttamaan pois torpasta, siten oli saanut nauttia laillisen muuttoajan, Kaarlo Salos velvoitettiin Kauppias Järvisen vapaa seen hallintoon heti luovuttamaan kaikki Järvisen talonpuoliskoon kuuluvat, Tehkarannan torpantilukset. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Kaarle Salos oli velvamalla saattanut jutun, on tuomiolla Tammikuun 26. päivältä 1901. vahvistanut Kihlakunnanoikeuden päätöksen ja velvoittanut Kaarlo Saloksen suorittanaan Kauppias Järviselle hänellä Hovioihonomäljare neljätGustaf CajansWilfver samt ägWilhelainen kylässä Wilfver samt åt No 9. 29
Hemmans Skatte hemman i prt No 9. i Herr Sena Skatte hemman mantal skatte hemkymmentä markkaa. Kovioikeuden tuomioen on Kaarlo Salos alamaisesti anonut muutosta tänne toimittamallaan perustelmalla, johon Kauppias Järvinen on säädetyssä järjestyksessä vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja patsoo, että Kaarlo Salos ole esiintuonut syytä muuttaa Hovioikeuden ylempänä mainittua tuomiota, joka siis jää pysyväksi; ja velvoitetaan Kaarlo Salos suorittamaan Kauppias Järviselle korvauk seksi hänellä vastaajavallan valvomisesta Senaatissa olleista kuluista kuusikymmentä markkaa Tätä kaikki asianomaiset alamaisuudessa noudattakoot. Keisarillisen Majesteetin Korkeassa Nimessä, Hänen Suomen Senaattinsa: Ernest Tormän, och AndersinValentin Gammenuh. A; Nummin 3nen Lupblad Carl Blonderskiöld Huhtikuun 14 päivänä 1902. Keisarillisen Majesteetin Korkeassa Nimari Hänen Suomen Senaattinsa tuomionostorahalla Turun Hovioikeudesta tulleessa, jäljempänä kerrotussa jutussa, jossa ovat Porin maaseurakunnan Tuorsniemen kylässä asuva Talollinen Frans Viktor Sjögren hakijana sekä Talollinen Kustaa Friisi, samasta kylästä, vastaajana: Annettu Keisarillisessa Suomen Senaatissa ja SenOikeusosastossa, Helsingissä, Huhkikuun 14 päivänä 1902. Keisarillinen Senaatti on Itsellensä esityttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymykja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää seuraavaa: Sittenkuin asianomainen maanmittari vuonna 1887 oli kartoittanut ja jukanut yllämainitussa Tuorsniemen kylässä sijaitsevat Savo, Östergård ja Tarasta nimiset. Tuorsniemen kartanon nimellä yhteisesti viljellyt tital siten että Kustaa. Puusi en Frans Viktor Tjugren olivat kumgifin saaneet 1/9 osaa niistä, sekä jakorajain ruukitus läsnä: 2. G. 5. - H. B. - 6. 3. — 3. SS: SS: 3. Nygot neljät elättet till 48 1/3 222 No 455. Tag. 87. R. D. 1901 honomäljarens andel in