Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
Huhtikuussa 1905 kodissaan todista jiksi kutsuttujen Palstatilallisen Karl Oskar Mecklinin ja hänen vaimonsa Alma Karolina Mecklinin yhtäikaa läsnä ollessa oli suullisella testamentilla määrännyt viimeisenä tahtonaan että kaikki hänen kuolemansa jälkeen jäävä omaisuus tulisi jaettavaksi lasan hänen kuolheiden veljensä ja vaimonsa perillisten kesken niin että kumpikin sivu siitä saisi puolen. Mutta kun P. K. 17 luvun 1 ja 2 SSssä säädettiin ettei kukaan saanut perimysmaata tai perimysmaan vastikettä testamentilla poisantaa niin Wilhelm Holmberg ei ollut voinut tuonlaisesta omaisuudestaan testamenttia tehdä; joten Wilhelm Holmbergin testamentti oli ymmärrettävä ja oikaistava niin että ainoastaan se osa hänen jälkeen jääneestä omaisuudestaan josta hän oli voinut testamentilla määrätä, oli jaettava tasan hänen veli- ja vaimovainajansa perillisten kesken, puoli kumpaisellekin seivulle. Ja koska 1582 Wilhelm Holmberg aikanaan selvällä kauppakirjalla isältään oli ostanut Alitalon puolen Rajalahden säteri rusthollia, eikä siis ollut tätä tilaa perinyt, mutta Holmberg oli perintönä tyttärensä Gustava Karolina Nordbergin jälkeen saanut tämän äidiltään Johanna Karolina Holmbergilta perimän kolmanneksen Wilhelm Holmbergin avioliittonsa aikana Johanna Karolina Holmbergin kanssa ostamasta puolesta Stäng bergin taloa, minkä hintaa ei voitu paremmin kuin Urkuri Vahlroos ja hänen myötäpuolensa olivat sen tehneet määritellä eli manttaalin mukaisesti myyntihinnasta kolmeenkymmeneenyhteen tuhanteen markkaan, sekä serkkunsa Johan Gustaf Länsitalon jälkeen puolen tämän mistamasta puolesta Savisalon säteritilaa, mikä Wilhelm Holmbergin perimä osa oli myönnetty seitsemäntoistatuhannen markan arvoiseksi sentähden on Kihlakunnanoikeus katsonut, että Wilhelm Holmbergin
kuolinpesän varoista kaksikymmentäseitsemäntuhatta kolmesataa kolme kymmentäkolme markkaa kolmekymmentäkolme penniä oli pidettävä perimysmaan vastikkeena, joista rahoista Holmberg ei ollut voinut testamenttia tehdä; ja oli siis rittenkuin pesän vähennys ja viimeksemainittu summa oli poisluettu, jäännös Wilhelm Holmbergin pesässä pantava kahteen yhtäsuureen osaan, mistä Urkuri Vahroos ja hänen myötäpuolensa sekä August Emil Karlsson myötäpuolineen, jotka olivat näyttäneet olevansa Holmbergin kuolleiden veljen ja vaimon lähimmäiset perilliset, saisivat edelliset toisen ja jälkimäiset toisen puolenHovioikeus, jonka tutkittavaksi Urkuri Wahlroos ja hänen myötäpuolensa olivat veteamalla saattaneet jutun, on 10 päivänä Toukokuuta 1915 antamallaan tuomiolla jättänyt asian Kihlakunnanoikeuden päätöksen varaan. Hovioikeuden tuomioon ovat Oikeus Vahlroos ja hänen ensiksimainitut myötäpuolensa anoneet muutosta, johon August Emil, Matilda Wilhelmina ja Elin Augusta Karlsson, yhteisesti, sekä Ernst Viktor Korsman ja August Ludvig Jänsen eli Järvioniinikään yhteisesti, ovat vastanneet Keisarillinen Senaatti katsoo ettei ole oiketta muuttaa Hovioikeuden tuomiota, Urkuri Vahlroos myötäpuolineen velvoitetaan yhteisvastuullisesti maksamaan vastapuolilleen heillä jutun vuoksi täällä olleiden kulujen korvaukseksi August Emil, Matilda Wilhelmina ja Elin Augusta Karlssonille yhteisesti sata markkaa ja Ernst Viktor Korsmanille ynnä August Ludvig Jansinille eli Järviölle niinikään yhteisesti sata markkaa. Tätä kaikasianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: Waler Andersson. Bekmberg Waler Andersson. Bekmberg K. R. Halanen K. Auer. Valterssarviainen 1583
Joulukuun 7 päivänä 1916. "Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa velkomisjutussa, jossa ovat Pankinjohtaja Bertel Grahn Tampereen kaupungista, ja Tilanomistaja C. Ragnar A. Grähn. Kullan kartanosta Ruotsinpyhtään pitäjästä, yhteisesti, hakijoina sekä osuuskunta Toinvien. ti-Osuusliike Palio r. l. Hangon kaupungista, vastaajana: Annettu Oikeusosastossa Joulukuun 7 päivänä 1916 Keisarillinen Senaatti on itsellensä esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä saanut seuraavat tiedot: Toinviemi - Osuusliike Talio r. 1. on Tampereen kaupungin Raastuvana. keudessa lausunut, että Pantinjohtaja Grahn ja Tilanomistaja Grahn olivat vuonna 1909 sitoutuneet takaukseen, edellinen Toukokuun 24 päivänä 2000 markan ja jälkimäinen saman kuun 26 päivänä 3000 markan määrään saakka kaikesta siitä Säsnä: A. L. B. t. A. R. S.K. B. F. A. 1551 No 2489. Pag. 222. R. D. 116.
vahingosta, mikä Osuusliika Valiolle saattoi oikeutua siitä, että Nuocastle upon Tyne nimisessä kaupungissa Englannin kuningaskunnassa oleva toiminimi Tre Finnish. Butter Ägeney, jonka kanssa Osuusliike Välio oli ollut liikeasioissa, tulisi maksukyvyttömäksi, jota paitsi Pankinjohtaja Grann ja Tilanomistaja Grahn olivat tehneet, edellinen seuranneen Lokakuun 11. päivänä ja Tilanomistaja Grann saman kuun 14 päivänä takanssitoumuksiinsa lisäyksen, jossa he selittivät, siinä tapauksessa että osuuskunta oikeutti The Finniseh Ruth Ägeneyn tyydyttämään osan tahi kaikki muut velkojansa ennen osuuskuntaa, vastaavansa osuuskunnalle siten mahdollisesti syntyvästä tappiosta sanottujen sitoumusten mukaisesti, joten siis tämä tappio oli pidettävä yhdenertaisena ja luettava siihen tappioon, minkä korvaamiseen Pankinjohtaja Grahn ja Tilanomistaja Grahn voitiin velvoittaa takaussitoumustensa perusteella, sekä että Tre Finnisk Butter Ägencyn omistaja Toikauppias William George Älderson, hänen saamamiestensä ja uskotun miehen välillä Marraskuun 9 päivänä 1909 tehdyn kirjallisen välipuheen mukaan oli luovuttanut omaisuutensa velkojiensa tyydyttämiseksi, noudattamalla Englannissa tavallisinta ja käytännöllisintä luovutustapaa, joka täysin vastasi konkursimenettelijä Suomen lainmukaan, minkä tähden ja kun osuus kunnan saatava. Tre Finnish Butter Ägentyltä oli noussut 676 markkaan 15 penniin, kuten ote osuuskunnan kirjanpitokirjoista osotti, sekä siitä oli omaisuuden luovutuksen kautta takaisin saatu, pesän uskotun miehen tilityksen mukaan, SS 171 markkaa 16 penniä, joten siis osuuskunnan tappio ja vahinko The Finnish Butter Ageneyn maksubyvyttömyyden johdosta oli noussut 59744 markkaan 99 penniin, Toinvienti - Osuusluke Välio r. b. on vaatinut Pankinjohtaja Grahnin ja Tilanomistaja 1583
Grahnin velvoittamista edelläkosketeltujen sitoumustensa nojalla osuuskunnalle suorittamaan edellisen 20000 markkaa ja Tilanomistaja Grahnin 3000 markkaa laillisine korkoineen haastepäivistä. Kanteesta kuultuina ovat Pankinjohtaja Grahn ja Tilanomistaja Grahn vastänneet: että he olivat menneet lailliseen takaukseen Tre Finnish. Butter Ägeneyn velasta Toinvienti - Osuuskike Väliolle r. 1. ja että sanottu osuuskuuta, Suomen lain mukaan, jota oli neldatettava heidän vastuuvelvollisuuttaan harkittaessa, oli oikeutettu hakemaan saatavansa heiltä voin siinä tapauksessa, että velallisen omaisuus luovutettiin konkurssiin ja osuuskunnan saatava vahvistettiin konkurssituomiossa maksettavaksi, mutta ettei. Tre Finnisk Petter Ageneij ollut tehnyt konkurssia, vaan yksityisen sopimuksen muutamien saamamiestensa kanssa suurun man osan omaisuudestansa luovuttamisesta näille saamamiehille, vaikka Englannin lainsäädännössä kyllä oli säädettynä tavallinenkin konkurssimenettety, eikä osuuskunnan saatavaa, jonka ilmoitettua määrää Pankinjohtaja Grahn ja hänen myötäpuolensa eivät voineet oikeaksi myöntää, oltu kenkurssi-tai muulla tuomiolla suoritettavaksi vahvistettu, joten heidän maksuvelvollisuutensa ei vielä ollut alkanut ja kanne siis oli liian aikaiseen nostettuna hyljättävä; että ToinvientiOsuusliiki Valio r. l. suostuessaan Penkirjohtaja Grahnin ja Tilanomistaja Grahnin tietämättä ja ilman heidän myönnytystään. The Finnish. Butter "Ageneyn yksityisesti tekemään omaisuuden luovutukseen sen velkojien tyydyttämiseksi akardisopimuskirjalla. Marraskuun 9 päivältä 1909 oli nimenomaar ainaiseksi vapauttanut toiminimen omistajan Kauppias Äldersonin maksamasta velkaansa osuuskunnalle, josta seurasi, että Pankinjohtaja Grahn ja hänen myötapuolensa, jos he joutuisivat takauksensa perusteella suoittamaan Äldersonin velkaa osuuskunnalle, eivät voisi vaatia tältä takai1586
rin heille siten vastaavassa määrässä siirtynyttä saatavaa ja että osuuskunta niinmuodoin oli vapauttanut heidät takauksesta; sekä että he olivat menneet takaukseensa sillä nimenomaisella ehdolla, että edustaja osuuskunnan puolesta alati oli saapuvilla. The Finnisk. Butter Ageneyn liikkeessä ja siten tarkkaan valvoi liikkeen menoa, mutta että osuuskunta oli jättänyt mainitun ehdon täyttämättä ottaessaan sellaiseksi edustajaksensa Konttorineiti JessieThompsonen, jolta oli puuttunut kaikki edellytykset arvostella ja pitää silmällä sanottua liikettä, ja että kanne oli tälläkin perusteella hyljättävä; jota paitsi. Tankinjohtaja Grahn ja Tilanomistaja Grahn ovat väittä neet että, joskin heidät vastoin luuloa katsottaisiin velkapäiksi takaussi toumuksiensa nojalla suorittamaan The Finnisk Bietter Ägenryn velkaa osuuskunnalle, sitoumukset, joiden erik seen antaminen oli oikeutunut puhtiin ta sattumasta eli siitä, että he asuvat eri paikkakunnilla, olivat harkittavat ja arvosteltavat toistensa yhteydessä ja toistaan täydentävinä ja ettei hei tä siis, kun sitoumukset olivat sisällykseltään rinnakkain ainoastaan 2000 markkaan saakka, mistä ruveten Tilanomistaja Grahmin sitoumus vielä kasitti 1000 markan vastuun, voitu velvoittaa yhteensä maksamaan 5000 markkaa, kuin myöskin että Toinviente Osuusliike Talio r. l. oli myöntänyt Kauppias Åldersonille vastapuollensa takausmääriä suuremman luoton sekä että Pankinjohtaja Grahn ja Tilanomistaja Grahn, kun takaussitoumukset näin ollen olivat käyneet heille paljoa vaarallisemmiksi kuin ne muuten olisivat olleet, tälläkin perusteella olivat sitoumuksistaan vapaat ja että he pahinnassakin tapauksessa oli vat vastuunalaiset vain siitä osuuskunnan saatavan rajauksesta, joka li syntynyt jälkeen takaussitoumus; ten antamisen, mutta jollaista vajausta osuuskunnan esittämä tilinote ei osottanut löytyvän. Vastineen johdosta on Toinviente1587
Osuusliike Valio r. l. kieltänyt The Finnish Petter Ageneyn omaisuuden luovuttamismenettilyn millään muotoa Englannin lain mukaan estävän Tankirjohtaja Grahnia ja Tilanomistaja Grahnia kääntymästä Kauppias Äldersonia vastaan takautumiskanteellaan, sekä väittänyt Jessie Thompsonin olleen kykenerän pitämään, niinkuin hän myöskin oli pitänyt, The Finnish Butter Ageneyn asiain kulusta takaussitoumuksissa määrättyä valvontaa ja että Ålderson oli valallansa vahvistanut oikeaksi konkurssimenettetyssä ilmoittamansa osuuskunnan saatavan, jota kohti luovutetusta pesästä osinko myös oli osuuskunnalle suoritettu, joten saatavan määrä oli katsettava selvitetyksi; sekä katsoen ettei Suomen laki suinkaan vaatinut saatavalle tuomioistuimen ratkaisua velalleseen nähden, ennenkuin saamamies oli oikeutettu kääntymään takausuuhiin, vaan oli kylliksi, että saatava oli vahvistettu konkurssipesästä maksettavaksi, on osuuskunta viitannut Pankinjohtaja Grahnin ja Tilanemistaja Grähnin antaman lisasitoumuksiin, mitkä sisälsivät melkoista enemmän kuin The Finnish. Butter Ägenem omaisuuden myymisen ja velkojen suorituksen ilman konkurssia, joten heillä ei ollut minkäänlaista aihettä vetäytyä suorittamasta takaamiaan summia, huomauttaen osuuskunta, etteivät Pankinjohtaja Grahnin ja Tilanomistaja Grahnin takaussitoumukset tarkoittaneet takausta mistään erikoisista luottveristä vaan vahingos ta, minkä osuuskunta tuli kärsimään liikeasioissansa - The Finnish Butter Igeneyn kanssa, ja että vahinko oli syntynyt vasta silloin, kun lopullises ti oli osoittautunut, ettei toiminimi kyennyt sitoumuksiaan täyttämään, eli siis takaussitoumuksien päiväämisen jälkeen Raastuvanoikeus, jossa asianosaiset molemmin puolin ovat anoneet korvausta oikeudenkäyntikustannuksista, on Lokakuun 9 päivänä 1911 julistetulla päätöksellä, siinä mai1588
nitsemillaan perusteilla, hyljännyt Toinvienti - Osuusliiae Talion r. l. kanteen ja velvoittanut osuuskunnan kolmellasadalla markalla korvaamaan Pankinjohtaja Grahnille ja Tilanomistaja Grannille heidän kulunkinsa jutussa. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi asianosaiset puolin ja toisen olivat vetoamalla saattaneet jutun, on Toukokuun 18 päivänä 1916 antamassaan tuomiossa lausunut, että Sankinjohtaja Graha ja Tilanomistaja Grahn Hovioikeudessa tosin olivat pyytäneet, että Liikemies Karl Willehad Godenhjelmiä kuultaisiin jutussa todistajana, muun muassa, sen tarkastuksen laadusta, jota ToinvientiOsuusliiki Välio r. l. oli pitänyt toiminimen Tre Finnist. Butter Ägeny liikkeen toiminnasta, mutta koska osuuskunta oli Siikemies Godenhjelniä vastaan, joka Sankinjohtaja Grahnin ja Tilanomistaja Grahnin ilmoituksen mukaan itse oli ottanut osuuskun nan käyttämän tarkastajan sen palvelukseen ja joka sitä paitsi kieltämättä oli muutenkin itse järjestänyt tarkastuksen yksityiskohtiin nähden, esittänyt sellaisia asianhaaroja, että Godenhjelmin oli katsottava vavan odottaa hyötyä tai vahinkoa asian päättymisestä ja sen tähden olevan esteellinen siinä todistamaan, on Hovioikeus hyljännyt Pankinjohtaja Grahnin ja Tilanomistaja Grahninvastamainitun pyynnön ja, mitä itse asiaan tuli, katsonut selvitetyksi, että Pankinjohtaja Grahn ja Tilanomistaja Grahn olivat sitoutuneet, kumpikin puolestaan, kolmen vuoden aikana takaussitoumustensa antopäivästä lukien vastaamaan kaikesta siitä vahingosta, minkä Toinvienti. Osuusliike Palio r. l. saattii joutua kärsimään liikeasioissaan The Finnish Butter Ägeneyn kanssa edel linen sitoumuskirjan mukaan Toukokuun 24 päivältä 1909 korkeintaan kahteenkymmeneentuhanteen markkaan ja Tilanomistaja Grahn saman kuun 26 päivänä antamansa sitoumuksen mukaan korkeintaan kolmeenkymme1589
neentuhanteen markkaan, kuin myöskin että osuuskunta oli täysin luotettavasti näyttänyt The Finnish Butter Ägeneyn jo syksyllä 1909 joutuneen häviötilaan ja osuuskunnan tämän johdosta kärsimän vahingon nousseen yli viidenkymmenentuhannen markan, minkä vuoksi ja kun Pantinjohtaja Grahn ja Tilanomistaja Graha, joiden tekemät väitteet, että heidän sitoumuksensa sisälserät yhteisvastuun vahingosta aina kahteenkymmeneentuhanteen markkaan ja tarkottivat ainoastaan sitoumuksun antopäivien jälkeen syntynyttä vahinkoa. sekä että osuuskunta oli myöntänyt Kauppias Åldersonille enemmän luettoa kuin mitä Älderson puheenalius ten sitoumuksien mukaan oli oikeutettu samaan, mainittujen takaussitoumusten sanamuotoon nähden olivat perusteettomia, eivät olleet voineet näyttää, että Toinvienti - Osuusliika Välion r. l. hallinto, joka kiistämättä oli täyttänyt takaussitoumusten sille määräämän velvollisuuden toiminimi The Finnish Butter Ägeneyn liikkeessä pitää edustajaa alituisesti valvomassa tuon liikkeen toimentaa, olisi hyväksymällä osuuskunnan puolesta tehdyn edustajanvalinnan uskonut sanotun toimen siihen kyryttömälle henkilölle tahi että osuuskunta menettetyllään Kauppias Åldersonin varoja luovutettaessa hänen saamamiestensä tyydyttämiseksi olisi riistänyt Pankinjohtaja Grahnilta ja Tilanomistaja Grahnilta, joidenka, sitoutumalla kysymyksenalaiseen takaukseen Englannissa olevan toiminimen The Finnish Butter Ägeneyn puolesta, oli katsottava alistuneen noudattamaan äsken sanotussa maassa voimassa olevaa konkurssimenet. telijä ja takausmiesten takautumisoikeutta velalliseen nähden koskevaa lainsäädäntöä, mahdollisuuden siinä laajuudessa kuin tuollainen oikeus saattaa olla Englännin laissa takausmiehille myönnetty, vastaisuudessa vaatia Kauppias Äldersonilta korvausta kysymyksenalaisen takauksen 1590
kautta heille koituneesta vahingosta, Hovioikeus on velvoittanut Pankinjohtaja Grahnin ja Tilanomistaja Grähän, saadessaan alkuperäiset takaussitoumuksensa kuitattuina takaisin, Toinviemi - Osuusliike Väliolle r. l. suorittamaan, edellisen kaksikymmentätuhatta markkaa viiden prosentin korkoineen haastepäivästä Elokuun 22 päivästä 1910 täyden maksun tapahtumiseen sekä Tilanomistaja Grähnin kolmekymmentätuhatta markkaa niinikään viiden prosentin vuotuisine kerkoineen, luettuna Syyskuun 12 päivästä 1910 kunnes täysi suoritus tapahtuiminkä ohessa Pantinjohtaja Grahn ja Tilanomistaja Grahn velvoitettiin, yhteisesti tai kummalla varoja oli, korvaamaan Toinvienti - Osuusliike Väliolle r. l. sillä asian takia Raastuvan oikeudessa olleet kustannukset tuhannella markalla Hovioikeuden tuomioon ovat Sankirjohtaja Grahn ja Tilanomistaja Grahn anoneet muutosta perustelmal la, johon Toinviemi - Osuusliike Juho r. l. on vastannut. Keisarillinen Senaatti katsoo etei ole aihettä muuttaa Hovioikeuden tuomiota Pankinjohtaja Grahn ja Tilanemis taja Grahn velvoitetaan yhteisvastuullisesti maksamaan Toinviemi - Osuusliike Väliolle r. l. sillä jutun vuoksi Senaatissa olleiden kulujen korvaukseksi sataneljäkymmentä markkaa. Tätä kaikki asianomaiset naidattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti. Afred Liuksiala. B. Anneberg Afred Liuksiala. R. Amberg A. W. Brunmaara Sameli Korki. A. W. Brunmaara Sameli Korki. J. F. Röm 1591
Joulukuun 7. päivänä 1916. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillises ta Turun Hovioikeudesta tulleen sa marioikeusjutussa, jossa ovat laivayhtiö Heinola, Blomqvist ja Kumpp. Heinolan kaupungista hakijana ja Hollolan pitäjän Lahden kylässä asuva Hovinen voksenleski Ida Fellman vastaa jana; Annettu Oikeusosustossa Joulukuun 7. päivänä 1916. Keisarillinen Knuutti on itselleen esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää: lahden kaupungin Raastuvanoi keudessa on Tuivnykki Heinola, Blom qvist ja Kuoppi puolesta lausuttu että kun ahtiön matkiistajuhojaipa laissa Päivä ne Syyskuun 30. päivänä 1914 kulku vuo roltaan Heinolan kaupungista Wesijärven satamaan Hollolan pitäjään oli saapunut sanotun sataman edustalle oli luvan päällikko. Merikapteeni Albin Raninen pyrkinyt salainassa ja sen ulkopuolella eroltaan ajelehtiviläsnä: W. A. J. P. R. H. K. A E. Thesleff 1592 No 2491. säg 223 Rd 1916.
en tukkien välitse johtamaan luivaa jätumassa olevaan laitariin, mutta että laivan tultua tukkien sekään sen potkuri oli iskenyt luivan tuaksi jontuneeseen tukkiin seurauksella että potkurin ukseli oli katkennut ja pottuvei peudennut järven pohjaan. Ja koska mainitut tuolenajolla olleet tukit olivat huolimattoman ja välinpitämättömän hoidon tähden päässet inolleen Hovineu voksenleski Fellmanin sataman vierissi olevasta tukkivastaasta eikä niitä olta ajuttuun korjattu pois kulkuväylasta, on Tuivayhtiön puolesta vaadittu että Hovineuuksenleski Fellman, joka oli katsettava syypänksi kerrottuun menionnettomuuteen, velvoitettaisiin korvaamaan yhtiölle täten saatetut kustannukset ja muut häriöt yhteensä 24 pemarkkaa 41. pennin korkoineen; minkä ohessa läivnyhtiin puolesta on anottu konnusta sen oikeudenkäyntikuluista Kanteesta kuulusteltuna on Hovinenvoksenleski Fellman selittänyt, et tä hänen tukkivarastensa ympäryspuomi oli puheenalaisena Syyskuun 30. päivänä vallinneen harvinaisen rajun luotoismyksyn nostaman voimakkaan vallokon vaikutuksesta murtunut, joten tukit olivat päässet valloilleen, päinautuen muun muassa Wesijärven sutamaan; minkä vuoksi ja kun Kap teeni Raninen, joka jo matkalla ennen saapumistaan Wesijärven salaman etustalle oli saanut tiedon tukkien olemisesta satamansa ja varoitettu pyrkimästä sinne, olisi voinut ohjata laivansa Wesijärven sataman läheisyydessa olevaan Niemen lailmiin, jonne kulkuväylä oli ollut vapaa mutta hän ehdoin tahdoin oli uhkarokkeasti ilman minkäänlaista pakkea työnty nyt laivoineen tukkien sekään, Hovineuroksenleski Fellman on katsonut ole vansa syytön tapahtuneeseen merien nettomuuteen ja sen vuoksi vastustunut kannetta kokonaisuudessaan sekä sen ohessa Taiväyhtiön laskua vastaan muistuttunut että siihen otetut nät o livat liioitelluja tahi epäoikeutettuja Sittenkun Merikapteeni Wladimir Pojtel ja Tehtailijen Ernst Mattsson asian 1593
ymmärtävinä miehinä olivat lausu neet mielipiteensä asiasta, on Raastu anoikeus Kesäkuun 14. päivänä 1915. julistamallaan päätöksellä siinä mainituilla perusteilla velvoittanut Hovinen oksenleski Fellmanin vaaditussa torkoituksessa maksamaan Taivayhtiö Heirola, Blomqvist ja Kumpp: lle tuhat yhdeksänsataa kuusikymmentäneljä mark kaa kolmekymmentäviisi penniä viiden prosentin vuotuisine korkoineen luettuna haastepäivästä Tammikuun 8. päivästä 1915. sekä korvaamaan yhtion oikeudenkäyntikulut neljättäsadalla markalla; jota vastoin yhtiön oli maksettava palkkiota. Kupteeni Gejtelille ja Tehtailija. Mattssonille kummel lekin kaksikymmentäviisi markkaa Hovioikeus, jonka tutkittavaksi asianomaiset puolin ja toisin olivat vekommalla suuttaneet jutun, on Toukokuun 18. päivänä 1916. antamassaan tuomiossa katsonut kyllä selvitetyksi että hyryluivaa Paijannettu oli puheena olevassa tilaisuudessa kohdannut silloinen vahinko kuin kanteessa oli konttu; mutta koska Kapleni Raninen, joka jo matkalla ennen saapumistaan Wesijärven salamaan oli saanut tietää ettei Hovimuvoksenleski Fellmanin tukkivaraston ympäryspuomioli muutenut ja tukit päiväutuneet sanottuun antamaan, sekä varoitettu ryrkimästä sinne, kuitenkin vaikka hän olisi voinut ohjata laiovansa Wesijan ven sataman läheisyydessä olevaan tiemen laituriin, jolle hulkuväylä oli ollut vapaa, oli ilman pakkoa työnty nyt luivoineen tukkien sekään ja siten oikeuttanut kysymyksessä olevan vahin gon, sentähden ja kun Hovineuvokun leski Fellmania siis ei voitu pitää vas tuunalaisena ylläkerotusta merionnettomuudesta, on Hovioikeus kylän net Sairmyhtiö Heinola, Blomqvist ja Kumpp:n kanteen Hovioikeuden tuomioen on Saiva yhtiö Heinola, Blomqvist ja Kumppipuolesta anottu muutosta perustelmalla, johon Hovineuvoksenliski Fellman on vastannut Keisarillinen Senaatti on tutki 1594
nut tämän jutun; ja koskei Hovinen voksenleskiä Fellmania voida pitää syypäänä puheenalaiseen Päijänne - laivälle valtuneeseen vahinkoon, harkitsee Keisarillinen Senaatti oikeaksi jättää asian sen loppupäätöksen varaan, johon Hovioikius tuomiossaan on johtunut ja velvoitetaan Lairayhtiö Heinola, Blomqvist ja. Kumpp. suorittamaan Hovineuvoksenleskelli Fellmanille, hänellä jutun vuoksi tavillä olleiden kulujen korvaukseksi, kuusikymmentäviisi markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattahoot Keisarillinen Suomen Senaatti Walter Andersin. Johannes Pesonen. K. R. Helanen K. Auer. K. R. Halonen. K. Auer. E. Thesleff Joulukuun 9 päivänä 1916 Keisarillisen Suomen, Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa velkomisjutussa, jossa Osakeyhtiö Moilans, Helsingin kaupungista, on hakijana sekä Työläiset Amanda Syrjänen, Olga Hagström, Hilda Pulkkinen, Lyydia Lievonen Helmi Hytönen, Rosa Polanen, Edla Leppänen, Mimmi Antikainen, Amanda, Antikainen, Alma Okkonen M. Järvinen, Anna Mylhynen, Enni Johansson, Sigrid Tuorisalo ja R. Marjanen, kaikki sanotusta kaupungista, vastaajina Annettu Oikeusosastossa 9 päivänä Joulukuuta 1916. Keisarillinen Senaatti on itsellensä sittelyttänyt jutun kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää: Helsingin kaupungin Raastuvanoi keudessa ovat Amanda Syrjänen ja hänen myötäpuolensa lausuneet, että he olivat laastinkantetyökunnan jäseninä 16 päivänä Huhtikuuta 1912 päivanläsnä: A. L. B. t. A. R. S. K. v. L. P. 1595 No 251. Pag. 242 R. D. 1916