Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
Den 18 Februari 1905 Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsätt recsionsskilling från Alofrätt inkommet mål mellan Färdsegaren Johan Helgas och förre Lägenhetsinnehafvaren Reinhold Johansson, bäge från Lovisa stad, gemensamt sökande, samt Maskimiston Edvard Julius Wallenius, från Tavastby by i Pernosocken, svarande, angående häfvan de af fastighetskap: I fven uti ja skuld afverkmenhet den 18 Februari 1905. Kejserliga Senaten här låtit lingarna i målet sig föredragas och dem inhemtal följande. Sedan Johan Helgas och Reinhold Johansson medels afhandling den 6. December 1000 åt Edvard Julius skellenius försålt, enligt sagda afhandling, deras egande, från en fjerdedel af Blåssas hemman N 5 i Tavastby by af Perno socken och Nylands län vederförligen utbrutna påredt om en half bektars vidd, jämte därå uppförda såkallade Bergs ängsåg och barn med Sr 763 - år - 188 - Rb. fins B Tett SS: 142. Pag. 118. R.D. 1904.
till desamma hörande inrättningar äfvensom öfriga byggnader för en köpeskilling stor 24,000 mark, hvaraf 1000 mark genast guldits, har Edvard Julius Wallenius, efter Johan Helgas och Reinhold Johansson ågången skriftlig stämning, vid Häradsrätten i Pernä enkens och Liljendal kapells tingslag anfört, att Wallenius efter afslutandet af omförmälda köp erfarit, att säljarene icke förfogat öfver den försålda marken såsom egare utan endast sasom ärendaterir, hvarför Edvard Julius Wallinius yrkat, att sagda köp måtte förklaras ogiltigt samt Johan Melgas och Reinhold Johansson skyldigkännas ett till Rättenius genast återbetala af honom vid köpebrefvets underskrifvande å köpeskillingen erlagda 1000 mark med sex procents ränta därå tills full betalning följde. I saken hörde hafva Johan Melgas och Reinhold Johansson genmält, att de enligt ett emellan egarene till en fjerdedel af Blässas hemman i Tavastby by Bonden Anders Andersson och dennes hustru Maria Sofia Andersson, å ena sidan, samt Kelgas och Johansson, på den andra sidan, den 21. Oktober 1895 belefvadt köpekontrakt varit egare och icke arrendatorer till det af dem åt Edvard Julius Wallenius den 6. December 1900 föryttrade jordstycket; och hafva Johan Kelgas och Reinhold Johansson förty och enär Edvard Julius Wallenius sålunda i sjelfva verket genom köpet fått just hvad han asriftut och hvad Helgas och Johansson förbundit sig att till honom öf verlåta, anhållit om käromålets förkastande. Efter det Anders Andersson blifvit i saken hörd samt vittnesförhör målet försiggått, har Häradsrätten, hvarest parterne ömsesides anhållit om ersättning för rättegångskostnader, medels utslag den 18 Juni 1902 förklarat ålagalagdt vara, att vid det muntliga aftal, som i särskilda personers närvaro ingåtts emellan Anders Andersson och Maria Sofia Andersson, å nu sedan, samt Johan Helgas och 125
Reinhold Johansson, på den andra sidan, fråga varit endast om arenderän för Helgas och Johansson till det jord område, hvarå ifrågavarande af dem sedomare till Edvard Julius Wallenius försålda kvarn och sågimättning anlagts; fördenskull och då i målet å ed hörde Bonden Abraham Abrahamsson, som jemte Smeden Karl Berg i egenskap af vittne närvarit då skriftlig afhandling om jordom radet den 21. Oktober 1895 uppradats, icke heller kunnat intyga, att Anders Andersson samtyckt till försäljning af jordområdet med full eganderätt, samt Johan Kelgas och Reinhold Johansson sjelfve frångått Karl Bergs förande å vittnesed i saken, har Häradsrätten ansett utredt, att den skriftliga afhandlingen icke blifvit affattad i enlighet med det tidigare manliga aftalet, hvilket yttermera bestyrktes af den emständigheten att Helgas och Johansson ännu den 6. November  1901, eller således elfva månader efter det köpet med Edvard Julius Sallenius afslutats, till Anders Anders en framställ begäran om all få inköpa jordområdet med full eganderätt, hvarom öfverenskommelse dock icke kunut träffas. I anseende härtill och då Johan Kelgas och Reinhold Johansson således genom köpebrefvet af den 6. December 1900. till Edvard Julius Wallenius försålt ett jordstycke, hvartill de icke förvärfvat sig eganderätt, har Häradsrätten upphäft berörda köp samt ålagt Johan Kelgas och Reinhold Johansson att emot kvitto till Edvard Julius Wallenius återbetala å köpeskillingen för jordområdet med derå anlagda inrättningar uppbuma tiohe sen mark jämte sex procents ränta därå från den 6. December 1900 entill dess full betalning skedde äfvensom att derutöfver med femhundra mark godtgöra Wallenius hans i måtel hapla kostnader. Hofvitten, under hvars pröfning Johan Melgus och Reinhold Johansson i väderig draget målet, har medels den 4 Juli 1904 gifven dem faststält 126
Häradsrättens förenämnda utslag samt tillika ålagt Kelgas och Johansson att till Edvard Julius Wallenius gälda lison för hans exemplar af Hofrättensdom med femton mark åttatio penni. Uti Hofrättens dem hafva Johan Kelgas och Reinhold Johansson anhållit om ändring medels ingifven deduktion, hvars elupbelt af Edvard Julius Wallenius uttagits utan att han denfter afgifvit bemötande i saken. Kejserliga Senaten har tagit detta mål i ofvervägande och finnes Johan Adgas och Reinhold Johansson icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens ofvanberörda dem, vid hvilken förty kommer att bero jämte det Johan Kelgas och Reinhold Johansson skyldigkännas att till Edvard Julius Pullenius gälda afgifterna för hans exemplar af denna Kejserliga Senatens dem med tjugusex mark. Pet alle, som vederbör, till efterrättelse lander Kefentliga Senaten för Finland: Femlingällas J N Banlund A; Smelan Genom Sjelmme D. F. Mönn Den 18 Februari 1905 Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, på nedsätt revisionad ling, från Nasa Hofrätt inkommit fordringsmål emellan Handlanden Alfred Hedman, från Nikolaistad, sökande, och Direktionen för föreningen i samma stad Tylegias hem för ålderstigne fråntimmer, svarande: Tifven uti Justiliedopen lementet den 18. Februari 1905. Kijserliga Senaten här tillhandlingarna i målet sig föredragas och af som inhemtal följande: Sedan Handlanden Hedman och en den 11 November 1890 dagtecknad erkänd ej mindre förbundit sig att, för att möjliggöra uppkomsten af ett hem för älderstigne frtenlimmer från Nära kommen, donerå femtusen finska mark å hvilka medel, som skulle innestå hos honom till dess de för sitt afsedda undamålages i anopuk, Hanellanden Hedman derunder borde erlägga fem procents årlig ränta sålunda, att räntan vid hvarje års utgång lades till kapitalet, äro äfven förordnas Osa J. E. S. l. R. B. W. H. J. B Ej. T. No 114. Pag. 203 R G. 1904
att, ifall medlen vid Hedmans död fortfarande innestode hos honom, domationen skulle utgå öfverst från ledes tillgångar och, derest någon bestyrdse för det tillernade hemmet då ej funnes, fövattas af Magistraten i Nikolaistad såsom och att samma Magistat och mottaga och förvara ifrågavarande förbindelse, har vid Rådstufvurätten i Nikolaistad å ofvanbemälda direktions rägnar yrkats att emedan Handlanden Hedman till Magistraten öfverlemnat berörda domationsukund och föreningen Tylgen numera upprättat ett sadantren, som i samma arkund afsells, samt detta hem således egde komma i åtnjutande af de genom urkunden utfästa medlen, Handlanden Hedman, som emellertid vägrat utbetala desamma, måtte lagligen förpligtas att till hemnet i frågautgifva omförmälda summa jemte ränta. Öfver käromålet hörd har Handlanden Hedman väl medgifvit riktigheten af Jonations arkanden, men anmärkt, att det hem för ålderstigne förutimmer, som föreningen Tylyiä inrättat, icke vore en sådan anstält, som han i förenämnda denationsärkund äsyftal, hvarföre och då han senare hos Magistraten i Nikolaistad anmält sig hafva vidtagit särskilda andringar beträffande användningen af demationen, hvilken för öfrigt endast utgjorde ett böste om gåfva, Hedman anhållit om bäromålets förkastande Sedan parterne å ämse sidor tagit anspråk ersättning för sina kostna ler å rättegången samt målet haft den omgång handlingarna deri utvisa härRådstufvurätten genom utslag den 6. November 1903 på upptagna skäl ålagtistanlanden Sedman att emot qvitte till Direktionen för föreningen Sylyias hemutbetala fordrade femtusen mark jemte ränta efter fem för hundrade om året från den 11 November 1890 tills full liqvid skedde, denna ränta beänad såsom vid hvarje års slut sagd till kapitalet; hvarutom Handlanson Hedman kändes skyldig att med tvåhundra mark ersätta sin möpart 128
dennes kostnader i rättegången. Hofrätten, under hvars pröfning Handlanden Hedman i väderag den git saken, har medelst dem den 20. Oktober 1904 deri utlåtit sig, att alldomstund Handlanden Hedman, för att möjliggöra uppkomsten af ett hem i No kolaistad för ålderstigne fråntimmer, genom ifrågavarande arkund förbundit sig att utgifva femtusen mark jemte ränta och sedermera i enlighet med testammetserna i sagda urkänd öfverlemnat densamma till Magistraten i staden, fördenskull och då föreningen Tylyiä inrättat ett med omförmälda denation af sedt hem för ålderstigne furstemmer, haHefrätten låtit bero vid Rådstufvurättens utslag, jemte det Handlanden Amman skyldigkänts att med fyratiofem murk ersätta sin mölpart kostnaderne å målet i AfrättenUti Hofrättens dom har Mandlanden Hedman sökt ändring medelst ingifven deduktion, hvartill Direktionen för föreningen Pelgia uttagit duglet. ten utan att Direktionen dock med E. Asikolin. bemötande i saken inkommit Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande samt finner Handlanden Hedman icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens ofvanwarda dom, vid hvilken alltså hemmer att förblifva det alle, som veder bör, till efterrättelse länder Kejserliga Senaten för Finland J. J. Sohlman J. Em. Lupblad J Nämlund A: Kurnlin Glem. Aplning 129
130 No 163. Pag. 170. R2. 1904. Den 20. Februari 1905. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, på nedsatt revisionskilling, från Åbo Hofrätt inkommit mål emellan Sahförareferman Castrén e Snellman, från Helsingfors stad, sökande, samt sysslomännen i Suomen Maanviljelys - ja Teollisuuspankki Osakeyhtiös konkurs, förre Senatorn Friherre Gustaf Adolf Langenskiöld, från samma stad, svarande, angående fordran: Sifven uti Justitudepartementet den 20. Februari 1905. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och / dem inhemtat följande: Efter Suomen Maanviljelys - ja kollisuuspankki Osakeyhtiö i liqvida tion ågången stämning här sakföradefirman Castrén i Snellman den 27. Oktober 1901. inför Rådstufvurätten i Helsingfors anfört, att sedan Aktiebolaget Taimi, i Wiborgs stad, uti kontrakt den 26. Januari 1900. åtagit sig att under samma års seglations tid åt Handlanden F. SepOfde A. K. - 1. L. - H. - J. A. B. K. G. K.
pich, från staden Köningsberg i Tyska riket, leverera omkring 5,000. ingelika hubikfannar pappersved af gran till ett pris af 45. finska mark för slik fann och att för hvarje icke leverrad fann erlägga i skadestånd 10. finska mark, hade Suomen Maanviljelys - ja Teollisuuspankki Osakeyhtiö den 14. derpåföljande Februari iklädt sig gentemot Handlanden Teppich del tredere ej mindre för fullgörandet af förenämnda beversäftal än för återbetalningen af de förskott Aktiebolaget Taimi finge uppbära mot kontraktet; och emedan Aktiebolaget Taimi i sådant afseende i särskilda poster erhållit sammanlagdt 160,000. reidasmark tyckt mynt, men till Handlanden Teppieh levererat inalles blott 1865, 5 engelska kubik famnar papperved samt derigenom dels för uppbuma förskotter, dels i skadestånd för icke huverade 1794, 5. rubik famnar enahanda vid, blifvit Terrich skyldigt 67,089. neksmark 4. offentige, här förman Pastrén e Snellman, till hvilken Handlanden Teppich öfverlåtit sin nyssberörda fordran, uppgående med derå till den 31. December 1900. beräknad ränta till 67,174. redelsmark 26. pennige, yrhat att Suomen Maanviljelys - ja Teolliuuspankki Osakeyhtiö i liqvidation nätte förpligtas att till sagde firma, nom i Aktiebolaget Taimis konkurs bevakat nästsagda belopp, gälda omordade 67, 174. reichsmark 96. pennige jemte ränta från berörda 31. Damber samt att godtgöra firman dess bortnad i rättegången. Uti afgifvet genmäle har Suomen Maanviljelys - ja Trettisuuspankki Orakyhtiö i liqvidation framhållit, bland annat, att banken iklädt sig gärande för återbetalningen af förskott endast till det belopp af 100,000. finska mark Aktiebolaget Taimi på grund af omförmälda kontrakt varit berättigadt att erhålla, hvarföre och då Handlanden Teppich under seglationen är 1900. fått af Aktiebolaget Taimi emot taga pappersved för mera än 100,000. finska mark, Suomen Maanviljelys - ja 131
Tuollisuuspankki Osakeyhtiö i liqvidation motsagt firman Castrén & Snellmans talan beträffande återbetalningen af ifrågavarande förskott. Medelst den 11. Februari 1902. afkunnadt utslag har Rådstufvurätten sig utlåtit; och hvad först vidkom i lahföradefinnan Castrén e Snellmans yrkan de att Suomen Maanviljelys- ja Teolli suuspankki Osakeyhtiö i liqvidation måtte, i grund af bankens förbinde beaf den 14. Februari 1900., åläggas att för de förskott, som Aktiebolaget Taimi fått uppbära af Handlanden Teppich å det mellan bolaget Taimi och Handlanden Teppich den 26. Januari 1900. afslutade beverskontraktet, utgifva ersättning till den del dessa förskott icke blifvit betäckta genom bevererad papperved, ansåg Rådstufverätten den äf Suomen Maanviljelys - ja Teollisuuspankki Osakeyhtiö åtagna förbindelsen att ansvara för återbetalningen af förskotten icke kunna utsträckas utöfver det belopp af etthundratusen mark, som bolaget Taimi enligt kontraktet egt rätt att erhålla i förskott och hvilket belopp genom bankens förmedling blifvit bolaget Taimi såsom förskottsbetalning tillhandahållet med motsvarande åttatiotusen reidesmark, i anseende hvartill och som bolaget Taimi till Handlanden Tapnich levererat pappersved till värde öfverstigande etthundratusen mark, käomålet i denna del af Rådstufvuåtten förkastades. Deremot ansåg Rådtuforviätten Suomen Maanviljelys- ja Pollisuuspankki Osakeyhtiö i liqvidation på upptagna skäl böra ansvara för den godtgörelse Aktiebolaget Taimi vore skyldigt att utgifva för uraktlätenhet att fullgöra omordade kontrakt, i hvilket afseende det förty ålig Suomen Maanviljelys - ja Teollisuuspankki Osakeyhtiö i liqvidation att i ersättning för icke levererade 1794,5. hulrik lämnar papperwid genast emot qvitto till firman Castrén i Snellman utbetala nittontusen niohundra fyratiofem mark jemte sex procents ränta derå från den 15. November 1900. samt att 132
med etthundra mark godtgöra firman Carlrén e Snellman dess kostnader i rättegången. Hofrätten, under hvars pröfning Sakförarefinnan Castrén e Snellmän i vade vig dragit målet, har genom dom den 24. Augusti 1904. faststält Rådstufverättens utslag, jemte det finnan ålades att med femtio mark ersätta Suomen Maanviljelys - ja Teollisuuspankki Orahyhtiös emellertid till konkurs upplatna bo kostnaden för bevakandet af dess svarandetalan i Hofrätten. Uti Hofrättens dom har lakförareferman Castrén e Snellman anhållit om ändring medelst ingifven de duktion, den Friherre Langenskiöld i sin förenämnda egenskap bemölt Kejserliga Senaten har tagit detta mål i öfvervägande och finner tahförarefirman Castrén & Snellman icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens ofvanberörda dom, hvarvid förty bommer att bero, jemte det firman Castrén & Snellman skyldigkännes att med i sådant afseende J. A. Mannin fordrade femtiosex mark godtgöra Suonen Maanviljelys - ja Teollisuuspankki Isakeyhtiös konkursmassa dess härstädeshafda umgälder i målet. Det alle, som ederbör, till efterrättelse länder. Kejserliga Senaten för Finland: A; K.melin. bom Hjelning Km Lyellad J Närnlund 133
Den 21. Februari 1905. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, på nedsatt reversskilling, från Wiborgs Hofrätt inkommet mål angående fastställande af panträtt i konkursbo tillhörig egendom emellan Bankinrättningen Suomen Maanviljelys- ja Tuollisuuspankki Osakeyhtiös, från Helsingfors stad konkursförvaltning, sökande, och Aktiebolaget Osakeyhtiö Taimis, från Wiborgs stad, konkursmassa, svarande: Gifven uti Justitiedepartementet den 21. Februari 1905. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhemtat följande: Sedan Suomen Maanviljelys- ja Teollisuuspankki Osakeyhtiö i liqvidation inställelsedagen i Osakeyhtiö Taimis vid Rådstufvurätten i Wiborg anhängega konkurs bevakat, utom annat, på grund af en utaf Osakeyhtiö Taimi den 7. November 1900. utfärdad skuldseOlfte J. G. S. - E. A. - V. B. A. E. No 166. Tag. 202. R. D. 1904.
del etthundra tjugufemtusen mark jemte sju procents ränta från sagde dag och för denna fordran gjort anspråk på förmånsrätt uti värdet af särskilda partier trävaror, upplagda, förutom å andra orter, vid Strömsdals bruk i Nilsiä socken och Taipale såg i Leppävirta veken, hvilka trävaror skulle hos banken pantsatts till säkerhet för dess omförmälda fordran, samt en del i konkursen tillstädeskomne borgenärer ifrågasatt bankens uppgifna panträtt, så har Rådstufvurätten medels den 29. Juli 1901. i konkursen afkunnad dom faststält bankens förenämnda fordran till betalning ur konkursboets tillgångar samt förordnat, att banken, för den händelse densamma genom särskild rättegång styrkte, att sagda trävaror blifvit behörigen afskilda från Osakeyhtiö Taimis öfrige enahanda varor och öfverantvardade i vård och värjo vare sig åt banken eller annan, som för bankens räkning emeltagit och sedan i sin vård och värjo innehaft eller innehade desamma, skulle åtnjuta panthafvares förmånsrätt i hvad sålunda faststälts hafva blifvit åt banken behörigen pantsatt och i enlighet dermed tillkomma betalning för förenämnda etthundratjugufemtusen mark jemte ränta ur värdet af särskilda tråvarulager, bland annat, näst efter Ingeniören Albert Kranks fordran ur värdet af nittiotvå standert Osakeyhtiö Taimi tillhöriga, vid Taipale jag upplagda trävaror samt med bäta rätt ur värdet af fyrahundra standert vid Strömdals bruk befintliga raHärefter har å Suomen Maanvilje. ror. lys- ja Teollisuuspankki Osakeyhtiös eliqvidation och, sedan bemälda bankinrättning under rättegången afträdt sin egendom till konkurs, å dess bonkursförvaltnings vägnar, efter Aktiebolaget Osakeyhtiö Taimis konkursmassa ågången skriftlig stämning vid Rådstufvurätten anförts, att Osakeyhtiö Taimi åt Suomen Maanviljelys- ja Teollisuuspankki Osakeyhtiös ombud Kamreraren K. A. Hellman anvisat de vid Taipale råg upplagda tråvareina, hvilka dervid 135
af Hellman satts under Arbetsledaren P. W. Soininens tillsyn och vård, samt att Kamreraren Hellman såsom representaant för banken, enligt Osakeyhtiö Taimis ombuds, disponenten för Ströms dals bruk Ingeniören L. Ottelins anvis ning, jemväl emottagit de vid sagda bruk befintliga trävarorna och gifvit Ottelin i uppdrag att å lankens rägnar hafva vård och tillsyn öfver desamma; och som ifrågakomna tränarer sålunda blifvit från Osakeyhtiö Taimis öfriga enahanda varor behörigen afskilda och banken i öfrigt beträffan. de samma varor vidtagit de åtgärder, som enligt lag varit nödiga för att banken komme i åtnjutande af sin panträtt, har å Suomen Maanviljelys - ja Teollisuuspankki Osakeyhtiös konkursförvaltnings vägnar yrkats att konkurs boet måtte förklaras tillkomma panträtt uti omförmälda trävaror. I saken hörd har Osakeyhtiö Taimis konkursmassa genmält, att de trävaror, som varit upplagda vid Taipale såg och Strömsdals bruk, icke blifvit afskilda från Osakeyhtiö Taimis öfriga å sagda orter befintliga trävaror och icre heller emottagits af någon af bankinrättningen dertill befullmäktigad person, som för bankens räkning skulle vårdat desamma, samt att dessutom några särskilda pantförskrifningar angående ifrågakomna trävaror icke upprättats emellan Osakeyhtiö Taimi och Suomen Maanviljelys - ja Teollisuuspankki Osakeyhtiö, ehuru vederbörande, enligt hvad af skuldsedeln af den 7. November 1900. framginge, haft för afsigt att upprätta slika skriftliga afhandlingar; i anseende hvartill och då sålunda laglig pantsättning af ifrågakomna virkesparter icke egt rum Osakeyhtiö Taimis konkursmassa motsagt omförmälda anspråk på panträtt. Medels den 5. Maj 1912. afkunnadt utslag har Rådstufverätten funnit utredt vara, att sedan Osakeyhtiö Saimi uti förenämnda skuldsedel till säkerhet för ett lån å etthundratjugufemtusen mark, som bolaget erhållit af Suo130
men Maanviljelys - ja Teollisuuspankki Osakeyhtiö, jemte derå utfäst ränta pantförskrifvit bolaget tillhöriga, å särskilda orter, bland dem Strimsdals brukoch Taipale såg, upplagda försägade trävaror till ett sammanlagdt belopp af ungefär tvåtusen ståndert, så hade bemälda bankinrättning genom dertill utredda ombud af nämnda trävaror i sin besittning tagit, bland annat, ett belopp af fyrahundra ständert vid Strömdals bruk och nittiotvå standert vid Taipale hanal, äfvensom att omförmälda trävara varit afskilda från Osakeyhtiö Taimis öfriga egendom; i anledning hvaraf Suomen Kaarviljelys- ja Teollisuuspankki Osakeyhtiö ilhonkurs för dess i Osakeyhtiö Taimis konkens utdömda fordran etthundratjugufemtusen mark jemte ränta komme att åtnjuta den bemälda bank inrättning af Rådstufvurätten i konkursdomen vilkorligen tillagda förmånsrätt. Hofrätten under hvars pröfning Orakeyhtiö Taimis konkursmassa i räderägdragit målet, har uti dem af den 15. Oktober 1904. funnit det emot Osakeyhtiö Taimis konkursmassas bestridande icke lagligen hafva styrkts, att de vid Strömsdals bruk och Taipale såg upplagda trävarorna af Suomen Maanviljelys ja Teollisuuspankki Osakeyhtiö emottagits och af banken i dess vård och värjo innehafts, i anseende hvartill Hofrätten, med upphäfvande af Rådstufvurättens utslag i den del, hvarom nu är fråga, lemnat konkursförvaltningens förstsagda uspråk å förmånsrätt ur värdet af berörda trävaror utan afseende. Uti Hofrättens dom har Suomen Maanviljelys - ja Teollisuuspankki Osakeyhtiös konkursförvaltning sökt ändring medels ingifven deduktion, hvilken af Osakeyhtiö Taimis konkursmassa uti föreskrifven ordning bemötts. Kejserliga Senaten har tagit detta mål i öfvervägande och finner utredt vara, ett Suomen Maanviljelys ja Tuollisuuspankki Osakeyhtiö på grund af den pantförskrifning, som åtecknats ofvanberörda skull sedel af den 7. November 1900. genom härför utsedt ombud tagit i sin besittning det vid Taipale såg befintliga Osakeyhtiö. Taimi 137
tillhöriga tråvarulager om nittiotvå ståndert samt ställt detsamma under Arbetsledaren Soininens tillsyn och vård; men det deremot icke vara styrkt, att något öfverlemnande åt banken af de vid Strömsdal upplagda trävaror egt rum, än mindre att sagda trävaror skulle för bankens räkning innehafts utaf den af banken nämnda person; i anseende hvartill Kejserliga Senaten, med indring af Hofrättens dom, pröfvar rättvist förklara det Suomen Maanviljelys- ja Teellisuuspankki Osakeyhtiös konkurssförrältning tillkommer panträtt till trävarulagret vid Taipale såg, men att konkursförraltningen icke kan tillerkännas sådan rätt med afseende å de vid Strömsdal upplagda trävarorna. Det alle, som vederbör, till efterrättelse länderKejserliga Senaten för Finland: fl. Sohmam Valentin Gummelus. Andersin. 7 Nämlund 1/. skarpentin Den 1. Mars 1905. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatt revisionsskilling från Åbo Hofrätt inkommet mål angående ersättning emellan numera aflidne Godsegaren Johan Wladimir Furuhjelms rättsinnehafvare, hans enka Katarina Furuhjelm, från Urdiala socken, och fader Viceamiralen Johan Hampus Turuhjelm, broder Vicehäradshöfdingen Elis Furuhjelm No 183. Påg. 191. R. D. 1904. samt syster, Fröken Annie Fredrica Turuhjelm, alla från Helsingfas, äfvensom broder Kockonsuln Otto Edvin Turuhjelm, bosatt i staden bordift i Konungariket Storbrittanten, och svåger Löjtnanten Friherre Gustaf Ehrensvärd, i egenskap af målsman för sin hustru Mars Constance Furuhjelm, från resedensstaden Stockholm i Konungariket Sverige, gemensamt sökande och Handelshuset Gallattys Frey i residenstaden Linden uti Konungariket Storbrittanien, svarande: (gifven i JustetiedepartemenJ. G. S. A. R. - K.S. - V. H. - J. B. — J. F. C. R. 138