Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
Koposen toimaksi tiedustella miten sanottu puiden hankinta edistyi, oli Pankin konttorinhoitaja Hirmu, jolle Kauppias Sjöman sillä välin oli siirtänyt sanot tuun kontrahtiin perustuvan oikeutensa ja velvollisuutensa, kehottanut Koposta toiminimen puolesta näennäisesti ottamaan vastaan Sjömanin puheenalaista hankintaavarten Simojoen suulle toimittamat parerifvut jotta sen kautta estelläisiin somophinta joutumasta takavarikkoon Sjöman velasta kruunulle. Tämän jälkeen oli Asioitsija Koponen, ilmoitettuaan tästä toimininulle ja saatuaan toiminimellä säkkösanomalla käskyn menetellä asiassa toiminimen puolesta, Herman kanssa Heinäkuun 27. päivänä 1900 tekemässään välkirjassa toiminimen nimessä myöntänyt Hirmulta vastaanotetuksi Pitkäkäri ja Paskolelto nimesten saanen luona Simojoen suutta tuhat inglännin kuutiosyltä paperipuita ja oikeuttanut Hirmun niistä saamaan maksuun yllämainitun, toiminimen ja Kauppias Sjömanin välisen kontrahdin mukaan. Näin ollen ja koska välikirja 27. päivältä Heinäkuuta 1900 siis oli tehty ainoastaan edelläsanetun takavarikon estä miseksi ja Asioitsija Koposta ei oltu valtuutettu perustamaan mitään oikeussuhdelle toiminimen ja Pankinkonttorinhoitaja Hirmun välillä, on Toiminimi Hans Possen Cvaatinut että äskenmainilla välikirja julistettaisiin mitättömäksi. Sittenkuin Pankinkonttorinhoitaja Hirmu oli vastustanut kannetta ja itsioitaja Koposta oli jutussa kuulustettu, on Raas tuvanoikeus päätöksellä Kesäkuun 23 päivältä 1902 mainitsemillaan perusteilla ja listanut puheenalaisen, asianosaisten kesken Heinäkuun 27. päivänä 1900 tehdyn välikirjan mitättömäksi Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Sunkinkonttorinhoitaja Hirmu vetoamalla oli saattanut jutun, on tuomiolla Elokuun 29. päivältä 1903 lausunut, että koska Kauppias Sjöman oli Pankinkonttorinkortaja Airmulle siirtänyt Helmikuun 10 päivänä 1900 tyyn hankinta kontrahtiin perustuvan oisentsensa ja velvollisuutensa a Toiminimi Hans " Dessen och oikeaksi tunnusta mallaan sähkösanomalla valtuuttanut etriot sija Koposen toiminimen puolesta vastaan38
ottamaan sanotussa hankintavälikirjassa mainitut puut, sentähden ja kun toiminimi ei ollut voinut näyttää välikirjassa Heinäkuun 27. päivältä 1900. mainitulla puiden vastaanotolla tarkoitetun muuta kuin mitä välikirja sananmuodollaan osotti, kumosi Hovioikeus Raastuvanoikeuden päätöksenja hylkäsi toiminimen asiassa ajuman kanteen Hovioikeuden tuomioon on Toiminimi Hans Pessen i 6o anonut mantrik tänne tuomallaan perustelmalla, johon Pankinkonttorinhoitaja Hirmu on säädetyssä järjestyksessä vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ellei Toiminimi Hans Lessen "6o ole esiinluonut syytä muulta Hovioikeuden ylempänä mainittua tuomiota, joka siis jää pysyväksi; ja velvoitetaan toiminimi suorittamaan Punkinkonttorinhoitaja Hirmulle häneltä täällä juttuun menneiden kulujen korvaukseksi seitsemänkymmentä mark kaa. Tätä kaikki asianomaiset nouHof Hellen dattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: J. S.blman Den Liljeblad, Henric Wilma. A; Bumbin. Valentin Gummerus. 388
Den 24. Maj 1904. Kejserliga Senatens för Finland som uti ett, på nedsält revisionsskilling, från Ala Hofrätt inkommet mår mellan egifta Anna Hildur Augusta Brundin, från Upsala län i konunga riket Sverige, sökande, samt skattske undersåten George Sorimer Oraig, losatt i Tammerfors stad, svarande, angående fullbördande af äktenskap bifven i Justiliedqartementet, den 24. Maj 1904. Kejserliga Senalon har låtit handlinarna i målet sig föredragas och af som inhemlat följande: Vid Rådstufvurätten i Helsingfors stad fr Anna Hildur Augusta Brundin, efstämning å George Soimer Cnaig, nfört, att Cnaig, medan parterne varit rätte i nästnämnda stad, derstädes fast ig med Anna Hildur Augusta Brunten och i November månad 1899 häfdat inne; hvarföre Anna Hildur Augusta Brunlin yrkat att hon i stöd af antingen 9. SS der 10. SS: 3. kap. G. B. måtte förklaras för Geige Torimer Caigs akta hustru och henne tillerkännas gifterätt i Gräigs boJW. 1. K. F. A. V. E. B. W. H. f. N. B W. R. No 613 Pag. 168. R. D. 1903.
Den 24. Maj 1904. Kejserliga Senatens för Finland dem uti ett, på nedsätt revisionsskilling, från Åbo Hofrätt inkommit mål emellan egifta Anna Hildur Augusta Brundin, från Upsala län i konunga riket Sverige, sökande samt skollske undersåten Georgi Sorimer Craig, besatt i Tammerfors stad, svarande, än gående fullbordande af äktenskap bifven i Justitiedepartementet, den 24. Maj 1904. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af som inhemlat följande: Vid Rådstufvurätten i Helsingfors stad gar Anna Hildur Augusta Brundin, ofstämning å Gecige Soimer Cnaig, omfört, att träig, medan parterne varit nalle i nästnämnda stad, derstädes säst sig med Anna Hildur Augusta Brun den och i November månad 1899 häfdat me, hvarföre Anna Hildur Augusta Brunen yrkat att hon i stöd af antingen 9. SS. S. 10. SS: 3 kap G. B. måtte förklaras för Gege Sorimer Caigs akta hustru och inne tillerkännas gifterätt i fräigo beJ. F. A. K. E. A: V. S. W. H. j. N. B. W. R. No 613. Pag. 168. R. D. 1903.
samt att han derhos blepe skyldigkänd all errätta Anna Hildur Augusta Brunden hennes attegångskostnader. Öfver käromålet hörd har George Loimes Crig, sedan hans invändning, att finsk dem stol icke vore behörig att handlägga ifrågavarande mål, af Rådstufvurätten genom ut slag den 12. Juli 1901. förkastats, väl erkänt att han angifne tid häfdat Anna Hilda Augusta Brunden och derefter lofvat henne äktenskap, men enär häfdandet skett hvarka i fastem eller under äktenskapslöfte, har Georg toimer Cång emotrett underkännande af käromålet. Rådstufvurätten har medels den 9 Augusti 1901 afkunnadt utslag i saken utlåtit sig och funnit utredt vara all Anra Keldur Augusta Brusolin häfdats af Grop Torimer Colleg i fästom, hvarför Rådstufvurätten, i stöd af 9. SS: 3. kap. G. B. förklarat Anna Hildur Augusta Brandin för George Sorimer Caigs äkta hustru samt tillerkänt henne full giftorätt i hans bohvarhos Caig känts skyldig att med femhundra mark ersätta Anna Hildur. tugata Bonden hennes rättegångskostnader. Hofrätten, under hvars pröfning GeorgeSorimer Caig i väderäg dragit målet, har medels dom af den 13 Juli 1903, jemte det Råd tufverättens förenämnda invändnings utslag faststälts, förklarat det vara utredt att Anna Hildur Augusta Brunden i November måoch år 1899 i Helsingfors stad häfdats af borgs Lovimer Carig, men det deremot icke, emot Georgs bestridande vara styrkt att Anna Hildur Augusta Strundin, då sådant skall, varit Caigs fastegvinna eller att hon af Erärg häfdats under äktenskaps löfte, hvarföre, med upphäfvande af Råd utufvurättens utslag i sjelfva saken, käro målet förkastats. Oli Hofrättens dom har Anna tilden Augusta Brunelin rekt än ning genom ingifven deduktion, hvilken George Sorimer Caig i föreskrifven ordning bemött. Kejserliga Senaten har tagit målet. öfvervägande och finner Anna Hildur Augreta Brunden icke hafva anfört skäl till ndring i Hofrättens förenämnda dem, vid vilken fördenskull kommer att bero, jemte Anna Hildur Augusta Brunden kännes 390
skyldig att ersätta George Lerimer (rag afgifterna för dennes exemplar af denna Ryserliga Senatens dom, tjugutvå mark Tealle, som vederbör, till efterrättelse länderKejserliga Senaten för Finland: J. G. S.bluman E; Andersin. Kemteckning A; Nummer. V Em Liljeblad J N Böndund Vilhelm Blåfield Toukokuun 25. päivänä 1904. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Waasan Hovioikeudesta tulleessa, metsänhakkuusopimuksen peruuttamista koskevassa jutussa, jossa Talollinen Juho Heikki Pekanpoika Torvinen, Sedan kylän pitäjän Waiskojärven kylästä, on hakijana sekä Alakainuun pitäjässä Ruotsin kuningaskuntää toimiva Osakeyhtiö Aktiebolaget Bergman, Hummel i O:ni saaruville tulleena ja Jahtimestari Pehr Wilhelm Kuhlin, viimeksisanotusta pitäjästä, poisjääneenä vastaajana: Annettu Oikeusosastossa Toukokuun 25. päivänä 1904. Keisarillinen Senaatti on itselleen sityttänyt juttuun kuuluvat kirjat ä niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää seuraavaa: Haastatettuansa Osakeyhtiön Aktiebolaget Bergman, Hummel C.ni ja Johtimestari Kuhlinin Sodankylan pitäjän käräjåkunnan Kihlakunnanikeuteen, on Juho Heikki Torvinen Kihlakunnanoikeudessa lausunut, että hän läsnä: A. R. - 1. E.t. - N. H. - J. t. SS: 7. No 615. Pag. 137. R. D. 1903
30. päivänä Marraskuuta 1897. tehdyllä kaupalla oli sanotulle osakeyhtiölle viiden vuoden ajaksi siitä päivästä lukien, jona Waiskojärven kylän isojaho vahvistettaisiin, luovuttanut hakkanoikeuden tervisiin ja suoriin, kahdenkymmenenneljän jalan korkuidella maasta mitäten kymmenen uumen tuumaa tai sitä enemmän täytäviin pitäjä - ja kuusipuihin, jotka kasvoivat Torvisen hallitsemaan kahdeksanneksen manttaalin kruununtaloon No 4. Waiskojärven kylässä isosrajaessa jaettavilla metsä - ja niittylohoilla, muun muassa ehdoilla. että yhtiö, paitsi puista hannettain maksettavaa hintaa, hakkanoikeudesta suorittaisi taloon neljänkymmenen markan vuosimakseen ja että ostajan piti heti, kun puitten lainans oli tapahtunut, mikä taas oli ostajan toimitettava vuoden kuluessa. siitä kuin isojako oli vahvistettu, maksaa kaksi kolmatta osaa puoden hinnasta sekä jäännös ennen puiden pois vittamista, mutta että kaupasta laadittuun välikirjaan, jonka Lahtimestari Reihlin Osakeyhtiön Aktiebolaget Bergman, Hummel C:ni asiamiehenä oli sen puolesta tehnyt ja allekirjoittanut, oli poikkeamalla kaurassa sovituista ehdoista merkitty että nuitten mitta oli laskettava vuotsalaisissa tuumissa; että puiden hintaa oli maksettava sitä myöten kuin hakluu tapahtuisi ja metsän liimaus ole toimitettu sekä että lainausta ja metsän kaatamista saataisiin hakkuuajan kuluessa toimittaa ostajan määrättävinä aikoina; ja koska mainittu välikirja, joka oli laadittu metunkielellä ja jonka Juho Heikki Torvinen oli allekirjoittanut ehdolla, että yhtiö antaisi hänelle suomenkielisen kappaleen siitä, mainituissa kohdissa poikkesi asianosaisten välisestä sopimuksesta eikä yhtiö ollut Torviselle toimittanut välikirjasta suomenkielisi kappaletta ja Jahtimestari Ruhlin heti välikirjan teon jälkeen sitäaiksi oli ilmoittanut, ettei yhtiä suostuisikaan maksamaan välikirjassa 392
mainittua vuotuista vuokraa sekä puheenalainen sopimus senkin vuoksi oli laiton, että se oli tehty talon ollessa vielä kruununluontoisena ja koko Torvisen talosta, vaikki ei Juho Heikki Toivinen, joka yhdessä veljensä Hannu Pekka Pekanpoika Torvisen kanssa 10. päivänä Heinäkuuta 1599. oli saanut perintökirjan sanottuun taloon, omistanut siitä nempää kuin puolen, on Juho Heikki Torvinen vaatinut, että kysymyksessä oleva metsänhakkuusopimus peuutettaisiin sekä mainittu yhtiö ja Jahtimestari Kuhlin velvoitettaisiin Juho Heikki Torviselle korvaamaan hänen oikeudenkäyntikulunsa. Rannetta on Osakeyhtiö Aktiebo laget Bergman, Hummel & C:ni, asiassa kuultuna, vastustanut, ilmoittaen kuitenkin olevansa taipuvainen, jos ilmoitettu eroavaisuus suullisen sopimuksen ja välikirjan välillä näytettäisiin todeksi, puiden leimaamisessa ja niiden hinnan suorittat misessa noudattamaan suullisen opimeeksen määräyksiä; mutta Jahtimestari Kuhlin ei ole saapunut jutussa vastaamaan. Kihlakunnanoikeus on päätöksessä Maaliskuun 25. päivältä 1903. julistanut torin selvitetyksi, että puheenalaisesja metsäkaupassa, paitsi mitä siitä tehty välikirja sisälsi, eli suullisesti sovittu, että kaksi kolmatta osaa kontorahoista oli maksettava heti sen jälkeen, kuin metsä oli bimattu, ja jäännös ennenkuin puut vitettaisiin pois sekä että hinnans oli tapahtuva vuoden kuluessa senjälkeen, min isojako jakokunnassa oli lorillisesti päättynyt; mutta kun ei saikka, ettei näitä sopimuksia ltu tarkoin otettu välikirjaan, ollut mansa tekemään välikirjaa hoonaan mitättömäksi sekä koska dellämainitut vuotsin ja suomen mitat olivat samat ja selvitetty oli Juko Heikki Torvisen kaupantekoti laisuudessa, ennenkuin hän oli allekirjoittanut välikirjan, saaneen sen visällyksestä ja riidanalaisista koh393
dista tiedon, sentähden ja kosk´eivät muutkaan Juho Heikki Torvisen hanteensä perusteeksi mainitsemat syytsaattaneet tehdä mitättömäksi sanottua metsänhakhuusopimusta, mikä li se koski Juho Heikki Torvisen omistamaa puolta Torvisen puista Hovioikeuden tuomisen on Juta käyttäessään yhtiölle hakkuun vastannut. jonka oleva yhtiö ulvoitettiin lautiin pitua; ja sen ohessa että dellasadalla kahdellakymmenellä Juho Heikki Porinen täällä tekemarkalla Juho Heikki Torvisille saa muistutus, ettei Osakeyhtiön Alvaamaan hänen oikeudenkäyntan belofslaget Bergman, Hummela O:mitannuksensa. Henrikius, jonka tutkittavaksi oleviamies jutussa ole siihen toimeen Juho Heikki Tervinen että Ombudelle ollut laillisesti valtuutettu, aitio Aktiebolaget Ingman, Hummel kattomana jätetään vartun ottavat jutun, on Toukokuun 2. päivänä k. Juho Heikki Torninen ole esiintnadevaa välikirjaa laadittaessa tehtyjä suullisia välipuheita, oikeettonana, poistettiin sekä yhtiö vapautettiin velvollisuudesta korvata Juho Heikki Torvisen oikeudenkäyntikustannukset. omistamaa puolta Torvisen perintö Merioikeuden tuomioon on Juho Heiktaloa, hysjättiin hänne, mutta ulman oli Torvinen hakenut muutosta perintettiin, sextio kuitenkin noudattaman hinnalla, johon Osakeyhti Aktieboäskenmainittuja suullisia viljuluu laget Borgman, Hummels l:ni on pimeksen mukaan tulevia oikeuden Keisarillinen Senaatti on tutkinut vuolesta Hovioikeudessa esiintynyt 6:ni olivat irtoamalla saattamatta, katsoo Keisarillinen linaatte, että antamallaan tuomiolla vahvistami ovat syytä muuttaa Hovioikeus Kihlakunnanoikeuden päätöksen oma allamainittua tuomista, joka Juho a, paitsi että lausunto yhtiin oli pyysyväksi; ja velvotetaan Juho voittamisesta noudattamaan joka Heikki Korvinen suorittamaan Osa35
keyhtiölle Aktiebolaget Bergman, Hummel e O:ni, korvaukseksi yhtiöllä taus lä olleista oikeudenkäyntikuluista, siitsemänkymmentä markkaa. Tätä kauki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: A: Nummi. Cemte Wilmberg V Em. Liljeblad Johannes Littnig Vilhelm Blåfield Toukokuun 25 päivänä 1904. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla, Viipurin Hovioikeudesta tulleessa, kalastusoikeutta koskevassa jutussa, jossa Seitskarin ulkosaarella asuvat Talolliset Juhana Taavetinpoika Simola, Aatami Aleksanterinpoika Herrala, Aatami Matinpoika Simola ja Robert Mikonpoika Harilainen sekä Mökkiläiset Juhana Aataminpoika Rytkölä, Matti Luotsi, Paavo Matinpoika Kosonen, Sipi Aataminpoika Hotanen ja Moses Tahvon poika Ämmälä ovat hakijoina sekä Talolliset Antti Tahvonpoika Eskola, Juhana Hotanen, Matti Nikodemuksenpoika Ämmälä, Jaakko Jaakonpoika Hotanen, Tuomas Nytkölä, Jaakko Jaakonpoika Hurala, Simo Pajunen, Tahvo Yrjönpoika Rytkölä, Juhana Jaakonpoika Herrala, Matti Eskola ja Sakari Ämmälä, Talollisenpoika Simo Tuomaanpoika Ämmälä ynnä Talollisenvävyt Juhana Eerikinpoika E: A. R. N. E. L. W. H. - J. F. V: B. läsnä. No 616. No 616. Tåg. 186. R. D. 1903.
list Taneli Yrjenpoika Rytkölä och kauppaja nimisellä apajapaikalla, nelTaneli Hiriala sekä Talollinenpään Amtta Juhana Simolan ja hänen aTaneli Hirvala sekä Talollinenpöytä Juhana Simolan ja hänen aka Matti Ristonpoika Herrula taakumppaniensa siinä vetää nuettaa. 25 päivänä 1904. Keisarillinen Senaatti on itsellinen hänen asiakumppaninsa vaatinut sityttänyt juttuun kuuluvat kirjat paitti Eskolan ja hänen asiakumppaniistä saanut tietää seuraava: ilma velvoittamista jättämään mainikosaarelta keteen olevat Talollinen Taa metittavaksi sillä tavalla kuin kalasSimonpoika Kupainen ja Talollinen jokasta avoimessa meressä on lainan ny Aatami Ämmälä mat, Antti Ericsändetty, minkä ehissa Juhana Simola lalle ja hänen yllämainituille asiakas och hanen asiakanppanin ja ovat anonut jalla, Koiviston ja Johanneksen pitäjä nimista. nisaaren ulkevaarien käräjäkunnan muka ja hänen asiakumppaninsa lakunnanoikeudessa lausuneet, että Sötittämet, etta Seitskarin saaren asukti Erkela ja hänen asiakumppaninen tänt olivat kalastusta varten menellä taneet nuotulla kalastusta eräällä muka olivat peränneet ja puhdistaneet messa merissä olevalla, noin neljä kaksiin määrätyt upajapaivat itsellensä Sorvari ja Erik Tahvonpoika Ho¬ Silä kaakkoon päin Seitskarin etelänSorvari ja Erik Tahvonpoika Ho¬ Silä kaakkoon päin Seitskarin etelännen saapuville tullaina, mutta Talolasta kärjestä sijaitsevalla Taskinuorapuville tulleina, mutta Talosta kärjestä sijaitsevalla Taskimiesliset Taneli Yrjönpoika Rytkölä frånajaja nimisellä apajapaikalla, suillematta jääneinä vastaajina: Al anta kun jokaisella maan asukkaalta nettu Oikeusosastossa, Toukokuun jän mukaan eli valta kulastaa aroinessa meressä, ovat Juhana Simola Juhana Simola ja hänen edellälu on Taskinuntapajan myöskin Juhalut asiakumppanin sekä Siitikarin ja Simelan ja hänen asiakuppaniena paneilleen toimituttamansa haasten pejalta pittuun menneiden kulujen koren ynnä Seitikärin, Susannaaren ja Konteesta kuulusteltuina ovat Antti olivat kaivunman aikaa taloisin kirjot mekontaneet asiompia nuottäyhtiöta 396
ja niissä sitten toisten häiritsemättä kalastaneet, sekä että se kalastusyhtiö, johon nykyään kuuluivat Antti Eskola ja hänen asiakumppaninsa, oli lähes neljäkymmentä vuotta sitten suurilla kustannuksilla itselleen perannut ja senjälkeen puhtaana pitänyt nyt kysymyksessä olevan Taskinuotanapajan sekä käyttänyt sitä kalastuspaikkanaan talvella; ja kun Juhana Simola ja hänen asiakumppaninsa eivät kuuluneet viimeksimainittuun yhtiöin eivätkä olleet ottaneet osaa Kuskinuotanapajan puhdistamiseen eivätkäsenvuoksi tällä apajalla ennenkään kalas taneet, ovat Antti Eskola ja hänen asiakumppaninsa anoneet kanteen hylkäämistä. Helmikuun 24 päivänä 1902 julistamassaan päätöksessä on Kihlakunnanoikeus lausunut, että koska kysymyksessä oleva Vaskinuotanapaja oli avoimessa meressä jossa Joulukuun 4 päivänä 1865 annetun Kalastussäännön 4 SS:n mukaan jokaisella maanosukkaalla oli valta kalastaa, sen tähden ja kun se seikka, että Antti Eskola ja hänen asiakumppaninsa olivat sanotun kalastuspaikan apajapaikaksi peranneet ja pitemmän aikaa pitäneet sitä nautinnossaan, ei perustanut heille yksinomaista oikeutta siinä kalastaa: elvoitettiin Antti Eskola ja hänen asia Piimppanensa jättämään sanottu kalas tuspaikka myöskin Juhana Simolan ja hänen asiakumppaniensa käytettäväksi; jonka ohessa Antti Eskelan ja hänen asiakumppaniensa tuli kahdellasadalla markalla Juhana Simolalle ja hänen asiakumppaneillensa korvala heidän oikeudenkäyntikulunsa. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi juttu oli molemmin puolin vetoamalla saatettu, on Elokuun 15 päivänä 1903 antamallaan tuomiolla, koska selvitetyksi oli tullut, että puheenalaisen, avoimessa meressä sijaitsevan Taskinuotanapajan oli kalastuspaikakseen perannut ja sen jälkeen jo lähes neljäkymmentä vuotta kalastuspaikkanaa käyttänyt kalastnryhtiö, johon Antti Eskola ja hänen asiakumppaninsa nykyään kuuluvat, sekä tällä yhtiöllä loppusäännöksen mukan Heinäkuun 394
23 päivänä 1902 annetussa laissa, joka säätää Rakennuskaaren 17 ja 18 luvun toisin kuuluviksi, oli oikeus mainittua apajaa edelleen nauttia kymmenen vuottosanotun lain voimaanastumisesta, 1 päivästa Maaliskuuta 1903 lukien, kumon nut Kihlakunnanoikeuden päätöksen ja hyljännyt Juhana Simolan ja hänen asiakumppaniensa jutussa ajaman kun teen. Hovioikeuden tuomioon ovat Juhana Simola ja hänen ensiksi luetellut asia kumppaninsa hakenut muutosta perutelmalla, johon Antti Eskela ja hans ylempänä mainitut, tänne saapuville tullut asiakumppaninsa ovat vastaan neet. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, etteivät Juhana Simola ja hänen asiakumppaninsa ole esiintuoneet syytä muuttaa Hiroikeuden edellämainittua tuomiota. joka siis pysyy voimassa, ja velvoitetaan Juhana Simola ja hänen muuta toksenhakemuksessa osalliset asiakungapaninsa suorittamaan Antti Eskelalta Vilhelm Blåfield ja hänen saapuville tulleille asiakumppaneillensa, heillä täällä olleiden oikeudenkäyntikulujen korvaukseksi, kahdeksankymmentä markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: A. Nummlin. vaimo Ojelmina F Em Liljeblad Johannes Littnig 398
Toukokuun 26. päivänä 1904. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio maksuitta Wiipurin Hovi oikeudesta tulleessa, parempaa oikeutta maatilaan koskevassa jutussa, jossa Loismies Wasili Patronen ja hänen veljensä, Talollinen Aleksi Patronen, Korpiselän pitäjän Kokkarin kylästä, ovat yhteisesti hakijoina sekä Ilomantsin pitäjän Luutalahden kylässä asuva Talollinen Niilo Huovinen, omasta ja isänsä Talollisen Olli Huovis vainajan kuolinpesän puolesta, ynnä osakeyhtiö Utra Wuod 6o, Joensuun kaupungista, saapuville tulleina ja Maakauppias "Iedot Mäkäroff, Ilomantsin pitäjän kirkonkylästä, tulematta jääneenä vastaajana: Annettu Oikeusosastossa, Toukokuun 26. päivänä 1904 Keisarillinen Senaatti on itseln esittelyttänyt juttuun kuuluvat irjat ja niistä, mikäli nyt on kysyyksessä, saanut tietää seuraavaa: Olli Huoviselle ja Fedot Makaroffilma: J. S. A. R. - C. b. - V. L. - K. H. J. B. /A. C. 399 No 626. Pag 184. R. D. 1903.
le toimituttamansa haasteen nojalla on Wasili Patronen Korpiselän pitäjän käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa 1899. vuoden lakimääräisissä syyskäräjissä lausunut, että Wasili Patsonen, joka yhdessä Aleksi Patriosen kanssa oli isänsä Kas Patrosen jälkeen perinyt lampuotioikeuden Korpiselän lahjoitusmaahan aikanaan kuuluneeseen taloon No 7., joka nykyään oli talo No 9. mainitussa Kokkarin kylässä, oli, suorittaakseen OlliHuovisen kuudensadan markan uuruisen saatavan, vuonna 1885. tehdyllä siirtokirjalla luovuttanut lampuoti-oikeutensa puoleen sanotusta talosta Olli Huoviselle, mutta sittemmin, kun ei Korpiselän lahjoitusmaan silloinen hoitaja, Kruununvouti Bernd Fridolf Tengin ollut siirtokirjaa sen virheellisen muodon vuoksi hyväksynyt, samaa luovutusta varten 11. päivänä Joulukuuta 1885. teettänyt uuden siirtokirjan, jolloin kirjan tekijä huolimattomuudesta ja erehdyksestä siihen merkitsi Wasili Patrosen, joka kirjoitusta taitamattomana ei voinut itse kirjaa tarkastaa, luovuttaan lampuotioikeutensa koko taloon No 9. Kokkarin kylässä Olli Huoviselle, kuin myös että Olli Huovinen, joka viineksi sanotulle siirrolle oli 26 päiväsä Maaliskuuta 1891. saanut Wiipujan läänin Kuvernöörin vahvistuksen, sittemmin oli 4. päivänä Maaliskuuta 1892. luovuttanut saman lampuotioikeuden Fedot Makaroffille, joka 15. päivänä Toukokuuta 1899. lunasti talon perinnöksi; mutta koska todelli suudessa lampuotioikeus ainoastaan puoleen sanotusta talosta oli luovutettu Olli Huoviselle ja sitten joutunut Emot Makaroffille sekä Fedot Makaroffin saama perintökirja sanottuun taloon siis perustui virheelliseen edellytykseen, on Wasili Patronen vaatinut, että edelläkerrottu siirto 11. päivältä Joulukuuta 1885. julistettaisiin mitättömäksi, mikäli se koske puheena olevan talon toisen, itse asiassa siirtämältä jääneen puoliskon lampuotioikeutta, ja puoli taloa tuomittaisiin 400