Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
förordning 33 1/3 5. 32 5/26 22 5/54 3 hustrun kopio eller Hemmans nummer kändes skyldige att med sextiotre mark femtio penni godtgöra Öfverstyrelsen fördes i målet hafda kostnader "Hofrätten under hvars pröfning Handanden Renlund och Arkiteklén Saurin gandens i näderag dragit målet, har genom dom förden 30 April 1901 deri yttrat sig, del Wilhelagas andelst prt No 9. Korpe prt No 9. i Herr Senats by. salmen kylässä prt No 9. Korpeprt No 9. Korpepade väl Handlanden Kindund och Akitehten Saurén i saken påställ, att 9 punkten uti ifrågakomna entreprenad kontrakt icke kunde förstas annorhunda än att af den utfästa entreprenad summan endast den första posten, 4000 mark, skulle så af entreprenoren lyflas i förskott, hvaremot de nästföl jande alla posterna finge till honom utbetalas först så snart arbete visals vara fullgjordt och byggnadsmaterial anskaffadt för ett värde, som inalles motsvarade icke allenast den post af entreprandsumman, hvilken för gången skulle lyftas, utan och allt hvad förut för entreprepad arbetet uppburits deri inberäknadt sagda förskottsvis utbetal va förskott å entreprenadsumman fram gingo hvarken af ordalydelsen i nämn då punkt i kontraktet eller af kontak tets bestämningar i öfrigt, samt en slik tolkning af omordade kontrakt punkt så mycket mindre kunde anses för rik lig som i densamma, inom b, utlycktigen bestämts också, att den nämnda andra till och med nionde betalnings parter skulle till entreprenoren utgf gång på lydande arkillektens framställ första och alldenstund Öfverstyrd en för allmänna byggnaderna såle des ej kunde anses derigenom att Arki lekten Hivrt af Ornäs fått intill sin omförmälda betalningsinställeks at Öfverstyrelsen å entreprenadeumman uppbära för derintill levereradt arbete te och byggnadsmaterial såväl först nämnda pest å 4000 mark som och På de åtta nästföljande posterna hvar je å 5000 mark, hafva handlat skat med bestämningen i sagda ej punkt, fördenskull och då Handlanden Hen112a Hansing Skatte medel Hans Hans Hansing Nummer i bynsalmen kylässä. prt No 9. Korpe
landen Renlund och Arkilikten Saussa icke hafva anfort skäl till ändring i det slut, hvari Rådstufvurätten medelst dess utslag i saken stannat och vid hvilket slut alltså skulle bero, dock sålun da att, enligt hvad Öfverstyseken vid framställandet af sin talan medge vil från den Öfverstyrelsen för entre grenodens stölförande tilldömda godt görelsen skulle afdragas hvad ur Arki tekten Hivrt af Ornäs konkurs kunde utfalla å Öfverstyrelsens deri för enkeföretedarbetets fullföljande anmälda fordran Skatte hemman i sama äg vuoden Uti Hofrättens dom hafva HandlanWilhelmina 3/16 dels Hemmans nummer Wilhelmina 3/16 dels den Renlund och Arkilahten Saurén i underdånighet sökt ändring Kejserliga Senaten har tagit målet ofvervägande samt finner Handlanden Stenlunds och Arkilikten Saurins underdåriga deduktion icke föranleda ändring i Hofrättens ofvanberörda dom 482 Hansing undergå enss mantal skatte Herr Senan kylässä Skatte hemman i med skatte hemman pröm prt No 9. Wilför ej öfver samt i Witomäljare Wilhelmina 3/16 dels Hemmans nummer Hemmans nummer Hemmans nummer Hemmans nummer man krono I nelagan kanssa samt öf
hustru hemman honomålagan öfver Silfver och att uppbud att undergå enss på ensamma samt å samWilfver samt äg vuoden Wilfver samt å samt toman kylässä och att uppoden att till öfwer samt äg ek eller eller samt honomäljaren 25 1/3 dels mantal af KeGustafsson CajansGustaf Johan Johan Heikkinen Michel Heinäkuun 8 päivänä 1902. Keisarillisen. Majesledin Kortansa Simonssa, Klänen Suomen Senaallisessa tuomio nestorahalla Waasan. Hovioikeudesta talleessa, maan luovuttamista koskevassa jutussa, jossa Talollinen Sameli Samelinpoika Lemponen, Ylistaron pitäjän Torkkolan kylästä, on hakijana sekä Työmies Jaakko Simonpoika Möenpää ja hänen vaimonsa Susanna Perakintytär Mäenpää, Seinäjoen pitäjän Seinäjoen kylästä, vastaajina Annettu Keisarillisessa Suomen Sinaalissa ja Sen Oikeusesastorn, Helsingissä, Heinäkuun 8 päivänä 1902 Keisarillinen Senaalle on Hallensä velyttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä saanut tietää seuraavaa Lahjakirjalla Maaliskuun 6 päivältä 1847 on Susanna Mäenpään osa Talol linen Iisakki Kustaanpoika Lemponen, ja ku on kuollut Joulukuun 23 päivänä sanottuna vuonna ja jättänyt jälkeensä lesken Maria Briila Jaakontytär Lempe Wilfver samt äg vuoden samt att sen sekä tyttäret Hedvigen edellisestä avioliitestaan Maria Jaakontyttären kansWilfver samt äg vuoden kylässä ra ja Susanna Mäenpään toisesta avies. 789 - SS: 181 - 16 Wilhelmina No 9. honom eller Nyyjän till 48an kopekamo och Silfver No 7. rst. Pag 203. Rb. honom eller Nyyjansi
Herr Senit samt å Nummer i byn Hansing hustru hemman i hon pitäjää, Tobias Willehad Sainiolle ja hustru hemman i WitHerr Senats och att tämän vaimolle Aina Sainiolle, määräten siinä tilaisuudessa kumminkin, että Sainion aviopuolisoiden tuli Kustaa Schdes mäen elinajan suorittaa Maria Kustaava Juhontyttärelle vuotuiseksi eläkkeeksi viisi tynnyriä rukiita, niin on Heikki Talola, joka Helmikuun 9 päivänä 1878 oli määsätty Kustaa lehdesmäen holhoojaksi, Tobias Willehad Sainiolle toimitetun kirjallisen haastun nojalla, Hauhon ja Tuuloksen pitäjäin karajäkunnan Kihlakunnanoikeudessa lausunut, että koskei Pehdesmäen aviopuolisoilla eikä Juho Robert Kuolijoella ollut oikeutta yllämainitulla välikirjalla Tobias Willehad Sainiolle lahjoittaa Nisulan taloa eikä Wuolijoki, Kustaa tehdesmäen holhoojana, myöskään ollut luovutukseen hankkinut Kihlakunnanoikeuden lupaa, puheenalainen lahjoitus oli laiton ja voimaton, minkä vuoksi Heikki Talola, huomauttaen ettii Sainion aviopuolisot, asian näin ollen, olleet voineet hallita sanottua taloa vilpittömässä mieksä, on vaatinut, että Tobias Willehad Sainio velvoitettaiheti luovuttamaan Nisulan talo kuin myös suorittamaan kaikki samasta talosta Huhtikuun 3 päivästä 1859 siihen päivaän saakka kunnes talo luovutettaisiin kertynyt tulo, laskettuna seitsemäksi tynnyriksi rukiita ja samaksi määräksi ohria vuodelta, joko sellaisinaan tahi rahaksi muutettuina kahdenkymmenenviiden markan jälkeen ruistynnyriltä ja Oikeuden harkinnon mukaan ohrista Kanteesta kuultuna on Tobias Willehad lainio väittänyt, että Heikki Talolan edeltäjä puheenalaisessa holhoustoimessa Varatuomari August Jansson ainakin 1894 vuoden alkupuolesta saakka ja Heikki Talola yli yön ja vuoden, ennenkuin hän oli toimittanut Sainiolle haasteen asiassa, olivat tietäneet kysymyksenälaisesta luovutuksesta, jonka tähden ja kun Kustaa Lehdesmäen mainitut holhoojat siis olivat laiminlyöneet Kuninkaallisessa selityksessä Toukokuun 14 päivänä 1805 säädetyssä ajassa moittia Tobias Willehad Sainion ja hänen vaimonsa saantia Nisulan taloon sekä Sainion
Hemmans Skatte Hansing 43 Hans Hans H Hans mera prt No 9. KorpePesolan 3/16 dels 1h 1/4 eli 3/64 m Pesolan 3/16 dels 1h 1/4 eli 3/64 m honomärägandens numt öf¬ rstlät bötersen anhållit om ändring, hvarefter Bryggmästaren Forsén hit inkommit med en skrift Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner Aktuarien Forsin icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens ofvanberörda dom, vid hvilken förty kommer att bero. Det alle, som vederbör, till efterrättelse lander. Kejserliga Senaten för Finland: hemmanet ålagan kylässä och SilfverDen 5. September 1902. Kejserliga senatens för Finland dom uti ett, på nedsatt reverskilling, från Wasa Hofrätt inkommit fordringsmål emellan Handlanden i Nikoloistad Emil Gärdström, sökande, och Politierådmannen Wilhelm Husberg, från sagde stad, i egenskap af utredningsman i aflidne Hofrättsineadvokatfiskalen Gustaf Duvaldts efterlemnade bo, svaWid Rådstufvurätten i Nikoloistad den Luvaldts efterlemnade bo, efter stämning å Handlanden Gårdström yrkat Ny 191 garna i målet sig föredragas och af dem har Hofrättsradet Robert Wilhelm Alexredningsman i Hofrättsrevadvakatfiska 635 Pag. 17 rande: Gifven uti Justitie Departemen tet, den 5. September 1902. Kejserliga Senaten har låtit handlininhemtat följande: nius, såsom för tiden tillförordnad utdennes förpligtande att på grund af en honomäljarens eller eller Nyutaf Handlanden Gårdström den 14. Februari 1894. till kieradsokatseskalen Luvaldt i lifstiden utfärdad förskrifning utbetala tjugutusen mark med sex procents årlig ränta derå från vastnämnhonomäljarens andelar Wilhelmina samt ägde A. K. C. A. N. 2. - E. S. W. H. Herr Sena Litta laksan Hansing Hans pröd ne 14 alla 99 böter 32 1825
l: ejserhet vid vatten kopoden emedan Vicehäradshöfdingen Palmros icke gittat i bevis leda att Lovisa Nathus i grund af ifrågakomna, utaf Fabrikanten Tillander i lifstiden utfärdade förbindelser egt någon fordran hos Fabrikanten Tillanders rättsinnehafvari, ty vardt Vicehäradshöfdingen Palmros i saken utförda talan underkänd, jemte det parternes emot hvar andra i målet utförda straffpåståenden såsom obefogade förkastades. Hofrätten, under hvars pröfning bland andre tillhäradshöfdingen Palmros i väderäg dragit saken, har genom dom den 6 Juni 1901 faststält Rådstufvurättens utslag. Uti Hofrättens dom har Kuhäradshöfdingen Palmros sökt ändring medelst ingifven deduktion, den Enkan Tillander i föreskrifven ordning bemätt. Kejserliga Senaten har tagit målet öfvervägande och finner Kuhäradshöfdingen Palmros icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens ofvanberörda dom, vid hvilken förty kommer honomäljarens andel för ettomansalmen kylässä. ran kylässä Wilhelminen yhteisesti yhten Neljennet E. Asikolin. skatte hemman i Kasevanprt No 9. Korpe643 att förblifva, hvarhos Vicehäradshöfdingen Palmros ålägges att till Enkan Tillander i ersättning för dennas härstädes hafda kostnader i målet utgifva sextio mark. Det alle, som vederbör, till efterrättelse länder Kejserliga Senaten för Finland: A; Nummin. Ettrosell. Andersin. Evertila Anna honomäljarens andel i WitHerr Senats Hemmans
Syyskuun 12. päivänä 1902. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Waasan Hovioikeudesta tulleessa velkomusjutussa, jossa Kauppaneuvos Julius Johnson 644 No 917 ja Kirjanpitäjä Emil Kronman, kumpikin Jyväskylän kaupungista, ynnä Varatuomari August Emanuel Andrenius, Helsingin kaupungista, uskottuina miehinä Osakeyhtiö Kankaan konkussipesässä, yhteisesti ovat hakijoina, ja Kauppatoiminimi C. Nikander, Pietarin kaupungissa Wenäjän kusarikuntaa, vastaajana: Annettu Oikeusosastossa, Syyskuun 12. päivänä 1902. Keisarillinen Senaatti on itselleen esityttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niis tä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää seuraavaa: Haastatettuansa Osakeyhtiö Kankaan Jyväskylän ja Petäjäveden pitäjäin käräjäkunnan Kihlakunnanoikeuteen on toiminimi C. Neander siellä esiintuonut, että toiminimi alkaen kevaasta vuonna 1892. Kesäkuun 18. päivään asti 1897. oli, ensen niin hyvin suullisesti kuin myös kirjeenLäsnä: A.K. Eg. E. A. F. V. H. Ch. Emaff honomäljä Syyjässä och ehdyn kanssa och att gammande N. 32. kop: Silfver och aflagde i 37/54. 33. gius wärde och Silfver och att undergå enskapskilling mantal skatte hemman kautta Herr skatte hemman i hemmans nummera samt ägande samt wansamt öfprt No 9. KorpeJag Wäisä och aflidne kuulalle till öfverens eller eller Bonmantal skatte hemmanet medelmen kopekat hållarens minAnders Johan AntinHemmans nummer
man i åt förson andel för att gängen Wilfver samt å samtaan tavaroista hyväksymistä, mutta lunastamatta jääneistä vekseleistä, voitu katsoa perustuvan siihen, mitä asian osaisten kesken oli näytetty sovituksi, on Kihlakunnanoikeus, samalla kuin yhtiön muistutus siitä, ett'ei toiminimi ollut konttokuranteissaan kirjoittanut edelliseltä asiamieheltään vastaanottamaansa paperivarastoa yhtiölle hyväksi, jätettiin ottamatta tämän asian yhteydessä tutkittavaksi, velvoittanut Osakeyhtiö Kankaan heti kuittia vastaan toiminimi C. Nanderille maksamaan puheenalaisten konttokuranttien nojalla vaaditut kolmekymmentäkuusituhatta kolmesataa neljäkymmentäkuusi ruplaa kolmekymmentäyhdeksän kopeekkaa, voimassa olevan kurssin mukaan vastaavassa Suomen rahassa, viiden prosentin vuotuisine kerkoineen Lokakuun 10. päivästä 1898., jolloin oikeudenkäynti alkoi, kunnes täysi maksu tapahtui, jota paitsi Osakeyhtiö Kangas on määrätty tuhannella kahdeksallasadalla markalla palkitsemaan toiminimen kulut asiassa. Wilfver samt åt vid vatten Hovioikeus, jonka tutkittavaksi toiminimi C. Neander ja Osakeyhtiö Kangas, puolin ja toisin, vetoamalla livat saattaneet jutun, on tuomiossa Syyskuun 20. päivältä 1901. katsonut Osakeyhtiö Kankaan Hovioikeudessa tekemän vaatimuksen että toiminimi C Neander, joka Hovioikeuteen jättämänsä muutoksenhakemuksen ohessa uollut alkuperäisinä, vaan ainoastaan kahden yksityisen henkilön vahvistaminä jäljennöksinä antanut Kihlakunnanoikeuden Syyskuun 23. ja Lokakuun 3. päivänä 1900. asiassa laaditut pöytäkirjat ja viimeksimainittuna päivänä julistaman päätöksen, sanotusta syystä julistettaisiin menettäneen vetökanteensa, sitä vähemmin ansaitsevan arvoa, kun osakeyhtiö oli alkuperäisinä Hovioikeuteen jättänyt puheenä olevat pöytäkirjat ja päätöksen, jonkälahden osakeyhtiön kerrottu vaatinus on hyljätty Koskien sitten Osakeyhtiön muistutusta, ettei Kihlakunnanoikeuden oli si pitänyt, kuten yllämainitussa välihonomäljarens andel in647 rån gusta 12. 20. b: Silfver och aflös eller samt att sökanden honomålades nummerande undergå enskilt Nyryn kylässä och uppodla hustrun kopio eller
päätöksessä Maaliskuun 17. päivältä 1899. oli tehty, vastoin säädäntöä O. Kr. 17. luvun 4. SS:ssä oikeuttaa Kauppatoiminimi C. Sanderia toisessa tuomioistuimessa kuulustuttamaan mainitsemiaan todistajia ennenkuin Kihlakunnanoikeus li ne todistajiksi hyväksynyt, on Hovioikeus katsonut, ettei se asian sillaisessa tilassa, kaivannut laveampaa lausuntoa Mitä sitten tuli pääasiään, on Hevioikeus katsonut, ettei Osakeyhtiö Kangas ollut esiintuonut syytä Kihlakunnanoikeuden päätöksen muuttamiseen ja ettei Kauppatoiminimi C. Neanderin muutoksenhakemuskaan aihuuttanut sanotun päätöksen muuttamista muun puolesta kuin että Osakeyhtiö Kangas velvoitettiin toiminimelle korvaukseksi sen kuluista Kihlakunnanoikeudessa suorittamaan yhteensä kolmetuhatta markkaa; joten oikaistuna puheenalainen päätös tuli jäämään noudatettavaksi, paitsi että, koska Kauppatoiminimi C. Nianderin myyntilissä Maaliskuun 29. päivältä 1895. Toiminimi J. Bl och & bölle myydystä honomäljennet under försonas andel för eller hustru hemman i Witkämun kautta 35. prt No 9. Korpe648 på enskildens nummer paperista Osakeyhtiö Kankaan säästö oli laskelta sata ruplaa vähemmäksi kuin se todellisuudessa teki, sanottu laskuerehdys oli oikaistava ja siis mainittu rahämäärä ynnä sille konttokuranteissa luettu kuuden prosentin vuotuinen korko sanotusta Maaliskuun 29. päivästä 1895. Kesäkuun 18. päivään 1898 toiminimen saatavasta lyhennettävä Hovioikeuden tuomioon ovat Kauppaneuvos Johnson, Kirjanpitäjä Kronman ja Varatuomari Indrinius, Osakeyhtiö Kankaan konkurssipesän uskottuina miehinä anoneet muutosta tänne toimittamallaan persistolmalla, johon toiminimi C. Nander säädetyssä järjestyksessä on vastannut Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän asian ja katsoo, etteivät Kauppaneuvos Johnson ja hänen asiakumfpaniinsa ole esiintuoneet syytä muuttaa Hovioikeuden puheenalaista tuomiöta, jonka varaan asia siis jääpeja velvoitetaan Kauppaneuvos Johnson ja hänen asiakumppaninsa heidän yllähonomäljennet till sä
Wilhelmina samt öfverens Den 12. September 1902. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, på nedsatt sessions skilling, från Åbo Hofrätt inkommet fordringsmål emellan Arkitekt firman i Helsingfors stad besillius, Lindgren, Saarinen, sökande, och Kommerserådet Johan Askolin, från Borgå stad, svarande: Silfven uti Justitiedepäitementet, den 12. September 1902. Kejserliga Senaten har låtit hand lingarna i målet sig föredragas och af dem inhemtat följande: Wid Rådstufvurätten i Borgå stad har förman Sesellius, Lind gren, Saarinen, efter Kommerserådet Askolin ågången stämning, anfört, att Kommerserådet Askolin den 9. November 1899. af firman å dess byrå i Helsingfors bestålt eskiss utningar till en nybyggnad, hvilken Kommerserådet haft för afsigt att låta uppföra i Borgå, samt att Komminserådet dervid, utan att uppgifva, till hvilket belopp kostnaderna för byggnaden tinge stiga, Ofde A. K. C. A. - C. t. T. - W. H. SS: 7. Skatte 653 No 949. Pag. 184. R.D. 1901. 33 1/3 dels hemman i samassa Nittoni
Wilfver samt äg vuoden merserådet i liqvid för meranämnda utningar till firman öfversändt tvåhundra mark samt förklarat sig afstå från vidare anspråk på ritningarna; och emedan Kommerserådet Askolin derefter, oaktadt särskilda påminnelser, underlåtit att till firman Sesellius, Lindgren, Saarinen utgifva de niohundra femtio mark firman af sitt omförmälda arvode ännu hade att bekomma, har firman yrkat Kommerserådet Arkolins förpligtande att till firman erlägga nästnämnda belopp jemte ränta, hvarhos firman gjort anspråk på ersättning för sina umgälder i målet. I saken hörd har Kommerserådet Askolin genmält, att han sedan i slutet af September eller början af Oktober månad 1899. vidtalat firman Sesellius, Lindgren, Saarinen att uppgöra en enkel eskissutning till ett trevänings stenhus, hvars byggnadskostnader icke finge öfverstiga tvåhundratusen mark, och anmoNummer i byn dat finnan att låta för sådant ändamål någon af firmans delegare besöka Borgå för att taga den tilltänkta byggnadstomten i skärska dande och undesöka grunden å densamma samt af Kommerserådet erhålla närmare upplysningar om byggnadens inredning, äfvensom att Kommerserådet vid berörda tillfälle uppgifvit att ritningen bor de vara färdig senast i början af påföljande December månad; men då det af firman utlofvade besöket i Borgå uteblifvit och finnan icke beller annorlunda inhemtat de för utningens utförande nödiga upplysningar, har Kommerserådet Askolin ansett något slutligt aftal med förman angående uppgörande af eskiss utningar till byggnadsförstaget i fråga icke hafva kommit till stånd; hvarför Kommerserådet anhållit om häromålets förkastande, helst förman till fullo godtgjorts för den tidsförsummelse, Kommerserådet vållat firman genom sina korta honomäljarens andel för eller att gäHärads Häräin öfver Södergandens äganden ekommande med försonas andel för honomäljaren till ekomma och att ejansgustaf samt öfver att uppodla i Witkämantal skatte hemman kylässä och att undergångs Wilhelmina samt äg
gammal innehållit ekommande honomålades ekommit eller samt åt honomålades ekomma elleri samWilfver samt No 9. i besök å finnans byrå, med de tvåhundra mark, som till firman allaredan öfversändts Genom utslag den 18. Juni 1900. har Rädstufvurätten i saken yttrat sig, att som Kommerserådet Abkolin uti sin ofvanomförmälda skrifvelse af den 6. Mars 1900. erkänt, att han af firman Sesellius, Lindgren, Saarinen bestålt eskissutning till ett lius, hvars kostnader skulle belöpa sig till högst tvåhundratusen mark, alltså ansåg Rådstufvurätten Kommerserådet Askolin vara skyldig att godtgöra firman Gesellius, Lindgren, Saarinen för dess å ifrågakomna utningar nedlagda arbete i enlighet med Kommerserådets sagda beställning, hvarför Rådstufvurätten ålade Kommerserådet Askolin att genast emot qvitto till finnan Fesellius, Lindgren, Saarinen i omförmäldt afseende, med ledning af de utaf arkitektklubber i Helsingfors uppgjorda numera för beräknande af arkitektarvoden, utgifva sexhundra mark, med afdrag dock af de tvåhundra mark firman för sitt arbete allaredan erhållit samt yttermera det belopp, likaledes tvåhundra mark, hvilket firman medgifvit till afdrag för det firman fått behålla oftanämnda ritningar, eller således tvåhundra mark med fem procents årlig ränta derå från lagsökningsdagen den 28. Maj 1900. tills full betalning följde, hvarhos Kommerserådet Askolin kants skyldig att med femtio mark godtgöra finnan Sesellius, Lindgren, Saarinen dess för saken hafde kostnader. Hofrätten, under hvars pröfning såväl finnan Sesellius, Lindgren, Saarinen som Kommerserådet Arkolin i vadeväg dragit målet, har medels den 8. Juni 1901. deri gifven dom faststält Rådstufvanit tens utslag i öfrigt utom att kommerserådet Askolin, i anseende till sakens beskaffenhet, befriades från skyldigheten att åt firman Geselli656 honomäljarens andel inSilfver samt öfver att uppodla i Witnåsanhonomäljens nummer ägde tillgängs böterns hustru hemmanet No 9. i Withonomåljemprt No 9. Korpemed sex kopio och aflös eller kop
uppbudet åtalan kopio och Silfver mot en afgift af tvåhundra tjugufem mark, men sedermera ej allenast, då godset skolat den 5. i sistsagda månad inlästas i förtygat, qvarlämnat en del af detsamma utan äfven vägrat att fullgöra aftalet beträffande god sets vidare befordran; och som Menageriegaren Philadelphia emellertid å den med Sjökaptenen Helsingius öfverenskomna trakten erlagt tvåhundra mark samt i följd af Sjökaptenen Helsingius omförmälda förfarande nödgats för transporten af ifrågavarande gods till Kristinestad och Nikolaistad utgifva ytterligare trehundra fyratiosex mark femtio penni, har Menägeriegaren Theladelphia yrkat Wasa Nordsjo Ångbåts Aktiebolags förpligtande att godtgöra Thiladelphia dessa utgifter, efter afdrag af femtiosen mark, som motsvarade den bolaget tillkommande trakt för transporter af Thiladelphias gods å ängfartyget "Fredrik Wilhelmén, el ler således fyrahundra nittio mark fem tio penni jemte ränta äfvensom ersätta Philadelyhias rättegångskostnader. Härtill har å Wasa Nordsjö Ängbåts Aktiebolags vägnar genmälts, att Sjökaptinen Helsingius viserligen öfverenskommit med Menageriegaren Philosadelphia att med angförtyget "Fredrik Wilhelm transportera denne tillhörigt gods, som af Menageriegaren Philoshelphia uppgifvits utgöra fem å sen ton, äfvensom sin personer från staden Björneborg till Kristinestad och derifrån vid en följande turtill Nikolaistad emot förenämnda ersätt ning af tvåhundra tjugufem mark, men emedan det af Menagaregaren Thiladel phia till förtygets sida i Björneborgs hamn hemtade gods betydligt öfverstigit ofvannämnda vigttolopp samt sjökaptenen Helsingius i anledning häraf vägrat att för den öfverenskomna fråkten frambefordra hela godspartiet, hade omförmälda aftal förändrats derhän, att Sjökaptenen Helsingius skulle för en afgift af tvåhundra mark frambefordra till Kristinestad så mycket af godset, som i förtyget då kunde inlästas; och emedan Sjökaptenen Helsingius sålunda frikkollats från skyldigheten att frän Kristinestad fortskaffa godset och passage rarena till Nikolaistad, har Wasa Nordsjö hustrun kylässä 658 Wilhelmina samt honomäljaren till ekomma och att ejans
under 32/54 dels mantal skatte Herr Senan kylässä. Hofrätten, under hvars pröfning Wasu Nordsjo Ångbäts Aktiebolag i väderig dragit målet, har medelst dom af den 18. December 1901. förklarat det vara utredt att, sedan Mengeriegaren Theladelphia den 9. Maj 1899. slutet ofvanomförmälda af denne uppgifna friktaftat med Sjökuptinen Helsingius, desse någon af de första dagarne i påföljande Juni månad, da största delen af Menagernegaren Wiiladelplias gods, som uppgått till åtmintone femton ton, inlästats i ängförtyget Fredrik Wilhelm i Björneborgshamn, träffat sådan öfverenskommelse att Sjökaptenen Helsingius borde för en godt görelse af tvåhundra mark från nämnde ort till Kristinestad frambefordra sju personer och det i fastyget inlastade godset samt frikallades från sitt genom förstberörda aftal gjorda åtagande angående dessa personers och trakt godsets vidare frambefordrande till Nikolaistud; hvarföre med upphäfvande af Rådstufvurättens utslag, Menugeriegaren Philoshelphias i målet utförda talan förkastades. prt No 9. Korpe660 kanskyyskyssky Skatte hemman i Witi by Uti Hofrättens dom har Menagerliga ren Philadelphia anhållit om ändring hemman i Witfänmedels ingifven deduktion, hvilken af Wasa Nordsjo Ångbåts Aktiebolag i föreskrifven ordning bemötts. Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och pröfvar rättvist, med upphäfvande af Hofrättens dom, låta bero vid Rådstufverättens förenämnda utslag. Det alle, som vederbör, till efterrättelse länder. Kejserliga Senaten för Finland A; Kumling. Et Forsell. B Andersin. Crim Stenberg Vilhelm Blåfäll inom eller kommande eller samt ägde Wilfver samt öfver 2436. 32. 33 1/3 24 2/3