Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
ken godtgörelse inginge ej blott strandskadersättningar utan äfven ersäktning för afsaknaden af indrägtigt fiske, hvarföre och då anmärkningen mot indragna förskott för betäckande af anmärkta saldo ej förtjenade afseende, enär tvist om detsamma vore vid domstol anhängig och ej ännu slutligen afgjorts, Kommerserådet Eklöf emotsett, att Kaptenen Ruths talan, såvidt densamma härförde sig till de af Eklöf verkstälda debiteringar. na, blefve förkastad, hvarhos Eklöf anhållit om godtgörelse för sina kostnader i målet Fredrik Wilhelm Nyrros åter har godkänt anmärkningen rörande debiteringen af kostnaderna för reparation af Keituri mejeri och dess damm, enär denna debitering berött på misstag Härå har Rådstufvurätten medelst ut slag den 17. Oktober 1898. utlåtit sig, det hade Kommerserådet Eklöf af den summa niotusen tvåhundra sextiofyra mark nittiosju penni, hvilken Kaptenen Ruth yrkat att af Eklöf återbekomma, enär densamma enligt Ruths förmenande icke användts till verkliga flottningskostna. der, godtskrifvit sig tretusen etthundra åttatio mark tjugufyra penni för fiskevat. tens arrende i Borgå och Svartså år; men emedan utredt blifvit, att Eklöf erlade ett högt årligt arrende för ifrågakomna fiskevatten, samt Rådstufvurätten ansåge äfven öfrige virkesegare böra del. taga i ersättningen härför och det öfverklagade beloppet icke vore oskäligt, funne Rådstufvurätten Ehtöf hafva varit berättigad att godtskrifva sig nästnämnda belopp. Deremot har Rådstufverätten ansett Kommerserådet Ehlöf icke hafva egt rätt att medelst indragning af förskott godtgöra sig för föreståndarearvode med tvåtusen sjuhundra trettio mark tolf penni för flottningen i Borgå å och med femhundra fyratio mark femton penni för flottningen i Svartså å, enär hvarken gällande lag eller förenämnda ordningstadgar tillerkände föreståndare för flottled dylikt arvode, samt Kommerserådet Ehlöf ej ens påstått än mindre visat, att han genom öfverenskommelse med Kaptenen Ruth skulle gjort 386
sig dertill berättigad; hvarhos Rådstufvurätten likaledes ansett Kommerserådet Eklöf icke hafva varit befogad att indraga förskott för det tvistiga såldot från 1896 års räkenskaper å ettusen niohundra åttatiotre mark nittiofyra penni; och har Rådstufvurätten till följd häraf skyldig känt Kommerserådet Eklöf att genast emot qvitto till Kaptenen Ruth utgifva fordrade niotusen tvåhundra sextiofyra mark nittiosju penni, med afdrag af den Eklöf tillerkända ersättningen för fiskevattnet tretusen etthundra åttatio mark tjugufyra penni, eller således sextusen åttatiofyra mark sjuttiotre penni jemte derå från lagsökningsdagen den 2. Maj 1898. tills betalningen fullgjer. des löpande fem procents årlig ränta. Derhos har Rådstufvurätten förordnat att, enär anmärkningen emot debiteringen af fyrationio mark fyratiofem penni för andel i reparation af Keituri mejeri och dertill hörande damn godkänts, nämnda belopp skulle från flott. ningskostnaderna afföras, hvaremot i anseende till sakens tvistiga beskaffenhet rättegångskostnaderna parterne emellan qvittats. Hofrätten, under hvars pröfning Kaptenen Ruth och Kommerserådet Eklöf, hvardera för sig, i vadeväg dragit saken, har medelst dom den 14. Juli 1899. funnit Kommerserådet Eklöf väl enligt ofvanberörda flottningstadgar vara berättigad att uti kostnaden för den gemensamma flottningen upptaga och påföra de deri deltagande virkesegarene jemväl afgifter för liskevarttens och vällenomrädens begagnande; dock som Kommerserådet Eklöf, hvilken väl styrkt att han för enskild räkning arrenderat vissa vatten inom flottningssomradet, icke visat, att det belopp Ehlöf för ifrågavarande flottning deliterat Kaptenen Ruth i fiskevittens arrende verkligen motsvarade hvad af arrendet belöpte sig å det af Ruth nedflattade virket i förhållande till hela virhesmassan, samt Kommerserådet Eklöf ej heller utredt, att honom genom flottningen tillskyndats förlust i fiske eller storlehen deraf eller annan skada, har Hofrätten i anledning af Kaptenen Ruths
libell, med ändring af Rädstufvurättens utslag och godkännande af Ruths härom gjorda anmärkning, fritagit Kaptenen Ruth från gäldandet af omförmälda honom påförda arrende tretusen etthundra åttatio mark tjugufyra penniBeträffande sedan Kömmerserådet Eklöfs vadeinlaga har Hofrätten utlåtit sig, att alldenstund de för flottning af skogsalster uti ifrågavarande vällenderag faststälda ordningstadgar, hvilka tillkommit under företsättning att Kommerserådet Eklöf, såsom mest intresserad i slottningen, fortfarande blefve föreständare för densamma samt otvetydigt vid. handengåfve, att endast de af den gemensamma slottningen verkligen härflytande kostnaderna finge hos virkesegarene uppbäras, icke innehölle någon föreskrift, som skulle berättigat Kommerseradet Eklöf att derutöfver beräkna sig särskildt arvode såsom föreständare för flottningen; fördenskull och då lagens stadgande om syssloman uti förevarande fall, hvari Eklöf af virkesärene iche ombetrotts antydda uppdrag, icke egde tillämpning, Junne Hofrätten skäl af Kommerserådet Eklöf ej vara anförda till ändring af Rådstufvurättens utslag, såvidt honom derigenom frånkänts rätt till omtvistade föreståndarearvode, hvarföre och då Kommerserådet Eklöfs likell ej heller i öfrigt föranledde ändring i Rådstufverättens ofvanbeskrifna utslag, vid samma utslag, i hvad det Kommerserådet Eklöf anginge, alltså finge bero; och jemte det förty från räkenskaperna skulle afföras omförmälda för reparation af Kuturi mejeri och dess damm debiterade fyrationiomark fyratiofem penni, ålades Kommelse radet Eklöf att till Kaptenen Ruth emot qvitto utgifva niotusen tvåhundra sexliofyra mark nittiosju penni med derå från den 2. Maj 1898. tills liqvid skedde löpande fem procents årlig ränta. Uti Hofrättens dom har Kommerserådet Eklof i underdånighet anhållit om ändring medelst ingifven deduktion, den Kaptenen Ruth i föreskrifven ordning bemött Hvad sålunda förelupit samt handlingarna i målet vidare innehålla har Kej588
serliga Senaten tagit i öfvervägande, och hvad först angår Kommerserådet Eklöfs anspråk på särskildt arvode för sig såsom föreständare för omförmälda flottleder finner Kejserliga Senaten ordningsstadgar nas härå tillämpliga bestämmelser icke kunna förstås annorlunda, än att Eklöf, ehuru honom i hans berörda egenskap ålagts icke allenast skyldigheten att upprätthålla de i stadgarna omförmälda flottningsanstaltena utan äfven någ ra med virkesflottningen sammanhängande uppdrag likväl bör anses blifva jemväl för de sistnämndas fullgörande godtgjord genom de afgifter, hvilka han berättigats att för flottningsrännornas begagnande uppbära, hvarföre Hofrättens dom, såvidt Kommerserådet Eklöf derigenom frånkänts rätt till omförmälda föreständarearvode, af Kejserliga Senaten godkännes Widkommande sedan Kommerserådet Eklöfs debitering af fiskevittens arrende, anser Kejserliga Senaten Ehlöf väl vara berättigad att antingen af den arrendeafgift, han för omordade vattenområden erlägger, påföra Kaptenen Ruth den del som belöper sig å det af honom nedflottade virket i förhållande till hela den nedflottade virkesmassan, eller och i samma förhållande debitera Ruth för den Erhlöf genom slottningen tillskyndade förlust i fiske samt annan skada eller olägenhet; men som Kommerserådet Eklöf icke på sådan grund beräknat sig ersättning för nämnda vattenomrädens begagnande, föranleder den underdåniga deduktionen icke heller härutinnan någon rättelse af Hofrättens dom, hvarföre och då ändring i öfriga delar af sagda dom icke blifvit sökt, vid densamma kommer att förblifva; hvarhos Kommerserådet, Erlöf ålägges att till Kaptenen Ruth gälda afgifterna för hans exemplar af Kejserliga Senatens dom med fyratiofyra mark tjuguåtta penni. Dock är det Kommerserådet Ehlöf obetaget att, i fall af fog af Kaptenen Ruth enligt ofvananförd grund söka ersättning för utgifvet fiskevittens arrende eller timad skada. Pet alle, som vederbör, till underdång efterrättelse lån
der I Hans Kejserliga Majestäts Höga Namn; Dess Senat för Finland: Henr. Perenius  t. Nismen. Enest: formän. Andersin. Haf Hellen Den 12 April 1901 I Hans Kejserliga Majestäts Höga Nämn Dess Senats för Finland dom uti ett på nedsatt bevisionsskilling från Viborgs Hofrätt inkommet mål, emellan Bonden Moses Laurikainen, från tila by i St Michels socken, söbande, samt Bonden Jakob Lampinen, från samma by, uteblifven svarande, angående öppenhållande af väg: Gifven uti Kejserliga Sena ten för Finland och Dess Justitia Debartement, i Helsingfors, den 12. April 1901 Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet Sig föredragas och af dem inhemtat följande Efter Moses Laurikainen ågången stämning, har Jakob Lampinen vid nå adsrätten i St Michels sockens tingslag anfört: att Moses Laurikainen egde af hemmanet No 3 i förenämnde Asila by jutton fyratiofemtedelar och Jakob Tampinen en tredjedel, hvilka andelar grån rade till hvarandra; att från Jakob Lamhinens hemmansdel till allmänna lands vägen öfver Moses Laurikainens egor 1moja 3/16 osan kuNo 501 Pag 230 R O 100 Finsk öfver attning af kejserliga Sv ratens dom medföljer ori ginala uppTitionen
sedan gammalt ledde en väg, den där jemväl funnes utmärkt å en af Kommissionslandtmätaren 20. 7. Järnefelt vid år 1849 verkstäldt intressentskifte å hemmanet upprättad karta; att inom Laurikainens egor å platsen för nämnda väg uppbrulets mark till åker, hvilket hendrade vägens användande; men att Häradsrätten, efter derom af Jakob Lampinen väckt påstående, medelst utslag den 6 November 1897. som fått vinna laga kraft, berätti gat Jakob Lampinen att använda ifrågavarande väg, som Moses Laurikäinen tillika ålagts att å sina egor öppenhålla; och emedan Moses Laurikainen det oaktadt förvägrat Jakob Jumpinen att begagna än nämnda väg å det ställe, hvarest Laurikainen upptagit åker, har Jakob Lampinen yrkat Moses Laurikainens förpligtande att vid vite genast till begagnande upplåta omförmälda väg äfvensom att godtgöra Lampinens kostnader å rättegången. 31 Isaken hörd har Moses Laurikainen genmält: att berörda väg icke i mannaminne såsom sådan användt ett Jakob Lampinen vid af Kommissi omståndtmätaren Wilhelm Wahlman å ren 1887 och 1855 å två tredjedelar af hemmanet No 3 i Asila by verkstäldt intressentskifte, dervid Laurikainens hemmansandel afskifts till sjelfslandig lägenhet, utfäst sig att begag na en annan, nordligare belägen genom Laurikainens gårdsplan löpan de och redan en längre tid derförinnan använd väg; samt att den nu tvist underkastade vägen af nyssnämnd orsak vid änberörda skifte utlemnats från den då uppgjorda partan, och marken, hvarå vägen framgått såsom åker med åsatt hägt värde tillfallit Laurikainens hemmans andel; i anseende hvartill Moses Laurikainen motsagt käromålet Medelst utslag af den 12. Oktober 1899 har Häradsrätten, enär bemälde Rätt genom den 6 November 1897 afkunnadt utslag, som rätt vinna laga
kraft, förordnat att omtvistade gamlä väg skulle öppnas samt till Ja kob Lampinens begagnande upplåtas, med förkastande af Moses Laurikainens anhållan att få i bevis leda det få cob Lampinen vid det af Kommissions landtmätaren Wahlman verkstälda intressentskiftet förbundit sig att anlita den genom Moses Laurikainens gårds plan ledande vägen, ålagt Moses Lauikainen, att vid vite af etthundra mark öppna och inom sina egor öfhenhålla ifrågavarande genom Lauri kainens åkrar ledande gamla väg att af Jakob Lampinen såsom allmän farväg användas, jemte det Moses Laurikainen skyldigkänts att med femtio mark ersätta Jakob Jumpinen dennes kostnader i målet Hofrätten, under hvars pröfning Moses Laurikainen i väderag dragit saken, har medelst dem den 7 Juli 1900 låtit vid Häradsrättens motvädjade utslag bero samt ålagt Moses Laurikainen att till Jakob Lampinen gälda afgifterna för dennes exemplar af Hofrättens dom med femton mark åttatio penni. Uti Hofrättens dom har Moseslaurikainen i underdånighet anhållet om ändring Hvad sålunda förelupit och handlingarna vidare innehålla har Kejserliga Senaten tagit i öfvervägande samt finner Moses Laurikainen icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens ofvanberörda dom, vid hvilken altså kommer att förblifva. Ort alle, som vederbör, till underdång efterrättelse länder I Hans Kejserliga Majestäts Hoga NämnDess Senat för Finland A. af Nyberg. J; Weivel E. Johassa Lars Hänen 392
No 506 Pag. 109 R. G. 1899. prt No 9. KorpeDen 13. April 1901. Hans Kejserliga Majestäts läge LägenDess Senats för Finland dom uti ett, på nedsatt revisionsskilling, från Åbo Hofrätt inkommet mål emellan Kommerserådel i August Eklöf, från Berga stad, sökande, samt Kommerserådet Carl Henrik Ahlqvist, från staden Fredrikshamn, Kaptenen Villiam Ruth, från Karhula bruk i Kymmene socken, och A. Terichoffs Aktieldag i Lovisa stad, gemensamt, tillstädes komne, men Kontoristen Toldlemar Kusgafvel, från Borgå, uteblifven svarande, angående klander af räkningar öfver kostnaderna för verkstäld gemensom slottning af skogsalster: Silfver uti Kejserliga Senaten för Finland, och Dess Justitio Departement Helsingfors, den 13 April 1901. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet Sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhemlat följande Sedan Senatens Ekonomie Departement genom den 21 April 1893 gifvet utslag faststält ne ordningsstadga för flodning G. H. B. - E. F - A. R. E. A. - H. af H.
af skogsdotter i Borgå å jemte dess beholligare tillfoden inom Nylands län och medelst utslag af den 5 nästpåföljande Maj likaledes faststält ny ordningstadga för enahanda stottning i Mäntsälä eller Femtru å med Hirrehaara tillfläde jemväl i nämnda län samt Kommerserådet Oklöf i sin egenskap af föreständare för berörda slättleder tillstätt Kommerseradet Ahlqvist och dennes medparter, Raptinen Ruth samt A. Storichoffs Aktielelag, räkningar öfver kostnaderna för vakstäld gemensam flodning under åren 1894. 1895 och 1896 af, bland andre, Kommaserådet Ahlqvist och dennes bemälde medparter tillhöriga skogsalster, hafva runnärderådet Aklqvist Kaptenen Ruth och A. Terichoffs Aktiebolag på Kommerserådet Eklöf till Rådstufvurätten i Konglågången skriftlig stämning, i afseende å klander af omordade räkningar framstäld följande anmärkningar, nämligen: 1o att Kommersvädet Eklöf, under benämning föreståndare arvode, godtijekligen påfört Kommersvädet i Ahlqvist och dennes medparter en afgift af 3. 394 penni för hvarje dem tillhörig nedflottad stock och sålunda debiterat Kommersvärdet Antqvist och dennes medparter för år 1591, Kommerserådet i Ahlqvist med 429 mark 84 penni, Kaptenen Ruthi med 280 mark 71 penni samt Aterichoffs Aktiebolag med 1045 mark 38 penni, för påföljande år sagda bolag med 1771 mark 4 penni samt för år 1896 Kommaserådet i Wilqvist med 3791 mark 67 penni, Kaptenen Ruth med 60 mark 62 penni och bemälda bolag med 1,815 mark 51 penni. Då likväl hvardera ordningstadgan i dess 5 SS: innehölle bestämning såväl derom att den, hvars virke nedflottades i den gemensam ma slottningen, skulle deltaga i kostnaden härför i förhållande till sin andel i hela virhesmussan och den sträcka i valtendraget hans virke medföljt, som och att riktigheten af detta ersättningsbelopp borde genom negrant fördel räkenskaper utredas, och uti samma SS: SS: till förekommande af oberättigade debitertingar, ingångs förklaring deröfver, hvilka utgifter vore att härföras under benämningen flottningskostnad, utan att deri omnämndes något arvode för föreständaren af flottulen, samt i SS: 9 stadga
des af virkesägarene, utöfver flottningskostnaden, hade att för hvarje stock erlägga i nämnda SS: faststälda afgifter för begagnande af de deri uppräknade, i flottningslidning inrättade flottningsrännerna, hvartill komme, att vid den synegång, som legat till grund för omförmälda ordningsstadgar, förslagits att flellningskostnaden icke borde på förhund fastställas utan uppbäras blott till det belopp, hvartill densamma i sjelfva verket enligt förda räkenskrifver belöpte sig hafva Kommersandel Ahlqvist och dennes medparter yrkat, att det af Kommerserådel Eklöf dem i anförd måtte påjorda förestundare arvodet måtte ur ifrågakomna räkenskaper utgå; 2o att Kommerserådet Eklöf, i skedmed de vid förberörda syngång uttalade grundsälser och ehuru ofvanåberopade 5 SS: i ordningsstadgarna bestämde, att till slottningskostnaden äfven häuför de sig afgiften för fisknallens och vällenområdens begagnande, för ifrågavarande år påfört Kommersändet i deldet och dennes medparter under rubrik fiskevattens ärende 3 1/2 penni för hvarje dem tillhörig flottad stock, eller sålunda debiterat år 1894: Kommerserådet Ahlqvist med 1575 mark, Kaptenen Ruth med 327 mark 50 penni och Aarichoffs Aktiebolag med 1,219 mark 61 penni, år 1895: bemälda belag med 2,131 mark 19 penni, samt år 1896: Kommerserådet Ahlqvist för fisverättens arrende i Borgå å med 2,551 mark 81 penni och i Tvärtsä å med 1,350 mark Kaptenen Ruth i Borgå å med 564 mark 5° penni och i Svartså å med 10 mark 62 penni samt A. Terichoffs Aktiebolag i Borgåä med 1764 mark 21 penni och i Svartså å med 255 mark 28 penni; och som Kommerserådet Eklöf dessutom i sjelfva verket icke hade tillskyndats någon skada i fisket, hafva Kemmerserådet Ahlqvist och dennes medparter anhållit, att nästantyda debitering finge ur raken. skaperna uteslutas; 3o att Kommerserådet Eklöf, utan att, på sätt likväl oftanämnda 8 SS: i ordningstadgarna föreskrefve, utgifternas belopp och riktighet behörigen styrkts, i hyra för tross, båtar batsnakar, anhären, magasiner, stall, hästar, konten395
lokal och materialier debiterat Kommere, rådet Ahlqvist och dennes medparter är 1894 med 2, 206. mark 60 penni och år 1896 med 5.756 mark 20 penni, rätteligen 5,156 mark 20 penni, samt år 1895 A bruhoffs Aktiebolag med 1488 mark 10 penni; och jemte det Kommerserådet Ahlqvist och dennes medparter förty påstått. att nyssnämnda enligt deras länke för höga poster måtte ur räkenskaperna utgå, hafva de särskildt anmärkt att den till en person vid namn Rudnäs utbetalta heran 100 mark för en kontorslohal borde nedsättas till 25 mark, enär sagda likal endast tidtals användts och derunder jemväl begagnats af Rudnäs sjelf; 4o att uti 1894 års räkenskaper upplagits 24 mark såsom utbetalda till Kommerserådet Eklöfs skogsuppköpare Hartikainen för någon af denne företagen resa; men emedan resans sammanhang med slottningen icke kunnat pävisäs, hafva Kommerserådet i Wilqvist jemte medparter yrkat, att denna summa måtte ur räkenskaperna utgå; 6o all Kommesändet Eklöf under sommaren år 1896 qvarhållit ett parti Kommerserådet Ahlqvist tillhörig stock i afsigt att tillbringa sig förskott å kostnaden för Rättringen af berörda virke samt påjoet Nammerserådet Ahlqvist kostnaden för väkt hållning vid detsamma med 246 mark 6 penni: men emedan Kommasäådel Ektöfs antydda förfarande att qvarhålla stocken varit olagligt, borde Kommasandel Eklöf sjelf vidkännas kostnaden för vakthållningen: 6° Att Kommersradet Ekto likaledes obefogadt påfört den gemensamma flattningen de utgifter Eklöf vidhänts för sina egna rättegångar med Landthushållaren Karl Gustaf Berner, eller år 1895 369 mark 42 penni och påföljande år 549. mark 15 penni, änskönt dessa utgifter bede drätta den af de tvistande, som föranledt dem; 7o all, ehuru det ålegat Kommerseradet Eklöf i hans egenskap af förestandare för ifrågakomna stolleder att hafva verkställ nödiga språngningar och rens ningar inom flottlederna, så att uti flott396
ningskostnaderna inginge endast sådana utgifter för försrensningar, som kunnat blifva nödvändiga i följd af vanstodens och flottningens stenförsd, Kommerserådel Eklöf icke dess mindre under år 1894 inskaffat sprängåmnen för en samman lagd kostnad af 211 mark 80 penni, utvisande denna utgift således, att omordade flottleder år 1894 ännu icke befunnit sig i sådant skick som ofvanantydda ordningstadgar förutsatte, hvadan Kommerserådet i Ahlqvist och dennes medparter anhållit, att de 844 mark 10 penni, som år 1894 för sprängånnen och strängningsinstnader påfvits den gemensamma stoltningen, måtte ur räkenskaperna för sistrag da år utgå; och slutligen 8o har A. Tulehoffs Aktiebolag anmärkt, att detsamma år 1895 för rännhyra uti Strömsberg fors i Borgå å påföds 987 mark 12 penni vid fallningen af belaga tillhöriga 19,356 stockar, ehuru någon unna ej funnits sagda år uti berörda försEfter det Kontoristen Husgård, på föranstållan af Kommerserådel Olof, blifvit såsom svarandepart i saken indragen, har Kommerserådet Eklof, som förmält sig icke kunna bemäla käromålet i andra delar än beräffande sådana punkter, som afsäge klander af de räkningar, hvilka Kommerserådet aflömnat till Kontoristen Husgafvel i dennes egenskap af flottningsförmån, eller således punk tima 1, 2 och 3, derutinnan afgifvit följande svaromål: Beträffande punkten 1o att, om ock ofvanåberopade stadgar icke innehölle utrycklig bestämning derom, att Kommare radet Eklöf såsom föreständare för flottliderna tillbörde särskild godtgörelse för antydda uppdrag, deraf likväl ej följde att Kommerserådet vore oberättigad till slik ersättning, helst Kommerserådet icke vore pliglig att för andras räkning utan arvode handhafva omförmälda arbetsdryga sysslande och Kommerserådet dessutom ej ombesörjt slottningen af virket på grund af vederbörande virkesigares uppdrag utan i följd deraf att Kommerserådet vore flotttedssörestundare, samt att det uppdebiterade arvodet, hvilket jemväl påfarts den Kommerserådet Eklof 97
tillhöriga stocken, icke kunde anses vara för högt i betraktande af det slera ansvar, som åtföljde befattningen. Vidkommande anmärkningen under pankten 2o, att Kommersmådet, Eklof, som långt tidigare än ifrågakomna gemensamma stemning påbegynt, för egen räkning menterat vättendrag, sträckande sig fjorten bilometer från Borga, vore berättigad att af sine vederparter erhålla skälig ersättning för rättendragens begagnande till flottled, samt att Eklöf, som i vallendraen flolla le vida större mängd stock än öfriga verbes egare, äfven påfört sin egen stock andel i samma utgifter Körande anmärkningen under punkten 5o att, enär vid slottningen användts jemväl ny tress, hvaraf under arbetels fortgång en del gått förlorad och en annan del förslitels, det för kassen beräknade priset ej vore för högt, samt att inkesegarene, derest för flottningen byte låtar, miga sin med mera och ankaren uppköpts, fäll vidkännas betvilligt större utgifter, hvarjemte Kommerserådet Eklöf framhållit, att i hyran för stället äfven inginge godtgärelse för en uppsättning af tre till fyra hästar, hvilka ständigt hällets i beredskap och så godt som dagligen användts för resor till och från flottliderna Kontoristen Husgafvel åter har genmälte Vidkommande anmärkningen under punkten 3o, att Kontoristen Husijäfvet, hvilken lika litet som Kommerserådet Eklöf varit skyldig att med virkesegarene öfverenskomma om uppköp eller förlysning af för flottningen behöfliga inventarier och annat dylikt, verkställ de under denna punkt anmärkta utbetalningarna, som icke vore pihöga samt varit nödvändiga för stöttningens behöriga anordnande och bedrifvande Beträffande anmärkningen under punktill 4o, att den af Kommerserådet i Åklagast och hans medparter under denna punkt anmarkta posten å 24 mark tillkommit i anledning af en utaf Hartikainen för flottningen företagen resa. Hvad änginge punkten 5o att väkt hållningen vid Kommersändet i Åktqvists stocken betingats deraf, att August icke fullgjort inbetalning af medel, som på grund af 10 SS: i antydda stadgar affordrats honom 398