Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
nen Senaatti ottanut tutkittavakseen ja katsoo ett'ei Matti Seppälä ole esiintuo nut syytä Hovioikeuden ylempänä mainitun tuomion muuttamisen, jonka varaan asia siis jääpi, minkä ohessa Matti Seppälä velvoitetaan suorittamaan Iisakki Vihtori Lindforsille häneltä Keisarillisessa Senaatissa juttuun menneiden kulujen korvaukseksi viisikymmentä markkaa. Tätä kaikki asianomaiset alamaisuudessa noudattakoot Keisarillisen Majestaten Korkeassa Simossö, "Hänen Suomen Senaattinsa: A. af Nyborg. Åklagenskiad Oscar Gyllung August ÖfverghP. W: Lybeck. Den 17. Mars 1900 3.o Hans Kejserliga Majestäts Hägads Namn Som Senats för Finland dom uti att utan erlagda afgifter, från Ala Hofrätt inkommit bevisionsmål emellan jone Grelssförvaltaren Christian Fredrik tyberg- Petusen, bosatt i Ruovesi socken sökande, samt Godsegaren Frihare Storman Sigrid Flandertskjöld - Nordenstam, från Luukko enstaka pidäkommissegandom i Kesilaks socken, uteblifven svarande, angående fordran: Gifven uti Kejserliga Senaten för Finland och Herr Justilie Departement, i Helsingfors, den 17 Mars 1800 Köpeliga Senaten har låtit handlingarna i målet Sig föredragas och af lem inhemlat följande: Pål Häradsrätten i Lempula och Teilaks socknars samt Nittijärvi kapells tingslag har Christian Fredrik Syberg - Peter sen, efter Friherne Standertskjöld - Norden tom ågången stämning anfört, att Syberg Petusen, enligt aftal med Friherne landertskjöld - Nordenstam, varit antagen till förvaltare med närmare angifven lefvenhet å Tuhan Andersson och Nordenstams ga 3. Mk. M. B. s. C. R. 3. 169 No 311. Såg. 17. R. D. 1899
innehafvande Laukko och Pottijärvi pedvikommissegendomenur, belägna i Pesilaks socken och Pottijärvi kapell, senast för tiden från den 1 November 1892 till samma dag 1893, emot utfäst lin och stul, samt att, då Tiiheni Alander Eskjöld Nordenslam i Akkasi 1893 förklarat sig sjelf ännu öfverlaga förvaltningen af sagda lägenheter, parterne emellan sålunda öfverenskommits att Nyberg Situsen likväl skulle qvarstanna i FrihenStandertsgäld - Nordenslams tjenst för att göra Friherren förtrogen med förvaltningen och öfriga förhållanden å stället, hvarjemte Syberg. Pelusen fortfarande egde handhafva ledningen af det hela. Men emedan Syberg. Riksin kort derpå blifvit afhållen från godsets hufvudförvaltning, som öfverlemnats åt honom förut underlydande inspektoren å Tottijärvi gård; och Syberg - Pedersson derigenom hos Ticheni Standertskjöld. Norden stam kommit i en helt annan och mera enderordnad ställning, än förenämnda aflåoch öfverenskommelse afsitt, samt Syberg Fitusen efter en under vinterne 1893 å Laukko gård timad brand erhållit endast ett rum derstädes till bestred för sig och sin fallit äfvensom jemväl i andra afseenden, eller beträffande rättighet att å Laukko gård uppföda hömsahåll vid behof begagna häst från gården till sina resor, icke fätt åtnjuta honom i ännämnda befattning tillbörande förmåner, så hade Syberg - Petersinsom under sadana förhållanden hvarken kunnat eller erlat qvarstanna i Frihene ständertskjöld - Nordenstams tjenst, den 11 April 1893 lemnat densamma. Och som SybergPettersson hos Piiheni Flanderlskjöld - Nordenstam hade innestående sina löneförmåner för ifrågavarande tjenstlår, är af Syberg Petusén yrkadt Friherne Standertsskjöldserdenstams förpligtande att till Syberg Setervin utgifva lönen för nästnämnda tid tretusen sexhundra mark samt stat för tio och en half månader med femhundra åttatiosju mark nittiosex penni jemte ränta å dessa belopp från den 1. November 1893; hvarhos Syberg - Peter sen tagit i anspråk ersättning för sina umgälder såväl i detta mål som i den rättegång Syberg - Petusen i enahanda syste redan tidigare emot Friherre Flandertskjöld - Nordenstam anhängiegjort, 163
men hvilken för den gången af förekommen anledning tills vidare lemnats beroende. I saken hörd har Frihene Standertskjöld. Nordenstam godkänt till betalning i den Syberg Pehrsson för nämnda tjenste år utfästa lin och stut hvad som deraf belöpte sig å tiden från tjenstavels början till den 11 April 1893, likväl med afdrag af stut för en och en half månad; hvaremot, mär Riiheni Handerskjöld Nordenstam velat qvarhålla Nyberg - Petusen i tjensten till den 1 November 1893 och Syberg i Petersen icke haft gillig orsak att före tjensteårets slut lemna sin ifrågavarande befattning samt Tiihonen äfven utan rättsgång skulle till Syberg - Petusen utgifvit hvad honom å hans aflöning tilltont, Siiheni Flanderlskjöld - Nordenstum motsagt krafvet i öfrigt. Häradsrätten har härå medelst utslag, afkunnadt den 14. Februari 1898, utlåtit sig i målet och förklarat det vara utredt att Christian Fredrik Syberg- Petusen den 1 November 1859 antagits till förvalta re å Friherne Stundertskjöld Nordenstams innehafvande Saukko och Tottijärvi fidikommeslägenheter emot åtnjutande af löneförmåner, som från den 1. November 1890. dkjort årligen tretusensexhundra mark lön jemte slut, samt att Nyberg - Petersen, hvars anställning den 1 November 1842 ytterligare förngats på ett år, den 11 April 1893. emot Tiihan Standertskjöld - Nordenstams vilja lemnat sagda tjenst utan att af nämnda löneförmåner hafva uppburit något; men alldenstund Nyberg Petusen icke gittat styrka att han egt skäl att före den aftalade tidens utgång skilja sig från sin ifrågavarande befattning och Syberg - Klemän förty icke vore berättigad att af de honom tillförsäkrade jormänerna utbekomma mera in hvad Friherre Sandertskjölde Nordenstam medgifvit till betalning eller för tilen från den 1 November 1892 till den 11 April 1893, med afdrag af stut för en och en half månad, hvilken tid Syberg - Petter son af Friherre Standertsjöld - Nordenstamåtnjutet fritt uppehälle; fördenskull all des Friherre Flandertsjöld - Nordenstam att, derest laga hinder icke mölte, emot qvitte till Christian Fredrik Nyberg Setusen utbetala lön ettusen sexhundra
tio mark samt ståt, enligt af parterne godkänd uppskattning, tvåhundra sextonmark femtiotvå penni; hvaremot Nyberg Petusins derutöfver sträckta fordringsgårds förkastades; och som Syberg - Pelosen ej ens kunnat påstå att Friherre Standertskjöld Nordenstam, efter det Kejserliga Senatens ofvanberörda utslag gifvits, velat innehålla de Syberg - Petersin i förestående måtto tilldömda löneförmånerna, underkändes dennes anspråk på ränta; hvarhos Syberg Fetusen sjelf fingo vidkännas sina rättegångskostnader i målet. Hefrätten, under hvars pröfning Christian Fredrik Syberg Petusen i väderag dragit målet, har genom dom af den 20 Domler 1898 låtit bero vid Häradsrättens utslag. Uti Kefrättens dom har Christian Fredrik Seberg Petersson i underdånighet anhållit om ändring. Hvad sålunda förelupit samt handlingarna vidare innehålla har Kejserliga Senaten tagit i öfvervägande samt finnes Christian Fredrik Syberg- Petersin icke hafva anfört skäl till ändring i AfVilhelm Måfield rättens omförmälda dom, vid hvilken förfenskull kommer att förblifva. Det alle, som vederbör, till underdång efterrättelse länder I Mans Kejserliga Majeställs Mögar Nämn Dess Senat för Finland: s. W. Hansberg Ludvig Clönberg. Henr. Borenius. Richard Edestam.
Maaliskuun 19 päivänä 1904. Keisarillisen Majestodin Korkiassa Timssä Hänen Suomen Senaattinsa tuomionostorahalla Viipurin Hovioikeudesta tulleesen, alempana kerrottavaan juttuun, jossa Kapteeni William Ruth, Kynin pitäjästä, on hakijana, sekä Kymin lauttausyhtiön lauttauspäätlikkö Insinömi Karl Appelberg ynnä sanotun yhteen johtokunnan ja senet Konsulit Daniel Brunila, Tiipurin kaupungista, ja Kristian HehtKotkan kaupungista, sekä Sahanisännöitsijä Ote Nordrum, Nymin pitäjästä, vastaajina: Annettu Iliisarillisessa Suomen Senautissa ja Sen Oikeusosastossa, Helsingissä, Maaliskuun 19 päivänä 1900. Keisarillinen Senaatti on Itsellensä sityttänyt jettuun kuuluvat kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksenä, saanut tietää seuraavaa: Haastateltuaan, Nymin lauttausyhtion lauttauspäälliken, Insineeri Appelbergin sekä ylläsänetut yhtiön johtekun nan jäsenet, on Raptuni Ruth Nyminja Pyhtään pitäjäin käräjakunnan Kih24 Lusnå: P. H. A. - C. G. - G. F. - A. N. (bim.) 67 No 318 Pag. 23/9. R. S. 1898.
lakunnanoikeudessa lausunut, että lauttausyhtiö Keisarillisen Senaaten Talousosaston 16 päivänä Huhtikuuta 1880 metsontuotteiden lauttaamisesta Kymin joissa vahvistaman järjestyssäännen sekä 21 päivänä. Tonkokuuta 1892 siihen annetun lisäyksen mukaan eli yksinomaan oikeutettu lauttaamaan Nymin joessa kaikki sahatukit ja hiomopuut, mistä paikasta hyvänsä ne tulerat jekun, ja tästä toi mesta oli saapa lautattujen puuaineiden omistajilta korvausta, joko sopimuksen mukaan tahi mainitussa järjestyssäännessä määrätyllä tavalla; että Kapteeni Kuita joka ei kuulunut yhtiöin, eli eri sopimuksetta antanut yhtiön toimeksi lautata Kapteeni Mutkin omistama puuainesta ja että yhtiö vuosittain oli kantanut antamiensä laskujen mukaan Kaptuni. Ruthilta yhteelle tulevan korvauksen lauttauskustannuksista; mutta että Kaptuni Ruth nyttemmin oli luullut huomanniensa Laikettaisia epakohtia yhteen debiteeraamissa maksuissa, muun muassa että, vaikka Suomen kruunu, joka sitä ennen oli tumittanut lauttauksen. Kymin jossa, oli kontrahdilla 30 päivältä Huhtikuuta 1874 siirtänyt lauttausoikeutensa yhtiölle ja luovuttanut yhtiölle kaikki lauttausta varten rakennuttamansa laitekset sillä välipuhoella ettei yhtiö saisi muilta puuainoiden omistajilta ottaa korvaukseksi laitostensa käyttämisestä enempää kuin kolme penniä joka lautatusta hirristä, yhtiö, joka uudestaan perustettiin vuonna 1877, kuitenkin oli vuodesta 1878 alkaen kantanut laitoksistansa maksun, joka oli aijottu kymmenen vuoden kuluessa kuolettamaan niiden rakentamisesta suoritetut kustannukut, sekä sanotun kuoletusajan umpeen kuluttuakin edelleen jatka nelsaman kuoletusmaksun kantoa; että puu rinoiden omistajain tuli, edellämainitun järjestyssäännen mukaan, ottaa osaa lauttauskustannuksiin osuutensa mukaan heko puusinemäärässä ja sen jokimattan rituuden mukaan, jonka puuainut olivatuitetut, mutta että tätä määräystä ei oltu noudatettu, koska kaikki puuaineiden lajittelemisesta johtuvat kustan nukset olivat jaetut koko viimeisessä lauttauspiirissä lajitettavana oleelle
puumäärälle, vaikka osa lautatuista metsäntuotteista oli mennyt itäistä ja toinen osa läntistä lauttausväylää eikä kaikkien aineiden lauttaamista varten niin muodoin oltu käytetty kaikkia lauttauspiirissä olevia lajittelemislaitokssia; että yhtiö ole harjoittanut höyryläivaliikettä Kymin jolla ja, kun tämä liike oli tuottanut yhtiolle tappiota, debiteerannut lautattavien puuainoiden omistajat myöskin tästä tappiosta, vaikki se ollut kuulunutkaan lauttauskustannuksiin; että yhtiö antamissaan laskuissa niistä Kaptuni Ruthin puusineista, jotka olivat ollut yhtiön lautattavina, oli merkinnyt lautatuista tukeista epäsuhteellisesti suuren määrän uponneeksi; että Kapteeni Ruthin omistamiin tukkipuihin toisinaan oli hänen panemaasa merkin päälle lyöty vieras merkki; sekä että Kapteeni Ruth, saadaksensa puunsa lautataiksi, oli ollut pakotettu suorittamaan tarpattoman suuria etumakirjasentähden on Kaptuni Ruth, joka näistä seikoista oli saanut oiketta epäillä yhtion tekemien laskujen oikeellisuutta, vuotinut lauttausyhtiön velvoittamista kymmenentuhannen markan sakon uhalla, niin hyvin antamaan Kapteeni Ruthille tahi hänen valtuuttamalleen asiamiehelle täydellisen, erikoiskohtoisen, seikkaperäisen ja todisteihin perustuvan tilin kaikista lauttauskustannuksista, joista yhtiö oli detiteerannut Kapteeni Ruthia ja kantanut häneltä maksua, alkaen vuodesta 1881, jolloin Kapteeni. Ruth oli alkanut lautattaa puuainesta Kymin joessa, ja jossa tilissä jätettäisiin täydellinen selitys, muun muassa, Kapteeni Ruthin edellämainitsemista epäkohdista, kuin myöskin sanotun tilin varmistukseksi jättämään Kapteeni Ruthin tahi hänen asiamiehensä tarkastettavaksi loko yhtiön kirjanpiden ja kaikki muut lauttausta koskevat asiakirjat samalta ajalta, jonka ohessa Kapteeni. Ruth on pyytänyt korvausta kuluistansa oikeuden. käynnissä. Asiasta kuulusteltuina ovat Konsu lit Brusila ja Holst sekä Sahanisunnöitsijä Ferdinand väittäneet että Nymin lauttausyhtiölle asianomaisesti vahvistettyen sääntöjen mukaan, lauttauspäällikon tuli yksinään kantaa ja vastata yhtiön
puolesta sekä ylimalkaan ja kaikissa tapauksissa valvoa yhtiön oikeutta ja etua, jonka vuoksi Konsulit Brusila ja Holst sekä Sahanisännöitsijä Perdrum ovat anonut että kanne, sikäli kuin se tarkoitti heitä, jätettäisiin huomioon ottamatta ja että Kaptani Ruth, jolle sanotut säännet olivat hyvin tunnetut, hän kun vuoteen 1881 saakka oli toiminut lauttausyhtiön päällekkinä, velvoitettaisiin heille korvaamaan heidän kulunkensa asiassa. Lauttausyhtiön puolesta on Insinööri Uppelberg kieltänyt, että minkäänlaisia epäsäännöllisyyksiä yhteen laskemissa eliteerauksissa oli ollut olemassa; ja koska lauttausyhtiö, joka nyt puheena olevassa suhteessa oli pidettävä toiminneena toimitus - eli asiamiehenä yhtiöön kuulumattomien puunomistajien puolesta, aina vuosittäin ole tehnyt täyden tilen ja laskiin vamän vuoden aikana toimitetusta ja silloin päättyneestä lauttaamisesta, ei yhtiö katsonut Kapteeni. Ruthin enää olleen oikeutetun niitä moittimaan, Kapteeni Ruth kun ei ollut vuoden kuluessa tiliä vastaan nostanut kannetta, eikä ollut voinut vaittää että hänen maksettavakseen olisi lashettu muuta kustannuksia kuin sellaisia, joita yhtiin osakkaalken olivat kärsinut ja on Insinööri Appelberg siis pyytänyt kanteen kumoamista sekä korvausta yhtiön kuluista asiassa; johon vastuusoon Konsulit Brunila ja Helst sekä Sahanisänneitsijä Nordrum myös ovat yhtyneet. Kapteeni Ruthin muistutettua ettei lauttänsyhtiö, jonka yksinemäinen lauttausoikeus oli kestävä vuotun 1904 saakka, vieläkään ollut toimestaan erotettu ja ettei kanneaika sanottua tointa vastaan ollut pidettävä umpeen kuluneena ennenkuin vuosi sen jälkeen kun yhteen toimi siten oli lopullisesti päättynyt, on Kihlakunnanoikeus 27 päivänä Maaliskuuta 1897 julistamassaan päätöksessä antanut lausuntensa ja mainitsemistansa syistä velvoittanut Kymin lauttausyhtiön yhdeksiin kuukauden kuluessa päätöksen antopäivästä lukien kahdentuhannen markan saken uhalla Kapteeni Ruthille toimittamaan täydellisillä liiteasiakirjoilla varustettavan tilin kaikista niistä varoista, jotka Kaptuni Ruth Tammikuun 1 päivästä 69
1885 samaan päivään 1896 edellämainitussa tarkoituksessa oli lauttänsyhtiölle suorittanut, jonka ohessa lauttausyhtiö on velvoitettu viidettäsadalla viidelläkymmenellä markalla korvaamaan Kaptuni Ruthin kulungit asiassa; jota vastoin ja koska, Nymin lauttausyhtiön yhtiökontrahdin mukaan, lauttauspäällikon yksin tule kantaa ja vastata yhtiön puolesta, Kaptani Ruth on tuomittu suorittamaan Konsuleille Brunilalle ja Holstille sekä Sahanisänneitsijälle Nordrumille kulunkien palkkioksi, kullekin, sata markkaa. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi sekä Kapteeni Ruth että Kymin lauttausyhtiö oli rat veteamalla saattaneet jutun, on tuoniolla Elokuun 13 päivältä 1898 antanut lausuntensa; ja koska 4 SS:n mukaan edelläkerrotussa, asianmukaisesti vahvistetussa järjestyssäännössä metsäntuettuden lauttaamisesta Mymin joessa puheenalaisen laatuiset punainut olivat lanttausyhtiön lautattavat yhteiseksi varaksi, sekä saman järjestyssäännen 6 SS:n mukaan se, joka lauttausyhtiön huolenpidosta sai puusineensa yhdessä muiden puuaineiden kanssa lautatuksi, oli velvollinen, jollei lauttauksen korvaamisesta ettu sovittu, ottamaan osaa lauttauskustannuksiin osuutensa mukaan koko puusainomaarässä ja sen jokimatkan pituuden mukaan, jonka hanen puurainoitaan oli lautattu, on Hovioikeus katsonut, samoin kuin Kihlakunnanoikeuskin, että lauttänsyhtiö, joka niin muodoin oli pidettävä yhtiin ulkopuolella olevain puunomistajien toimituseli asiamiehenä, eli, Kauppakaaren 15 luven 1 SS:n mukaan, velvollinen antamaan toimestansa tilin; mutta koska mainitun järjestyssäännön 3 SS:n mukaan, puuaineiden omistajan tuli säännössä määrättynä aikana kunakin vuonna ilmoittaa minkä määrän puunainesta kukin aikoi vuoden kuluessa lanttänsyhtiin kautta lauttauttaa ja siitä kävi selväksi että yhtiölle uskettu toimi oli kestävä ainoas taan yhtenä lauttauskantena ja siis vuosittain päättyvä, sen tähden ja kun lauttausyhtiö kiistämättä oli joka vuosi antanut laskun ja loppusuorituksen toimestaan edellisenä silloin päättyneenä lauttauskautena, eikä se seikka ettei todis
teita oltu loppusuorituksiin liitetty, voinut mitättömäksi tehdä sanotun suorituksen antamista, etenkin kun ei Kaptuni Ruth. in puolesta oltu väitettykään että sellaisia todistata tätä ennen oli vaadittu, on Hovioikeus katsonut että Kaptuni Ruth, joka vasta 1895 vuoden talvikäräjiin oli haastattanut yhtiön tilin tekemisestä, oli menettänyt kannevaltansa muiden vuosien tiloista paitsi siitä suorituksesta, jonka yhtiö oli antanut toimestaan vuonna 1894; mihin nähden ja kun lauttauseyhtiö oli näyttänyt antanansa tilin siitä, mitä yhtiö viimeksi mainittuna vuonna eli haltuunsa saanut, eikä Kapteeni Ruth ollut voinut näyttää sitä vääräksi tahi helpaamattomaksi, vaan nostanut sitä vastaan kannetta ainoastaan saadaksensa todistoita siihen ja voittaaksensa itselle niioikeuden tilin varmistukseksi saada tutkia ja tarkastaa lanttausyhtiön kirjanpitoa, on Hovioikeus, samalla kun Kihlakunnanoikeuden lausunte, sikäli kun se koski tilin antamista myöhemmältä ajalta kuin vuodelta 1894, koska siitä aoltu haastettu, on kumottu ja poistettu sekä asiaa siis siinä kohdassa ei ole tutkittavaksi otettu, muuttain Kihlakunnanoikeuden vodenalaisen päätöksen ja hyljäten Kapteeni Ruthin vaatimuksen lauttausyhtiön velvoittamista antamaan uuden tilin vielä sanotulta vuodelta, velvoittanut lauttausyhtiön Kihlakunnanoikeu den määräämän sakon uhalla kolmen kuukauden kuluessa Hovioikeuden tuomion räivästä lukien jättämään Kapteeni Rusthille tahi hänen valtuuttamalleen täydelliset todisteet kaikista kohdesta, joihin lauttauseyhtiö oli perustanut debiturauksensa vuonna 1894 sekä kaikista maksuista, jotka yhtiö samana vuonna eli lauttauksesta suorittanut ja jorhen Kapteeni Ruth oli osaa ottanut, taikka saman ajan kuluessa antamaan. Kaptani Rustkille tahi hänen valtuuttamallensa tilaisuuden lauttausyhtiön määräämällä ajalla, josta Kaptuni Rusthille oli kahta viikkoa sitä ennen annettava todistettava tieto, yhtiön konttoorissa kuutina päivänä tarkastaa kaikki ne asiakirjat, jotka voivat olla todisteina mai nituistä seikoista ja tuottaa selvitystä
niistä. Muuten on lauttausyhtiö, asian laatuun nähden, vapautettu maksamasta Kaptani Ruthille Kihlakunnanoikeuden Ruthille tuomitsemaa korvausta hänen kuluistaan. Tain muutettuna on Kihlakunnanoikeuden päätös, sikäli kun Nopteeni Ruth eli velvoitettu palkitsemaan Konsulien Brunilan ja Helstin sekä Tahänisännöitsijän Nordrumin oikeuden käymiskulut asiassa, jäänyt pysyvä seksi. Hovioikeuden tuomioin on Kaptemi Ruth alamaisesti anonut muutesta tänne toimittamallaan perustelmalla, johon Imnööri Appelberg sekä Konsulit Brusila ja Holst ynnä Sahanisännöitsijä Nordrum ovat määrätyssä järjestyksessä vastannet. Mitä näin on tapahtunut ja asiakirjat laveammin sisältävät on Keisarillinen Senaatti ottanut tutkittavaksensa, ja sen ohessa ettei ole syytä muuttaa Hoviokeuden tuomiota, mikäli Kapteeni Ruthin kannetta tilin antamisesta 1894 vuoden jälkeiseltä ajalta ei ole otettu tulkittavaksi, katsoo Keisarillinen Senaatti samoin kuin tuomioistuimetkin että Nymin lauttausyhtiön Kaptani Ruth'in lukuun toimittama lauttaus on niiden ehtojen laatuen nähden, jotka siitä ovat asianomistajien kesken ollut voimassa, pääsiallisesti sellaista asioimistointa, josta yhtiö on K. Rn 18 luvun mukaan velrellinen tekemään Aaptani Ruthille tilin, mutta koska tämän lauttauksen toimittamisesta, siihen nähden että eri lauttojen tukit lautattaessa ainakin osaksi joutuvat sekäisin toistensa kanssa, ei soveltuvasti voida antaa eikä, mikäli asiakirjoista näkyy, täta ennen olekaan annettu tiliä sillä tavoin että kutakin puutavaran omistajan tekemää puiden ilmoittamista pidettäisiin eri toimenantena, sekä toiselta puolen taas siitä asianlaidasta, että lauttausta toimitetaan yhteeseen lukuun ja että siis välinselvitys kaikkeen puutava ranomistajien kanssa on kunkin osuudelle tulevien kustannuksien määräämistä ja suorittamista varten, tehtävä ajanjakset tain take, niinkuin Kymin lauttauseyktion Helmikuun 6 päivänä 1888 laaditun yhtiöjärjestyksen 22 SS tässä saadetaan, vuo172
sittain, sairaa että kunkin vuoden lauttan ta täytyy pitää erityisenä kokonaisuu tena ja että yhtiön siis tulee lauttausteimistaan vuosittain antaa tili, sentähden ja kun Kymin lauttausyhtiön tämän täyttämiseksi joka vuodelta Kaptuni Ruthille jättämiä tililaskuja ynnä niihin kuuluvia tauluja sitä enemmän täytyy pitää Kapteeni Ruth'ille annettuina tiliinä kuin senlaatuinen tilinteko, jota Kapteeni Ruth on vaatinut käsittäisi kaikkeen yhtiön tilikirjain jäljentämisen jokaiselle ulkopulella yhtiötä olevalle puutavaran omistajalle, katsoo Keisarillinen Senaatti, keskei Kapteeni Ruth ole aikaisemmin kuin 1895 vuoden talvikäräjissä tehnyt kannetta moittiaksensa mainituita tiloja, ett ei Kapteeni Ruthin perustelma anna oiketta muuttaa sitä loppupäätelmää, johon Hovioikeus on johtunut yhtiön 1893 vuoden loppuun asti toimittumaan lauttaukseen nähden, eikä Hovioisen den tuomiota muissakaan osissa, jonka vuoksi asia sen varaan jääpi sillä tavolli että Kymin lauttausyhtiön tulee ennen tämän vuoden Elokuun 1. päivää täyttää Oscar Karsten mitä Hovioikeus on yhtiön tehtäväksi määrännyt. Tätä kaikki asianomaiset alamaisuudessa noudattakoot. Keisarillisen Majesteetin Korkrassa Timenä, Hänen Suomen Senaattinsa. S. W. Klauberg C: Oscar Gylleng Gällgrenskildt Socken Gabriel Gällgrenskildt Socken Gabriel 73
Den 20. Mars 1900. Hans Kejserliga Majestäts Högnetämn, Dess Senats för Finland dom uti ett, på nedsatt revisionsskilling, från Åbo Hofrätt inkommet mål emellan verkställande Direktören för Sandvikens Aktiebolag i Helsingfors stad Kollegiiassessorn Uno Kurtén, sökande, samt sysslomannen uti Byggmästaren från nämnda stad Karl Gustaf Sivenius, till konkurs upplåtna bo Brukssegaren Paul Ehmelkoski och Ingeniören Robert Huber, svarande, angående bättre rätt till särskild lösegendom: gifven uti Kejserliga Senaten för Finland och Dess Justitie Departement, i Helsing fors, den 20. Mars 1900. Kejserliga Senaten har låtit handlingar ra i mälet Sig föredragas och af dem inhemtat följande: På Kollegiiassessorn Kurtén, i hans afvan antydda egenskap, ågången stämning hafva Bruksegaren Chmetavski och Ingintoren Huber vid Rådstufvurätten i Helsing fors anfört, att sedan Sandvikens Ahtiebolag på beställning af Byggmästaren Sivenius, den der på entrejrenad åtagit sig Ofde A. af N. G. - G. L. - A. N. No 329. Pag. 86. R D. 1899.