Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
gårdiner med flere inventarier för denne tillhöriga hötel Kiviera i Serijoki by af Kivinebb socken på villkor, bland annat, tt Wahlberg skulle för nämnda mibler och inventarier betala till bolaget i skilda poster inalles 65072 mark, hvarmot eganderätten till möklerna och inventarierna skulle till Wahlberg öfver gå först efter erläggandet af sagda belopp och Wahlberg emellertid upplätet sin egendom till konkurs, innan han å berörda köpeskilling erlagt mer än 4008 mark 65 penni, så hade Sandvikens Aktiebolag yrkat att återbekom na ifrågavarande mökler och inven tarier samt vid ett den 25 November 1908 hållet borgenärssamman träde i Wahlbergs konkurs förklarat sig utligt att jämväl återgälda berörda 4000 mark 65 penni, hvilket från belagets sida sålunda framställda förslag de vid sammanträdet när varande borgenärerne beslutet att medelbart godkänna, jämte det åt godemännen i konkursen uppdragits ett i enlighet härmed uppgöra saken med bolaget; att å Sandvikens Aktiebolags vägnar dock efter någon dag anmälts det bolaget icke komme att fullgöra an tydda öfverenskommelse, häremot borge närerne vid den 26 Mars 1909 hållet sammanträde ytterligare beslutit att det vid sammanträdet den 25 November 1908 fattade beslutet borde vidhållas, att, då uppgörelse således till följd af sandvikens Aktiebolags aflalsbrott icke kunnat bringas i verkställighet, änsagde moder och inventarier förblifvit i konkursboets vård och värjo än da till dess bolaget i slutet af November månad 1909 ställt en af Disponenten Nybom och Gårdsegaren Fagerholm ingången sölidarisk borgen ej mindre för gäldandet af förenämnda 4008 mark 65 penni än äfven för ersättandet af den skada konkursboet kunnat åsamkas därigenom att bolaget cke tidigare erlagt dessa 4008 mark 65 penni och återtagit möblerna och mentarierna, såvidt belaget i en framtid blefve lagligen förpliktadt att återbetala sagda belopp och till kon 1222
kursboet utgifva skadestånd i antydt afseende, på grund af hvilken borgen konkursförvaltningen ansett sig böra till belaget öfverlemna omförmälda möbler och inventarier, hvilka jämväl af böta get sedan bortforts från hötillet Stina ra; att Sandvikens Aktiebolag emeller tid bevakat i Wahlbergs konkurs såsom fordran hela den oguldna åter stoden af det som hyra betecknade puset för merberörda mökter och inventarier samt, sedan bolaget anvisats att i skild rättegång tvista om samma fordran, därom utfört talan jämväl efter det bolaget allaredan återbekom mit mölternä och inventaterna, hvilken talan sedermera blifvit medelst Kyserliga Senatens dom af den 1 November 1913 slutligen förkastad; samt att Sandvikens Aktiebolag genom dess ofvanbeskrifna tredska att fullgöra ej verenskommelsen af den 25 November 1908 åsamkat Wahlbergs konkursto kostnad och skada, bland annat därutinnan att konkursboet jämlikt stadgande i kontraktet af den 28 Fevember 1908 varit nödsakadt att hålla ifrågakomna möblor och inventarier till deras fulla värde af 65072 mark försäkrade mot eldfara intill den Sand vikens Aktiebolag återtagit nämnda egendom, eller under ett års tid och utbetalt i brandstodspremier, den 14 Januari 1909 260 mark 29 penni samt den 14 Mars, Juni och September samma år hvarje gång 390 mark 43 penni eller sammanlagdt 1431 mark 58 penni. Medafseende härå och då Sandvikens Aktio bolag, äfven om öfverenskommelse därom icke skulle träffats, varit skyldigt att vid återtagandet af de försålda möblerna och inventarierna återbära det af bolaget uppburna priset, har Vicehå radshöfdingen Hällfors påstått bemälde belags samt Dispenenten Nyboms och Gårdsegaren Fagerholms skyldigkännande att gemensamt eller den af dem, som tillgång hade, till Hällfors i hans syslemännäegenskap utbetala inalles 5440 mark 23 penni med fem procents ränla därå, räknadt å 4008 mark 65 penne från den 25 November 1908, å 260 1223
mark 29 penni från den 14 Januari 1909 samt å tre belopp af 390 mark 43 penni från den 14. Mars, den 14 Juni och den 14 September jämväl 1909; hvarhos Hällfors förbehållit Westeratören Wahlbergs konkursförvaltning rätt att framdeles utföra talan om ersättande af den ytterligare skada, som kunde konkusboet tillskyndas genom Sandvikens Aktiebolags omförmälda tredska. I saken hörde hafva Sandvikens Aktiebolag, Disponenten Nybom och Gårds egaren Fagerholm motsagt käromålet och emotsett dess underkännande, jämte det Nybom och Fagerholm invändt att Vicehäradshöfdingen Hällfors krafvare emot Nybom och Fagerholm för tidigt väckt, enär de iklädt sig borgen endast för gäldandet af hvad Sandvikens Akter bolag kunde varda genom laga kraft åkommen dem ålagdt att utgifva Rådstufvurätten, hvarest parterne å ömse sidor äskat godtgörelse för rättegångskostnaden, har genom den 4 Juni 1914 afsagdt utslag i saken sig utlåtet, och som Disponenten Nyboms och Gårdsegaren Fagerholms åberopade borgesförbin delse innefattade åtagande af desse att utgifva utsökta ersättning först efter det Sandvikens Aktiebolag blifvit medelst laga kraft vunnen dem ålagdt betalnings skyldighet, alltså har Råd stufvurätten funnit käromålet emot Nybom och Fagerholm vara för tidigt väckt och fördenskull lämnat detsam ma utan afseende. Vidkommande så ken i öfrigt, har Rådstufvurätten ansett det icke vara ådagalagdt att findande uppgörelse emellan Sandeckens Aktiebolag och Resteratören Wahlbergs konkursmassa kommit till stånd därom att bolaget skulle återtaga ifrågakomna möbler och inventarier emot återbetalning af de för dem erlagda 400 mark 65 penni samt att konkursmassan ej hel ler annorledes visat rätt att, i strid med lydelsen af det angående sagda möbler och inventarier emellan kola get och Wahlberg upprättade, såkallade hyseskontraktet, återbekomma nämnda belopp, lika litet som belaget, hvilket tidigare gjort anspråk på berörda egen 1224
doms utbekommande, ehuru sådant anspråk af konkursmassan afböjts, kunde anseskyldigt att till massan erlägga brandforsäkringsafgifter för egendomen, helst Wahlberg enligt nämnda kontrakt ålegat att på egen bekostnad hålla egendomen försäkrad mot eldskada; i anseende har till käromålet emot Sandoikeus Aktiebolag förkastats såsom obefogadt. I öf rigt är tillhäradshöfdingen Hällfors älagdt att i egenskap af sysslomän i Kestauratören Wahlbergs konkurs med trehundra mark godtgöra Sandvikens Aktiebolag, Dispenenten Nybom och Gårds egaren Fagerholm deras kostnad och besvär i målet; och fick vid sådan ut gång af saken vidare utlåtande, beträflande Vicehäradshöfdingen Hällfors förbehåll om rätt för Restauratören Wahl bergs konkursmassa att särskildt utföra talan om ersättande af den ytterligare skada, massan skulle tidit genom sandvikens Aktiebolags förmenta tredska, förfalla Hofrätten, under hvars pröfning Viehäradshöfdingen Hällfors i vadevägdragit målet, har medelst dom den 9 Juli 1915 låtit vid Rådstufvurättens utslag be ro, jämte det Vicehäradshöfdingen Häll fors ålagts att ersätta Sandoikens Aktiebolag, Disponenten Nybom och Gårdsagaren Fagerholm deras i Hofrätten för målet hafda kostnader samt i sådant afseende till dem gemensamt utgif va femtio mark. Uti Hofrättens dem har Vicehärads höfdingen Hällfors anhållit om ändring medels deduktion, den Sandvikens Aktibolag disponenten Nybom och Gårdsagaren Fagerholm bemött. Kejserliga Senaten har tagit må let i öfvervägande och finner Vicehäradshöfdingen Hällfors icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens dom, vid hvilken förty skall bero, och skyldigkännes tillhäradshöfdingen Hällfors i hans förenämnda egenskap att till Sandvikens Aktiebolag Dipponenten Nybom och Gärdsegå ren Fagerholm i ersättning för de ras härstädes i målet hafda kostnader utgifva sjuttiofem mark. Det 1225
alle, som vederbör, till efterrättelse lån der. Kejserliga Senaten för Finland: Walter Andersin. Johannes Pesonen. Walter Andersin. Johannes Pesonen. K. R. Helanen K. Auer. J. F. MönDen 5 November 1915 Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsätt revisionsskilling, från Kejserlige Åbo Hofrätt inkommit mål emellan Viehäradshöfdingarne Fredrik och William Thureng från Helsingfors stad, sökande, samt Bonden hans Selim Ekholm, från Ingå socken, svarande, angående för dran: Gifven uti Justitiedepartementet den 5 November 1915 Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem såvidt nu är i fråga inhämtat följande: Heilels köpeafhandling af den 6 Oktober 1907 har Frans Selmi Ekholm berättigat Handlanden Hewardlång pell att å Ekholm tillhöriga haks låter - och Westergård lägenheter i Ingå socken öfverka och bortföra all till props och papperneed duglig skog för ett pris af 19 mark 25/5 penni för hvarje metrisk kubefann hvilket pris bort erläggas före virbets inlastning i Sgr: F. S. - A. L. - B. A. - t. R. -S. 1832 1226 No 2073. Pag. 228. Rl 1913
fartyg samt medels en af Handlanden Oamppell till Ekholm såsom förskattsbetalning å verkets pris uthändigad sex månaders växel å 10,000. mark; därå Ekholm och lamppell den 7 i samma månad så som tillägg till sagda afhandling skriftligen öfverenskommit att den i köpeafhandlingen berörda växel auppten å 10,000 mark skulle för höjas till 15,000 mark samt att Handlanden Lampbelt af de medel som vid årskontningen af sistnämnda växet erhålles, egde bekomma 5000 mark, jämte det Handlanden Capell dårvid förbundit sig att hvarken bortföra, sjölägga eller utskappa det virbesporte, han från omordade lägenheters skogsmarker komme att uteläpa förrän den af honom till Ekholm lämnade auppten å 15,000 mark af Sampell behörigen inlösta hvadan virkes partiet till dess borde kvarstå orubbadt såsom Ekholms rätt måtiga egendom Sedan Frans Selim Ekholm härå i en till Guvernörsembetet i Nylands lån den 25 Maj 1908 inlämnad skrift anhållet att, enär Handlanden lampell underlåtit att för det på grund af ofvanomförmälda köpeafhandling från Ekholm tillhöriga skogar af verkade verket till Ekholm utbetala den aftalsenliga köpeskillingen samt lampell störde i beråd att från landet utekoppa samma virke förbud måtte utfärdas för Lampehell eller hvimdel vara månde att inlasta eller bortföra verket förrän priset för detsamma till fullo guldits samt Guvernören i sagda lån i anledning häraf medels den 2 Juni 1908 gifven resolution funnit godt förtjoda Handlanden lamp till att själf inlasta eller låta någon annan inlasta samt från skogen bortföra det af Olemjebell öfverkade virket så har handels1227
finnan E. H. Kåneke & Co från staden Sunderland i konungariket Eng land, sedan förman medels leverans kontrakt af den 20 Juni 1907 samt en tilläggöfverenskommelse af den 27 Mars 1908 af Oainpell tillhandlat sig ifrågavarande virke i skifvelse för den 16 Juni 1908 hos bemälde Guvernör anhållit att, enär den omständigheten, att Handlanden Oampsell till Frans Selim Ekholm icke erlagt den dem i mellan öfverenskomna köpeskilling gen, icke kunde inverka på för mans rätt att förfoga öfver berörda virke hvilket befinnes upp lagdt å Jöddböle hemmansmark i Ingå socken, förenämnda af Guvernören meddelade hvarstad å viiket måtte upphäfvas, jämte det finnan för att säkerställa Ekholm för honom därigenom möjligen åsamkad förlust såsom säkerhet bifogat sin ansökningsskrift en af tillhäradshöfdingar ne Thureng sistsagde dag utfärdad borgesskrift, hvari desse, en för bägge och bäge för en, såsom för egen gäld gingo i borgen för all den kostnad och skada Ekholm kunde komma att vidkännas därest Guver nören med bifall till firmans ansökan upphäfde sagda obergringsförbud; och har Guvernören med anledning af sistbeskrifna ansökan medels resolution af den 17 i samma månad, i anseende därtill att firman ställt vederhäftig ber gen för kostnad och skada för ordnat att ifrågakomna förbud skulle upphöra att gälla Efter Vicehäradshöfdingarne Thuring ågången stämning har hans Selim Ekholm sedermera vid Råd stufvurätten i Helsingfors anfört att, sedan ofvannämnda stengångs förbud upphäfts förman E. U. Käneke och bortfört hela det parti propsoch papperved, som öfverkats från Ekholms stogar och uppgått till 426,054 metriska, kubikfämmer, samt att Ekholm i anledning häraf 228
och enär Handlanden Lampsell, den där icke inlöst tidigare omförmälda växel å 1500 mark, redan vid tiden för skingringsförbudets upphäfvande råkat i ekonomiskt obestånd beröfvats möjligheten att ur det till 30,000 mark uppskattade virkes partiets värde erhålla det kontra herade virkespriset SS 414 mark 37 penni; i anseende hvartill och då Kuhäradshöfdingarne Thilling uti om ordade borgesskrift ingått sålidarisk noprieborgen för gäldande af den Ekholm genom finnans antydda. åtgärd förorsakade förlust Ekholm anhållit att tillhäradshöfdingar ne Thureng måtte förpliktas att gemensamt eller den af dem, som tillgång egde, till Ekholm utgifva berörda belopp 8414 mark 37 penni jämte ränta. I anledning af käromålet haf va Keckäradshöfdingarne Tharing framhållit, att den till grund förkäromålet åberopade borgesförbin deleen icke afsett att lämna Frans Selim Ekholm säkerhet för att Handlanden Lampsell jemte mot Ekholm fullgjorde sin betalningskyldighet för den enligt bipeafhandlingen af den 6 Oktober 107 afverkade skogen, utan hade förbindelsen afsett att möjliggöra upphäfvandet af ett olagligt sking ringsförbud samt att lämna Ekholm säkerhet för den skada, för man E. U. Wanck a C. kunnat genom något lagstridigt förfarande för orsaka Ekholm; hvarföre och enär finnan som vid tidpunkten för förbudets upphäfvande varit egare till verket haft laglig rätt att bortföra detsamma och förbu dets upphäfvande icke åramkat Ekholm någon skada Richards höfdingarne Tharing emålsett för kastande af käromålet. Under rättegångens förlopp hafva Richardshöfdingarne Thuring åberopat Skoguppköparen Pertillberg till vittne i målet, men har Frans Elmi Ekholm såsom 1229
jäf emot Sillberg anmärkt att Ettberg, som varit anställd i firmanE. U. Käneke i Co tjänst, af firman år, ligen uppbure en firmans nettovinst motsvarande gratifikation, samt att Pellberg, på sätt såsom vitt ne i målet afhörda Agerton Karl August Sundberg intygat lofvat ansvara för den rist Handlanden Camptell komme att lida därigenom att han på Pellbergs begäran låtit öfvertala sig att underteckna ofvanberörda emel lan Caribell och firman den 07 Mars 1908 ingångna kontrakt hvadan Hellberg af sitt vittnes mål hade att vänta nytta eller skada; och har Rådstufvurätten i anledning af jäfsanmärkningen uti den 5 Oktober 1909 af sagdt invändningsutslag, på grund af hvad Karl August Sundberg intygat samt i saken i öfrigt förelupit, ansett PerTillberg kunna vänta nytta eller skada af sitt vittnesmål samt förty vara jäfvig att vittna i saken. Efter det Richardshöfdingarne Räring, under framhållande att Karl August Sundberg af sitt vittnesmåt kunnat vänta nyttä eller skada yrkat Sundbergs förklarande för återgångsvittne, har Rådstufvurätten hvarest parterne ömsesides anhållit om ersätt ning för rättegångskostnaden. den 11 Januari 1010 afkunnat utslag i saken; och jämte det Kuhåradshöfdingarne Thureings yrkande på Karl August Sundbergs förklarande för återgångsvittne så som obefogadt förkastades, har Rådstufvurätten, enär Frans SelimEkholm i sin hos Guvernörsam betet den 25 Maj 1908 gjorda ansökan, på grund hvaraf Guvernören sedermera den 2 påföljan de Juni förbjudet Handlanden lämpbett att själf inlasta eller låta inlästa ifrågakomna af Handlanden lämpsell från Ek1230
holms skog afverkade virkesparti uttryckligen framhållit, att be rörda åtgärd påyrkats i ändamål att säkerställa Ekholm för utbekommande af den för virkelbetingade köpeskillingen samt Vicehäradshöfdingarne Tharing, de där en för bägge och bågge för en såsom för egen skuld borgat för all den kostnad och skada, som Ekholm komme att vidkännas, därest nämnda hvarstad blefve upphäfd, genom denna sin borgen åstadkommit hvar stadens återgång och möjliggjor verkets utekoppande ur landet hvadan Ekholm, som icke ens påstätts hafva utbekommit köpeskillingen för nämnda virke i följd däraf, att verbet blifvit en landet affördt saknade möj lighet att ur dess värde för det samma göra sig betald, pröfvat rättvist ålägga Vicehäradshöfding garne Thilling, gemensamt eller den af dem, som tillgång egde att till Frans Selmi Ekholm emot kvitto utgifva köpeskillingen för ånnämnda virkesparti, hvilket vi sats hafva uppgått till minst fyrahundratjugusex hela och fem tiofyra tusendedels metriska kubekfannar, efter aftaladt prisaf nitton mark sjuttiofem penni för hvarje metrisk kubelfann med åttatusen fyrahundra fjerton mark femtiosju penni jäm te fem procents årlig ränta där å från stämningsdagen den 14. Maj 1809, tills full betalning följde äfvensom att därhos med femhundra femtio mark ersätta Frans Selmi Ekholm hans rätte gångskostnader. Hofriitten, under hvars pröfning Richardshöfdingarne Thuning i vadeväg dragit målet, har medels dom den 30 Juni 1913 låtit bero vid Rådstufvurättens såväl ofvan omförmäl da invändnings utslag som dess slutliga utslag. 231
Uti Hofrättens dom hafva Keekäradshöfdingarne Tharing anhållit om ändring medels deduktion den Frans Selim Ekholm bemätt Kejserliga Senaten har tagit må let i öfvervägande och finner tillhärads höfdingarne Tharing hvilka icke visat att Frans Selim Ekholm af Handlanden Oamppell uppburit priset för ifrågavarande virke, icke hafva anfört skäl tilländ ring i Hofrättens dom vid hvilken för ty kommer att förblifva; och ålägges Vicehäradshöfdingarne Tharing att med åttio mark godtgöra Frans Selim Ekholm hans för målet häretädes haf da kostnader. Det alle som vederbör till efterrättelse länder. Kejserliga Senaten för Finland: Felix Saarikoski B. Annebref Samuli Koski. Alfred Luksiala. A. J. C. Jahlmman E. Thesleff Marraskuun 5 päivänä 1913. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa velkomesjutussa, jossa Tehtailijan leski Hilja Maria Josefina Airaksinen, Helsingin kaupungista, omasta puolestaan ja alaikäisten lastensa Anna Liisa ja Yrjö Airaksinen holhoojana ynnä sanottujen alaikäisten toinen holhooja Liikemies Johannes Hambara myöskin Helsinöistä yhteisesti ovat hakijoina sekä Talonomistaja Johannes Ekberg, Turun kaupungista, vastaajana Annettu Oikeusestossa Marraskuun 5. päivänä 1915. Keisarillinen Senaatti on itullen esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä, mikuli nyt on kysymyksessä, saanut tietää. Turun kaupunoin Raastuvanoikeudessa ovat Hilja Maria Josefina Airaksinen ja Johannes lambero lausu neet, että Talonomistaja Juho Vilho Juureva oli velkakirjalla 15. päivältä TamLämä: R. G. 12. B. 1. l. R. S. E. Ti 1200 No 2074. Tog 74. R. D. 1914.
mikuuta 1909. sitoutunut suorittamaan Hilja Maria Josefina Airaksisen miehelle Anna Liisa ja Yrjö Airaksisen isälle Tehtailija Kustaa Risto Airaksiselle 24,200. markkaa kuuden prosentin vuotuisine korkoineen sanotun Tammikuun 1 päivästä, ja että sohannes Ekberg, ostaessaan 30. päivänä Maaliskuuta 1910. Juho Vilho Juuravalta talon ja tontin No 21 Ison Haopurtinbodun varulla Helsingissä, oli silloin tehdyssä kauppakirjassa ottanut vastataksensa sanotun velan maksamisesta sillä välin kuolleen Tehtailija Airaksisen perillisille, ja ovat Vilja Maria Josefina Airaksinen ja Johannes Hamberg, sen vuoksi vaatinut, että Johannes Ekkee velvoitettaisiin heille suorittamaan 24,200. markkaa kuuden procentin korkoineen Tammikuun 1 päivästä 1902, siitä kuitenkin vähennettyä ne 106. markkaa 6. penniä, jotka sanottua taloa Toukokuun 16. päivänä 1911. pak kohuutokaupalla myytäessä maksetusta kauppahinnasta oli saatu puheenalaisen saamisen suoritukseksi; minkä ohessa Vilja Maria Josefina Airaksinen ja Johannes lamberg ovat anoneet korvausta oikeudenkäyntikuluistaan Asiasta kuulusteltuna on Johan nes Ekberg anonut kannetta hyljättäväksi. Raastuvanoikeus on 13 päivänä toukokuuta 1912 julistamassaan päätöksessä katsonut tosin selvitetyksi että, sittenkuin Juho Iittio Juurava ja hänen vaimonsa Hanna Juurava olivat Elmikuun 15. päivänä 1910. ostaneet kysy myksessä olevan kaupunkitalon ja siitä laaditussa kauppakirjassa ottanut vastatakseen Tehtäilijä Airaksisen perillisille kahdenkymmenenneljäntuhannen kahdensadan markan velasta sekä suureva tästä velastaan oli antanut tehtailija elisaksiselle kirjoitetun, Tammikuun 15 päivälle 1909 pälvätyn velkakirjan sanotusta määrästä, niin oli Johannes Ekberg. Maaliskuun 30 päivänä 1910 tehdyssä kauppakirjassa ostaessaan silloin suurivan aviopuolelta puheena olevan talon, ottanut suorittaaksensa Teh1233
tailija Airaksisen perillisille kysymyksessä olevan velan, mutta koska Hilja Maria Josefina Airaksinen ja Johannes Hamberg eiväl olleet näyttäneet, että Tehtailija Airaksisen perillisten ja Johannes Eklerain välillä olisi sovittu siitä, että viimeksi mainittu otti vastataksien Tehtailija Araksi sen perillisten kerrotusta saatuvasta eikä Ekberg siis ollut vaaditussa suhteessa maksuvelvollinen Airaksisen perillisiin nähden, on Raastuvanoikeus kyljännyt kanteen Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Vilja Maria Josefina Airaksinen ja Johannes tembera olivat vetoamalla saattaneet jutun, on Helmikuun 23 päivänä 1914 antamallaan tuomiolla jättänyt asianRaastuvanoikeuden päätöksen varaan Hovioikeuden tuomioon ovat Hilja Maria Josefina Airaksinen ja Johannes Lamberg anoneet muutosta perustelmalla, johon Johannes åkberg on vastannut Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, etteivät Helja 1234 Maria Josefina Airaksinen ja Johannes Gamberg ole esittäneet syytä muuttaa levioikeuden tuomiota, joka siis jää pysyväksi; ja velvoitetaan Hilja Maria onefina Airaksinen ja Johannes Gamberg maksamaan Johannes Ekbergille, häneltä täättä juttuun men meiden kulujen korvaukseksi, kuusikymmentäviisi markkaa. siitä kaikki asianomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti Felis Isaarikoski. B. Amberg. Samuli Koski. Alpn Luksiala. A. W. Lillfuttala
Marraskuun 5. päivänä 1915. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Kaasan Hovioikeudesta tulleessa korvausjutussa, jossa Talollinen Matti Sanaksenaho, Kuivaniemen kappelista, on hakijana sekä Talollinen Jaakko Wäkkuri, samasta kappelista, poisjääneenä vastaajana: Annettu Oikeusosustesla Marraskuun 5. päivänä 1915. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä saanut tietää: Iin, Kiimingin ja Haukiputaan pitäjäin sekä Kuivaniemen kappelin käräjäkunnan Kihlakunnanoikeulessa on Jaakko Hakkuri lausunut, että Wäkkurin perintötilalla No 20 sanotussa kappelissa Marraskuun 15. päivänä 1909 toimitetussa välijaossa oli sovittu viljelyksistä siten, että Wahlbergnimisen No 2016 osuuden omistajien tuli senjälkeisenä kesänä, Jaakko Häkkurille kyntää ja muokata 1 o hehtaaria ala ketoja sekä lannoittaa nuo kedot 120. kuormalla navettalantaa; ja ettäi Läsnä: F. F. A. L - Bet - A. B -S. K /E. Th. No 2075. Såg. 119. R. D. 1914.