Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
vannut Koroselle kun talo tulisi myydyksi, maksaa välityspakkeaksi kaksiprosenttia talonhinnasta " Ja koska Juho Wilhelm Kinnunen sittemmin oli Syyskuun 8. päivänä 1911. myynyt puheena olevan talon 17300 markan hinnasta, on Johan Koronen vaatinut Kinnusta velvoitettavaksi Koroselle suorittamaan kaksi prosenttia sanotusta rahamäärästä oli 550 markkaa viiden prosentin korkoineen kaupantekopäivästä sekä sen lisäksi korvaamaan Korosen oikeudenkäyntikulut Kanteesta kuultuna on Juho Wilhelm Kinnunen myöntänyt alle kirjoittaneensa Johan Korosen vid taaman sitoumuskirjan Heinäkuun 20 päivältä 1911, mutta väittänyt ettei Koronen ollut tehnyt mitään talon myyntiä varten, minkä vuoksi Minnunen on anonut että kanne kyljättäisiin Petterkuin Johan Koronen oli ilmoittanut tarjennensa kysymyksessä olevan talon myytäväksi, muiden muassa, sillekin henkilölle, joka sen sitten oli ostanut, sekä jättänyt asianpääsettäväksi, on Maastuvanoikeus päätöksessä Marraskuun 7. päivällä 1911. palkaissut jutun ja katsonut että Juho Wilhelm Kinnunen kyllä oli nöytetty antaneen Johan Koroselle yksinoikeuden hankkia ostajan yllämainitulle talolle luvaten Koroselle kahden prosentin myyntipalkkion talon kaupnakinnasta, mutta koska Johan Koronen ei ollut saattanut toteen, että hän oli esillänyt talon myytäväksi sille henkilölle joka oli talon ostanut, taikko että Koronen muuten oli ryhtynyt toimin talon myymiseksi, on Raastuvanoikeus hyljännyt kanteen Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Johan Keronen oli vetoamalla saattanut jutun, on Marraskuun 1 päivänä 1915 antamallaan tuomiolla jättänyt asian Raastuvanoikeuden päätöksen varaan Hovioikeuden tuomioen on Johan Koronen anonut muutosta Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ellei Johan 767
Koronen ole esittänyt syytä muuttaa Hovioikeuden tuomiola, joka siis jää pysyväksi tätä kaikki asianomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaattitill Jaankoski Aro Luksiala till Jaankoski Aro Luksiala Johannes Pesonen. Samuli Koski. Johannes Pesonen. Samuli Koski. B. F. Mölse. Den 9. Maj 1916. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, på nedsatt rovisions skilling, från Kejserlige Åbo Hofrätt, inkommit fordringsmål emellan Skomakaremästaren Frans Qvist från Helsingfors stad, sökande och Löjtnanten Konrad Emil Lagerstam, från samma stad, svarande: Gifven i Justitiedepartementet den 9 Maj 1916 Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem inhämtat följande: Vid Rådstufvurätten i Helsingfors har Löjtnanten Lagerstam yrkat att Fransqvist, som enligt beställningssedel af den 15 Mars 1910 moten ärsafgift af 80 mark prenumerirat på ett exemplar af Helsingfors tdress och Uppeskalender och tingat en annonsplats i densamma från och med år 1910, så länge han derfve sin affar, måtte förpliktas att, på grund af en utaf utgifvaren af lagda kalander Agentin Aksel Paul utfärdad å Lagerstam öfverlåten räkOch 7.S. 42. R.t - 5. t. 92. 158 768 No 974. Pag. 24. R. D. 1915.
ning, till Sagerstam utgifva den öfverenskomna afgiften för sagda kalander för år 1911-1912 jämte den i kälandern införda annonsen eller 80 mark med ränta äfvensom godtgöra Lagerstam för rättegångskostnaden Öfver käromålet hörd, har Frans qvist väl medgifvit, att han undertecknat omförmälda beställningssedel, men påstått, att Agentin Paul vid beställningens upptagande försäkrat, att densamma gällde endast för år 1910-191, och som Qvist sålunda icke beställt sagda kalender jämte ifrågakomna annonsplats för år 1911 - 1912 och förty ej heller vore skyldig att erlägga den honom därför påforda afgiften, har Frans tvist yrkat käromålets förkastande. Rådstufvurätten har medels den 1.  Juli 1912 afkunnadt utslag i saken sig utlåtit och alldenstund kans qvist skriftligen beställt ett exemplar af ifrågavarande kalender jemte annonsplats i densamma från och med år 1910, så länge han drifve sin affar, för en ärsafgift af inalles åttio mark, fördenskull och då tvist hvarken gittat styrka sin invändning därom, att aftalet skulle hafva gällt endast ett år, eller bestridt att han bekommit kalendern för år 1911 - 1912 och att annonsen varit däri kontraktsenligt intagen, har Rådstufvurätten ålagt Frans tvist att till Löstnanten Lagerstam, å hvilken förenämnda räkning transporterats, utbetala räkningens innehåll åttio mark med fem procents årlig ränta därå från stämningsdagen den 20. Maj 1912. äfvensom att i rättegångskostnadersättning till Sagerstam erlägga sjuttiofem mark Hofrätten, under hvars pröfning Frans tvist i vadeväg dragit målet, har medels den 14 December 1914 gifven dom låtit vid Rådstufvurättens utslag bero, jämte det Frans qvist ålagts att med femtio mark godtgöra Löjtnanten Lagerstam hans för målet i lopätten hafda kostnader 769
Uti Hofrättens dom har Fransqvist sökt ändring genom deduktion, som af Söjtnanten Lagerstam bemötts. Kejserliga Senaten har tagit detta mål i öfvervägande och finner utredt, att Fransqvist vid beställandet af ifrågavarande adraskalender och annonsplats förklarat, att beställningen gällde blott för ett år eller angången 1910-11 i anseende hvartill Kejserliga Senaten pröfvar rättvist, med upphäfvande af Hofrättens som och Kädstufvurättens utslag, förkasta Löjtnanten Lagerstams i saken utförda talan. det alle som vederbörtill efterrättelse länder Kejserliga Senaten för Finland: tetie Saarekoski. Afred Eriksiala. B. Anneberg. K. Auer. Samuli Koski. Tilj. Grönvin Toukokuun 9 päivänä 1916. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Waasan Hovioikeudesta tulleessa, tilin moittimista koskevas sa jutussa, jossa Sahanomistaja Juho Lampi, Peräseinäjoen pitäjän Peräseinäjoen kylästä, on hakijana sekä Alavieskan pitäjän Soneron kylässä asuva Talollinen Iisakki Jaakonpoika Kivimäki vastaajana: Annettu Oikeusosastossa Toukokuun 9 päivänä Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä saanut seuraavat tiedot: Iisakki Kivimäelle toimitetun haasteen nojalla on Juho Lampi Jalasjärven ja Peräseinäjoen pitäjien käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa lausunut, että asianosaiset ynnä Talollinen. Kaappo Pasto olivat yhteisesti omistaneet. Kivimäki nimisen meijerin Peräseinäjoen kylässä, jonka meijerin isännöitsijänä Iisakki Kivimäki oli toiminut, sekä Läsnä: N. t. J. P. R. H. A. B. C. S. 1916. No 975. Pag. 238. R. D. 1913.
että Kihlakunnanoikeus oli Juho Lammen kanteesta Kesäkuun 1 päivänä 1909 velvoittanut Iisakki. Kivimäen antamaan Juho Lammelle tilin todistuskappaleineen meijerilukkeen hoitamisesta vuodesta 1893 alkaen Toukokuun 1 päivään 1905 saakka, minkä jälkeen Kivimäki olikin Elokuun 6 päivänä 1909 antanut Lammelle tilin; mutta kun tuosta tilistä, joka ei ollenkaan käsittänyt vuosien 1893-1895 meijere liikettä, puuttui todistuskappaleita 1039. stä tilin menopuolelle merkitystä erästä, joiden yhteenlaskettu määräoli 244503 markkaa 43 penniä, eikä Lampi näin ollen voinut hyväksyä sanotun tuja meneeriä, on Juho Lampi vaatinut Iisakki. Kivimäkiä velvoitettavaksi sakon uhalla antamaan hänelle uusi, mainituissa kohdin oikaistu tili kuin myös korvaamaan hänen oikeudenkäyntekulunsa. Sutussa kuulustettuna on Iisakki Kivimäki ilmoittanut että hän, muu taessaan vuonna 1907 pois Peräseinä joeltu, oli jättänyt meijeren tilikirjat ja niiden todistuskappaleet muiden yhtiömiesten haltuun sekä että tilikirjat, mitkä Kivimäki, Huhtikuun 18 päivänä 1892 tehdyn yhtiösopimuksen mukaisesti, oli päättänyt puolivuosittaen, olivat aina ollut Juho Lammenkin tarkastettavina, minkä vucksi Kivimäki on vastustanut kannetta Sittenkuin välinselvitys asianosaisten kesken oli toimitettu ja Kaappo Pastoaken oli kuultu, on Kihlakunnanoikeus Helmikuun 8 päivänä 1912 julistamassaan päätöksessä lausunut selvitetyksi, että moitteenalainen tili oli tehty samaan tapaan kuin paikkakunnan muidenkin meijerien tilit ja ettei tarpeettomia meneeriä siinä ollut; että Juho Lampi oli meijerin puolesta tehnyt kauppoja maidentuojien kanssa ja, kuittaja vaatimatta, ottanut heiltä vastaan maitoa sekä useasti ollut läsniä, kun Iisakki Kivimäkikin oli vastaanottanut maidon ja suorittanut siitä maksuja samalla tavalla, Lammen tekemättä tästä mitään huomautusta; että Juho Lam771
pi, ollen meijeriliikkeen varajohtajana, oli ollut osallisena meijeren hoitamisessa ja siten myöskin aina ollut tilaisuudessa tarkastamaan saatavilla olleita tilejä, minkä hän oli tehnyttiin; sekä että Juho Lampi, muun muassa, oli tehnyt sopimuksia liikkeelle ostetuista huoneustoista; senvuoksi, ja kun sitä paitsi oli näytetty, että Lampi oli Kivimäeltä saanut tilan meijeiliikkeestä vuosina 1893-1895, on Kihlakunnanoikeus hyljännyt Juho Lammen jutus sa ajaman kanteen Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Juho Lampi oli vetoamalla saattanut pitun, on Heinäkuun 31 päivänä 1913 antamallaan tuomiolla jättänyt asianKihlakunnanoikeuden päätöksen varaan sekä velvoittanut Lammen viidelläkymmenellä markalla korvaamaan Iisakki Kivimäen kulut Hovioikeudessa. Hovioikeuden tuomioon on Juho Lampi anonut muutosta perustelmalla, johon Iisakki Kivimäki on vastannut; minkä jälkeen täällä on toimitettu karsi suullista kuulustelua. 772 Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, että Juho Lampi ole esittänyt syytä muuttaa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jää pysyväksi; ja velvoitetaan Juho Lampi suorittamaan Iisakki Kivimäelle, korvaukseksi hänella täällä jutun vuoksi olleista kuluista, seitsemänkymmentäviisi markkaa. Pata kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti. Walter Andersin. K. R. Helanen. Johannes Pesonen. A. J. Lillman." Asianomauman
No 976. Sag. 128. R. D. 1915 Toukokuun 10 päivänä 1916 Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio maksuitta Keisarillisesta Waasan Hovioikeudesta tullessa, velkomista koskevassa noitojutussa, jossa ovat Saarijärven kunta hakijana sekä entinen Talollinen Juho Kuhmo, Saarijärven pitäjän Saarijärven kylästä, vastaajana: Annettu Oikeusosastossa Toukokuun 10 päivänä 1916. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää: Saarijärven kunnalle toimitetun haasteen nojalla on Juho KuhmoSaarijärven ja Uuraisten pitäjien käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa lausunut että, sittenkuin Talollisen poika Johannes Kuorelahti Tammi kuun 30 päivänä 1911 toimitetussa urakkakuutokaupassa oli 1865 markasta ottanut rakentaakseen Suarijärven kuntaan kuuluvaan Linnan kausakoulupiiriin uuden kansakoulera Läsnä: A. L. B. A. R. S.S.
kennuksen ulkohuonerakennuksineen, Juho Kuhmo, jolle Johannes Kuorelahti välikirjalla lähinnä seuranneen detmikuun 15 päivältä oli siirtänyt urakkasopimuksen, oli määräajassa täyttänyt tuon urakan sekä sitä paitsi kuunan vaatimuksesta yli makkasopimme sen paniloinut pääsäkennuksen huoneitten katot ja tehnyt kaksipuoliset sisävet. Kun kunta sanotusta urahkasummasta oli jättänyt 717 markkaa 29 penniä suorittamatta eikä ollut taipunut maksamaan hyvitystä ylitoista, on Juho Kuhmo vantinut että kunta velvoitettaisiin kunelle suorittamaan mainittu warkasumman jäännös ynnä sitä pansi kattojen iludoittamisesta 200 markkaa ja sisäovien teosta 50 markkaa oli yhteensä 967 markkaa 29 penniä Saarijärven kunnan puolesta on yllämainittu 717 markan 29 pennin erä myönnetty Juho Kuhmola tuomittavaksi, koska kunta silloin paraikaa vireillä olleessa toisessa ja tussa, jossa kuuta oli muitten miesa Juho Kuhnolta hakenut korvausta siitä, ettei kysymyksessä olevaa rakennusurakkaa oltu huolellisesti täytetty, oli myöntänyt urakkasum man jäännöksen saatavastaan vähennettäväksi. Mitä Juho Kuhmon vaatimukseen muuten tuli, on kunnan puolelta sitä vastustettu sekä huomautettu, että ne työt, jotka Juho Kuhno oli väittänyt tehneensä yliurakkasopimuksen, todellisuudessa olivat kuuluneet urakkaan sekä että, joskin niin olisi, etteivät ne osettain siihen olleet kuuluneetkaan, kun ta ei sittenkään ollut niistä maksuvelvollinen, koska Juho Kuhno oli kunnan pyytämättä omalla vastullaan ne tehnyt. Kihlakunnanoikeus, jossa asian osaiset molemmin puolin ovat vaatineet korvausta kuluistaan oikeudenkäynnissä, on Lokakuun 11 päivänä 1913 julistamassaan päätökjessä lausunut selvitetyksi että, sittenkuin Saarijärven kunnan Tammikuun 30 päivänä 1911 toimitus 774
tamassa urakkahuutokaupassa Johannes Kuorelahti oli kahdeksan tuhannen neljänsadan kuudenkymmenenviiden markan urakkasummasta ja muuten huutokauppatilaisuudessa lähemmin ilmoitetailla ehdoilla ottanut Linnan kansa koulupisen kansakoulun rakennekset sitä varten määrättyjen piirustus ten mukaisesti tehtävikseen ilmanettä huoneitten kattojen panoloiminen oli siihen kuulunut, Juho Kulmo, jode Johannes Kuorelahti oli seurannen Helmikuun 15 päivänä siirtänyt tämän rakennusurahan, oli suorittanutkin tuon rakennustyön ja että kunta sittemmin oli suorittamattoman ja muuten muka virheellisten urakka, töiden takia urakkasummasta pidä tänyt kysymyksenalaiset seitsemän sataa seitsemäntoista markkaa kaksikymmentäyhdeksän penniä. Tähän nähden ja kun Saarijärven kunta oli Kihlakunnanoikeudessa samaan oikaan vireillä ollessa toisessa jutussa vaatinut Juho Kulenaa velvoitetta vaksi korvaamaan kunnalle sen puheenaolevalla rakennuksella toimittamat korjaukset ja auttamat virheellisyydet, joista kunnalle oli kin tuomittu sen vaatima korvous, sekä Juho Kuhmo asianomaisen rakennustoimikunnan määräyksestä oli päälle urahan panloinut päärakennuksen katotja valmistanut parioven ja hänen näistä töistä vaatimansa korvausmäärät kattojen panelaimisesta kaksisataa markkaa ja pariovesta viisikymmentä mark kaa olivat kohtuulliset, on Kihlakunnanoikeus velvoittanut Saari järven kunnan Juho Kuhnolle maksamaan urakkasumman jäännöksen seitsemänsataa seitsemän toista markkaa kaksikymmentä yhdeksän penniä sekä hattojen paneelauksesta kaksisataa markkaa ja parioren teosta viisikymmentä markkaa eli yhteensä yhdeksänsataa kuusikymmentäseitsemän markkaa kaksikymmentä 775
yhdeksän penniä, jonka ohessa kunta on velvoitettu viidelläkymmenellä markalla korvaamaan Juho Kuhmon oikeudenkäyntikulut. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Saarijärven kunta vetotoitse oli saattanut jutun, on Huhtikuun 16 päivänä 1915 antamallaan tuomiolla jättänyt asian Kihlakunnanoikeuden päätöksen varaan ja velvoittanut Saarijärven kunnan viidelläkymmenellä markalla palkitsemaan Juho Kuhmon kulut Honoikeudessa. Korioikeuden tuomioon on Saarijärven kunta hakenut muutosta pirustelmalla, johon Juho Kuhmo on vastannut: Keisarillinen Senaatti on tulti nut tämän jutun ja katsoo, ettei Saarijärven kunta ole esittänyt upptä muuttaa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jää pysyväksi; ja wavoitetaan Saarijärven kunta suoritamaan Juho Kuhnolle, hänellä jutun vuoksi täällä olleiden kulujen korvaukseksi, seitsemänkymmentä markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: Alfred Luksiala. R. Ameberg Alfred Luksiala. 3 A. J. L. Lill Hkalaan Samuli Koski. 776
No 977. Sivu 129. R. D. 1915. Toukokuun 10 päivänä 1916. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio maksuitta Keisarillisesta Waaran Hovioikeudesta tulleessa, korvausta koskevassa nostoiutussa, jossa Saarijärven kunta on hakijana sekä Puuseppä Kalle Komi, Saarijärven pitäjän Summasjärven kylästä, saapuville tulleena, mutta entinen Talollinen Juho Kuhno, sanotun pitäjän Saarijärven kylästä, sekä Talollinen Juho Kuorelahti vanhempi ja Talollisenpoika Juho Kuorelahti nuorempi, saman pitäjän Pyhäjärven kylästä, poisjääneinä, vastaajina: Annettu Oikeusosastossa 10 päivänä Toukokuuta 1916. Keisarillinen Senaatti on itselleen sittelyttänyt intun kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää Saarijärven ja Uuraisten pitäjäin käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa on Saarijärven kunnan puolesta lausuttu, että kunta, päätettyään 18 päivänä Heinäkuuta 1910 rakennuttaa Linnan kylän kansakoulupiiriin uuden rakannuksen kansakoulua varten näitten mallipurustusten mukaan oli saLäsnä: A. L. B. t. A. R. S. K. v. V. L. P.
massa kokouksessa asettanut rakennus toimikunnan, johon oli valittu Juho Kuhno, Kalle Kömi ja Juho Kuorelahti, ranhempi huolehtimaan rakennushankkeesta siihen saakka, kunnes koulu voi ryhtyä toimeensa omissa täydellisesti vatmistetuissa huoneissaan, ollen toimikunnan kaikessa katsottava etupäässä kunnan parasta ja toimitettava mikäli mahdollista kaikki työt urakka, huutokaupoilla. Samalle toimikunnalle oli 9 päivänä Tammikuuta 1911 pidotyssä kuntakokouksessa jätetty myöskin huoleksi koululle laitettavien ulko huoneiden rakennuttaminen lähemmin määrättyjen piirustusten mukaan, mikä työ myöskin oli huutokaupalla tehlävaksi tarjottava; ja oli rakennustoim kunta 30 päivänä Tammikuuta 1911 toimitetussa huutokaupassa antanut sanotun rakennustyön 8465 markan urakkasummasta Juho Kuorelahti, nuo remman tehtäväksi, joka kuitenkin 13 päivänä Helmikuuta 1911 tehdyllä välikirjalla oli siirtänyt sen Juho Kuhnalla minkä jälkeen kunta, saatuaan siir rosta tiedon, oli 15. päivänä Toukokuuta 1911 valinnut uuden rakennustoimikunnan, johon olivat tulleet kuulumaan Kalle Kömi sekä Talolliset August Savonen ja Eero Linna. Kun tämä uusi rakennuslautakunta 5 päivänä Lokakuu ta ja 27 päivänä Marraskuuta 1911 rakennuksilla toimittamissaan tarkastuksissa oli huomannut erinäisiä puutteelle ruuksia, min oli kunta seuränneen Joulukuun 16 päivänä pidetyssä kunta kokouksessa jättänyt Juho Kuhnolle tilaisuuden saada täyttää nämä vaillinaisuudet ennen seuranneen Kesäkuun 30 päivää sekä samalla sopineet Juho Kuhmon kanssa siten, että kunta kutsuisi asianymärtävän arkkitehdin tarkastamaan rakennustyötä ja, jos vikoja ja vaillinaisuuksia Juho Kuhmon töissä havaittaisiin, Kuhnon tuli maksaa aakkitehdin tarkastuspalkkio- Arkkitehti Yrjö Blomstedt, jonka kunta sitten oli kutsunut työtä tarkasta maan, oli Helmikuulla vuonna 1912 toimittamassaan tarkastuksessa havainnut rakennustyön monessa suhteessa kaipaavan 779
korjausta ja oli kunta tämän johdosta 18 päivänä Maaliskuuta 1912 pidetyssä kun takokouksessa jättänyt Juho Kuhnolle är kaa täyttää huomatut varttinaisuudet ja puutteellisuudet ennen seuraavan Elokuun 1 päivää uhalla että silloisen rakennustoimikunnan tuli Juho Kuhnon kustannuksella ja vastuulla teettää rakenmistyöt valmiiksi hyväksyttävään kuntoon. Juho Kuhno ei kuitenkaan ollut ryhtynyt korjanstöihin, minkä vuoksi kunnan oli täytynyt ne teettää ja mistä maksaa yhteensä 2707 markkaa 77. penniä; ja koska Juho Kuhno ja hänen myötäpuolensa olivat vastuunalaiset mainitun rakennustyön kunnollisesta valmistamisesta, Juho Kuorelahti nuorempi, koska hän alkuaan oli ottanut työn urakalla tehdakseen eikä kunta ollut häntä urakkasitoumuksesta vapauttanut, Juho Kuhno, koska hän oli Juho Kuorelahti nuoremmalta ottanut urakkatyön tehtä väkseen, sekä Juho Kuhno, Kalle Komija Juho Kuorelahti vanhempi sillä peräiteella, että he rakennustoimikunnan ja seninä olivat laiminlyöneet tehtävänsä envätkä olleet vaatineet selvää urakkasiton musta tahi takausta urakan täyttämisestä, on Saarijärven kunnan puolesta vaadittu, että Juho Kuhno, Juhio Kuorelahti nuorempi, Kalle Kömi ja Juho Kuorelahti vanhempi velvoitettaisiin yhteisvastuullisesti kiinnalle maksamaan ei ainoastaan mainitut 2707 markkaa 77 penniä vaan myös kin ne 125 markkaa 40 penniä, jotka kunta oli ollut pakotettu Akkitehti Blomstedtille palkkiona tarkastuksesta maksamaan, molemmat erot korkoineen. Juho Kuhmon, Juho Kuorelahti vanhemman ja nuoremman sekä Kalle Kömin vastusteltua kannetta, Kuhmon sillä perusteella, että hän, saatuaan Juho Kuorelahti nuoremmalta puheenalaiset rakennukset tehtävikseen, oli täyttänyt rakennusvelvollisuutensa urakkasopimuksen mukaan, joten hän sen jälkeen kuin Arkkitehti Blomstedt oli toimitta nut tarkastuksen ei ollut katsonut olevansa velvollinen mitään lisätöitä tekemään, on Kihlakunnanoikeus, jossa asianosaiset puolin ja toisin ovat anoneet oikeudenkäyntikulujensa korvaus779
ta, 11 päivänä Lokakuuta 1913 julistamassaan päätöksessä lausumut että kunnan, joka oli urakkatyön suhteen ryhtynyt välipuhei siin Juho Kuhnon kanssa, oli katsottava siten hyväksyneen Kuhmon uraksijaksi, jotenka Juho Kuorelahti nuorempi ei enää ollut urakan täyttämisestä vastuussa, ja ettei Juho Kuorelahti vanhempaa ja Kalle Kommä rakennustoimikunnan jäseninä myöskään voitu katsoa heidän väitetyn laiminlyöntinsä, perusteella olevan urakirtäyttämisestä Juho Kuhmon kanssa yhteisessa vastuussa, minkä vuoksi Kihlakunnanoikeus on hyljännyt kanteen Juho Kuorelahti nuorempaa, Juho Kuorelahti vanhempaa ja Kalle Kömä vastaan, kohta viimeksimainittua kohtaan ennenaikäisena. Sitä vastoin on Kihlakunnanoikeus mainitsemillaan perusteilla velvoittanut Juho Kuhmon Saarijärven kunnalle maksamaan vaaditut kaksituhatta kahdeksi sansataa kolmekymmentäkolme markkaa seitsemäntoista penniä viiden prossentin vuotuisine korkoineen 11 päivästä Lokakuuta 1913 sekä viidelläkymmenellä markalla korvaamaan kunnan oikeus denkäyntikulut. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi sekä Saarijärven kunta että Juho Kuhno vetoteitse olivat saattaneet jutun, on 16 päivänä Huhtikuuta 1915 antamassaan tuomiossa katsonut, ettei Saarijärven kunnan puolesta oltu laillisesti näytetty mitkä puheenalaisessa koulurakenneksessa havaitut puutteellisuudet olisivat urakkasopimuksen mukaan olleet Juho Kuhnon korjattavat vielä vähemmin mitä näiden korjaaminen oli tullut maksamaan, minkä vuoksi ja kun Saarijärven kunnan kuntakokossa 18 päivänä Maaliskuuta 1912 tekemällä päätöksellä tässä suhteessa ei voinut lla sitovaa voimaa Juho Kuhnoa vastaan, Hovioikeus on, kumoten Kihlakunnanoikeuden päätöksen siltä kohdenhyljännyt Saarijärven kunnan Juho Kuhnoa vastaan ajaman kanteen. Muuten eli mitä tuli Kalle Kömiä, Juho Kuoelahti vanhempaa ja Juho Kuorelahti nuorempaa vastaan ajettuun kanteesien, on Hovioikeus jättänyt asian Kihlakunnanoikeuden päätöksen varaan sekä 780
velvoittanut Saarijärven kunnan viidelläkymmenellä markalla korvaamaan Kalle Kömin kulut Hovioikeudessa; Hovioikeuden tuomioon on Saarijärven kunta anonut muutosta perustölemalla, johon Kalle Komi on vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Saarijärven kunta ole esittänyt syytä muuttaa, Hovioikeuden tuomiota, joka siis jääpysyväksi; ja velvoitetaan Saarijärven kunta suorittamaan Kalle Kömille, hänellä täällä jutun vuoksi olleiden kulujen korvaukseksi, seitsemänkymmentä markkaa Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen SenaattiAlfred Liiksiala. B. Anneberg. Alfred Liiksiala. B. Anneberg. A. J. Brununen Sameli KoskiA. J. Brununen Sameli KoskiValerby. Järviäinen 781 No 988. Pag. 51. R. D. 1915. Toukokuun 10 päivänä 1916. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tullassa jutussa talonosan lunastamisesta, jossa kuolleen Tehtailijan Johan Gustaf Påhlmanin oikeudenomistajat, hänen leskensä Elisabet Pahlman sekä lapsensa Profuristi Gustaf Filip Påhlman ja Kuuromykkakoulun opittaja Fanny Borinda Pahlman kaikki Turun kaupungista Filosofianmaisteri Johan Emil Pahlman, Hangoin kaupungista omasta puolestaan ja vajavaltaisen Johan tulPahlmanin holhoojana, ynnä avioeron saanut Merikapteeninvaimo Elin Eugenii Wahlberg Helsingin kaupungista, ovat hakijoina sekä Talonomistajat Karl Aleksander Tapala ja Gustaf Rainto Turun kaupungista, saapuville tullaina, mutta Karl Aleksander Tapälän vaimo Hulda Tapala ja Gustaf Rainnon vaimo Maria Rainto, poisjääneinä, vastaajina: Annettu Oikeusosastossa Säsnä. F. S. A.G. B.S. K.F. R. SS: 4.