Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
målet hafda umgälder. Hofrätten under hvars pröfning Björneborgs Mekaniska Werkstads Miktiebolag i vadevig dragit målet, har medels dom den 30. Mars 1911. förklarat utredt vara, att Björneborgs Mibruiska Werkstads Aktiebolag inom den uti beeranskontraktet af den 18. September 1907. utsatta tid till Anra Trävaru Aktiebolaget afsundt alla i kontraktet omnämnda mark ner jämte tillbiter, därilland äfven till förenämnda sägspanstransporter erforderliga bettingar, lager och bettingskjut; att någon spantransporter från kyfvelmästinen likväl af ossa ber, som ej berett på Björneborgs Mabomska werkstads Aktiebolag eller dess mantal, sedermera icke blifvit å sägen uppställd; att pantransportiven enligt af Norra Travaro Åkln belagets syneman Ingeniören Sönegrén vid synetillfället den 30. April 1908. framställdt, af Norra Fråvan Aktiebolagets uppvuntant kaptenen Daniel Roos icke motsagde förslag utbytts mot en sigfläktledning, hvars bevirans vid antydda förhållande fallit utom den af parterna i Contraktet aftalade tid; att Norra Trävaren Aktiebolaget, som sedermera låtit uppmontera sagda den 17. Maj 1908. från Björneborgs stad afsända sigfläkt ledning, ej, såvidt visadt vore, före åttegången hos Björneborgs Abkaniska Herkstads Aktiebolag anmält att densamma varit för afredt ändamål vanvandbar; att Norra Träari Aktiebolaget, sedan bygeln till den ena af Björneborgs Abkaniska Werkstads Aktiebolag leverserade rågamen på därom gjord anhållan utbytts mot en ny, utan anmärkning användt denna, samt att Björne bergs Alekaniska Werkstads Aktiebolåg af de hvarade varorna återtagit en luthsåg och en vedsag, hvilkas pris varit, latbsägens sjuhundra mark och vedsägens etthundra tio mark; och som Norra Travain Aktiebolaget genom att den 26. Maj 1908. till Stjörneborgs Abhaniska Wehstads Aktiebe27
lag sånda accordt å återstående trededelen af det i leverens kontraktet utfästa beloppet med afdrag af priset för luthsägen sjuhundra mark eller tolftusen tvåhundra sjuttio mark, mäste ännes hafva vidgått att bevaransen blifvit fullgjord och Björneborgs Mikaniska Werkstads Aktiebolag vid anmärkta förhållande samt varet berättigadt till den i räkningen Norra Trävaren Aktiebolaget påjerda räntiperten å sjuttiosju mark sjuttio penni med af drag af den till sextionio penni uppgående räntan å vidsägens pris, samt enär de af Norra Trävaru Abliebolaget anmärkta utra mon tningsarbetena å pumpinrättningen berött på eriktiga mått i den af belaget åt Björneborgs Mikaniska Wirkstads Aktiebolag lämnade eskassitningen och Norra Trävaru Ahtiebolagets anspråk på ersättning för sagda arbeten vid antydda förhållande saknade berättigande; tyoch då Björneborgs Mikaniska Werkstads Aktiebolag icke visat att Norra Travarii Aktiebolaget, som för Monteen Johannes Wilhelm Ryöli betalat höst och husrum under den tid han för verkstadens räkning arbetat å sägen, varit skyldigt att af den i räkningen för resekostnader upptag na posten å sjuttiotre mark åttio penni gälda mera än af beläget medgifna tjugusju mark fyratio fem penni, har Hofrätten, jämte det Norra Trävaru Aktiebolagets öfriga i saken framställda invändningar såsom dels orlyckta dels obefogade lämnats utan afseende, med upphäfvande af Rådstufvurättens utslag ålagt Norra Travain Aktiebolaget att till Björneborgs Mikaniska Werkstads Aktiebolag utgripa fordrade sig rätusen femhundra femtiosex mark sjuttio penni med afdrag af ej mindre medgifna tjugufem mark och före nämnda räntpört å sextionio penne än och skilnaden emellan af Björneborgs Mikaniska Herbetads Astiebolag fordrade sjuttiotre mark åt tio penni samt af Norra Trävarn 28
Aktiebolaget å samma pöst medgifna tjugusju mark fyratiofem penni eller fyratiosex mark trettiofem penni, samt att å det sålunda till betalning fastställda beloppet fyratusen fyrahundra åttiofyra mark sextiosex penni gälda fem procenti ränta från stämningsdagen den 13. Mars 1909.; men då Björneborgs Mekaniska Werkstads Aktiebolag haft Rådstufvurättens utslag imet sig, fick detsamma själft vidkännas sina i målet hafda kostnader. Uti Hofrättens dem hafva såväl Björneborgs Mikaniska Werkstads Aktiebolag som Norra Trävarn Aktiebolaget anhållit om ändring medels ingifna deduktioner, dem bolagen omsesides bemött. Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner skäl icke hafva anförts till ändring i Hofrättens dom vid hvilken förty skall bero. Det Jämfelt. alle, som vederbör, till efterrättelse lånder. Kejserliga Senaten för Finland: Ein Saarikoski. A. V. Cullenvaan. Alfred Luksiala. K. R. Helanen. 29
Tammikuun 27. päivänä 1915. Keisarillisen Tuomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tullessa konkurssituissa, jossa pankkiosakeyhtiö Marrallis-OsakePankki toiminimi Osakeyhtiö Luottatista ja Oikemies Oskar Lindfors kaikki Helsingin kaununoista, Osakeyhtiö Romtehdär Tampu Aatistelägen konkurssiin luovutetun isän saamamiehinä yhteisesti wathakijainen sekä lakiluetlentet tori Onni Eugin Aleksander Tälän samasta kaupuneista niinikäiin mainitun konkurssiperiin saamamiehenä vastuajana: Annettu Oikeus orastossa 27. päivänä Tammikuuta 1915 Keisarillinen Senaatti on itsellensä esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, vannut ommant liedet: Eliinain kauungin Ruusluvan oikeudessa veritti olleena Osakeyhtiö Siinni: R. G. 12. 3. 8. K. 1.K. L S 30 No 64. stag 132 R. I. 1914
Komtehdas Samra Aktiebolagin 29. päivänä Toukokuuta 1913. alkamessa konkursissa on valvontapäivänä 2. päivänå seurannulla Loka kuuta muiden muassa Lakitiedellentohtori Talos ilmoittanut ja valvonut. a) 2350 markkaa yhdeksän Osakeyhtiön Kontekolas Tampo Aktiele läoin hyväksymän, taloalle siirntyn nekselin nojalla kuuden prosentin korkoimen, vekselien erääntymistä nimittäin: 1350 markalle 12 päivästä Toukokuuta 1913, 2000 markal1. 26 päivästä samaa kuuta, 2000 markalle ja 2000 markalle 28 päivästä samaa Toukokuuta, 2500 markalle 6. päivästä seurannutta Kesäkuuta, 950 markalle 13 päivästä samaa Kesäkuuta 5600 markalle 29 päivästä samaa kun ta, 4500. markalle 2. päivästä seuran nettu Heinäkuuta ja 2000 markalle 10. päivästä samaa Heinäkuuta; 1000 markkaa kuuden prosentin kirkoineen 14. päivästä luhtikuuta 1913 takauksen nojalla, johon Talos oli sitoutunut Konotehdas Sampo nimisen, Osakeyhtiölle Komtehdas rampo Aktiebolagille luovutetun tehdastukkeen omistajan Tennikko Väinö Pieno Palosen Kansallis-osake-Pankista ottaman, 11. päivänä lokakuuta 1913. eräytyinen kansakirdiliivilainan maksamisesta, mikä laina mainitun osakeyhtiön perustavassa yhtiökokouksessa 17 päivänä Marraskuuta 1912. tehdyn päätöksen mukaan oli siirtynyt yhtiön vastattavaksi; e) 3055 markkaa Osake yhtiön Könelahdas Tampo Aatiebo lodin Talvalle antaman kahden velkakirjan perusteella, toinen 3 päivältä Toukokuuta 1913. ja toinen velkakirja 14. päivältä samaa kuuta, T)000. markkaa Varatuomari RäJoel von Trinosellin Takalle niistämän 1 päivänä Helmikuuta 1913. laaditun välikirjan mukaan tehtä västä maattarimeesta Osakeyhtiölle Konstehdas Sampa Aktiebolagille moitettuna etumaksuna, siitä kuitenkin vähennettynä yhtiön puoli32
valmiina toimittamasta vineestä myytäessä saadut 2300 markkaa; ja e) 900 markkaa kuuden prosentin korkoineen 13. päivästä Kesäkuuta 1915 Osakeyhtiö Konotehdas Tampo Aktio belägen asettaman ja Seknikka Gannar Andrin hyväksymän, asianmukaisesti potistatun Taloalle siin tyn vekselin ja siihen kahdistuvan Helsingin kaupungin Raastuvanoikeuden päätöksen nojalla 16 päivältä Syyskuuta 1913 eli siis yhteensä 4175 markkaa, kaikki etuoikeudella, minun muassa, sen 76000 markan koslainavekakirjan arvosta, minkä Siknikko Salonen oli Taloalle antanut 10 päivänä Lokakuuta 1912 ja mistä Osakeyhtiö Rönelahdas Tampo Oktiebolag oli 17 päivänä seurannut ta Marraskuuta pidetyssä yhtiöka kouksessa tehdyn päätöksen ja velkakirjalle 18. päivänä Joulukuuta samana vuonna merkityn siten muksen mukaan ottanut vastataksessa, mikä velkakirja sanotun päitöksen mukaan oli Talvalle vakuulena kaikista sitoumuksista joihin hän oli mennyt joka Salosen tai yhtiön puolesta, ja jonka vakuudeksi kiinnitys oli vahvistettu 16. päivänä Lokakuuta 1912, ja 23. päivänä seurannutta Joulukuuta yhtiön valinnon ynja kau- ja korjausteltaanen, tehtaassa löytyviin komisiin, kalustoon, valmiisiin ja puolivalviisiin luotteihin ynnä muuhen irtaimistoon; uki och 7000 mark kaa edellämainitun, 10. päivälle Lokakuuta 1912 päivätyn velka kirjan perusteella etuoikeudella velkakirjan vakuudeksi kiinnitetty jen välimen, kone- ja korjmisteletaan, komiden, kolusten valmiden ja puolivatauden tuotteiden ynnä muun irtaimiston arvosta, pyytäen Talas vanotusta summastä kumminkin tuoritumaan maknettavaksi vain että kosketellun määrän 41775. markkaa valvottuine korkoineen Konkurssi jutussa 6 päivänä Mar32
raskuuta 1913 toimitetussa toisessa esiinhuudossa ovat Osakeyhtiö Luottotista ja Helsingin kaupun oissa asuva Varatuomari Lennar ti Pohjanheimo kieltäneet Lakitiedettentohtori talaan ase) kohdissa valvomien saatavien olevan tooslainaja taikka että Talos oli si velkakirjaa vastaan 10 päivältä Lokakuuta 1912 antanut tieslainaa tahi edes mitään vastiket ta. Näiden muistutusta johdosta on Lakiliedellentohtori Talas luomanttanut, että hän todella oli antanut Seknikka Taloselle 71.000 markan suuruisen trolainan, jonka vakuudeksi oli vahvistettu vielä voimassa oleva kiinnitys ja josta Osakeyhtiö Komekkaa TampoAktiebolag oli ottanut vastatakunni, eikä se mikka, että Talos sitä paitsi oli yhtiöltä ottanut nekseliitä ja muita saantitodistuksia yhteensä sille määrälle jonka hän oli saamassa yhtiöltä testainan johdosta, vähentänyt hänen oikeuttansa asiassa, Talos kun kerran ei ollut kahdesti samoja saatavia valvonut Maastuvanoikeus on tuomissa 3. päivältä Tammikuuta 1914 antanut konkurssiasiasta lausunnon ja mitä ensiksi tuli Lakitiedellintehtori Taloon valvontaan ylläsanotusja (akdassa, mainituilla perustiilla katsonut, ettei 10. päivänä Lokakuuta 1912 kirjoitettu velkakirja perustanut mitään saamisoikeutta minkä vuoksi valvonta saman velkakirjan nojalla on hyljätty. Muuten on Raastuvanoikeus, lykäten  kohdassa mainitun saatavan eri oikuolenkäynnin veraan, mikä oli puhevaltan nimittämisen uhalla pantava vireille kolmen kuukan den kuluessa Raastuvanoikeuden tuomion antopäivästä, tuominnut Lakiliedettentehtori Talaan a) d. do ja ej kohdissa valvomat saata vat konkursipesästä maksettavak si sekä jättänyt vasteen ottamatta Lakilisellen lohtori tilaan pyynnön 33
etuoikeudesta edellä sanotun teoslainanalkakirjan nojalla edellä alo) kohdissa huetolluille saataville; minkä ohessa Raastuvanoikeus on määrännyt, että korko oli pidettävä yhdänveroisena pääoman kanssa mutta oli etuoikeudeltomain velkajain kesken, luettava ainoastaan 14. päivään Kesäkuuta 1913, jolloin julkinen haaste annettiin, ellei konkumpisetässä riittänyt varaja koron maksamiseen kaikista hyväksytyistä saatavista Hovioikeus, jonka tutkittavak si Lakitiedetlentektori Talos vetoa malla oli saattanut jutun, on tuomiossa 16. päivältä Toukokuuta 1911. katsomet, ettei Lakiliedettentohtoi Talaan muutoksenluku oikeuttanut Ruistuvanoikeuden tuomion oikaisamista muun puolesta kuin että koska taloon Rkohdalla mainittu soitsemänkymmenentuhannen merkon suuruinen ja Osakeyhtiö Reutehdas Tampo Aktiebolagin valimoon ynnä kone- ja korjaustehtaänen tehtaassa löytyviin koneisiin kalustoon valmiisiin ja puolivalmi niin tuotteikin ynnä muuhän irtaimistoon kiinnitetty velka kirja oli laillisessa järjestyksessä pantattu Lakitiedettentohtori Talvalle kaikista niistä sitoumuksista, joi hin hän oli mennyt osakeyhtiön tai Teknikko Palosen puolesta, jois ta viimeksimainituista yhtiä oli ottanut vastatakseen, sekä Taloon a) b) ja e) kohdissa kirrotet saatavat, jotka perustuivat joka hänen osakeyhtiölle myöntämiinsä lainoihin tahi sellaisiin sitoumuksiin, joihin hän itse yhtiön tai Talonen puolesta oli sitoutunut, siis olivat hestainoina pidettävät. Hovioikeus olleen huomioon että Maastuvanoi keus tuomiosaan oli lykännyt Lasitiedellentohtori taloon lohdassa sanotun saatavan eri oikeudenkäyn nin varaan, on määrännyt että tataan a) ja e) kohdissa korrotut saatavat sekä mitä Oikeudessa mainitusta saatavasta kosketellussa 34.
eri oikeudenkäynnissä ehkä vahvistettiin maksettavaksi korkeintaan kymmonentuhatta markkaa kuuden prosentin korkoineen 14. päivästä Huhtikuuta 1913, olivat suoritettavat ) kohdalla mainitun velkakirjan arvosta sillä oikeudella kuin säädettiin 9. päivänä Marraskuuta 1868 velkojain oikeudesta ja etuudesta toistensa edellä maksun saamisen konkurssiin luovutetusta omaisuudesta annetun Keisarillisen asetukan 3 SS:ssä, sekä tuominnut konkurs sipesän varoista Lakitiedettentohlon taloalle suoritettavaksi edellä. P kohdassa mainitun velkakirjan sisällyksen seitsemänkymmentätuhatta markkaa, sikäli kuin sitä tarvittiin Tataan a) b) ja e) kohdissa berottu jen saamisten maksamiseen ja etuoikeudella ylläkosketillun sen akuudeksi kiinnitetyn omaisuuden arvosta; ja on Hovioikeus määrän nyt, että se kolmen kuukauden aika, jonka kuluessa Lakitiedellenten tori Tilaan oli pantava vireille edellämainittu eri oikeuden kän ti oli luettava 18 päivästä Toukokuuta 1914 Hovioikeuden tuomioon ovat Kansallis Osake-Pankki, toiminimiOsakeyhtiö Luottotista ja Liikemies Lindeors anoneet muutosta perustolmalla, johon Lakitiedellentahtori Tolaren vastannut Keisarillinen Januolli on tutki nut tämän jutun ja katsoo, etteivät Ransallis Osake Pankki, Osakeyhtiö Luottolista ja Liikemies Lindfors oli esittäneet syntä muuttaa Hovi oikeuden luomista, joka siis jää rynyväksi, kuitenkin siten että edellimainittu kolmen kuukauden oi ka on luettava tästä eiivistä; a velvoitetaan. Kansallis-Osake-Pankki Ombryhtiö Luottotista ja Piiki mies Lindfors yhteisestruollisesti suorittamaan Lakitiedellentohtori Talaalle korvaukseksi hänellä laillä jutun vuoksi ollista kulmis ta kuusikymmentäviisi mark kaa. Tätä kaikki asianomai35
set noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaattiteris Tuorikoski. Alfred Liuksiälä. teris Tuorikoski. Alfred Liuksiälä. Johannes Pesonen. K. R. Helanen A. J. Lillsmaan 36 No 65 sivu 86 Rb 1914 Valteroj. Parviainen Tammikuun 27 päivänä 1915. Keisarillisen Suomen Senaalin luomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tullossa saatavan vahvistamista koskevassa jutussa, jossa Varatuomari Wilho Toivio ja Oikeusnelrosmies Johan Fredrik Talviala molemmat Tampereen kaupunoista, edellinen sanotussa kaupungissa asuvan Asioitajan lesken Matilda Harjun konkurssipesan leimitsijamiehenä ja Palviala niinikään Tämperedta kotoisin olevan vanoitun Talonomistajan Kaarlo Viitusen laillisesti määrättynä oikeuden valvojana, ovat yhteisesti hakijoina sekä Palonomistaja Gustaf Lahti ja hänen vaimonsa Amanda Lahti, Lahden kaupungista, vastaajina: tunettu Oikeusosastossa 27 päivänä Tammikuuta 1915. Keisarillinen Senaalle on itselleen ittelyttänyt jutun kirjat ja mistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut Läsnä. W A A. A. L. J. P. R. K. Å. B. R. I. P.
seuraavat tiedol: Lahden kaupungin Raastuvanoikeu leen 14 päivänä Maaliskuuta 1910 antamassaan hakemuskirjassa ovat Gustaf ja Amanda Lahti lausuneet että he kauppakirjalla 4 päivältä Joulukuuta 1909 olivat myyneet omistamansa täten ja tontin No 114 vastasanotun kaupungen 22 korttelissa Matilda Harjun miehelle Asioitsija Juho Kaarle August Harjulle kuu markan kauppahinnasta. joka eli kauppakirjaan merkitty laisen maksetuksi; mutta koskei Juho Kaarle August Harju ollut sovittua kauppa summaa vastaan suorittanut mitään käleistä rahaa Lahden aviopuolisoille vaan siirtänyt heille Mullian pitäjästä kotoisin olevan Talollisen Emil Edvard Abrahaminpoika Uuraanmäen Juho Kaarle August Harjulle antaman vielä kiinnittämättömän 1/1800. markan sitoumuksen Mäntsälän pitäjän Kirkonkylässä olevan Ala-Kaisalan täten niitsamattomasta kauppahinnasta, joka sitoumus kuitenkin de avoten ovat Gustaf jantmanela Lahti anoneet, että marnettu talo ja tontti, jotka Juho Kaarle August Harju oli myynyt Kaarle Virtaselle le ja tämän vaimolle tilda Maria Viita selle, kiinnitettäisiin Lahden aviopuolisoille ylläsanotun kauppahinnan 4000 markan ynnä sille kaupanlekopäivästä juoksevan kuuden prosentin koron vakuudeksi. Hakemuksen johdosta kuulluina ovat Juho Kaarle August ja Malilda Harju sekä Kaarlo ja Hilda Maria Virtunen vastustaneet sitä, koska Gustaf ja Amanda Lahti olivat lagdellisesti saaneet puheena olevan talon ja tontin kauppahinnan vastaanotta osaan Harjulta edellämainitun Emil Edvard Uuräänmäen Harjulle antaman 4500 markan maksusitoumuksen, eikä siis tähden aviopuolisoilla enää ollut mitään maksamattamaan kauppahintaan perustuvaa saatavaa Sittenkun Luhden kaupungin Raastuvan oikeus oli 9 päivänä Toukokuuta 1911 julistämässään päätöksessä mainitsemillaan perusteilla ja viittaamainsa lainkehtain nojalla hyväksynyt Gustaf ja Amanda Lahden kervolun anomuksen, minkä päätöksen Keisarillinen Turun Hovioikeus 37 hemmans
eli 5 päivänä seurannutta joulukuuta vahvistanut, on Keisarillinen Pennat ti, jonka tulkittavaksi Juho Kaarle August ja Matilda Harju sekä Kaarle ja Hilda Maria Virtanen olivat valittanalla saattaneet asian, 3 päivänä Lokakuuta 1912 antamallaan päätöksellä, siihen nähden että Harjun ja Virtasen aviopuolisot olivat väittänyt Harjun aviopuolisoiden jo täydettiin suorittaneen Gustaf ja Amanda Lahdelle kiinnitettäväksi anotun kiinteimistön hinnan siirtämällä heille Emil Edvard Huraanmäen maksusitoumuksen sekä näin tehneet Lahden aviopuolisoiden saamisen relaiseksi, kumennut ja poistanut Hovioikeuden ja Raastuvanoikeuden päätökset sekä palauttanut asian viimeksi sanottuun Oikeuteen, jonka tuli asiassa menetettä kuten kiinnityksestä kiinteään omaisuuteen 7 päivänä Marraskuuta 1868 annetun Kasarillisen asetuksen 11 SS:ssä lähemmin säädettiin Gustaf ja Amanda Lahden ilmoita tua puheenalaisen kiinnitysasian jatkokäsittelyyn, on dähden kaupungin Raastuvanoikeus välipäätöksessä 9. päivältä Joulukuuta 1912, nojautuen äsken mainittuun lainpaikkaan, osoittanut Lahden aviopuolisot eri oikeuden käynnissä toluittamaan kysymyksessä olevan saatavansa. Tämän johdosta ovat Gustaf ja Amanda Lahti, Juho Kaarle August Harjun rillä välin kuoltua ja Matilda Harjun kauppakirjalla 13 päivältä Marraskuuta 1910 ostettua puheenalaisen talon ja tontin Virtasen aviopuolisoilla, haastattaneet Matilda Harjun, omasta puolestaan ja alaikäisen poikansa Juho Arvid Harjun holhoojana, Varatuomari Toivion edellämainitussa toimessaan sekä Kuurlo ja Hilda Maria Virtasen Tampereen kaupungin Raastuvanoikeuteen sekä edellämainitussa kiinnityshakemuksessa esittämillään perustailla anonut, että usein sanottu saatava julistettuisiin oikeaksi ja sellaiseksi, kuin Maakaaren 11 luvun 2 SSssä edellytetään. Varatuomari Soivio ja Oikeusneuvosmies 38
Talviala, joka oikeudenkäynnin kestäessä oli määrätty Kaarlo Virtasen oikeuden valvojaksi, ovat vastustaneet kannetta sekä anoneet korvausta oikeudenkäynti kuluistaan; minkä jälkeen ja sittenkun Matilda Harjunkin oli jutussa kuullu Ruastuvanoikeus, jenni Hilda Maria Virtanen oli jäänyt saapumalla, on 25 päivänä Elokuuta 1913 julistamassaan päätöksessä katsonut selville käineen että tartaf ja Amanda Lahti olivat 4 päivänä Joulukuuta 1909 tehdyllä kauppakirjalla Juho Kaarle August Harjulle myyneet puheenalaisen talon ja tontin Lahden kautpungessa neljänkymmenentuhannen makan kauppahinnasta, joka heti oli kuitattu maksetuksi siten että Juho Kaarle August Harju oli siirtänyt Lahden aviopuolisoille Emil Edvard Uuraanmäen tärjille tunnustaman neljänkymmenen viidentuhannen markan velkasituineen ren maksamattomasta Ala - Kaisalan pirintötalon kauppahinnasta, mutta ottava tusta ja Amanda Lahti sanottua velkäsi toumusta vastaan ollut saaneet mitään vartikilta Emil Edvard Uuraanmäki koska tämä 23 päivänä Toukokuuta 1910 toimitetussa ulosmittausyvityksessä oli havaittu aivan köyhäksi ja vieläsanottu velkasituimus siis oli kokonaan avotonminkä vuoksi ja kun Varatuomarin Toinen ja hänen asiakumppaniensa puolelta ei ottu väitettykään, että sähden aviopuoliset olisivät muulla tavun saaneet suoriluksen kysymyksessä olevasta kauppasummasta, Raastuvanoikeus on nojautuen Maakaaren 11 luvun 2 SSään julistanut Guslof ja Amanda Lahden oikeuden sanottuun neljänkymmenentuhannen markan kauppasummaan kuuden prosentin korkoineen kaupantekopäivästä 4 päivastä Joulukuuta 1909 lukien riidattomaksi ja ehdottomaksi ja saivat Varatuomari Seino ja Oikeus nunosmies Talviala itse käisiä heillä asiassa ollut kulunkinsa Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Karatuomari Soivio ja Oikeusnemismies Talvala liset viteamalla saattaneet jutun on 19 päivänä Maaliskuuta 1914 antamallaan tuomialla vahvistanut Kaasluvanoikeuden päätöksen. Hovioikeuden luomion ovat Varatuomari tuvio ja Oikeusneuvosmies Talviala anoneet 39
muutosta perustelmalla, johon Gustaf ja Amanda Lahti ovat vastaneet; minkä jälkeen Varaluomari Sorvo on tänne jättänyt jäljennöksen eräästä Keisarillisen Senaatin päätöksestä sekä suullinen kuulustelu jutussa loimitettu, kuten siitä tehty pöytäkirja osottaa Keisarillinen Senuatti on tutkinut tämän julun ja katso, etteivät Varatuomari Simoja Oikeusnaivosmies Talviala eli esittäneet syytä muuttaa Hovioikeuden tuomiota, joka sissää pysyväksi; ja velvoitetaan Varatuomari Rimija Oikeusnerviosmies Talviala, edellä mainituissa toimissaan, yhteis vastisesti rurittamaan Gustaf ja Amanda Lahdelle heillä laillä jälän vuoksi olleiden kulun korvaukseksi seitsemänkymmentä markkaa Tätä kaikki asianomaiset noudattakat Keisarillinen Suomen Senaatti Waler Andersin. Alfredtuksiala Walen Andersin. Alfredtuksiala Johannes Pesonen. K. R. Helanen. Johannes Pesonen. K. R. Helanen. A. N. Kuuuluvana. Valteröf Parviainen Tammikuun 28 päivänä 1915 Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesla Turun Hovioikeudesta tullassa, korvausta koskevassa jutussa, jossa Toijalan Osuusmeijeri niminen osuuskunta Ikaan piläjässä on hakijana ja Talollinen Kalle Hinkka, sanotun pitäjän Pojalan kylästä, vastaajana: Annettu Oikeusosastossa 28 päivänä Tammikuuta 1915 Keisarillinen Senaalle on itsellen esille lyttänyt julun kirjat ja niistä mikäli nyt en kysymyksessä, saanut lietää Kalle Hinkalle toimitetun haastun nijat la on Seijälän Osuusmeijoen osuuskunta Uijalan, Äkaan ja Kulmakosken pitäjäin käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa lausunut, että Hinkka eli Toukokuun 24 päivänä 1903 kirjallisesti ilmoittanut tahtovansa ruvela osuuskunnan jäseneksi ja sitoutuvansa täyttämään ne ehdot, jotka laki ja osuuskunnan säännet sisäisiväl, sekä että Hämeen lääninKuvernöörinvirasten Toukokuun 23 päiväja 1903 vahvistamissa osuuskunnan säännöisLäsnä: S.S. A. L. R. K. - A. SS: 57. 40 No 71. Sum 345 R. D. 1911