Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
Syyskuun 6. päivänä 1916. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Waasan Hovioikeudesta tulleessa korvausjutussa, jossa ovat Kemijoen Lauttausyhdistys hakijana sekä Tervolan pitäjän Koivun kylässä asuvat Talolliset Jaakko Lompela, Niilo Honkanen Juho Ryynänen Mikko ja Matti Niska, Jaakko Huhtaniska ja Juho Alafrantti poisjääneinä vastaajina: Annettu Oikeusosustossa Syyskuun 6. päivänä 1916. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää Kun Kemijoen Lauttausyhdistyk sen kesällä vuonna 1911. Kemijoessa toimittama tukinuitto oli eslänyt Jaakko Lompelaa ja hänen yllä mainittuja myötäpuoliaan, jotka Helmikuun 28. päivänä 1911. elivät sanotun kesän ajaksi Koivukylän kalastuskunnalta vuokranneet Kemijoessa olevan Vainionpää nimisen läsnä: A. F. H. A. R. A- 1005 No 1664. Sägl 53 R. 1916.
pyyntipaikan nauttimasta tätä kalastus oikeuttaan, ja lukit tämän lisäksi jo seuranneen Heinäkuun 10. päivänä olivat kokonaan särkeneet Jaakko Lompelan ja hänen myötäpuollensa tuohon kalastuspaikkaan rakentaman palon, sen oltua ainoastaan kahdeksan päivää käytännössä, eivätkä Jaakko Lompela ynnä hänen myötäpuolensa ja Kemijoen Lauttausyhdistys ollut voineet sopia, inton aihuittaman vahingon korvaamisesta, oli korvauksen määrääminen jätetty Heinäkuun 23. päivänä 1902 annetun Wesioikauslain 2. luvun 21. SS:n mukaisesti valittujen väliltäjäin harkittavaksi. Putkittuaan asian olivat välittajat Huhtikuun 2. päivänä 1912. maaranneet, että Kemijoen Lauttausyhdistyksen tuli suorittaa Jaakko Lompelalle ja hänen myötäpuolilleen korvauk seksi siitä, että tukinuitto oli estänyt kalastusta mainitulla padolla sekä lukit luottaneet vähinkoa padolle, yhteensä 1400 markkaa 80. penniä sekä sitäpaitsi, koska yhdistys oli kieltäytynyt kaikesta korvausvelvollisuudesta, yksen suorittaa välittajain ratkaisusta koituneet kustannukset 105 markkaa 50. penniä Tämän jälkeen on Kemijoen Lauttausyhdistyksen puolesta Kemin, Simon ja Tervolan pitäjäin käräjåkunnan Kihlakunnanoikeudessa Marraskuun 15. päivänä 1912. lausuttu muun muassa, etteivät yhdistyksen vittamat tukit olleet särkeneet kyseenalaista patoa raan oli iso kevattulva vahin goittanut pataa, joka sitä paitsi oli ollut huonosti tehty, että pato oli laiten; ja että vahingoittu neiden palvainoiden hinnät olivat sekä kohtuuttomat että todistamattomat, minkä vuoksi, ja koskei välittäjäin korvaaminen kuulunut yhdistykselle, Kemijoen Lauttausyhdistyksen puolesta on vaadittu, että välitystuomio kumet 066
taisiin. Tätä kannetta ovat Jaakko Sompela ja hänen myöläpuolensa vastustaneet. Sittenkuin Suomen Kruunun asiamiestäkin oli jutussa kuulusteltu, on Kihlakunnanoikeus, jossa asian osaiset molemmin puolin ovat anoneet korvausta oikeudenkäyntikuluistaan, Huhtikuun 8. päiväna 1914. julistamallaan päätöksellä hyväksyen välitysmiesten Huhtikuun 2. päivänä 1912 antaman päätöksen, hyljännyt kanteen ja velvoittanut Kemijoen Lauttausyhdistyksen kahdellasadalla markalla korvaamaan Jaakko Lompelan ja hänen myötäpuoltensa oikeudenkäyntikulut. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Kemijoen Lauttausyhdistys oli vetaamalla saattanut jutun, on Joulukuun 16. päivänä 1915. antamallaan tuomiolla siinä mainitulla perustulla vapauttunut Kemijoen Lauttausyhdistyksen suorittamasta väli tysmiesten Jaakko Lompolalle ja hänen myötapuolilleen myöntämää kondusta padon rakentamista varten ilmoitetusta kahdeksastakymmenestä työpäivästä, neljäsataa markkaa, ja padon särkemisen oikeutta masta pyyntövahingosta, kuusisa taa markkaa; joten Kemijoen Lauttausyhdistyksen, joka oli kekonaan kieltäytynyt maksamasta vahingonkorvausta, tuli Jaakko Tormelalle ja hänen myöläpuolilleen suorittaa korvausta paloaineista kolmesataa seitsemänkymmentä mark kaa kahdeksankymmentä penniä ja kahden patoaineen korjaamisesta kolmekymmentä markkaa eli yhteensä neljäsataa markkaa kahdessankymmentä penniä ynnä kustan nukset välitystuomiosta sata viisi markkaa viisikymmentä penniä ja oikeudenkäynnistä Kihlakunnanoikeudessa kaksisataa markkaa. Hovioikeuden tuomioon on Kemijoen Lauttaus, hdistys anonut muutosta 1007 1007
Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Kemijoen Lauttaus yhdistys ole esittänyt syytä muuttaa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jää pysyväksi Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen SenaattiApediksiala. K.K. Helanen. proKiuksiala. K.K. Heinänen Arpo Luksiala. K. R. Helanen. Arpo Luksiala. K. R. Helanen. Alfred Luksiala. K. A. V. Illmvaan K. Auer E. Thesleff. Syyskuun 6. päivänä 1916. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio maksuilta Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa saamista koskevassa nostojutussa, jossa Asioitsija Johan Koronen, Helsingen kaupungista, on haki jänä sekä samassa kaupungissa asuva Muurari J. E. Sillman poisjääneenä vastaajana: Annettu Oikeusosastossa Syyskuun 6. päiväna 1916. Keisarillinen Senaatti on itsellensä esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä saanut tietää: tsioitsija Koronen on Helsingin kaupungin Raastuvanoikeudessa lautunut, että Muurari Sillman oli Maaliskuun 19. päivänä 1913. kirjallisesti valtuuttanut Korosen myymään Tillmanin omistaman talon No 22. Anarintien varrella Vallilan alueella 5/47. korttelissa Helsingissä, sitoutuen maksamaan Koroselle myyntipalkbiona 2. prosenttia kauppahinnasta, mutta että Tillman oli saman Maaliskuun 30. päivänä itse myytämä: A. S. R. H. A. B. K. et. Tit. SaNo 1687. Pag. 58. R. D. 1916.
nyt tuon talon 22000. markan hinnasta eräälle Eeva Kaipaiselle, jonka kanssa Koronenkin oli puhtimitse keskustellut mainitun talon kaupasta, joskaan kauppa ei ollut syntynyt suorastaan hänen välityksellään Näin ollen Koronen on vaatinut, että Sillman velvoitettaisiin sovittuna myyntipalkkiona Koiselle maksamaan 440. markkaa 6. prosentin borkoineen Huhtikuun 27. päivästä 1913., jona päivänä haaste oli toimitettu Sillmanille. Muurari Tillmanin vastustettua bannetta on Raastuvanoikeus, jossa asianosaiset ovat kumpikin anonen korvausta oikeudenkäyntikuluistaan. Toukokuun 9. päivänä 1913. julistamallaan päätöksellä ratkaissut asian; ja koskei Asioitsija koronen ollut näyttänyt, että puheena oleva talo olisi myyty hänen välityksetlään tai sen myynti oikeutunut niistä toimenpiteistä, joihen Koronen itä varten ehkä oli ryhtynyt, eikä asianosaisten välisen sopimuksen voitu katsoa estäneen Sillmania itse myymästä taloansa tai siinäkin tapauksessa velvoittavan Tillmanin maksamaan myyntipalkkiota Koroselle, on Raastuvanoikeus kylännyt känteen ja velvoittanut Korosen kahdellakymmenellä markalla korvaamaan Sillmanin oikeudenkäyntikulut. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Asioitsija Koronen oli vetoamalla saattanut jutun, on Joulukuun 31. päivänä 1915. antamallaan tuomiolla jättänyt asian Raastuvan oikeuden päätöksen varaan, sen ohessa velvoittaen Korosen suorittamaan Muurari Sillmanille maksut, yksitoista markkaa kolmekymmentä penniä, hänen kappaleestaan Hovioikeuden tuomiota. Hovioikeuden tuomioon on Asivitsija Koronen anonut muutosKeisarillinen Senaatti on ta. tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei ole aihettä muuttaa Hovioi1069
keuden tuomiota. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: Alfred Kiuksiala. K. R. Helanen Alfred Kiuksiala. K. R. Helanen A.V. Rummaren. K. Auer. W. Rummaren. K. Auer. Alfred Sarva. Syyskuun 7 päivänä 1916. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarislisesta Wiipurin Hovioikeudesta tulleessa saamista koskevassa jutussa, jossa ovat toiminimi Vainio & Terävä, Parikka. lan pitäjästä, hakijana sekä Säämingin pitäjän Särkilahden kylässä asuvan Kauppi dan Juhana Kososen konkurssipesän toimitsijat Talolliset Antti ja Enok Makkonen, viimeksimainitun pitäjän Saukonsaaren kylästä, vastaajina: Annettu Oikeusosastossa Syyskuun 7 päivänä 1916. Keisarillinen Senaatti on itsellensä esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää: Toiminimi Vainio & Terävä on Säämingen pitäjän käräj �äkunnan Kihlakunnanoikeudessa lausunut, että Juhana Kosonen oli toiminimelle olevan velkansa lyhennykseksi Elokuun 11 päivänä 1914 suulLäsnä: A. L. R. H. A. R.) K.t. A. Sa. 10 rst: 4189. Pag. 141. R. D. 1916
lisella välipuheella toiminimelle siirtänyt Aktiebolaget Simpele nimiseltä osakeyhtiöltä olevan saatavansa 2000 markkaa, mutta kun Antti Makkonen, Kososen konkurssipesän uskottuna miehenä, oli seuranneen Marraskuun 17 päivänä osakeyhtiöltä nostanut sanotun rahamäärän, on toiminimi Tainio " Terävä vaatinut, että Antti ja Enok Makkonen velvoitettaisiin konkurssipesän varoista toiminimelle maksamaan 2000 markkaa korkoineen. Kanteesta kuultuna ovat Antti ja Enok Makkonen sitä vastustaneet, minkä jälkeen Kihlakunnanoikeus, jossa Juhana Kosostakin oli asiasta kuultu, on Lokakuun 9 päivänä 1915 julistamassaan päätöksessä katsonut jutussa käyneen selville, että Juhana Kosonen oli Elokuun 11 päivänä 1914 vastiketta vastaan siitänyt Aktiebolaget Simpeleeltä olleen kahdentuhannen markan saatavansa toiminimelle Vainio & Terävä, mihin nähden ja kun tuo siirto oli tapahtunut enemmän kuin kolmekymmentä päivää ennen Juhana Kososen konkurssin alkua Lokakuun 17 päivää 1914, eikä konkurssipesällä siis voinut olla minkäänlaista oikeutta kysymyksessä olevaan konkurssipesan lukuun Marraskuun 17 päivänä 1914 nostettuun rahamäärään, Kihlakunnanoikeus on velvoittanut Antti ja Enok Makkosen konkussipesän varoista kuittia vastaan suorittamaan täminimelle Vainio & Terävä kaksituhatta markkaa viiden prosentin korkoineen viimeksimainitusta päivästä kunnes täysi maksu tapahtui. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Antti ja Enok Makkonen olivat veteamalla saattaneet jutun, on Maaliskuun 23 päivänä 1916 antanut siihen tuomion ja koskei toiminimi Vainio & Teränä vastoin Antti ja Enok Makkosen kieltoa ollut näyttänyt, että Juhana Kosonen olisi toiminimelle siirtänyt edellämainitun osakeyhtiöltä Aktiebola get Simpele olleen saatavansa, on Hovioikeus, kumoten Kihlakunnanoikeuden päätöksen, hylännyt toiminimen Vainio & Terävä asiassa ajaman kanteen 1071
Hovioikeuden tuomioon on toiminimi Vainio s, Terävä anonut muutosta perustelmalla, johon Antti ja Enok Makkonen ovat vastataneet. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja harkitsee oikeaksi. kumoten Hovioikeuden tuomion, jättää asian Kihlakunnanoikeuden päätöksen varaan, kuitenkin niin että tuomittu korko on luettava oikeudenkäynnin alusta Tammikuun 24 päivästä 1915. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen SenaattiAlbed Luksiala. K.K. Helänen. Albed Luksiala. K.K. Helänen. A. J. Brunmara K. Auer 1072 Pag. 90. R. B. 1916. No 1694. Alfan SarvaSyyskuun 7 päivänä 1916. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostoraholla Keisarillisesta laasan Hovioikeudesta tulleessa korvausjutussa, jossa osakeyhtiö Trävaruaktiebolaget Kemi, Oulun kaupungista, ja Skellestiän kaupungissa Ruotsin kuningaskuntaa olevan Såvenäs Aktiebolag nimisen osakeyhtiön konkurssi hallinto ovat vuoroin hakijoina ja vastaajina Annettu Oikeusosastossa Syyskuun 7 päivänä 1916 Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä saanut seuraavat tiedot: Haastatettuaan Särenäs Aktieldagin Wiitornion, Turtolan ja Ilolarin pitäjäin käräjäkunnan Kihlakunnanoikeuteen en Trävaruaktiebolaget Kemi sillä luusunut, että viimeksimainittu osakeyhtiö oli ottanut 1912 vuoden uittokautena yksin toimittaakseen omiin ja kuuden muun puutavaranomistajan paitsi Sävenäs Aktiebolagen puiden luuttauksen Torniojoen vesistöön kuuluvissa Ruoko, Pasma ja Säämijoissa viimeksi läsnä: A. L. - R. H. - 1. R. K. A.
mainitun join suuhun, missä puut oli erotettava; että Särenäs Aktieldagen uttomiehet olivat, kun Tränäruaktiebolaget Kemin lauttaamia puita oli riinettu vittamaan Ruokojikea pitkin, työntä neet Särenäs Aktieldagen alempana Kuokojoen rannalla olevia puita hän 1900 kappaletta Trävarnaktiebolaget Kemin vittiin, johon tulevasi sitäpaitsi oli tuonut noin 400 puuta, sekä sittemmin, kun Tråvaruaktiebolaget Kemin puut olevat Ruokojossa tulleet niin pitkälle että niin sanottu jälkihäntä disi neljännestunnin kuluttua päässyt Pasmajokien, uittaneet Särenäs Aktiebolagin Pasmajärvessä olleet puut Pasmajokeen ja rikkomalla Träväniaktieldaget Kemin asettaman ehjepuemin päästäneet Särenäs Aktie pelägen puuta Tränämäktiebolaget Klemän lauttaamien puiden joukkoon, että, kun känarenaktiebolaget Kemin lauttauspäällikkö tämän jälkeen oli suojelluksen lauttaamiaan puita asettanut liikkuvan jälkipuomin yli joen ja tullut Talokoskelle Pasmajoissä, Såvönäs Aktiebolagin vittomiehet, jotka tulivat jälestäpäin ja sauromalla lisäsivät nauhtia puilleen, olivat tunkeneet puunsa jälki puomin päälle ja särkenast sen, joten puut olivat menneet sekäisin; että Särenäs Aktiebolagin uittomiehet sitten divat seuranneet Träraruaktiebolaget Kemin uittoa aina Piippijärveen saakka, missä kaikki Särenäs Aktieldagin puut oli vat sekaantuneet Tränäriaktiebolaget Kemin lauttaamiin puihin; sekä että sekaanluneesta puista osa erotettiin Naamijoen suussa mutta loput täytyi vittaa tälvisatamaan Pellejärven, missä lopulli nen erottolu oli toimitettava; ja koska lämnäs Aktiebolag oli edelläkerrotuin tävän rikkomalta lisioikeuslain ilman 5 SS:n säännöksen tuottanut Tavaruaktiebolaget Klemille vahinkoa ja haittaa, on viimeksimainittu yhtiö vaatinut, että Parenäs Aktiebolag vihoitettaisiin puulukunsa mukaan ottamaan osaa miehen kustannuksiin, joita Trävauaktiebolaget Klemille eli puiden vittamisesta kysymyksessä olevassa visestössä koitunut, ja siinä tarkoituksessa 1073 1073
laskun mukaan suorittamaan sähkösanomamaksuja 16 markkaa 28 penniä 000 puun lauttauksesta Pasmajan padosta Haattojärven 2909 markkaa 66 penniä, saman puumäärän lauttauksesta Waattajärrestä Sippijärveen 1861 markkaa 8 penniä, 13,339 puum lånt tauksesta. Pieppijärvestä Maamijoen suuluin 17. 130 markkaa 35 penniä sekä 8773 puun lauttauksesta Naamijoen suista Pellojärven 1,638 markkaa 60 nenniä ynnä kustannukset 4566 puun erottelemisesta Naamijoen suussä 355 markkaa 52 penniä eli siis yhteensä 24,01 markkaa 49 penniä, josta määrästä kuitenkin, siihen nähden että haastetta asiassa otettaessa ei vielä tiedetty puiden oikeaa lukumäärää ja siitä syystä haasteessa naadittu korvausmäärä oli rajat tettu 1800 markkaan, on vaadittu ainoastaan mainitut 11,000 markkaa viiden prosentin korkoineen haastepäivästä Syyskuun 16 päivöstä 1912, pidättäen osakeyhtiö itselleen oikeuden puiden erottelin tapahduttua tehdä lisävaatimuksia jutussa. Kanteseen on Särönäs Aktebolag vastannut, että puheenaolena uitto josta ei oltu saatu aikaan sopimusta osakeyhtiön ja Träianuaktiebolaget Kemin kesken, oli tapahtunut siten, että Särenäs Aktiebolag, jolla oli ollut puita Ruokojoella 2951 kappaletta alempana Trävareaktiebolaget Kemin vittamia puita sekä Tasmajärvessä 10,144 kappalelta oli odatettuaan ifrån arvaktiebolaget Kemin uittaa noin viikon ajan ryhtynyt, samoinkuin viimeksimainittu yhtiö, omalla työvoimalla viittamaan mutaan Ruokojoessa, että Trävämaktubolaget Kemin lauttauspäällikki och muutamien päivien kuluttua esittä nyt Särenäs Aktiebolagin lauttauspäällysmiehelle August Rustmanille että Trävaruaktiebolaget Ilomi vittaisi myöskin Särenäs Aktiebolagin puut Ruokojoessa välttääkseen mukkautu mistä, mihin Westman oli suostunut kin, että Tränareaktiebolaget Klemin lauttuuspäällikkä oli sittemmin, kuten Westmanille oli ilmoitettu, saanut 1074
määräyksen jättää Särenäs Aktieldagin puut Ruokojokeen ja jättänytkin siihen 642. puuta, että, kun Sävenäs Aktieloidagen puut Pasmajärvestä olivat tulleet Ruokojoen suuhun Pasmajossa, viimeksimainitun joen poikki pantu puomi oli estänyt niiden pääsyn pitemmälle, ennenkuin Trävaruaktiela get Kemin puut oli siitettu pois; että Rävenäs Aktiebolagin puut olivat sitten Haattojärven alapuolella Naamijoessa menneet sekäisin Trävaruaktidaget Kemin lauttaamien puiden kansa että Särenäs Aktieldagilla oli koko vittoajan ollut puulukuunsa nähden riittävä tjänma sekä laskussa että erottetussa, sekä että, mitä erittäin tuli uitteen Naamijoen suusta Pelajärven, Pärönäs Aktieldag oli nimenomaan kieltänyt Trävarnaktiebolaget Klemiä vittamasta sen puitaja en Särenäs Aktiebolag niinmuodoin, huomauttaen että Trävaruaktiebolaget Ilomi oli huonesti toimittanut puheena olevan tauttauksen, vaatinut kannettu hylättäväksi Sittemmin on Trävaruaktiebolaget Uemi jutun vielä ollessa Kihlakunnanoikeuden käsiteltävänä uuden haasteen nojalla Kesäkuun 26 päivänä 1913 vaatinut Päivänäs Aktiebolagia velvoitettavaksi suorittamaan edellämainitun laskun jäännös 13,01 markkaa 49 penniä korkoineen haastepäivästö Maaliskuun 29 päivästä 1913. Tähän vaatimukseen on Särenäs Aktiebolag kieltäytynyt vastaamasta huomauttaen että kannetta oli ajettu siviitiluontoisella perusteella ja ettei osakeyhtiö ollut saanut hyväkseen laillista haasteaikaa, mutta Kihlakunnan oikeus on Kesäkuun 26 päivänä 1913 antamallaan välipäätöksellä, koska asiassa oli kysymys lauttauksesta johtuneesta vahingonkärvauksesta ja kiinne siitä oli käsiteltävä rikosasiana, hylännyt muistutuksen, ja on Simenäs Aktiebolag tämän jälkeen vastineeksi lisäkanteeseen toistanut asiassa ennen antamansa vastineen. Sittemmin en Trävaruaktieldaget Kemi vielä Särenäs Aktiebolagille toi1075
mituttamansa uuden haasteen nojalla vaatinut että, koskei Särenäs Aktebolag ollut kesällä vuonna 1913 ottanut osaa suiden kokoomiseen ja erotteluun sillejärvessä, yhtiö velvoitettaisiin Trävaru aktiebolaget Klemelle suorittamaan laskun mukaan 7457 puun kokoamisesta ja erottelusta 2,180 markkaa 66 penniä sekä lauttauskalusten kulutuksesta 37 markkaa 29 penniä eli yhteensä 2443 markkaa 95 penniä korkoineen haaste päivästä Marraskuun 20 päivastä 1913. Särenäs Aktieldag on tähän lisä ranteeseen vastannut, että Trävaru aktiebolaget Kemi och Särenäs Aktie belägen suostumuksetta kuljettanut Päämijoista Peltojärven puut, jotka yhtiö oli aikenut jättää taloksi Naamijoen suuhun, mihin nähden ja koska Sävenäs Aktiebolagille siten oli saatettu vahinkoa, on yhtiö kultäyty nyt maksamasta komausta puiden kokeamisesta ja erottelusta Kellojärvessa Kihlakunnanoikeuden julistettua välipäätöksellään Syyskuun 13 päivältä 1913, O. K:n 17 luvun 7 SS:n ne jalla verrattuna Vesioikeuslain 2. luvun 13 SS:ään, Särenäs Aktiebolagin todista jaksi asiaan haastattaman August Westmanin esteelliseksi asiassa todistamaan, koska hänellä saattai olla odo tettavana hyötyä tahi vahinkoa asian päättymisestä, sekä Trävaruaktiebolaget Kemin jatkettua kannettaan oikeuden käynnin aikana konkursitilaan joutuneen Pärenäs Aktiebolagin konkurssihallintoa vastaan ja konkurssi hallinnon vastattua asiassa, on Kihlakunnanoikeus, jossa asianosaiset puolin ja toisin olivat anoneet korvausta oikeudenkäyntikuluistaan, Syyskuun 18 päivänä 1914, julistamallaan lopullisella päätökseltä siinä mainituista syistä, hyväksyen kanteen muutan paitsi että Päänämaktiebolaget Kemin korvaisvaatimukset olemettiin kohtuullisen harkinnan mukaan kahteenkymmeneenkahteentuhanteen markkaan, velvoittanut Särenäs Aktiele lagen suorittamaan Tränäruaktiebolaget Kemille kaksikymmentäkaksituhatta 076
markkaa sekä sen ohessa tuhannella kuudellasadalla markalla konaamaan Trävarvaktiebolaget Kemin kulut asiassa, mutta koskei velkasatava ollut kysymyksessä, hylättiin vaatimus korosta perustettamana samoinkuin muutkin asiassa tehdyt vaatimukset. Hovioikeus, jenne asianosaiset puolin ja toisin olivat redonnut Kihlakunnanoikeuden päätöksestä, on Helmikuun 8 päivänä 1910 antanut juttuun tuomion; ja mitä ensiksi tuli Kihlakunnanoikeuden Kesäkuun 26 päivänä 1913 antamaan välipäätökseen, on Hevioikeus tesin katsonut, että asiassa ajettu hanne, Särenäs Aktiebolagain kohdistettuna, oli käsiteltävä riita asi oita varten säädetyssä järjestyksessä sekä ettei Särenäs Aktieldag ollut saanut hyväkseen laillista haasteaikaa Trävaruaktiebolaget Kemin sanottuna päivänä tekemään lisävaatimukseen nähden, mutta koska kanteen peruste tässäkin osassa oli mainittu alkuperäisessä haasteessa ja Rännäs Aktieldag Helmikuun 14 päivänä 1913, jutun ollessa ensi kerran Kihlakunnanoikeuden käsiteltävänä, oli saanut tiedon pävärvaktietolaget Kemin kanteen perusteena olevasta laskusta, on Hovioikeus jättänyt pysyväksi sen loppupäätöksen, johon Kihlakunnanoikeus oli välipää töksessään johtunut Mitä asiaan muuten tuli, on Hovioikeus, hyväksyen Kihlakunnanoikeuden välipäätöksen Syyskuun 13. päivältä 1913, katsonut asiassa selvitetyksi, että sittenkuin Trävaruaktia bolaget Klemi, joka oli uittokautena vuonna 1912 ottanut toimittaakseen omien ja kuuden muun puutavaran omistajan puiden lauttauksen RuokoPasma- ja Naamijoissa, oli ryhtynyt puiden lauttaamiseen Ruokojoessa, oli Sämnäs Aktiebolag laskettanut Ruokojoen rannalla olevia puutansa joksen niin että ne olivat sekaantuneet Trävaruaktigbolaget Kemin vittoon, johon tulvavesi sitäpaitsi oli tuonut osan Sävenäs Aktiebolagin puista; että Trä varnaktiebolaget Kemin puiden ollessa pääsemäisillään Ruokojasta Pasmajekeen Särenäs Aktiebolagin vittomie1077
het olivat ryhtyneet kauttaamaan osakeyhtiön Pasmajärvessä olleita puita Parmojokeen ja rikkomalla Trävaruaktiebolaget Kemin siihen asettaman ohjepuomin päästäneet osan Särenäs Aktieldagen puista Trävaruaktiebolaget Kemin länttaa mien puiden joukkoon, että Sämäs Akteklagen uittomiehet, tultuaan lauttaineen Palokoskelle, olivat tunkeneet puunsa Trärarvaktiebolaget Kemin asettaman liskuvan suojeluspuomin päälle ja siten särkenut sen, joten osa Pärenäs Aktiebolagin puista oli sekaantunut Pävaruaktiebolaget Kemin lauttaaman puihin; sekä että Särenäs Aktiebolagen vittomiehet tämän jälkeen olivat puineen seurannest Trävaruaktiebolaget Kemin viittoa Tippijärven saakka missä kaikki Särenäs Aktiebolagen puut olivat joutunut sekäisen Trävaruaktiebolaget Kemin lauttaamien puiden kanssa, minkä vuoksi, ja koskee Sävenäs Aktiebolagen uittomiehet olisi vat saattaneet välttää kerrotun puoden sekääntumisen, mutta olivat salaiminlyöneet, ja Tränämäktiebolaget Klemi oli näyttänyt lautattaneensa Särenäs Aktiebolagin puita neljätuhatta kappaletta Pasmajain paolosta Waattajärven, saman määrän Waattejärvestä Sippijärven, kolmetoistatuhatta kolmesataa kolmekymmentäyhdeksän kappaletta Sippijärrestä Säämijoen suukun ynnä kahdeksantuhatta seitsemänsataa seitsemänkymmentäkolme kappaletta Naamijoen suusta Pellojärven ja erotuttaneensa saman yhtiön puita Maamijoen suussa neljätuhatta viisisataa kuusikymmentäkuusi kappaletta ja Pellojärvessä seitsemäntuhatta neljäsataa viisikymmentäseitsemän kappaletta sekä sitäpaitsi näyttänyt toteen näin toimituttamastaan lauttauksesta ja erottelusta vaatimansa korvausmäärät, eikä Pärenäs Aktiebolag ollut voinut näyttää ottamensa osaa puitten uittoon ja erotteluun paitsi mitä tuli Sieppijärvestä Naamijoen suuhun toimitettuun vittoon, johon Sävenäs Aktiebolagin työvämä oli ottanut osaa, osakeyhtiön kuitenkaan voimatta näyttää työmmän olleen 1078
yhtiön puulukuun nähden riittävän on Hovioikeus, muuttaen Kihlakunnanoikeuden päätöstä, velvoittanut Särenäs Aktiebolagin suorittamaan Trävarnaktiebolaget Kemille vaaditut kaksikymmentäkuusituhatta kaksisataa kolmekymmentäviisi markkaa neljä kymmentäneljä penniä, siitä kuitenkin vähennettyä kohtuulliseksi katsotut puolet uitosta Sirppijärvestä Maamijoen suuhun vaaditusta korrausmääpästä eli kahdeksantuhatta viisisataa kuusikymmentäviisi markkaa seitsemäntoista penniä, eli siis seitsemän toistatuhatta kuusisataa seitsemänkymmentä markkaa kaksikymmentä seitsemän penniä niiden prosentin korkoineen yhdelletoistatuhannelle markalle Syyskuun 16 päivästä 1912, neljälletuhannelle neljällesadalle nelälle kymmenelle kuudelle markalle kolmelle kymmenellekahdelle pennille Maaliskuun 29 päivästä 1913 ja kahdellituhannelle kähettesadalle kahdellekymmenelle kolmelle markalle yhdeksällekymme nelleviidelle pennille Marraskuun 20 päivästä 1913 täyden makseen tapahtumiseen, jääden Kihlakunnanoikeuden päätös muuten, eli mitä tuli oikeudenkäyntikustannusten korvaukseen, pysy väksi. Hovioikeuden tuomioen ovat asianosaiset kumpikin anoneet muutosta sekä vastämneet toistensa muutoksen hakemuksiin. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei ole aihettä muuttaa Henriksuden tuomiota. Tälä kaikki asianomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti Afred Liuksiala K. Helanen Afred Liuksiala K. Helanen Afred Liuksiala K. Helanen Ayrkovuksiala K. Helanen A. W. Rustman. K. Auer. 1079