Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
Böterskyldig till 96. kop: och att göra bötern mantal skatte hemmanet undergånges Jag Johan Johans43. 33 1/3 6. 40. 2/3 33: 32: 24 päiäljä Wiimekunnat Wilhel 32/54 dels mantal gius för ett öfver samt med undergå ensamt andelst honomäljarens andel inde 28. 32 kop: Silfver samt ägde brikanten Hinderger, å Arkitekten Härts af Oinas konkursmassas vägnar, gemensamt, äfvensom Handlanden Renlund och Arkitekten Saurén för egen del, likaledes samfåtelt, i väderåg dragit målet, har medels den 31. Januari 1902. gifven dom utlätit sig och ansett hvarken ur bestämningen byggnadsattalet framgå eller eljest styrkt vara, att Arkitekten Wiort af Ornäs åtagit sig vidsträcktare förpligtelser i afseende å grundningen af huset än att, sedan gröfningen utförts till föreskrifven djuplek och bredd, efter anvisning af ledande arkitekten förstärka det mötande jordlag ret och icke vidtaga med uppmurningen innan bottensulan blifvit afsynad och godkänd, hvarföre och då ådagalagdt vore att bottensulan efter det grumbyräfning och förstärkning af jordtagret verkstälts, under arbetets fortgång blifvit af ledande arkitekten, som Lagligen inspekterat bygg nadsplatsen, undersökt utan annan anmarkning från hans eller Handlanden Kjällmanssons sida än beträffande en viss del, som sedermera ytterligare förstarkts, och denna undersökning, enär komtraktet ej närmare beståmde huru afsyningen hörde ske, mäste anses till fyllest, samt det sedermera nedrifna husets sättning således ej kunde tagas Arkilikten Wiortaf Ornäs till last utan berörda rättning och de deraf i murarna till huset uppkomna remnorna och spillckorna samt öfriga vid synen den 4. April 1898. anmärkta brister mäste antagas hafva härrört af beräkningstet, som till följd af tillräcklig kännedom om de underliggande jordlagrens verkliga beskaffenhet begåtts vid uppgörande af konstruktionen till grunden och hvilkas rättande icke ankommit å entreprinören, Hofrätten, med hänsyn jemväl till arbetsbeskrifningens innehåll och beskaffenheten af omförmälda den 23. Februari 1895. affattade borgesförbindelse, upphäfde Råd stufvurättens utslag, såvidt derigenom Arikitekten Hivits af Ornäs konkursmas sa, såsom Hintz af Oinas rättsinnehafvare, samt Handlandenkenlund och arkitekten Saurén i deras förenämnde egenskap ålagts att godtgöra Handlanden Kjuttmansson ej mindre kostnaden för den 1o 1o 4 Herr Senan kylässä. Herr Senats och att uppodla i Witmåsan å honomäljarens andelmen
i öfver yndig48 40 1. 32 24. 32. 60. kop: och Silfver Silfmantal skatte hemman kyläss hustru hemman i honomäljät; gifva samt äg21. 32. 24. 2/3 dels 33 1/3 gius Johan Johan Heikkinen Michel gustaf skatte hemmanet samt ägde till kommande ememantal skatte hemman kopekanskilling utförda ombyggnaden af hans omordade hus med 195,000. mark, än Kjällmansons vid Räntstufvurätten i målet hafda umgälder med ettusen mark, samt förkastade Kjällmanssons derom utförda talan; och som Arkilikten Hidrts af Oinas konkursmassa tillkomme ej mindre å entrepradsumman ännu oguldna 15,000. mark än det saldo af 1,815. mark 45. penni, som Rådstufvurätten i sitt meranämnda utslag tillgodoräknat konkursmassan för af Hört af Ornas verkstälda öfverarbeten, eller således tillsammans 16,515. mark 45. penni, altså och då någon sådan qvittningsrätt, som Rådstufverätten tillerkänt Handlanden Kjöllmansson, enär Kjällmansons talan förkastats, ej kunde ifrågakomma, blef Handlanden Kjöllmanson af Hofrätten förklarad skyldig att till Hivits af Ornäs konkursmassa emot qvitto genast betala nyssberörda sextontusen åttahundra femton mark fyratiofem penni med fem procents årlig ränta derå från rättegån gens början den 11. Maj 1898. tills full liqvid komme att sko; uti hvilka delar Rådstufvurättens utslag altså af HofrätHemmans ägandes kopek Silfver gustaf samt öfver eller kopek Silfver samt ten andrades. Uti Hofrättens dom har Handlanden Kjöttmansen anhållit om ändring me dels ingifven deduktion, hvilken Handlanden Renlund, Arkitekten Suuren och Tubrikanten Heimberger, i deras egenskap af sysslomän i Arkitekten Hivits af Omais till konkurs upplåtna bo, samt de två förstbemälde jemväl i deras förberörda borgesmanna egenskap, i föreskrifven ordning bemätt. Och har sedermera mant ligt förhör i målet egt rum; hvarefter Handlanden Renlund och hans medparter ytterligare hit inkommit med en skrift i saken. Kejserliga Senaten har tagit målet. öfvervägande; och jemte det Kejserliga Senaten icke vill fästa afseende vid nästnämnda skrift, enär densamma ingifvits efter det förhandlingen i saken parterne emellan uti Kejserliga senaten varit af slutad, finner Kejserliga Senaten Handlanden Kjullmansson icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens ofvanberörda dom, vid hvilken förty kommer att bero; hvarhos Handlanden Kjallman Wilhelmina 3/16 dels mantal honomäljare kommen eller samt åt ekomma emörde Wilhelainen kylässä och Hansing under Sökan
Å „ 4. 20. nuksia 5. 60. 30. 24. 2/26 dels mantal Gustaf Cajansson ålägges att med etthundra tjugu mark ersätta Handlanden Renlund och hans med parter deras härstädes i målet hafila kostnader. Det alle, som vederbör, till efterrättelse länder. Kejserliga Senaten för Finland: f. G. Sohlman Andersin. Volentin Gummerus. Vaimo Wilpene A; Kumlin Johan Lupeblad SS: 4 Lttoissell. Joulukuun 16. päivänä 1902. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Turun Hovioikeudesta tulleessa velkomusjutussa, jossa Talollinen Vihtori Knaapi, Someron pitäjän Rautelan kylästä, on hakijana, sekä Maakauppias Oskari Suutela, saman pitäjän Kärilän kylästä, vastaajana: Annettu Oikeusosaston sa, Joulukuun 16. päivänä 1902. Keisarillinen Senaatti on itselleen esityttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää seuraavaa: „ 1/16 dels 1. Someron pitäjän käräjakunnan Kihlakunnanoikeudessa on Oskari Suute la, haastatettuansa tehtoja " 1° upp1. 2/21 del af a kunvaatinut että tehtori mukaan erinäisestä viime osaksi velaksi anoi 1. 6. Summansdel hemman osaksi lainatuista rahoista kuin myös usla makSuutelalle suorittamaan myö markkaa 9, 1/9 dels manÅklagarens andel för om Vihtori vardera hemman i Oskar Ch. Em afet No 1324 Pag 236 Rd 1901
Gustaf CajansNummer 5. 33 1/3 Bonden Henrikson Anders JohanSuutelalle vastaava 1865. markasta 47. rennistä, mutta kieltänyt Suutelalle oli van Knaapilta sen enempää tulevaa se kä samalla väittänyt, että Knaapi, niin ikään laskun mukaan, oli Suutilalta saapa maalaistuotteista, joita Knaapi oli Suutelalle hankkinut, sekä käteisistä rahoista, mitkä Knaapi oli Suutelalle lainannut, kaikkiansa 4,808 markkaa 42. penniä ja siis, myöskin haasteen nojalla, vaatinut Oskari Suutelaa velvoitettavaksi Knaapille maksamaan mainittujen rahamäärien eron 942. markkaa 95. penniä Sittenkuin Oskari Suutela Vihtori Knaapin vastakanteen johdosta oli väittänyt, ettei hän ollut saanut vaslaanottaa kaikkia Knaapin laskussa lueteltua tavaroita on Kihlakunnan „ 1/16 dels man uppbudet „ oikeuden määräyksen mukaan, välin selvitys asianosaisten kesken toimitettu Elokuun 20 päivänä 1898., jolloin Oskari Suutelan riidaton saami nen Vihtori Knaapilla on huomalla tekevän, kuten Knaapi aikaisemme oli myöntänyt, 3865 markkaa 47. penPesolan 3/16. ja Vihtori Knaapin selvä saatava Oskari Suutelalta 4153 markkaa 5. penniä, minkä ohessa ne Suutelan saami sel, jotka Knaapi oli kieltänyt, on merkitty tekevän 4,316 markkaa 55. penniä sekä Knaasan saamiserät, jotka Suutela oli tehnyt riitaisiksi, ovat nousseet 1,284. markkaan 82. penniin, näiden joukossa 600. markkaa, jotka Knaapi oli ilmoittanut suorittaneensa Kauppias J. G. Wigeluselle, Turun kaupungista, sen omavelkaisen takauksen nojalla mihin hän oli sitoutunut eräästä Wigeliusen velkakirjaa vastaan 10. päivältä Syyskuuta 1894. Oskari Suutelalle antanasta lainasta, ja joista 600. markasta 500. markkaa oli pääomaa ja 100. markkaa korkoa. Sittemmin on Oskari Suulela Kihlakunnanoikeudessa väittäneet olevansa yli jon siitä hän aikaisemmin oli ja No 9. Kuhmoniemen pitäjäs m 1 1/3 1 uppella saatu 20. mark mantal skatte hemman i Kuikanssa 5/16. osan mantal skatte hemkaa 45. penniä nelmänna rahdesta ni by Kasela Rubeh puolesta oli Knutari Knani on 1 neslagnet Elokuun 31. päivähonomäljarens andelmenHerr Senan kylässä och aflagde Herr Senan kylässä. honomålades nummer öfver samt ägde och att honomäljäin ekola uppbudet åt¬ kop: Silfver 999
mantal skatte hemman kautta honomålades nummer öfverlagde och att undergå enss Hansing 25. kop: Silfver och Silfve kopek Silfwer 25/32 33 dels 33 1/16 dels No 4. Pöyään Silfver och aflämnolämnan kommande att Nygot för eller att uppbudet åt nä 1898. edellä mainituista Kauppias Wigeluselle suorittamistaan 600. markasta saaneensa takaisin 420. markkaa; minkä jälkeen ja sittenkuin Oskari Suutela vielä oli huomauttanut, että hän ylläkosketellussa velkakirjassa ollut sitoutanut suorittamaan Wigeluselle mitään korkoa Wigeliusen hänelle lainaamasta summasta, Kihlakunnan oikeus päätöksellä Lokakuun 5. päivänä 1898. on vahvistanut Oskari Suutelan saamisen Vihtori Knaapilta 3894 markaksi 92. penniksi ja Vihtori Knaapin saalavan Oskari Suutelalta 4153. markaksi 5. penniksi, johon viimemainittuun Wilfver samt å samsummaan vielä tuli 80. markkaa siita määrästä, jonka i Knaapi oli Kauppias Wigeliuselle maksanut, minkä johdosta Kihlakunnanoikeus, hyljäten asianosaisten näitten määrien yli me nevät vaatimukset toteennäyttämät töminä, on velvoittanut Oskari Tuutelan heti kuittia vastaan Vihtori Krarille suorittamaan heidän äskensä nettujen saamisiensa eron 338. muHemmans nummerum ålades manhen Vihtori Knaahi tyytyi, on Oskari Suutila vaimon kautta hakenut Hovioikeudessa muulosta, minkä jälkeen Hovioikeus Heinäkuun 31. päivänä 1899. antamallaan tuomiolla mainitsemillaan perusteilla kumosi Kihlakunnanoikeuden päätöksen ja lykkäsi jutun takaisin Kihlakunnanoikeuteen Sittenkuin asianosaiset molemmin puolin olivat jälleen panneet asian Kihlakunnanoikeudessa veroille sekä seillä toistaneet vaatimuksensa, Oskari Suutela kuitenkin sillä tavoin, että hänen puheenalainen saamisensa Vihtori Knaapilta oikeastaan teki 8,182 markkaa 2. penniä, johon vielä tuli yllämainitut 29. markkaa 45. penniä, eli ius yhteensä 821 markkaa 42. penniä on Kihlakunnanoikeus Syyskuun 29 räivän 1800 i sistomeltaan päätökhonomäljennet ejät elättMantal „ — prt No 9. KorpeJ. C. Jansson och p.
samma No 4. Kp: Silfverte 1825. 75 1/3 59 4/16 dels Gustaf Johan Heikkinen till sökuten kävi selville useain jutussa kuulusteltujen todistajain kertomuksista, välinselvityksessä riitaisiksi merkityt ja neljääntuhanteen kolmeensataan kuuteentoista markkaan viiteenkymmeneenviiteen penniin nousevat erät olivat tulleet Vihtori Knaapille hyväksi; minkä vuoksi ja kun arvoa ei voitu antaa Knaapin, todistamattomalle väitteelle, että Knaapi oli sanotut erät suorittanut, sekä Oskari Suutelalle vielä oli tuleva Vihtori Knaapin myön tämä rahamäärä kaksikymmentäyhdeksän markkaa neljäkymmentäviisi penniä, Oskari Suutelan saaminen koko naisuudessaan teki kahdeksantuhatta kaksisataa yksitoista markkaa neljäkymmentäseitsemän penniä. Mitä taas Vihtori Knaapin vaatimukseen tuli, niin koska hänen riidaton saatavansa Oskari Suutelalta, välinselvityksen mukaanteki neljätuhatta sala viisikymmentä kolme markkaa viisi penniä ja Kihla ri Knaari sitä paitsi oli näyttänyt Isaac Suutelan lakausmiehenä maksaneensa Kauspias Wegeliuselle kuusisataa markkaa honomäljarens andel injosta kuitenkin, kun Knaapi tästä määrästä jo oli saanut takaisin neljäsataa kaksikymmentä markkaa ja sanotusta summasta sitä paitsi oli lyhennettävä ne sata markkaa, mitkä Wigelius oikeettomasti oli lukenut itselleen hyväksi korkona Oskari Suutilalle antamastaan lainasta, Vihtori Knaarille jäi hyväksi ainoastaan kahdeksankymmentä markkaa, on Kihlakunnanoikeus julistanut Vihtori Knaapin vastasantavan Oskari Suutelalta tekevän neljätuhatta kaksisataa kolmekymmentäkolme markkaa viisi penniä ja, kun tä mä määrä vähennettiin Oskari Suutelän kahdeksantuhannen kandensadan yhdentoista markan neljänkymmenen seitsemän pennin saaravasta, Suutelan hyväksi jäävä kolmetuhatta yhdeksänmed skatte hemman i Witte mentäkahdeksan markkaa neljäkymmentä kaksi penniä, ja on Kihlakunnanoikeus siis velvoitta nut Vihtori Knaalin heti kuittia vastaan 1. W. 1. af 4. st Wilfver samt No 9. i WitOskari Suutelalle maksamaan viimeksi honomål /9/9 dels/ och Silf
Hansing försonas andelar öfver Nyryn kylässä och att undergå enss prt No 9. på enskiltande Lösen Silfver Såganden Cajansborgen gius anders och att uppodla i Wit33 1/3 33 5/16 dels mantal afwan kanskyyskapskyssky ytte och eller kopek SilfverhonomäljemNyryn kanssa och Silfver Silfpäivästä 1898., jolloin oikeudenkäynti alkoi, kunnes täysi maksu tapahtui. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Vihtori Knaapi vetoamalla oli saattanut jutun, on tuomiolla Lokakuun 19. päivältä 1901. vahvistanut Kihlakunnanoikeuden päätöksen. Hovioikeuden tuomioon on Vihtori Kreapi anonut muutosta tänne toimittamallaan perustelmalla, johon Oskari Suutela säädetyssä järjestyksessä on vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Vihtori Knaapi ole esiintuonut syytä muuttaa Hovioikeuden ylläkerrottua tuomiota, jonka varaan asia siis jääpi; ja velvoite taan Vihtori Knaapi maksamaan Oika ri Suutelalle korvaukseksi hänen kuluistaan täällä seitsemänkymmentäviisi markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisariltine 1 Senaatti Emot Forsman. Wilhelmina 3/16. honomålades yttegandens äklagarens ande EAndersin. Joulukuun 17. päivänä 1902. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahatta Waasan Hovioikeudesta tulleessa velkomusjutussa, jossa Talokkaan Salomon Hirvelän vaimo Adolfiina Hirvelä, Ylihärmän pitäjän Haapojan kylästä, on hakijana, sekä Kauppias Gustaf Svanljung, Nikolainkan pungista, Härmän Osakeyhdys kauppa nimisen yhtiön konkurssiin luovutetun pesän toimitsijamiehenä, saapuville tulleena vaan sanotun konkurssipesän toinen toimitsijamies Talokas Juho Haapaja, sanotusta Haapojan kylästä, tulematta jääneenä vastaajana, tunettu Oikeusosastossa, 17. päivänä Joulukuuta 1902. Keisarillinen Senaatti on itselleen esityttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä saanut tietää seuraavaa: man krono Isoch uppodla kylästä Ylihannan ja Alahärmän pitä jäin käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa ovat kauppias Svanljung ja Juho Haapoja, edelläsaläsnä: J. S.S. - A. K. - K. A. F. A. Af10to 1327 Sivu 115. Rdr. 170.
2825. 32 33 1/3 22 5/16. och SilfTillän kanssa och Silfver kylässä och aflösningen honomans nummer Wilhelmen kylässä och att under 931/54 dels mantal skatte notun toimensa puolesta, Adolfiina Hirvelälle toimitetun haasteen nojalla vaatineet, että Adolfiina Hirvelä, joka vuosina 1898., 1899., 1900., ja 1901. oli Salomon Hirvelän kautta ottanut Härmän Osakeyhdyskaupasta tavavoita ja rahaa velaksi, velvoitettaisiin Heinäkuun 27. päivänä 1901. pöivätyn laskun mukaan mainitun Yhdyskaupan konkussipesälle makjamaan, paitsi muuta, josta nyt enää ei ole kysymystä, Maaliskuun 15. päivänä 1901. laskuun merkitty. jäännös kaksisataa kahdeksankymmentäkolme markkaa kuusikymmentäyhdeksän penniä kor koineen sekä sen ohessa palkitsemaan konkurssipesän kulogit oikeudenkäynnistä. Kanteesta kuulustettuna on Adolfiina Hirylä selittänyt saanen sa Maaliskuun 18. päivänä No vardera och att uppodla i Witmåsan å pesäeron eikä valtuuttaneensa miestänsä hänen nimessään teNygot försonan för 4. kop: Silf¬ och Silfver Söder Sittenkun myöskin Salomon Hirvelää oli asiassa kuulustettu ja todistajainkuulustelu oli siinä tapahtunut on Kihlakunnanoikeus Marraskuun 28. päivänä 1901. julistamallaan päätöksellä katsonut selville käyneen, että Salomon Hirvelä vuosina 1898-1901. oli Härmän Osakeyhdyskaupasta ostanut erinäisiä kauppatavaroita, joita sittemmin oli käytetty Adolfiina ja Salomon Hivelän yhteisiin tarpeisiin, jonka tähden Kihlakunnanoikeus, huolimatta siitä että Adolfiina Hievelällä oli pesäero miehestään, on velvoittanut Adolfiina Hirvelän kuittia vastaan Kauppias Svanljungille ja Juho Haapojalle, Härmän Osakeyhdyskaupan konkurssipesän toimitsijamiekinä, heti suorittamaan ylläsanotun määmedelst hvilken kylässä. rän kaksisataa honomäljarens andel inmentäkolme markkaa kuusikymhemman i säljarens mentäyhdeksän penniä, viiden proutan kapella Heinäkuun 29. päivästä 1901 olloin oikeudenkäynHemmans
Peski Gammalainen Michel Johan Heikkinen ifrån Wilfver skatte hemmanet No 5. honomålades nummer öfgius anders öfver kopek Silfver Wilhelägandens och att undergå enss Silfver höfdingen och eller samt ägde Bt: 4833 33 1/3 33 5/16. 48. 32. 33 1/3 ti oli alkanut, kunnes täysi maksu tapahtuisi, jota paitsi Adolfiina Hirvelä velvoitettiin neljälläkymmenelläviidellä markalla korvaamaan Kauppias Svanljungin ja Juho Haapojan oikeudenkäyntikulunget. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi, Adolfiina Hirvelä vetoomalla oli saattanut jutun, on Huhtikuun 30. päivänä 1902. valvistanut Kihlakunnanoikeuden edellämainitun päätöksen sekä velvoittanut Adolfiina Hindän neljälläkymmenelläviidellä markalla korvaamaan Kauppias Svanlungin kulut Hovioikeudessa Hovioikeuden tuomioon on Adelliina Hirvelä anonut muutosta tänne toimittamallansa perustetmalla, johon Kauppias Svan ljung on säädetyssä järjestyksi sä vastannut. Keisarillinen Senaatti on kinut tämän jutun ja katsettei ole Adolfiina Hirvelän toa vastaan toteen näytetty puheenalaiset kauppatavarat ja rahamäärät ovat hänen hyväkseen tulleet, minkä tähden ja kun Adolfiina Hirvelällä ja laskun käsittämänä aikana oli pesäero miebestään eikä Adolfiina Hirvelä siis ole hänen velastaan vastuunalainen, Keisarillinen Senaatti harkitsee oikeaksi kumota Hovioikeuden yllämainitun tuomion ja hyjätä Adolfiina Hirvelää vastaan asiassa ajetun kanteen. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti. fl. H. Sohman, A. Lundi. J. G. Sohlman A. N.undi. Herr Lignblag Ett Essel. 0 1/4
honomålades numt öfver och att eller att ekola gära Hansing gius Johan Johansson Johan Heikkinen ifrån Wilför eller eller att uppodla a för eller eller öfver samt att undergå enskilt Wilhelmi by kylässä Herr Senats och att uppodla att 1h 1/4 eli 3/64 m Joulukuun 18 päivänä 1902. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Waasan Hovioikeudesta tulleessa jutussa, jossa Jyväskylän pitäjässä asuva Insinööri Herman Pilach. Osakeyhtiö Kankaan konkurssiin luovutetun pesän saamamiehenä, on hakijana sekä Helsingin kaupungissa asuva Varatuomari Emanuel Indrenius, asianajotoimisto Dittmar & Andronius on osakkaana, saapuville tulleena, mutta sanotun konkurssipesän muut velkojat tulematta jääneinä vastaaiina ja joka juttu koskee mainitussa konkursissa valvottujen saamirien etuoikeutta: Annettu Oikeusosastossa, Joulukuun 15 päivänä 1902 Keisarillinen Senaätti on itselleen esittelyttänyt asiakirjat ja niistä, sikäli tää seuraavaa: Sivu 190 R91 Paikalletulopäivänä Osakeyhtiö Kankaan Jyväskylän ja Petäjäveden pitäjäin käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa vireillä olleessa konkurssissa Joulukuun 15. päivänä 1901 on Insinääri Tilack, ilmoittaen että hänet oli, Osakeläsnä E. F - E. A - LG - W H C J. S. Pesolan 3/16. dels manmantal skatte hemman kylässä och att 1h 1/4 eli 3/64 m 1005 No 1335 kuin nyt on kysymyksessä, saanut tie
Skatte hemman i hustru hemman i mälse hans han öfver och eller kopek Silfver No 3. Kynkanssa 35. yhtiö Kankaan johtokunnan ja hänen kesken Syyskuun 27. päivänä 1895. tehdyn kontrahdin mukaan, otettu sanotun osakyhtiön omistaman Kankaan tehtaan isännöitsijäksi Tammikuun 1. päivästä 1898 Tammikuun 1 päivään 1905. kontrahdissa määrättyjä palkkaetuja vastaan, joihin kuuluivat, paitsi muuta, kahdentoistatuhannen markan vuotui nen palkka sekä vapaa asunto, polttopuut ja valaistus, valvonut, muun muassa, a) viisisataa kuusikymmentäkaksi markkaa kahdeksankymmentäkolme penniä ynnä kuuden prosentin koron niistä Elokuun 15 päivästä 1901, Lokakuun 1 päiväksi samana vuonna päivätyn konttokuranttilaskun mukaan, ja b) kolmetoistatuhatta kolmesataa yhdeksankymmentäyhdeksän markkaa yhdeksankymmentäyhdeksän penniä korkoineen tuhannesta kolmestasadasta yhdeksästäkymmenestäyhdeksästå markasta yhdeksastäkymmenestäyhdeksästä pennistä lukien Syyskuun 27 päivästä 1901 ja kahdestatoistatuhannesta markasta " sen maksupäivästä, jota paitsi Insinööri Pilack on vaatinut saada nauttia hyväkseen mainitut vuokraedut sekä polttopuut ja valaistuksen Syyskuun 27 päivään 1902, ja on Ansinööri Pilack anonut, että nämät määrät ja edut maksamattomana palkkana tuomittaisiin hänelle etuoikeudella konkurssipesän varoista. Sittenkuin asianajotoimisto Dittmar 4 Indrenius oli vastustanut Insinööri Pilackin velkavaatimuksia sekä Helsingin kaupungissa asuva lakiliedettenkandidaatti Jonas Castrén, joka myöskin oli valvonut saamisia konkurssissa, Pilackin vaatimaa etuoikeutta, on Kihlakunnanoikeus tuomiolla Maaliskuun 17 päivältä 1902, mainitsemillaan perusteilla osoittaen Insinööri Pilackin eri oikeudenkäynnillä näyttämään puheenalaiset saamiset oikeiksi, hyljännyt Pilackin etuoikeusvaatimuksen, kun ei hänta osakeyhtiö Kankaan isännöitsijänä voitu pitää sellaisena palkollisena tai käskyläisenä, jolle, voimassa olevan etuoikeusasetuksen mukaan sellainen etuoikeus oli myönnetty. Ilomioikeus jonka tutkittavaksi InsiHerr Senats och uppodla i Witmåsan å nuksia yhteisestä honomans nummer öfver samt ägandens äfvensom ekommande komma 1006 mantal skatte hemman kautta Wilfver samt äg
kanssa samt öfver Silfver samt medelst hufvudets hvilket hvilken med arGustina gius häräg40. 32 5/54 33 33 1/3 Den 18. December 1902. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, på nedsätt bevisionsskilemellan Handlanden Konstantin Kastde, samt Handlanden Gustaf Thodor Wendel, från staden Hambberg i Tyska riket, uteblifven svarande, angående fordran: Sifven uti Justette Departementet, den 18 December 1902. lingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhemtat följande: Efter stämning å Handlanden Slast nikoff har Handlanden Wendel vid Rådstufvurätten i Tammerfors anfört ej mindre att Handlanden Slastnikoff den 30 September 1895 hos Magistraten i Björnebergs stad anmält det han ämade i nästnämnla stad under finna A. Klemff bekrifva frukt¬ vin och detikesteshandel, hvilhen Mustvikoff sedermera jemväl inne. haft till den 3 April 1867, då han öfvalåtit densamma åt Handlanden Alexander Klemolf. hvilken derförinnan föreafr E. F. - E. A. P. G. R. H. K. S. 1008 SS: 1336 Pag 170 RD 1901. ling, från Ilo Hofrätt inkommit mål nikoff, från Tammerfors stad, sökanKejserliga Senaten har liitit handWilfver samt äg vuoden
Herr skatte hemman i Herr Senats Wilfver samt öfver att ejser NyyEnligt 20. 2/16 dels mantal skatte 48: 32. 33 1/3 stått samma handel, än ock att Handlanden Klemoff, i sin egenskap af föreståndare för nämnda handel, under år uppaf Handlandet Wendel reqvirerat viner för ett sammanlagdt pris af ettusen fyrahundra tjugusju Ricksmark femtio Stennige tyskt mynt, hvilka viner Handlanden Wendel, medreten om att Handlanden Mastrikoff innehade affaren, afsändt enligt säktura af den 5 Oktober 1896. Vid sådant förhållande och då Handlanden Stastnikoff, såsom egare af handeln vid den tid vinerna bestäldes, vore ansvarig för betalningen af desamma, har Handlanden Windel, som, då Handlanden Klemoff emellertid upplåtit sitt bo till sina fordringsgares förnöjande, för tillgodosende af Handlandens Alastnikoffs intresse å inställelsedagen i Handlanden Klemoffs konkurs den 18 Oktober 1897 bevilket faktunens förberörda innehåll, men ur konkursin fått i dividend uppbära endast fyrationie mark fyratioåtta penni finskt mynt, yrkat det Handlanden Slastnikoff blefve förpligtad att till Handlanden son Lindel betala ettusen fyrahundra tjugusju Räckomark femtio Stemnige byskt mynt med sex procents årlig ränta derå från den 5 Juli 1897, då förklaran varit till betalning förfallen, efter afdrag af ofvannämnda fyrationio mark fyratioåtta penni finskt mynt. I saken hörd har Handlanden Slastnikoff förklarat det han icke egt finnan Å. Klemoff vid den tid år 1866, då Handlanden Klemoff bestått ifrågakomna viner, samt till styrkande deraf till Rådstufva rätten inlemnat ett af Handlanden Korpoff underskrifvet, den 21 Januari 1846 dagtecknadt intyg, hvari Handlanden Klemoff förbundit sig att, såsom egare af förman A. Klemoff, ansvara för bemälda finnas afförsförbindelser och frikallat Handlanden Kastnikoff från ansvarighet för desamma, hvarför och då Handlanden Klemoffre qvirerat vinerna i eget namn, fäkturan utfärdats å Klemoff samt Handlanden Wendel i Klemoffs konkurs bevakat sin fordran, Handlanden Slastnekaff emotsett förkastande af Handlanden Wendels i saken utförda talan