Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
talan kuitin saadessaan Tehtailija Salmelinille maksamaan vaaditut 2814 markkaa 28 penniä 5 prosentin vuotuisine korkoineen haastipäivästä 19 päivästä Tammikuuta 1911 kunnis täysi maksu tapahtuisi siitä kuitenkin poisluettua sanotun Tammikuun 25 päivänä suoritetuksi myönnetyt 36 markkaa 48 penniä, minkä ohessa Hautalan tuli 340 markalla korvata Salmelinin oikeudenkäyntikulut. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Kirjapainomistaja Hautala oli vetoamalla saattanut jutun, on 23 päivänä Huhtikuuta 1912 antamassaan tuomiossa jättäen näyttämättömäna vartunottamatta Kirjapainenomistaja Hautalan vaatimuksen, että todistajana asiassa kuulusteltu Sepänpoika Johan Oskar Nieminen Tehtailija Salmelinin palveluksessa olevana sekä Salmelinin luona asuvana ja kun hänellä sitä paitsi oli hyötyä tai vahinkoa asiasta odotettavana, julistettaisiin peräytystodistajaksi, katsonut ettei Kirjapainomistaja Hautala ollut esittänyt syytä muuttaa Raastuvanoikeuden päätöstä muuten kuin että koska Tehtailija Salmelinin kantun perusteona olevassa laskussa 4 3/12 krassista kynänvässia " 1787" oli velottu 22 markkaa krossilta eli yhteensä 100 markkaa 83 penniä, vaikka näiden kynänvarrien hinta edellämainitun hintaluettelon mukaan oli ainoastaan 1 markka 50 penniä krossitta eli kaikkiaan 6 markkaa 87 penniä, sekä koska Tehtailija Salmelin, joka Kirjapainonomistaja Kautalalle tavaralahityksen perä toimittamassaan laskussa oli lukenut Hautalan hyväksi viiden prosentin alennuksen kynänvarsten, taraskynien, lyytyvien ja marmoripaperin hinnasta, ei ollut näyttänyt että alennuksen myöntäminen olisi tehty riippuvaksi siitä, että tavarain hinta maksettiin jonkun määräajan kuluessa, Tehtailija Salmelinin vaatimasta mää749
rästä oli vähennettävä ei ainoastaan askenmainituista kynänvarsista liikaa velotut 93 markkaa 96 penniä vaan myöskin viisi prosenttia kynänvarsien, teräskyniin, lyijykyniön ja marmoripaperin yhteenlasketusta hinnasta 2691 markasta 87 pennistä eli 154 markkaa 57 penniä; ja tuli siis Kirjapainonomistaja Hautalan, saadessaan Tehtailija Salmelinilta vastaan. ottaa tämän hallussa olevat, kysymyksenalaiset kynänvarret, teräskynät ja lyijykynöt, Salmelinille kuittia vastaan maksaa kaksituhatta viisisataa kahdeksankymmentäviisi markkaa seitsemänkymmentäkolme penniä viiden prosentin vuotuisine korkoineen 19. päivästä Tammikuuta 1911, siitä kuitenkin poisluettua saman kuun 25 päivänä suoritetut kolmekymmentäkuusi markkaa neljäkymmentäkahdeksan penniä, kuin myöskin kolmellasadalla neljälläkymmenellä markalla korvata Tehtailija Salmelinin oikeudenkäyntikus tannukset Raastuvanoikeudessa Hovioikeuden tuomioon on Kirjapainonomistaja Hautala anonut muutosta perustelmalla, johon Tehtailija Salmelin on vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Kirjapainomistaja Hautala ole esittänyt syytä muuttaa Hovioikeuden tuomiötä, joka siis jää pysyväksi; ja velvoitetaan Kirjapainonomistaja Hautala suorittamaan Tehtailija Salmelinille korvaukseksi hänellä täällä jutun vuoksi ollista kuluista kuusikymmentäviisi markkaa - Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: Elis Isorikoski. Walder Andersson Talis Savikoski. Walter Andersson. B. Armeberg. A. V. Lillström. K. R. Helanen man Dahlbeel750
Lokakuun 15 päivänä 1914. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Wiipurin Hovioikeudesta tullassa, konkurssissa valvotun saatavan vahvistamista koskevassa jutussa, jossa toiminimi H. Welff, Beslinin kaupungista Saksan valtakuntaa, on hakijana ja Wiipurin kaupungissa asuvan Kauppiaan Levi Kravtsin konkussipesän toimitsija Varatuomari Severin Avellan, viimeksi mainitusta kaupungista, vastaajana: Annettu Oikeusosassa 15 päivänä Lokakuuta 1914. Keisarillinen Senaatti on itsellen esittelyttänyt jutun asiakirjat niistä saanut seuraavat tiedot Sittenkuin toiminimi H. Welff. oli Wiipurin kaupungin Raastuvan oikeudessa vireillä olleessa Levi kravtsin konkurssissa valvonut 21000 Saksan markkaa toiminimin Kauppias Hiller Fallille asettaman 21350 Saksan markan suumisen laskun ja ominaistakaukLäsnä: S.S. - A. L. J. P. - Kit. J. H 751 No 1387. Pag. 131. R. I. 1914.
son nojalla, johon Lovi Kravis 10 päivänä Huhtikuuta 1911 paivätyssä takauskirjassa oli sitoutunut toiminimen Hiller Lallille toimittamien tarkisten hinnan maksusta, oli Raastuvanoikeus, Varatuomarin Avellanin vastustettua mainittua valvontaa, 20 päivänä Toukokuuta 1912 julistamallaan tuomiolla määrännyt konkurssipesän varoista maksettavaksi 21000 Saksan markkaa eli vastaavan määrän Suomen rahassa maksuaikana käyvän kurssin mukaan, ehdolla kuitenkin että toiminimi konkurssihallintoa vastaan vireille pantavassa eri oikeudenkäynnissä näyttäisi saatavansa oikeaksiTämän johdosta on toiminimi H. Volfl. haastatettuaan Särutuomarin Avellanin hänen sanotussa toimessaan, Wiipurin Raastuvanoikeuteen, siellä vaatinut että toiminimen valvoma edellä mainittu saatava vahvistettaisiin 21000 Saksan markaksi ja että toiminimelle tuomittaisiin korvaus oikeudenkäyntikuluista Kanteeseen on Varatuomari Axellan vastannut että Lovi Kravis oli sitoutunut takaukseen ainoastaan laskun mukaan 4 päivältä Maaliskuuta 1911 Hiller Tallille toimitetoista tarkiksista eikä sellaisista turkistavaroista, jotka, kuten valvonnan perustuna olevassa laskussa mainitut oli myöhemmin Hiller Kallille lähetetty, minkä vuoksi ja kun toiminimi Hiller Lallin jouduttua konkurssitilaan ei ollut hänen konkurssissaan valvonut saatavaa, joka olisi perustunut toiminimen Hiller Sallille lähettämistä turkiksista mainittuna päivänä annettuun laskuun, vaikka toiminimen säilyttääkseen puhevaltansa Sevi Kravtsia ja hänen konkurssipesäänsä vastaan olisi pitänyt se tehdä Varatuomari tvellän on anonut kannetta kyljättäväksi Raastuvanoikeus on 11 päivänä 752
Joulukuuta 1912 julistamallaan päätöksellä siinä mainitulla perustalla hyljännyt toiminimen asiassa ajaman kantan Hovioikeus, jonka tutkittavaksi toiminimi H. Tolff vetoamalla oli saattanut jutun on 111 päivänä Toukokuuta 1914 antanut asiasta tuomion; ja koskei ollut selvitetty että saatava, jonka toiminimi H. Wolff oli valvonut Hiller Hallin konkursissa, olisi niiden tavarvin maksamatonta kauppahintaa, joitton hinnan vakuudeksi Levi Kraftin puheena oleva takaussitoumus 10 päivältä Huhtikuuta 1911 oli annettu, sentähden ja huomioon ottaen mitä takausmiehen edesvastaus velvollisuuden tarkemmasta maaräämisestä 24 päivänä Helmikuuta 1873 annetun Keisarillisen asetuksen 1 SS:ssä säädettiin, on Hovioikeus jättänyt jutun sen loppupaätöksen varaan, johon Kaastuvanoikeus oli jutussa johtunut, sekä velvoittanut toiminimen H. Pölffin viidelläkymmenellä markalla korvaamaan Varatuomarille tvellanille hänellä vastuupuhevallan valvomisesta Hovioikeudessa olleet kulut Hovioikeuden tuomioon on toiminimi H. Polf anonut muutosta perustelmalla, johon Varatuomari Avellan on vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun; ja koska Lovi Kravtsin puheena oleva takaussitoumus on katsettava sisältävän vastuun ainoastaan toiminimen H. Wolffin 1 päivänä Maaliskuuta 1911 antaman laskun mukaan Hiller tallille toimittamien turkistavarain hinnasta, mutta toiminimeltä on jäänyt näyttämättä, että toiminimen Levi Kravtsin konkurssissa valvontansa perustuksi esittamässä, päiväämättömassa laskussa luetellut tavarat, jotka laskuun tehdyn merkinnän mukaan ovat 13 ja 21 päivänä Maaliskuuta seka 30 päivänä Kesäkuuta 1911 755
Hiller Tallille lähetetyt, olisivat sanotussa takaussitoumuksessa tarkoitettuja turkistavaroita, sen vuoksi harkitsee Keisarillinen Senaatti oikeaksi jättää pysyväksi sen loppupaätöksen, johon Hovioikeus on jutussa johtunut; ja velvoitetaan toiminimi maksamaan Varatuomarille Avellanille hänellä jutun vuoksi täällä olleiden kulujen korvaukseksi viisikymmentä markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. "Läsarillinen Suomen Senaatti lanter Saarinen Aaro Luksiala. Johannes Pesonen. K. Auer. Lokakuun 15. päivänä 1914. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio maksuitta Keisarillisesta Wiipurin Hovioikeudesta tulleessa, korvausta koskevassa nostojutussa, jossa Palstatilallinen Johan Jansson, Sysmän pitäjän Kirkonkylästä, on hakijana sekä Palstatilallinen Anton Vuorinen, saman pitäjän Skinparilan kylästä, tulematta jääneenä vastaajana: Annettu Oikeusosastossa 15. päivänä Lokakuuta 1914. Keisarillinen Senaatti on itsellensä sittelyttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut seuraavat tiedot: Sysmän pitäjän käräjjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa on Anton Tuorinen lausunut, että Johan Jansson oli 20. päivänä Huhtikuuta 1909. tehdyllä välikirjalla sitoutunut 3600 markan urakkusummasta Anton Vuoriselle rakentamaan asiinrakennuksen tämän omistamalle tiitimäen palstatilalle Skinnarilan kylässä ja että Johan Jansson, lopetettu ran työnsä Lokakuussa vuonna 1809. oli Anton Tuoriselta kuntanut sovitun läsnu: F. F. W.t - B. t. R. H. A. R: A. Dck No 1383. Pag. 129. R. D. 1911.
urakkasumman; mutta kun sanottu rakennus Anton Kuorisen 29. päivänä Tammikuuta 1910. toimituttamassa katselmuksessa oli havaittu niin vaillinaisesti ja huolimattomasti tehdyksi, että siinä olevien puutteellisuuksien korjaaminen oli arvioitu tulevan maksamaan ainakin 512. markkaa, on Anton Kuorinen vantinut Johan Janssonia velvoitettavaksi Kuoliselle suorittamaan vastasanottu rahamäärä sekä korvaamaan katselmuskustannukset 10. markkaa ja Vuorisen oikeudenkäyntikulut. Johan Jansson on myöntänyt Anton Vuorisen ilmoittamasta urakkasummasta sitoutuneensa rakentamaan Vuoriselle puheenaolevan rakenneksen, mutta väittänyt myös kaikin puolin täyttäneensä urakkasopimuksen; ja kun Anton Tuorinen, rakennuksen valmistut tua, 16. päivänä Lokakuuta 1909. toimitetussa katselmuksessa oli hyväksynyt sen ilman muistutuksia sekä Johan Janssonille samalla suorittanut urakkasumman jäännöksen 400. markkaa niin on Johan Jansson anonut kannetta hyljättäväksi. Kihlakunnanoikeus on 3. päivänä Helmikuuta 1910. julistamassaan päätöksessä siinä mainitsemillaan perusteilla velvoittanut Johan Janssonin Anton Vuoriselle kuittia vastaan maksamaan vaaditut korvaiserät yhteensä viisisataa kaksikymmentäkaksi markkaa sekä neljälläkymmenellä markalja korvaamaan oikeudenkäynnin Anton Vuoriselle tuottamat kustannuksetHovioikeus, jonka tutkittavaksi Johan Jansson vetoamalla oli saattanut jutun, on 9. päivänä Maaliskuuta 1911. antamassaan tuomiossa lausunut tosin nöytetyksi, että Anton Tuorinen Johan Jänsgonin puheena olevan rakennuksen valmistumisen jälkeen toimituttamassa katselmuksessa oli hyväksynyt rakentuksen vastaanotettavaksensa ilman nuistutusta, mutta koska Anton Kuorisen sen jälkeen toimeen panemassa katselmuksessa työssä oli huomattu puutteellisuuksia eikä se seikka, ettei Anlon tuorinen ensiksimainitussa katselmuksessa ollut tehnyt mitään muis748a
tutuksia Johan Janssonin työtä vastaan voinut Anton Vuoriselta riistää oikeutta saada korvausta näistä jälestäpäin ilmitulleista, huonosta työstä aiheutuneista puutteellisuuksista, on Hovioikeus, vapauttaen Johan Janssonin Kuoriselle maksamasta Kihlakunnanoikeuden hänelle myöntämää korvausta eräästä rapusta sataa kahtakymmentäviittä markkaa, muilta kohdin jättänyt asian Kihlakunnanoikeuden päätöksen varaan. Hovioikeuden tuomioon on Johan Jämsson anonut muutosta. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun; ja koska Anton Kuorinen Johan Janssonin toimeenpanemassa katselmuksessa 16. päivänä Lokakuuta 1000. on hyväksynyt puheenaolevan rakennuksen sen silloisessa kunnossa, sentähden ja kun selvittämättä on, että ne puutteellisuudet, joista Anton Kuoriren on vaatinut korvausta, eivät mainitussa katselmuksessa ole olleet havait tavissa, harkitsee Keisarillinen Senaatti oikeaksi, kumoten Hovioikeuden tuomion ja Kihlakunnanoikeuden päätöksen, Allan Dahlbeelvapauttaa Johan Janssonin kaikesta makjuvelvollisuudesta asiassa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: tina Saarikoski Walter Andersin. tina Saarikoski Walter Andersin. B. Annberg K. R. Halanen B. Annberg K. R. Halanen A. V. Ollluvaara 749a
No 1390. Pag. 40. R. D. 1912. Sokakuun 16. päivänä 1914. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillises ta Waasan Hovioikeudesta tullussa velkomisjutussa, jossa ovat Talollinen Iisakki Jaakonpoika Kivimäki, Alavieskan pitäjän domeron kylästä, hakijana ja Peräseinäjoen pitäjän Peräisinäjoen kylässä asuva tahanomistaja Juho Erkinpoika Tampi vastaajana: Annettu Oikeusosastossa 16. päivänä Lokakuuta 1914. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt pittuun kuuluvat kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää: Jalasjärven ja Peräseinäjoen pitäjäin käräjakunnan kihlakunnanoikeudessa on Iisakki Kivimäki lausunut, että asianosaiset ja Maanviljelijä Kaappo Pasto, Peräseinäjoen kylästä, olivat 12. päivänä Marraskuuta 1893. päivätyn yhtiöropimuksen mukaan avoimena yhtiönä harjoittaneet meijeriläkettä tämä: F. A. W. t. - Brit. - R. B. - Ask. v. A. Dck
omistamassaan Kivimäen meijeri nimisessä meijerissä mainitussa Peräseinäjoen kylässä, ollen Iisakki kivimäki yhtiön isännöitsijänä ja rahastonhoitajana, kunnes yhtiö Toubokuussa vuonna 1905. piirettiin, sekä että Juho Lampi vuosien 1900- 1904. kuluessa oli Nikilainkaupungissa asuvalta kauppiaalta Tuomas Tourellilta, jolle meijeristä tullut voi myytiin, yhtiön nimiin eri erin kan tanut voin maksuna yhteensä 1865. markkaa 63. penniä, josta Lampi oli Kivimäelle, tämän mainitussa toimessa, antanut ainoastaan 0205. markkaa 6n penniä, minkä tähden Iisakki Kivimäki, estääksensä mijeriyhtiötä joutumasta tästä vahinkoa härsimään, oli omista varvistaan maksanut yhtiön velkoja maidon myyjille yhteensä niin paljon kuin Juho Lampi oli kantamistaan rahoista pidättänyt eli 8200. markkaa; ja koska meijeriyhtiön mainittu 8200. markan saatava Juho lammilta niinmuodoin oli siirtynyt Iisakki Kivimäelle, on Iisakti Kivimäki vaatinut Juho Tammin velvoittamista maksamaan hänelle sanotun saatavan korkoineen. Sittenkuin Juho Tampi oli vastustanut kannetta ja Kaappo Rostoa oli kuulustettu asiasta sekä pe tussa muuten oli niin menetelty kuin asiakirjat osottavat, on Kihlakunnanoikeus, jossa asianosaiset molemmin puolin olivat anoneet borvausta oikeudenkäyntikuluistaan, 28. päivänä Syyskuuta 1911. julistanut asiaan päätöksen; ja koska oli viitetty puheenaolevan velan syntyneen siten, että Juho Tampi mai nitun yhtiön orakkaana oli laimin ljönyt yhtiön rahastoon Iisakki Kiumäelle jättää lammin yhtiön puolesta eri erissä kauppias Laurellilta voista nostamia maksuja kahdeksaaatuhatta kahtasataa markkaa, ja että Iisakki Kivimäen oli täytynyt yhtiölle borvata tämä määra, mutta Kivimäki ei ollut näyttänyt, että hän toriaan eli tuon 7518
rahamäärän yhtiölle suorittanut tai että hänen sanottu saatavansa muuten sillä tavoin kuin säädet tiin Kauppakaaren 15. luvun 8. SS:ssä oli hänelle yksityisenä siirtynyt, sen tähden on Kihlakunnanoikeus kyljännyt kanteen ja asian laatuun nähden kuitannut oikeudenkäymiskulut asianosaisten kesken; Hovioikeus, jonka tutkittavaksi sekä Iisakki Kivimäki että Juho lampi vetoamalla olivat saattaneet jutun, on 20. päivänä Joulukuuta 1911. antamallaan tuomiolla jättänyt asian muuten Kihlakunnanoikeuden päätöksen varaan, paitsi että Iisakki Kivimäki on velvoitettu korvaamaan Juho Sammin kulut asiasta Kihlakunnanoikeudessa kahdellasadalla viidelläkymmenellä markalla sekä Hovioikeudessa viidelläkymmenellä markalla. Hovioikeuden tuomioen on Tirakki Kivimäki anonut muutosta perintelmalla, johon Juho Tampi on vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Iisakki Kivimäki ole esittänyt syytä muilla tavoin muuttaa Hovioikeudon tuomiota, kuin että, koska Juho sampi on ollut muutoksenhakijana Maioikeudessa, Iisakki Kivimäki vapautetaan suorittamasta hänen maksetta akseen määrättyä borvausta Juho sommilla Hovioikeudessa olleista kuluista viittäkymmentä markkaa. Tätä paikki asianomaiset noudattakootKeisarillinen Suomen Senaatti: turi Saarikoski. Walter Andersin. tilli Saarikoski. Waltar Andersin. B. Anneberg. A. V. Puusuvaara K. R. Helanen Allm Dahlbeck 7529a
Lokakuun 17. päivänä 1914. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa ositteluotjelman moitetta koskevassa jutussa, jossa ovat Uudenkaupungin Osuuskauppa r. l. nimisen osuuskunnan konkurssipesän toimitsija Varatuomari AlFred Holmström, Turun kaupun gista, hakijana sekä Pormesta ri Aleksander Henrik Söderman Uudestakaapungista, vastaajana: Annettu Oikeusosastossa Lokakuun 17. päivänä 1914. Keisarilliseen Senaatti on itselleen esittelyttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää: Pormestari Köderman on Uudenhanpungin Raastuvanoikeudessa lausunut, että hän, kiityttyään jäseneksi edellä sanottuun osuuskuitaan viidellä kymmenettä osuudella, sittemmin oli ilmoittanut eroavansa osuuskunnasta mikä eroamisilmoitus oli 7. päivänä Syyskuuta 1908. merkitty kuolinkaupungin Liono: R.S. R. A. K. -  A. B. No 1394. Pag. 176. R. D. 1913.
Maiskastille jätettyyn osuuskunnan jäsenluetteloon, että osuuskunta tämän jälkeen oli luovuttanut omaisuutensa korkurssiin ja että osuuskunnan konkurs sipesän toimitsijemies Kruununvouti Juho Fridiof Aavioinen laatissaan josius kunnan velkojain ja jäsenten kokouksessa 13 päivänä Lokakuuta 1911. esille asettamaansa ositteluohjelmaa osuuskunnan velkojien tyydyttämiseksi tarvittavista varoista ja jäsenten sitä varten saritettavista lisämäksuista oli pannut Sidermanin suoritettavaksi lisämaksuu 3.500 markkaa; mutta kun osuuskunnas sa konkurssipesästä laaditun luettelon ja Raastuvanoikeuden 10. päivänä Lokakuuta 1913. puheenalaisessa konkurssissa antaman tuomion mukaan oli velkoja, jotka perustuivat ennen Pormestarin Södermanin, eroamisilmoitus ta syntyneisiin sitoumuksiin, ainoostaan 1908. vuoden kruununvoro 203 mark kaa 64. penniä sekä Staurzias Stads Valtinen vuokrasaatava vuotravälikirjan nojalla 30 päivältä Toukokuuta 1906 ajalta 1. päivään Stenäkuuta 1913. 750 markkaa ja sen päivän jälkeen kuluneet ta vuokravuodelta 3000 markkaa, molemmat vuokraerät korkoineen, viimeksimainittu määrä kuitenkin vain mikäli se vahvistettaisiin maksettavaksi Kauppiaan Valtinin ojettavaksi osotetussa eri oikeudenkäynnissä, eikä Söderman ollut velvollinen vastaamaan konkurssituomiossa suoritettaviksi määrätyistä vekseleistä, kontrahdilla 30. päivältä Toukokuuta 1909. ote tusta kassakredituwilainasta, kirkollismaksuista ja kruununberoista vuodelta 1909. eikä kunnallisveroista vuodelta 1910. niin on Pormestari Söderman vaatinut että moitteenalainen ositteluohjelmä oikaistaisiin siten, että hänet pantaisiin ottamaan osaa suhteellisesti osuuksiensa mukaan kaikkien osuuskunnan lisämaksuolehollisten jäsenten kansja ainoastaan mainittuihin 203 markan 64. pennin, 750. markan ja 3000 markan velkaariiin, viimeksisanottuun erään näin sikäli kuin se Stauppiaalle Kaltinille konkurssipesästä lopullisesti tuomittaisiiin.  Kruununvouti Saarivinen on konkurssipesän puolesta väittänyt, etteivät 755
kanteessa mainitut yleiset verot ja ulos teot olleet sitoumuksia siinä merkityksessä kuin Osuus toimintalain 13 SSn 2. mementissa tarkoitettiin sekä että osittehohjeloma oli muutenkin oikea, koska siihen otetut vekselisitoumukset ja kassakreditiinilaina, jotka olivat kannat kuin konkurssituomiossa oli konkurssipesästä maksettaviksi määrätty, olivat otteet olemassa osuuskunnan velkasitouomiksina jo ennenkuin Pormestarin Södermannin eronmisilmoitus oli jätetty Maistraattiin osuus kunnan jäsenluetteloon merkittäväksi ja keskentymättä myös eroamisilmoituksen ja konkurssin välisen ajan, vaikka ne maksettaviksi erääntyessä eri kertoja olivat tulleet uudistetuiksi, mihin nähden Kruununvouti Saarioinen on pyytänyt kannetta hyljättäväksi, samalla anoen kervausta oikeudenkäyntikuluistaan. Raastuvanoikeus on 18. päivänä Syyskuuta 1912. julistanut päätöksen asiaan; ja koska Uudenkaupungin Osuuskauppa 31. nimisen osuuskunnan konkurssissa 10 pävänä Lokakuuta 1910. annetulla tuomiokla osuuskunnan kaikki muut maksettaviksi tuomitut velat, paitsi kruunun vuot vuodelta 1908. kaksisataa kolme markkaa kuusikymmentäneljä penniä sekä Kauppiaelle Vallinille maksettavaksi määrätty vuokra 30. päivänä Toukokuuta 1906. tehdyn välikirjan mukaan seitsemänsataa viisikymmentä markkaa ajalta ennen 1. päivää Kesäkuuta 1910. ja kolmetuhatta markkaa tämän päivän jälkeiseltä vuokravuodelta, molemmat korkoineen, perustuivat sitoumuksiin, jotka olivat tehdyt jälkeen, Syyskuun 7. päivän 1908, jolloin Pormesta rin Södermanin eroamisilmoitus oli merkitty Maistraatin hallussa olevaan osuuskunnan jäsenluetteloon, sentähden on Rarstuvanoikeus, nojautuen Osuustoimintalain 13. SSn 2 momenttiin, määrännyt, että moit teenalainen omisteluohjelmä oli, mikäli se Södermania koski, oikaistava siten että hänen maksettavakseen pantaisiin hänellä osuuskunnassa olleiten osuuksien mukainen osa ainoastaan mainituista kruununveroista ja vuokramaa ristä korkoineen, kolmentuhannen markan rahamäärästä voin sikäli kuin se lainvoiman saaneella päätöksellä tuo756
vitnaisiin korkmaniherästä maksettavaksi. Hemoikeus, jonka tillittäväksi Kronounvouti Saarioinen vetoamalla oli josta tanut asian, on 29. päivänä Toukokuuta 1915 antamallaan tuoniolla jättänyt deRaastumanoikeuden päätöksen varaan bå velmottanut Stemmansbroder Tammä sen mainitussa toimessaan viidellikymtarin Södermannin asian takia Storoikeudessa käromåt kulut. Henriksson Strömman om Konten Herrström, joka tillä nälin de å rätty dalerneolevarn namndemannen som kundemände toimitiojammeksi, anonut nu tosta perustelmalla, johon Pormertari SaAnders Stenpellinen Bengmälte och till Nämnde puksi ja tulee, että kuuluu taa Henriksdotter Tuodola, joka saaWalen Anders
mittaisiin konkurssipesästä maksettavaksi. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Kruurunvouti Saarioinen vetoamalla oli saattanut asian, on 29. päivänä Toukokuuta 1913. antamallaan tuomiolla jättänyt sen Raastuvanoikeuden päätöksen varaan sekä velvoittanut Kruununvoudin Saarioisen mainitussa toimessaan viidelläkymnemellä markalla korvaamaan Roimestarin Södermanin asian takia Hovioikeudessa kärsimät kulut. Hovioikeuden tuomioon on Varatuomari Holmström, joka sillä välin oli määrätty puheena olevan osuuskunnan konkurssipesän toimitsijamieheksi, sanonut muutosta perustelmalla, johon Poromestari Söderman on vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Varatuomari Holmström ole esittänyt syytä muut taa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jää pysyväksi; ja velvoitetaan Varatuomari HoloEtträin, sanotussa toimessaan, suorittamaan Pormestarille Södermanille hänellä täällä jutun vuoksi olleiden kulujen korvaukseksi seitsemänkymmentä markIlmo Strömsten. kaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaotti: Klis Saarikoski. B. Annelag A. V. Ollusuvaara Walter Andersin K. R. Helanen
Lokakuun 17. päivänä 1914. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta teluohjelman moitetta koskevassa Osuuskauppa r. l. nimisen osuuskuunan konkurssiin luovutetun pesän kijana sekä Kaupunginviskaali Georg Arthur Jackel, Uudestakaupungista, vastaajana: Annettu Oikeusosastossa Lokakuun 17. päivänä 1914. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittenyt on kysymyksessä, saanut tietää: Uudenkaupungin Raastuvanoikeu lissa on Kaupunginviskaali Jaickel huulunut, että hän, liityttyään jäseneksi edelsä sanottuun osuuskuntaan kahdellakymmenellä osuudella, sittemmin oli ilmoittanut eroavansa osuuskunnasta, mikä roamisilmoitus oli 31. päivänä Lokakuu rautille annettuun osuuskunnan jäsenluSäsnä: F. S. Wit - Bit - R. H. A. /U. S. No 1395. Pag. 24. R. D. Turun Hovioikeudesta tulleessa, ositjutussa, jossa ovat Uudenkaupungin toimitsijamies Varatuomari Alfred Holmström, Turun kaupungista, halyttänyt jutun kirjat ja niistä, mikäli tä 1908. merkitty Uudenkaupungin Maist1914.