Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
virheelliset siten, että Juho Suoritaka ja hänen juttukumppaninsa olivat kukin saaneet paljoa vähemmän kuin heille yllä mainitun perusteen mukaan oli tuleva, akä niissä oltu tarkalleen ilmoitetta jaettaviksi joutuviiden rahojen määrää, ovat Juho Suoretaka ja härven asiakumppäminsa vaatineet, että Juho Momikkala ja hänen juttukumppaninsa, jotka puheenalaisen hoitokunnan jäseniniä olivat velvolliset vastaamaan toimitettujen jakojen oikeellisuudesta, velvoitettaisiin ei ainoasteen sopivan sakon uhalla pikimme. ten vikaisemaan jakotilit niin, että niistä luotettavasti kävisi ilmi jaet tava voittosumma sekä Juho Suontaalle ja hänen asiakumppaneilleen. edellämainitun jakoperusteen mukaan tulevat osuudet, vaan myöskin luovut tamaan heille uusien tilien mukaan lankeavat osuudet laillisine korkoineen. näistä kuitenkin vähennettyä jo kannetut erät sekä sen ohessa korvaa maan Juho Suoritaan ja hänen juttu kumppaniensa oikeudenkäyntikulut. Kanteesta kuulustettuina ovat Juho Mansikkala ja hänen asiakumikraninga, myöntäen vuokramiesten valitsemara hoitokuntama näiden puolesta koko vuokra-ajan hoitaneensa puheenalaista kartansa, selittäneet vuokrakauden loputtua tehneensä tilin vuokramiehille, jotka 12. päivänä Marraskuuta 1906 pidetyssä kokouksessa olivat hoitokunnalle myöntäneet täyden tilinvapauden, minkä jälkeen hoitokunta kokouksen päätöksen mukaan osi eräälle hoitokuntaan kuulumattomalle henkilölle antanut toimeksi ennen måärätyn perusteen mukaan jakaa osakkaille voitto - osuudet. Seura jako sitten oli tapahtunut kanteessä mainittuina päivinä, jolloin Juho Suoritaka ja hänen juttukumppaninsa olivat voittava. roista saaneet osansa sekä ne kuitareneet, eivätkä 13. päivänä Maaliskuuta 1908. esitetyt jakoluettelot olleet mitäävä uussa tilgä, ovat Juho Mansikkala ja hänen asiakuppanensa koloneet kysymyksessä olevien jakojen moiteajan jo kuluneen umpeen
minkä vuoksi ja kun hoitokunta ei ollut vastuunalainen jaossa mahdollisesti tapahtuneista virheistä, Juho Almsikkala ja hänen asiakumppaninsa ovat anoneet kannetta hyljättäväksi. Kihlakunnanoikeus on 6. päivänä Marraskuuta 1908. julistamassaan päätöksessä antanut asiasta lausunton, sa; ja koska Juho Mansikkala ja hänen asiakumppaniinsa olivat myöntäneet valittuna hoitokuntana hoitaneensa riitapuoleen ynnä muiden kanssa Suomen valtiolta vuokrasmansa Matkun kartanon asioita puheenaolevana ai kana ja heitä siis oli pidettävä vastuunalaisina siitäkin, että sanotun tilan tuottamat tulot tulivat vuokraajain kesken oikein jaetuiksi, on Kotakunnanoikeus, hyljäten Juho Mansikkalan ja hänen asiakumppaniensa tekemän vanhemismisväitteen lakiin herustumattomana sekä pitäen Juho Suotaan ja hänen myötäpuollensa tekemiä muistutuksia puheenaolevien voit tovarojen jaosta oikeutettuina, velvoittanut Juho Mansikkalan ja hänen juttukumppaninsa kolonensadan markan sakon uhalla kolmen kuukauden kuluessa siitä kun Kihlakunnanoikeuden päätös oli voittanut lain voiman oi kaisemaan ylläkerrotut tilit siten että niistä selviäisi, paljonko Juho Suoretaalle ja hänen asiakumppaneilleen kullekin oikeastaan oli niinkona tuleva, sekä myöskin heille luovutta maan nämä oikaistut josingot laillisine korkoineen, kuitenkin vähennet tyä mitä he oningoistaan jo olivat saaneet; jotapaitsi Juho Mansikkalan asiakumppaneineen tuli kahdellasadalla markalla korvata Juho Suortaan ja hänen juttakumppäiviensä kulut asiassa. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Juho Mansikkala ja hänen asiakumparinsa olivat vetoamalla saattaneet jutun, on 16. päivänä Toukokuuta 1911. antamallaan tuomiolla jättä nyt asian Kihlakunnanoikeuden päätöksen varaan muuten, paitsi että Juho Suontaalle ja hänen juttukurakpaneilleen tuomittu korko oli läsketta511
va viiden prosentin mukaan oikeuden käyvenin alusta 6. päivästä Marraskuuta 1908; ollen se kolmen kuukauden aika jonka kuluessa puheenalaiset tilit olivat oikaistavat, luettava siitä päivästä, jolloin Hovioikeuden tuomio annetHovioikeuden tuomioon ovat Juho tiin. Manoikkala ja hänen asiakumppaninsa anoneet muutosta perustelmalla, johon Juho Suontaka juttukumppaneineen on vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun; ja koska kysymyksessä olevasta vuokra-alueesta saatava voitto vuokravälikirjan mukaan oli jaettava vuokraajain kesken samassa suhteessa kuin he hankkivat varoja yhteisten menojen suorittamiseksi, eivättä Juho Suontaka ja hänen asiakumppanin sa ole voineet väittääkään ettei saatua voittaa olisi jaettu sen mukaan kuin vuokraajat tosi asiallisesti ovat toimittaneet varoja yhteisiin menöihin, harkitsee Keisarillinen Senaatti oikeaksi, kumoten Hovioikeuden luomion ja T. O. Lilius Kihlakunnanoikeuden päätöksen, kyljälä Juho Suortaan ja hänen asiakumppanien sa kanteen. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti. Walter Andersin. Alfred Luksiala Walter Andersin. Alfred Luksiala Walter Andersin. Alfred Luksiala Johannes Pesonen. K. R. Helanen Johannes Pesonen. K. R. Helanen K. Auer. 512
Den 26 April 1915. dom uti ett på nedsatt rebo Hofrätt inkommit fordrings mål emellan Kommerserådet mo stad, sökande, samt i Åbo stad hemort egande Sjöagguransföreningen i Finland varande: Gifven i Justilude partementet, den 26 April 1915 Kejserliga Senaten har låtit hand lingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är ifråga, inhämtat följande: tid Rådstufvurätten i Raumo stad har Sjöarsuransföreningen i Finland anfort, att firman Gabr. Granlund i egenskap af delegare i Sjönasuransföreningen, som vore ett försäkringsto lag med ömsesidig ansvarighet och arbetade i tre år omfattande peri1901 för sina andelar i järnskappen " Tinperator Alexander "1 " " Finlande och " Hoppet" till föreningen kär. F.S. A. L. B. A - A. R. S. K. A. D. No 716. Pag. 226. R. D. Kejserliga. Senatens för. Finland visionsskilling från Kejserlige AKarl Fredrik Söblom, från Rauoder eller oktojer, den 7 Oktober 1911.
afgifvit sådan förbindelse, som 25 SS: i föreningens då gällande reglemente bestämde, eller sålunda förbundit sig att efter trettio dagar förut skedd uppsägning med högst 1500 mark ansvara för beläckandet af len förlust föreningen tilläfventyrs komme att lida under den från den 1 Augusti 1901 till den 1. Augusti 1904 löpande treårsperoiden, som utgjorde föreningens adertonde oktroj. Ansvarighetsbeloppet för denna förbindelse hade sedermera minskats till högst 12000 mark, och hade Kommerierådet Sjöblom jämte annan person den 18 Augusti 1904 iklädt sig borgen för samma förbindelses fullgörande. Då Sjöassuransföreningens förlust under förenämnda obtrog, ap procentivt uträknad till den 1. Feb: ruari 1908, utgjort för järnfartygaf delningen 59948 mark 96 penni, så hade föreningens delegare å bolagsstämmor den 26 Februari 1908 och den 22 påföljande Juni bomyndigat föreningens Direktion att i stöd af grundfondssförbindelserna för ådertonde ehtojen hos delegarene indrifra ej mindre sagda uppreximativa förlust än ytterligare ett lämpligt belopp enligt Direktionens bestämmande för betäckande af räntor, omkostna der och eventuilla afskrifningar; hvarå Direktionen beslutit, att för ader tonde ehtojen hos delegarene i afdelningen för järnefartygen å berörda grundfondsförbindelser, hvilkas innehåll uppginge sammanlagdt till 221944 mark 1/46 penni, indrifva trettio två procent, hvilket på nu ifrågakomna förbindelse utgjorde 3840 mark. I anseende hvartill och då firman GabriGranlund emellertid upplåtit sina tillgångar till borgenärernes förnöjande samt Sjöassuransföreningen efter beräkning af sin omförmälda fordran i konkursen fått i utdelning uppbära endast 150 mark, föreningen yrkat. Kommerserådet Sjöbloms förpliktande att i sin egenskap af löftesmän till förningen utbetala återstoden af sagda fordran med 3660 mark samt att 514
därå, enär betalning bort ske trettio dagar efter bevislig anfordran, som skett den 27 Februari 1909, erlägga sex procents årlig ränta från den 29 påföljande Mars. Genmäle affordrad har Kommer serådet Sjöblom framhållit, att ifrågavarande förbindelse i Januari 1908 genom Sjörsuransföreningens i Finland ombud å orten Filofiemagistern Wilhelm Panelius blifvit hos Kommerserådet Sjöblom uppsagd och sålunda förfallit till inlösen inom en månad däref ter, men att Kommerserådet Sjöblom, enär stämning i målet delgifvits honom först den 12 Maj 1909, ej blifvit lagsökt inom tolf månader från för fallodagen, hvadan käromålet vore sen tida väckt, och har Kommerserådet Sje blom förty emotsett dess förkastande. Sedan Kommerserådet Sjöblom åbero rat Magistern Panelius till vittne i målet samt Sjöassuransföreningen anmärkeatt Panelius såsom borgesmän för upp fyllande af till föreningen gifna grund fondsförbindelser liksom och i sin egenskap af föreningens ombudsman kunde hafva att förvänta nytta eller skada af målets utgång och förty vore jäfvig att däri vittna; har Rådstufvurätten medels invändningsutslag den 23 Augusti 1909, enär Magistern Panelius, såsom Sjödsmansföreningens ombudsman å orten samt till följd af att han jämte annan person iklädt sig sotidarisk proprickorgen för fullgörande af grund fondsförbindelser inom föreningens järnsegifärtygsafdelning, kunde vänta nyt ta eller skada af sitt vittnesmål, förklarat med stöd af 7 SS 17 kapR. B., Magistern Panelius vara jäfvig att i målet vittna. Rådstufverätten, hvarest parterne öm esides anhållit om ersättning för rättegångskostnaden, har genom den 20 September 1909 afkunnadt slutligt utslag i saken sig utlåtit och funnet utredt vara, att Kommerserådet Sjöblom jämte annan person, sedan förman Gabr. Granlund den 7 Oktober 1901 till Sjöarsuransföreningen i 583
Finland afgifvit sådan grundforsförbindelse, som ofvan uppgifvits, den 18 Augusti 1904 en för bägge och bägge för en iklädt sig borgen så som för egen skuld för fullgörandet af sagda förbindelse, hvars anovärighetsbelopp därförinnan minskats till tolftusen mark, och att föreningens Direktion i enlighet med bomyndigande, gifvet af delegarene i föreningen å bolagslämnor den 26 Februari och den 22 Juni 1908. beslutit att för betäckande af för eningens under ifrågavarande oktroj uppkomna förlust jämte rän tor, omkostnader och afskrifningar uttaxera hos delegarene i afdelningen för järngegelfärtyg trettiotvå procent å grundfördsförbindelserna eller således å nu omtvistade för bindelse tretusen åttahundra fyratio mark, hvaraf föreningen från finnan Gabr. Granlunds konkurs fått uppbära etthundraåttio mark. Vid sådant förhållande och då Kommerserådet Sjöblom emot Sjäässurare föreningens bestridande icke kunnat styrka, att omordade förbindelse blifvit hos honom till betalning uppuppsagd tidigare än föreningen med gifvit eller den 27 Februari 1909 och förbindelsen sålunda, jämlikt 25 SS i föreningens reglemente, förfallit till betalning den 29 Mars 1909, Rådstufverätten, med förkastande af Kommerserädet Sjöbloms anmärkning därom att käromålet vore sentida väkt ålagt i stöd af 24 SS i Kejserliga förordningen af den 3 December 1895 om införande af ny utsökningslag och, hvad i afseende därå skall iaktta gas, samt 8 SS 9 kap. och 9 SS 10 kapH. B. Kommerserådet Sjöblom att emot förenämnda originala förbindel se, behörigen kvitterad, till Sjödsuransföreningen i Finland betala för drade tretusen sexhundra sextio mark med sex procents årlig ränta från den 29 Mars 1909. tills full betalning skedde, samt att med tvåhundra åt tiofem mark godtgöra föreningens rättegångskostnader i målet. 546
Hofrätten, under hvars pröfning Kommerserådet Sjöblom i väderag dragit målet anhållande jämväl om rättel se uti Rådstufvurättens omförmälda invändningsutslag, har medels dom den 24 Maj 1911, med godkännande af nämnda i rättegången gifna utslag, låtit vid Rädstufvurättens slutliga ut slag i målet bero samt ålagt Kommerserådet Sjöblom att med femtio mark godtgöra Sjöassuransföreningen i Finland dess för målet i Hofrätten hafda kostnader. Uti Hofrättens dom har Kommer serådet Sjöblom anhållit om ändring medels deduktion, den Sjödseuransföre ningen i Finland bemält; därå mant ligt förhör härstädes egt rum. på sätt det därvid förda protokollet utvisar Kejserliga Senaten har tagit må let i öfvervägande och finner Kommerserådet Sjöblom icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens dom, vid hvilken förty skall för blifva; och ålägges Kommerserådet Söblom att till Sjöarsuransföreningen i Allan Dahlbeck Finland, i ersättning för dess härstädes i målet hafda kostnader, utgifva etthundra femtio mark. Det alle, som vederbör, till efterrättelse sänder. Kejserliga Senaten för Finland: Ein Suorikoski B. Anneberg Samuli Koski. Alpio Luksiala. A. W. Ollblifman 537
Den 26 April 1915 Kejserliga Senatens för Finland emellan Kommerserådet Karl Fredrik Sjöblom, från Raumo stadsökande, samt i Åbo stad hemert egande Sjöassuransföreningen i Finland, svarande: Gif26 April 1915 Kejserliga Senaten har låtit hand lingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhämtat följande: Vid Rådstufvurätten i Rauno stad har Sjöassuransföreningen i Finland anfört att, sedan numera aflidne Kommunalrådet J. F. Söderlund den 30 Augusti 1901 för sina andelar i järn skappen Glenbruk, Favell, Tenniä och Glenard, af hvilka emellertid förstnämnförsvunnit, samt träsegelfärtygen de förening afgifvit sådan förbindel Öfde: F. S. A. L. B. Å.S. 3. af. 9 bek. No 717. Pag. 4. R. D dom uti ett på nedsatt sessionsskilling från Kejserlige Åbo Hofrätt inkommit fordringsmål ven i Justitiedepartementet, den da förtyg sedermera under gjöresa Viga, Kesack och Murtaja till bemäl1912
se, 25 SS: i föreningens för tiden gällan de reglemente bestämde, eller sålunda utfäst sig att med högst 31.500 mark ansvara för betäckandet af den förlust, föreningen tilläfventyrs komme att lida under den från och med den1 Augusti 1901 till den 1 Augusti 1904. löpande tre års perioden, som utgjort föreningens adertonde ektreg, Kemmerserådet Sjöblom hade den 30 Augusti 1901 jämte annan person iklädt sig borgen för fullgörandet af sagda förbindelse, hvars ansvarighelopp sedermera minskats till 19.833 mark 33 penni eller till 12.000 mark för järrfärtygen och 7.833 mark 33 penni för träsegelfartygen; samt att finningens direktion i enlighet med bemyndigande, som föreningens delegare å bolagsstämmer den 26 Februari och den 22 Juni 1908 gifvit direktionen, beslutit att för betäckande af den under ifrågavarande oktoj uppkom na förlusten äfvensom af räntor, omkostnader och eventuella afskrifningar uttarera hos delegarene i afdelningen för jarnsegelfintygen trettiotvå procent och hos delegarene i träsegelfärtys af delningen femtiosex procent å grundfondförbindelsernas belopp eller således å Kommunalrå det Söderlunds förenämnda förbin delse för järnsigelfartygen 3840 mark och för träsegelfartygen 4386 mark 66 penni eller sammanlagdt 8226 mark 66 penni. Med afseende härå har Sjöassuransföreningen i Finland yrkat Kommerserådet Sjöbloms förplik tande att på grund af hans omförmälda borgen till föreningen utbetala sistsagda belopp med sex procents ränta därå från den 29 Mars 1909, då medlen efter den 27 nästförflutna Februari Sjöblom ågången uppsägning jämlikt ofvanberörda förbindelse varit till betalning förfallna. Genmäle affordrad har Kemmerse rådet Sjöblom invändt att, enär den förbindelse, å hvilken Sjöässuransföreningen i Finland stedde sin talan i saken, redan i Januari 1908 blifvit genom föreningens ombud i Rauno, 519
Filosofiemagistern Wilhelm Panelius hos Sjöblom såsom löftesmän uppsagd och sålunda enligt 25 SS: i föreningens reglemente förfallit till betalning en må nad därefter, men Sjöblom först den 12 Maj 1909 erhållit stämning i målet och förty icke blifvit lagsökt inom tolf månader från förfallodagen, finningens talan vore sentida väckt, och har Kommerseserådet Sjöblom förty emotsett förkastande af käromålet Sedan Kommerserådet Sjöblom åberopat Magistern Panelius till vittne i saken, samt Sjödssuransföreningen i Finland anmärkt, att Magistern Panelius vore jäfvig att vittne bära, enär Panelius vore embudsman för föreningen i Raumo och dessutom jämte andra personer stode i sotidarisk borgen för uppfyllandet af särskilda till föreningen afgifna grundfondförbindelser samt sålunda kunde ränta nytta eller skada af sitt vittnesmål, äfvensom Magistern Panelius i anledning häraf upplyst att han ingått solitidarisk proprieborgen till föreningen för grundfond förbindelser i järnsegelfärtygs afdelningen, men att han till föreningen inbetalt sina andelar å dessa förbindelser, har Rådstufverätten genom den 23 Augusti 1907 afsagdt utslag, emedan Magistern länelius såsom Sjöarsuransföreningen i Finland ombudsman å orten samt till följd däraf, att han jämte annan person iklädt sig borgen såsom för egen skuld för fullgörandet af grund fondförbindelser inom föreningens järnsegelfärtygs afdelmina, kunde vänta nytta eller skada af sitt vittnesmål, förklarat, i stöd af 7 SS: 17 kap. R. B., Magistern Panelius jäfvig att i målet vittna Rådstufvurätten, hvarest parterne å ömse sider äskat godtgörelse för rättegångskostnaden, här medels den 20 September 1909 afkunnadt slutligt utslag funnit utredt vara, hvad Sjöassuransföreningen i Finland i förestående måtte uti målet anfört, hvarför och då Hemmerserådet Sjöblom 550
emot föreningens bestridande ej kunnat styrka, att nämnda förbindelse blifvit hos honom till betalning uppsagd tidigare än föreningen medgifvit eller den 27 Februari 1909 och förbindelsen sålunda, jämlikt 25 SS: i föreningens reglemente, förfallit till inlösen den 29 därpåföljande Mars, Rådstufvurätten, med förkastande af Kommerseradet Sjöbloms invändning att kine målet vore sentida väckt, ålagt, i stöd af 24 SS: i Kejserliga förordningen den 3 December 1895 om införan de af ny utsökningslag och, hvad i afseende därå skall iakttagas, samt SS: 9 kop. och 9 SS: 10 kap. H. B., Kommerserådet Sjöblom att emot nämnda för bindelse, behörigen kvitterad, till Sje assuransföreningen i Finland utbetala fordrade åttatusen tvåhundra tjugu sex mark sextiosex penni med sex procents årlig ränta därå från den 29 Mars 1909., intill dess full likvid skedde, samt att med tvåhundra åttiofem mark godtgöra föreningen dess umgälder i målet. Hofrätten, under hvars pröfning Kommerserådet Sjöblom i väderäg drag get målet anhållande jämväl om rättelse uti Rädstufvurättens omförmälda invändnings utslag, har meddeh dem den 20 November 1911, med godkännande af nämnda under rättegången gifna invändnings utslag, låtit vid Rådstuf vurättens slutliga utslag i målet bero samt ålagt Kommerserådet Sjöblom att med femtio mark godtgöra Sjöassuransföreningen i Finland dess för målet i Hofrätten hafda kostnader. Uti Hofrättens dem har Kommelse rådet Sjöblom anhållit om ändring medels deduktion, den Sjöassurans föreningen i Finland bemött; därå muntligt förhör härstädes egt rum råsätt det därvid förda protokollet utvisar Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner Kommelse rådet Sjöblom icke hafva anfört skäl till ändring i Hafrättens dem, vid hvilken förty skall förblifva; och ålägges 551
Kommerserådet Sjöblom att till Sjääs ruransföreningen i Finland, i ersättning för dess härstädes i målet hafdå kostnader, utgifva etthundra trettiofem mark. Det alle, som vederbör, till efterrättelse länder Kejserliga Senaten för Finland: terix Saarikoski. B. Anneberg Alfred Luksiala Samuli Koski. Allan Dahlbeck Den 27 April 1915. Kejserliga Senalens för Finland dom uti ett på nedsatt revisionsskilling från Kejserlige Åbo Hofrätt inkommit fordringsmål emellan Arrendatorn Gustaf Pihlflyckt, från Skräddarby by i Sibbo socken, sökande, samt Kommerserådet August Eklöf, från Borgå stad, svarande: Gifven i Justiliedepartementet den 27. April 1913. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhämtal följande: Vid Häradsrätten i Sibbo sockens tingslag har Gustaf Pihlflyckt anfört, att han, jämlikt ett den 17. April 1897 emellan honom samt Hemmerserådet Eklöf belefvadt kontrakt och den 22 Mars 1900 dem emellan träffadt aftal om dess vidare fortbestånd, å arrende innehaft Kommer serådet Eklöf tillhöriga Skräddarby egendom i nämnda socken jämte därå 6. pl. 1. 3. - A. L. B. l. A. R. /A. Dck 552 N: 722 Pag 160 R D. 1911.
befintliga lefvande och döda ennen tarier från den 1 Maj 1897 intill samme dag år 1906 på vilkor, bland annat att lägenheten skulle vid arrendetidens utgång af Gustaf Pihlflyckt afträdas i fullgodt stånd så till hus som egor, samt att de å gården vid tillträdet befintliga inventarterna, hvilka den 23 April 1897 af två ojäfvige män i värde uppskattats till 7464 mark 65 penni borde vid afträdandet återställas i samma värde " hulket skulle fastslås på samma sätt som vid tillträdandet, hvarjämte Gustaf Pihlflyckt, jämlikt därom i kontraktet åtagen förpliktelse, den 2 Oktober 1897 till säkerhet för inventariernas värde och arrende kontraktets bestånd hos Kommerserå det Eklöf pantsatt fyra stycken bevis öfver i bankenrättning, den nerade penningar till ett samman lagdt belopp af 1000 mark. Då Skräd darby gårds inventarier vid den 30 Mars 1906 verkställd värdering uppskattats till 1747 mark 40 penni eller 3952 mark 75 penni högre, än när Gustaf Pihlflyckts arrende vidlog, och Pihlflyckt vid den 30 April och 1 Maj 1906 hållen afträdes syn å gårdens egor och byggnader ansetts berättigad att för verkställda förbättringar i fastig hetens häfd bekomma en ersättning af 190 mark 20 penni, och enär Kommerserådet Eklöf vägrat till Gustaf Pihlflyckt utgifva såväl inventariernas värdeskilnad samt nyssnämnda ersättning som och berörda depositionsbevis, har Gustaf Pihlflyckt yrkat Kommerserådet Eklöfs förpliktande att till Pihlflyckt erlägga inalles 1142 mark 95 penni jämte ränta samt att återlämna depositionsbevisen och godtgöra Pihlflyckt dennes umgälder å rättegången Genmäle affordrad har Kommer såradet Eklöf motsagt käromålet iders helhet, därå Häradsrätten genom den 9 April 1908 afkunnadt utslag sig utlåtit och funnit utredt vara, att Gustaf Pihlflyckt, på grund af parterne emellan den 17 April 553
1897 därom upprättadt kontrakt, för en tid af tre år, räknad från den 1. Maj samma år, af Kemmerserådet Eklöf på arrende öfverlagit förenämnda Eklöf tillhöriga Skräddarby egendom jämte å densamma befintlig, Eklöf jämväl tillhörig boskap samt öfriga lefvande och döda inventarier hvilken lösegendom förtecknats och värderats vid en den 23 April 1897 verkställd syn, med skyldighet för Gustaf Pihlflyckt att vid den öfverenskomna arrendetidens utgång åt Kommerserådet Eklöf återlämna icke allenast fastigheten i fullgodt stånd och i del skick 6. mementet i arrendekontraktet närmare vidhandengåfve, utan äfven den af Pihlflyckt omhändertagna lösa egendomen i samma värde; som den vid arrendetidens ingång egde, för utränandet af hvilket värde nyuppskattning af lösegendomen skulle vid arrendetidens slut af synemän företagas, samt att Gustaf Pihlflyckt, sedan berörda kontrakts fortbeständ den 22 Mars 1900 förlängts på ytterligare sex års tid, räknadt från den 1. Maj sistsagda år, vid utgången af den sålunda förlängda arrendetiden och efter det den lösegendom, som Gustaf Pihlflyckt enligt kontraktet borde till Kommerserådet Eklöf återlämnaden 30 Mars 1906 förtecknats och värderats samt afträdes syn å själfva lägenheten jämte därunder lydande torp af godemän verkställts, till Eklöfs tria förfogande afträdt såväl fastigheten som densammas inventarier utan att Eklöf till Pihlflyckt återgifvit de fyra depositionsbevis, uppgående till ett sammanlagdt belopp af 1000 mark, hvilka Eklöf till säkerhet för arrendekontraktets bestånd och den till Pihlflyckt öfverlämnade fasta och lösa egendomens värde vid arrende aftalets uppgörande af Pihlflyckt emottagit; i anseende hvartill och då den vid afträdessynen den 30. Mars 1906 verkställda uppskattningen af lösegendomen utvisade, att dennas värde med 392 mark 75 penni öfversteg det 551