Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
för på ifrångansentytär oli perintönä äitinsä Ulrika Antintyttären ja sisarensa Maria Kristina Esaiaksentyttären jälkeen saanut seitsemänkolmaskymmeneskuudes osaa talosta sekä Anna Margareta Esaiaksentytär nykyisen miehensä Heikki Heikinpoika Anttilan kera oli lunastanut tyttärellensä Anna Jovisa Juhontyttärelle perintönä Juho Juhonpojan jälkeen langenneen yhdeksänneksen koko Anttilan talosta, oikeastaan yhdeksanneksen edellämainituista kahdesta. kymmenestäkahdesta kolmaskymmeneskuudes osasta taloa, jotka vastasivat kahtakymmentäkahta kolmassadaskahdeskymmenesneljäs osaa koko talosta, kuin myöskin ostaneet Wilhelmina Esaiaksentyttären perintöosuuden talosta, katsonut Heikki Heikinpoika Anttilalle ja Anna Margareta Esaiaksentyttärelle oikeastaan kuuluvan yhneensä kaksisataaneljatoista kolmassadaskahdeskymmenesneljäs osaa useinmainitusta talosta; mutta koska Heikki Heikinpoika Anttila ei ollut Kihlakunnanoikeudessa ukä Hovioikeudessaan vaatinut enempää kuin sataneljäkymmentäkolme kahdessadas neljäskymmenesholmas osaa samassalmen kylässä. hustru hemman i WitomäkiHerr Senan kylässä, Herr Sena Nägot honomålje uppbudet å 1/16 dels mantal Wilhelmina 3/16 dels manWilfver samt att uppodla i Witmåsan å på ensör 2/9 dels mantal skatte ta talosta, niin ja puolimatta siitä että Heikki Heikinpoika Anttila ja Anna Margareta Esaiaksentytär olivat Juho Heikki Juhonpojalle ja tämän asiakumppaneille luovuttaneet viisi yhdeksännestä Anttilan talosta, Hovioikeus on, muuttaen Kihlakunnanoikeuden päätöstä, tuominnut Heikki Heikinpoika Anttilalle ja Anna Margareta Esaiaksentyttärelle, johteisesti ainoastaan sataneljäkymmentäkolme kahdessadasneljäskymmeneskolmas osaa Anttilan talosta sekä tämän mukaan oikaissut kysymyksessä olevan Juho Juhonpojan jälkeen Syyskuun 15 päivänä 1879 toimitetun jaon Hovioikeuden tuomioon ovat Juho Heikki Juhonpoika Anttila ja hänen asiakumme 1mo 1o 4. uppbudet å paniinsa anonut muutosta tänne toimittamallaan perustelmalla, johon Heikki Heikinnoika Anttila on säädetyssä järjestyksessä vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo samoin kuin Hovioikeuskin on lausunut, että Esaias Heikinpoika ja Ulrika Antintytär Joulukuun 30 päivänä 1834 tehdyn kaupan kautta olivat tulleet omistamaan kummin puolen prt No 9. Korpeprt No 9. i Wilhelmina 3/16 dels Nyra Söderganden Cajans åt¬ 30. kop: Silfver honomäljäin ekola och afläs ekom eller Silfver samt äg
Hefrättens dom med femton mark åttatio penni I Hofrättens dom har Emil Ölssen sökt ändring medelst ingifven deduktion, den Daniel Klami i föreskrifven ordning bemält, hvarefter vittnesförbör i målet vid Rådstufvurätten egt rum. Kejserliga Senulen har tagit målet i öfvervägande och finner utredt, att sedan Daniel Klami genom ken trakt af den 28 December 1899 till Emil Olsson förhyrt Bonden Erik Hanski tillhöriga och af denne åt Klami förmynda påmen Ystävä att mot lega af fyratiofem mark i dygnet begagnas under påföljande seglations år en tid af minst sextio dages, så hade Olsson, hvilken den 25 Maj 1900 emottagit framen till begagnande, den 26. påföljande Juni till Klamis disposition återlemnat densamna och liqvid parterne emellan uppgjorts angående begår för präms begagnande intill sagda dag efter Hemmans nummer i sökandens trettiofem mark för dagen, hvarvid Klami uppbudet gift öfver den Wilfver och att eller Nyyra nytta neljans salmen kylässä. hustrun eller Nyyra 3/16 dels mottagna hyran, utgörande, inberäknadt tidigare betalda poster, ettusen etthundrafemtiofem mark; och alldenstund ifrågavarande pröm, hvars dragtighet Daniel Klami uti omförmälla kontrakt uppgifvit till 117 rigisterton, sedermera befunnits innehafva en rägtighet af endast 104 rigisteten, samt Klami hvarken vid utfärdandet af ofvannämnda qvitto eller genom att anmäla protest hos vederbörande myndighet gjort förbehåll om hon traktets förtbestånd eller prånhygans beräknande enligt sagda kontrakt, utan qvittats ordalydelse tvänt me gifver vid handen att Klome nöjts åt det erlagda fyresbela motfördenskull och då Daniel Klami efter det Emil Olsson upphört att begagna påminen, icke vidare hållit densamma till Okssons förjande, utan redan några dagar derefter återlemnat lensummi ut Erik Manski, pröfvar Kejserliga Senaten rättvist, med upphäfvande af Hofvittens dom och Rådstufemottens utslag, förkasta Daniel KlaWilhelmina 3/16 dels Hansingen Nyryn kanssa och Silfver Herr Senats och att uppodla å bö eller kopek Silfver och aflagandt samtumme 827
sa ynnä tontilla olevat rakennukset 18,000. markan hinnasta, joka oli suoritettava siten, että Juho Peka rahassa maksoi Taavetti Toivoselle 1800. markkaa ja otti vastataksensa sekä kahdesta tonttiin kiinnitetystä, yhteensä 1400. markan lainasta että vuokraoikeuden entisen haltijan Talonomistaja Vihtori Heinon saatavasta maksamattomasta kauppahinnasta 2,70. markasta, niin oli Juho Niku samana päivänä 1900. markasta myynyt saman vuokraoikeuden ja tontilla olevat rakennukset Kaarlo Rautiolle, joka kauppakirjassa, missä 5,000. markkaa kuitattiin, sitoutui vastaamaan sanotuista kiinnityslainois ta. Mutta koska vuokraoikeus ynnä tontin rakennukset oli otettu takava rikkoon Vihtori Heinon yllämainitusta 0,00. markan saatavasta ja pakkohuuto kauralla myyty sen maksamiseksi eikä Kaarlo Rautio niinmuodoin ollut saanut taloa haltuunsa, on Kaarlo Ruutio vaatinut Juho Nikun velvoittamista Ruu tiolle takaisin suorittamaan äskemme nitut 5000. markkaa korkoineen. Kanteesta kuultuina ovat Fredrik Wilhelm Sandås ja Amanda Josefiina Noka, jotka Juho Nikan holhoojina oli juttuun vedetty, väittäneet että vuokraoikeus ja rakennukset eivät ollut takavarikossa silloin kun Juho Neva myi ne Kaarlo Rautiolle, ja että niitiä ei oltu myyty Juho Nikan velan maksamiseksi kuin myös että Kaarlo Rautio ei ollut rahalla suorittanut Juho Nikalle puheenalaisia 5000. markkaa, vaan Juho Neka oli saanut niitä vastaman arvon ainoastaan siten, että Kaarle Ruutio samana päivänä kun hän osti Juho Sekalta edellämainitun vuokraoikeuden eli Juho Nikalle myynyt talon ja toutin No 76. Tampereen kaupungin kolman nessa kaupungingassa 1500. markan hin vasta ja siitä tehdyssä kuurrakirjassa kustannut 5,104 markkaa. Tämän johdestu ja kun Kaarlo Rautio namn ja Juho Nekan välillä tehdyn kauppakirjan mukaan oli ollut oikeutettu neti vastaanostamaan puheenaolevan tontin No 370. sekä Juho Aika ollut mypiää siihen, ett ei Kaarlo Rautio ollut saanut tonttia Herr Senan kylässä, mantal skatte hemman kylässky hustru hemman i Witomän öf
1894 ostaneet palstan, josta sillä välin Wiipurin läänin Kuvernöörin 24. päivänä Heinäkuuta 1891. antamalla päätiksellä oli muodostettu erityinen palsta tila ennen mainitulla numerolla. Ja on Wilhelm Ikävalko, pitäen saantensa laillisena, anoneet kanteen hylkäämistä silläkin perusteella, että Gerasim Povalii jef ja hänen asiakumppaninsa olivat menettäneet puhevaltansa moittia Wilhelm Ikävalon saantoa, kun he eivät olleet panneet vireille kannetta kysymyksessä olevan maapalstan myynnistä yön ja vuoden kuluessa siitä kun syysellaiseen kanteesen heille oli ilmaantunut. sämän vastaan johdosta ovat Geru siin Sovaläjest ja hänen asiakumppaninsa muistuttaneet edellämainitun testamentin olevan kaikkea merkitystä vailla kun ei oltu esitettu näytöksiä sen todellisuudesta eikä tietoa siitä laillises ti toimitettu Petter Sövaläjelin perinnöstä pois seiljetuille lapsille, jota paitsi Ivan ja Anna Poruläjeff ovat viiittäneet kaup pakirjan 29. päivältä Elokuuta 1887 olevan vääriin ja muutenkin ilman mitään arvoa, koska Anna Tavaläjeff sii hen aikaan jona se muka oli tehty oli ollut alaikäinen eikä Ilja Sergeff Povalä jef ollut laillisesti määrätty holhooja ei kä asianomaisen Oikeudenkaan suostumusta kauppaan oltu hankittu. Kihlakunnanoikeus, jossa Michael Bessonofia, Maria, Aleksandra, Nikelai Aleksei ja Olga Bessonollia sekä Ilja Sargejeff Povaläjeliä oli kuulustettu, on 16. päivänä Toukokuuta 1900. julistanut asiassa päätöksen ja siinä mainitsemillaan perusteilla velvoittanut Wilhelm Ikävalon heti häätämisen uhalla luovuttamaan puheenalaisen palstatilan Gerasina Povaläjefille ja hänen asiakumppaneilleen, jonka ohessa Wilhelm, Ikävälkö häntiin suorittamaan Gerasim Sovalajosille ja hänen asiakummanoilleen korvauk seksi heidän kustannuksistaan oikeuden käynnissä seitsemänsataa viisikymmentä markkaa. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi, Wilhelm Hävalon sillä välin kuoltua, Anva Karolina Kuolko omasta puolestaan hustrun kylässä, honomäljaren med försonas andelagan kopek Wilhelgen kylässä under 32. 32 2/3 33 1/3
mattomana kuollut ja Kaarle Prusila, Oripään kappelin kunnallislautakunnan simiehenä, oli antanut Urkuri K. V. Nordqvistin toimittaa mainitun vainajan jälkeen kalunkirjoituksen, jossa pesän säästöksi oli merkitty 2,647. markkaa 11. pen. niä ja 18. ruplaa 95. kopeekkaa, niin oli vat Kaarle Heikki Juho Egid Tahlman ja Vihtori Karoll, joista edellinen on Fredriika Karoliina Pahlmanin aikaisemmin kuolleen veljen Lukkari Lauri Toder Påhlmanin poika ja jälkimäinen Lauri Teodor Pahlmanin tyttären Hilda Maria Pahlmanin mies, Turun ja Porin läänin Kuvernöörille jättämässään kirjelmåssä vaatineet, muun muassa, että Kaarle Brusila ja Urkuri Nordqvist, jotka muka olivat ottaneet haltuunsa Fredriika Karoliina Pahlmanin jäämistön, velvoitettaisiin Kaarle Heikki Juho Emil Pahlmanille ja Vihtori Karellille, viimeksimainitulle vaimonsa Hilda Maria Kihlmanin edusmiehenä, ulosantamaan sanottu jäämistö, jonka jälkeen ja sittenkun Kaarle Brusila ja muut Viipään kappelin kunnallislautakunnan jäsenet antamassaan selitykseshonomäljarens sä olivat väittäneet että kunta, otettuaan Fredriika Karoliina Tahlmanin täyteen ja alituiseen huolenpitoonsa, Maaliskuun 17. päivänä 1879. yleisestä vaivaiskoidosta annetun asetuksen 32. SS: 2. kohdan mukaan, oli oikeutettu saamaan Fredriika Karotiina Pahlmanin jäämistön, kuin myös Kaarle Heikki Juho Egid Påhlman ja Vihtori Kapell olivat vastannut sekä äskenmainittuun, että Urkuri Nordqvist in asiasta antamaan selitykseen, lääninKuvernöörinvirasto Toukokuun 15. päivänä 1897. antamassaan päätöksessä oli osoittanut Kaarle Heikki Juho Egid Pahlmania ja Vihtori Karellia ajamaan kannettansa asianomaisessa tuomioistuimessaken Honkittuansa Oripään kunnalle haasteen Pöytyän ja Yläneen pitäjien sekä Oripään kappelin käräjäkunnan 1898. vuoden varsinaisiin syyskäräjiin, ovat Kaarle Heikki Juho Emil Sahlman ja Vihtori Karell Kihlakunnanoikeudessa, väittäen ettei Fredriika Karoliina Pahlman ollutkaan otettu täyteen ja alituiseen vaivaishoitoon ja ettei sellaiseen toimenpiteeseen hustru hemman i samassa ägde till honomäljem eller eller samt ägde Herr Sena å 99 Skatte hemman i med skatte hemman i Witte med skatte hemman i
Hansing. Hansing. Hemmans hustrun krono honomäljare krono Iso ejanskilling tinpoika Korjuslommille ja hänen edellämainituille asiakumppanvilleen ynnä muille Kuorsalon ulkosaaren asukkaille kirjallisen manuun Wehkalahden ja Sippolan pitäjien käräjäkunnan vuoden na 1898. pidettäviin syyskäräjiin ovat Vihtori Heikinpoika Tuomalainen ja hänen yllämainitut asiakumppaninsa ynnä asiat muut Tämmin ulkosaaren asuk kaat Kihlakunnanoikeudessa vaatineet, että sanottu jakotoimitus kokonaisuudessaan kumottaisiin, muun muassa sillä perusteella että toimituksen alkamisesta, niinkuin Tommion ulkojaaren asukkaat jo siinä olivat muistuttaneet, ei oltu laillisessa järjestyksessä kuulutettu ja että senvuoksi eivät kaikki kalaveteen osalliset Tommion ulkosaarelta tietäneet saapua oikeuksiaan valvomaan. Asiasta kuulustettuina, ovat Juhana Antinpoika Koijuslomme ja SS 63 hänen asiakumppaninsa väittäneet, että Vihtori Heikinpoika Tuomalainen ja tämän asiakumppanitKihlakunnanoikeudessa olivat menettäneet kannevaltansa puheena olevaa jakoa vastaan, kun kaksiKuorsalon ulkosaaren asukasta Talolliset Evald Joakim Jeremiaanpoika Sipari ja Anton Jeremiaanpoika Mäkelä oli jätetty manuuttamatta 1878. vuoden syyskäräjiin mutta Kihlakunnanoikeus on 23. päivänä Syyskuuta 1898. julistamallaan päätöksellä hyljännyt tämän väitteen, koska Lautamies Anton Silvo oli todistanut etsineen sä Evald Joakim Siparia ja Anhonomäljaren till öfver hvilten Mäkelää toimittaaksensa heille manuun asiassa tapaamatta heitä. Tämän jälkeen ovat Juhana Antinpoika Koijuslammi ja hänen asiakumppanensa kuin myös EvateJoakim Sipari ja Anton Mäkelän oikeudenomistajana Talollinen Alekhustru hemman Hemmans Skatte hemman Hansing Hansing pröd pröm Hemmans Hans Hemmans
nya Herr Senanen kylässä mantal skatte hemman NägotHemmans nummer Hansing honomäljarens andel ingustaf samt öfver eller att uppodla i Witbiträdet af Björkstens kanto således bort belastas med sistsagda summa, hvilken icke kommit Handlanden Forsström tillgodo, har Vicehäradshöfdingen Hjelt yrkat att förman Carlsson Hällfors fordran, hvilken sålunda uppginge till endast fyrahundra åttatio mark femtiosex penni, icke blefve faststäld till högre än nästnämnda belopp. Efter det förman Carlsson i Hällfors bemött Vicehäradshöfdingen Hjelts genmäle, samt vittnesförhör i målet försiggått, har Rådstufvurätten genom utslag, afkunnadt den 20. April 1901, utlåtit sig, att emedan Rådstufvurätten i fråga om beloppet af den Handelsbiträdet af Björkstin utaf Handlanden Forsström tillförsäkrade aflöning och den honom tillkommande ersättning för invintering af Forsströms tobakshandel ansåg de i Forsströms affär förda böcker böra tillakännas fullt vitsord, samt i Forsstions hufvudtok för år 1900 antecknats ej mindre att af Björkstens lön för Juni, Juli, Augusti och September månader utgjort femhundra mark för hvarje månad än att af Björksten för öfverarbete tillbert en särskild godtgörelse af trehundra mark, by och då Vicehäradshöfdingen Hjelt icke styrkt att Handelsbiträdet af Björkstén skulle af Skräddarenästaren Nevalainen för varor, som genom Handlanden Forsström åt Nevalainen försålts, uppburit mera än förman Carlsson Hällfors medgifvit eller något öfver fyrahundra sjuttio mark, samt Richardshöfdingen Hjelt icke gittat bestämdt förneka finnans påstående derom att nästnämnda belopp kommit Handlanden Forsström tillgodo sålunda att af Björkstin med en det af sagda medel inlöst en förfallen vexel, för hvilken Forsström exton svara, och att af Björksten erlagt återstoden af ifrågavarande summa med tvåhundra femtioen mark kontant åt Forsström, hvilken uppgift bestyrkts dels genom Handelsbiträdet Hilma Uotinens i saken afgifna vittnesmål dels genom ett med Forsströms namn undertecknadt qvitto, fann Rådslufinrätten de anmärkningar Vicehäradshöfdingen Kjelt framstält emot Handelsbitradet af Björkstens ifrågakomna kontokusamt, på grund hvaraf firman Carlsom Hällfors i Handlanden Forsströms konknes bevakat en fordran å tvåtusen tvåHemmans prt No 9. i Hemmans 368
senään toimittaa laskutyön ja ottaa siitä tulevan hyödyn; että asianomaiset osakkaat sitten olivat kokouksessa Kesäkuun 7. päivänä 1870., jossa Katarina Juhontytär oli ollut saapuvilla, päättäneet yhteisellä kustannuksella ryhtyä, muun muassa, puheena oleviin järviin laskemiseen ja keskenään jakamaan siten syntyvistä vesijättömäista lähtevät tulot, kuin myös Turun ja Porin läänin Kuverpundome tillslagarens andelar på enskilta andelst nööriltä anoneet lupaa laskemiseen, pundens hustru Heikkinen Michel Mäypundome tillslag än eli osan kautta johon anomukseen Katarina Juhontyttären jälkimmäinen mies Talollinen Malakias Eerikinpoika Puuska oli yhtynyt; että sanotun läänin Kuvernöörinvirasto oli päätöksellä Kesäkuun 5. päivältä 1875. myntynyt useinmainittujen järvien laskemisen, määräten että työ oli tehtävä niiden ehdotuksien mukaan, mitkä Varamaanmittari Kaarle Angust Dondias ja virkaatoimittava Piiriinsinööri Alfons von Haartman olivat asiasta antaneet, ja että yrityksessä osalliset saisivat yhteiseshonom2000 hemman i Kasevanti nauttia hyödyn siten syntyvistä vesijätöistä; sekä että Juho Puuska, joka sillä välin oli tullut täysiikäiseksi, omistaan osan Puuskan taloa, oli muiden asianomaisten kanssa Helmikuun 27. päivänä 1876. saanut tiedokseen sanotun päätöksen, johon hän piirtämällä nimensä siihen oli ilmoittanut tyytyvänsä; ja koska puheena oleviin järvien laskeminen niinmuodoin oli yitapahtunut lain voiman saaneen päätöksen nojalla sekä Iisakki Honka ja hänen asiakumppaninsa sanotun päätöksen mukaan yhteisesti Juho Puuskan kanssa, joka viimemainittu oli omalta kohdaltaankin ollut osallisena yrityksessä, viljelivät riidanalaisia vesijättömaita, ovat Iisakki Honko ja hänen asiakumppaninsa anoneet, että Juho Puuskan kanne oiheittomana hyljättäisiin. Juho Puuskan huomautettua, ettei niistä henkilöistä, jotka Kuvernöörinviraston edelläkeriotun pää
hemmans Hans Skatte Hansing. Hans Hansing Skatte toman kylässä siinkerrottua, tuomioistuinten hänelle myöntämää hinnanalennusta viittäsataa kahtakymmentäkuutta markkaa, Keisarillinen Senaatti harkitsee oikeaksi velvoittaa Erland Kuuskosken maksamaan Kauppaneuvos Forseliuselle Hovioikeuden hänelle tuomitseman rahamäärän lisäksi mainitut viisisataa kaksikymmentäkuusi markkaa viiden prosentin vuotuisen koron kanssa, laskettu Helmikuun 8. päivästä 1899, jolloin Erland Kuuskoski on saanut haasteen asiaan, kunnes täysi maksu tapahtuu. Näin oikaistuna jää Hovioikeuden tuomio muuten pysyväksi. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: A. Niemin Jemlugeblad E. Isvusell. honomäljägga och afläs eller eller att ekola Wilfver samt äg vuoden Gustaf Henriksdotter Johanhonom eller eller samt å Herr Senan kylässä, hustru hemman i Herr Senats och att Hansing andelst Wilfver samt åt Sr. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, på nedsatt reverskilling, från Wiborgs Hofrätt inkommet mål uemellan Torde skaptenen Georg Fraser, från Siitala by i Ruokolaks socken, sökande, samt Finska Statsverket, uti blifven svarande, angående ersättning Gifven uti Justitiedestementet, den 6. December 1902. Kejserliga Senaten har låtit handlingar na i målet sig föredragas och af dem inhemlat att Gärdeskaptenen Fraser, på Finska Statsverket ågången skriftlig stämning, vid Häradsrätten, i Ruokolaks och Rautjärvi socknars tingslag anfört, att vid det Gärdeskaptenen Fräser stått i underhandling med Finska Statsverket om försäljning till Statsverket af Gärdeskaptenen Fraders för tiden egande Ylämäkki benämnda skattelägenhet, utgörande hälften af hemmanet No 13. i Siitola by, hade af repressen tanterne för Stasverket godkänts sådant af Gärdeskaptenen Fräser uppstäldt vilkor för försäljningen, att Gärdeskaptenen Svaser blefve för sin lifstid antagen till för vältare af ej mindre berörda lägenhet, än gustaf samt äs äg vid vatten åt Gde E. F. A. B. K. S.S. -V. 4. Skatte hemman No 9. i hustrun kylässä Wilhelmina 3/16. Skatte hemman i Kui
Hemmans nummer 1901. nedannämnda fordringsegare yrkat, att ur de afträdda tillgångarna utbekom ma 1o Justitierådmannen Bergh, som den 28. Januari 1901. af Rådstufvurätten i Wiborg förordnats att såsom god man bevaka för bemälde Dmitri Sonomareffs af konkursen beroende rätt, i sin berörda egenskap: och att hvad i löst och fast hörde till Strömselats egendom med jernbruk, sag och qvarninrättning uti Nilsiä socken äfvensom särskilda densamma underlydande jordlagenheter uti nämnda samt Kaavi, Knutuvaara och Juuga socknar, på den grund att sagda egendom, om och den innehades af aktiebolaget Osakeyhtiö Tuimi i stöd af ett emellan bemälda bolag och General majorsenkan Helena Davidovna Åstafjerf, uti hennes egenskap af i Kejsaredömet utsedd förmyndare för Dmitri Panomarell, den 27. Oktober 1900. uppgjordt köpebref samt ett emellan Generalmajörsenkan Åstafjeff och Handlanden J. A. Fredriksson upprättadt, af bolaget sedermera öfverlaget arrendekontrakt, likväl, med afseende derå, att Generalmajorsenkan Åstafjen icke varit berättigad att å Omitri Monomareffs vägnar försälja eller å lega upplåta nämnda egendom, fortfarande vore denne till hörig; b) det belopp, högst åttahundratusen mark, som aktiebolaget Osakeyhtiö Taimi kunde befinnas skyldigt att utgifva i ersättning för lösegendom, skogenfverkningskontrakt, rävaror och Fabriksälster, hvilka ingått uti förberörda köp och arrende aftal, men tilläfventyrs icke mera funnes qvar i konkursboet, samt för den afkastning från egendomen, bolaget tillgodogjort sig medan egendomen varit i dess värjo; samt ej hvad Dmitre Sonomarelf enligt aktiebolaget Osakeyhtiö Taimis stat uppgifvits hafva att af bolaget utfäeller sjuttiotusen mark, utgörande arrende för ett år, samt sjuttontusen nittioåtta mark nio penni; och har Justitierädmannen Pargi derjemte yrkat, att de af honom under inom. och ej upptagna fordringar måtte utdömas med förmånsrätt, den förstomförmälda jemlikt 2. SS: i förordningen den 9. November 1868. om borgenimrs rätt och företräde för hvarandra till betalning är egendom, som blifvit till vardera Svaranden Michel Wilhelmina uppbudet åt samNygot för aflaganden Nygotenskanskynt honomålades undergången kopek Silfver gammal innehållit ekommitusta Herr Senan kylässä och att honomålades nummer i sama åt samt hustru hemmanet No 9. i Wittill ödeslagde tillgångs försonas eller att gä enskilling honomälse hemman i Witomäki böter på enskrift för eller eller att gängen
rubel tjugu kopek protestkostnader enligt ren särskilda, den 25. September 1900. i StPetersberg å nu uppräknade belopp utfär dade, af förman Neröstoff, Hypoff & 6o/desepterade vederlar, tre till Urmakaren Abraham Heikkanen och tre till Handlanden Alfred Silvenius, för hvilka i hanken des konterade och af denna sedermera till sär skilda andra banker försålda vedlar och tiebolaget Osakeyhtiö Tuomi enligt förbindelseskrift af den 15. Oktober 1900. åtagit sig ansvarighet såsom för egen skuld, desra belopp likväl endast för den händelse, att nämnda sex vextar komme att göras gällande emot banken; ej fyratiotusen mark med sex procents ränta från den 30. November 1900., en tredjedels procent i provision och sin mark i protestkostnads ersättning i grund af en utaf Lehtoniemi Konapaja A. Krank" den 15. i sagda månad till bolaget Osakeyhtiö Tainni acepterad och till banken öfverlåten femton dagars dedel, efter afdrag dock af deremot den 16. Februari 1901. guldna fyratusen mark; p.) fyratusen mark med derå från den 14. Februari 1901. löpande sen procents ränAnders Johan Antinhustru hemman i Witäjän kauppakirjan eller Wilfver och att uppodla i Witmåsan å tu, en tredjedels procent i provision och sex mark i protestkostnadsersättning enligt en af Handlanden Sdne Lindblad den 14. November 1900. till bolaget Osakeyhtiö Taimi augterad och till banken öfverlåten vexel jemte protestbevis; ej fyratusen rubel ryskt mynt jemte sex procents ränta från den 27. Februari 1901., en tredjedels procent i provision och tjugufem rubel i protistkostnads ersättning enligt nöta och i stöd af Stapan Wasiljevitsch etorumoffs den 20. Oktober 1900. till Handlanden J. A. Fredriksson i St. P. lersberg utfärdade vedel, hvilken af böta get Osakeyhtiö Taimi öfverlåtits till lanken; rj tretusen rubel enahanda mynt med sex procents ränta från den 25. Februari 1901., en tredjedels procent i provi sion och tjugu rubel i protestkostnadsersättning enligt nöta och Ivan Buranoffs till Handlanden Fredriksson den 23. Oktober 1900. i St Petersburg utfärdade och af bolaget Osakeyhtiö Taimi till banken öfverlutna verol; o.) tiotusen rubel sagda mynt jemte sex procents ränta från den 16. Januari 1901., en tredjedels procent i provision och femtiofyra rubel i protestkostnadsersättgustaf samt öfver kopek Silfver Nyryn kaupan kautta 35. Nymen kylässä kaikkin ekunnig