Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
kuun 14 päivältä 1892 eikä ole näytelty et tä se muutenkaan asianmukaisessa järjestyksessä on tullut kumeluksi, Keisarellinen Senaalli katsoo, ellei kauppakuone l. Ahlström ole esiintuenet syytä muuttaa sitä loppupäätöstä, johon Kovioikeus edellämainitussa tuomiossaan on tullut ja jonka varaan asia siis jääpetätä kaikki asianomaiset alamaisuudesja noudattakolKeisarillisen. Majestulin koskassa Simessä, Hänen Suomen Senaallinsa. Henr. Borenius. A; K. Kumlin. Ernst: Forsman. Andersin. Michael Pogvalin Den 24 Januari 1901 1o Hans Kejserliga Majestäts Hoga Namn, Dess Senats för Finland dom uti ett på nedsalt revisionsskilling, från Åbo Hyrätt inkommet mål emellan Stadskomreraren August Gestrin och Handlanden Adam Ruukka, begge från staden Kllmanstrand, såsom sysslomän uti Handlanden i nämnda stad Petter Relonolls till konkurs upplåtna bo, sökande, samt generälägenten för brandförsäkringsbolaget Salomander Handlanden Frans Herman Paersch, från Helsingfors stad, svarande, angående utbekommande af brandska dersättning: gifven uti Kejserliga Senaten för Finland och Dess fustebel Departement i Helsingfors, den 24 Januari 1901 Kejserliga Senaten har låtit handlen garna i målet sig jondragas och af densåvidt nu är i fråga, inhemtat följande Vid Rådstufvurättens i Helsingfors sammanträde den 26. Oktober 1895 har Handlanden Platonoff efter Handlanden Paersch i hans ofvanuppgifna egenskap ågången stämning, anfört, att Blatonoff den 21. 6S - J. B - 64 - 1 rt - E. A Ch. Em. af I. No 69 Pag. 164 R. D. 1900.
Juni 1898 hos bolaget Salamander för trettio tusen mark emot brandskada försäkrat sitt uti en handelslägenhet i Jokivarsi by af Jämsä socken befintliga varulager samt att omförmälda lager, hvars vårde öfverstigit det belopp, hvartill detsamma försäkrats, sedermera den 11. derpåföljande uti genom vådeld till största delen förstörts. Då emellertid bolaget, hvilket efter branden tagit vård om den del af värulagret, som rädats undan el den, vägrat att till Blutenoff utgifva om ordade försäkningsumma, har Handlanden Ratinoff yrkat bolagets förpligtande att till Rätönoff erlägga trettiotusen mark jemte laga ränta samt ersätta honom för umgälderna i målet; hvilken talan Stadskamreraren Gestrin och Handlanden Kuukka, efter det Handlanden Platonoff råkat i konkurs tillstånd, såsom godemän i konkurs boet sedermera fullföljt Sedan Handlanden Päersch, i saken hörd, bestridt, det Handlanden Platonoffs verkliga skada i följd af branden skulle belöpt sig till högre belopp än fjortontu sen mark, samt anmärkt, att vid berörningen af Platonoffs förlust, jemlikt bestämmelserna i 30 SS af de för bolaget gällande försäkringsvilkoren, endast den hand skadade egendomens affektiva värde finge tagas i betraktande, har Rådstuvurit ten, hvarest vittnesförhör i målet egt rum, medelst utslag den 22 Mars 1899 förklarat utredt vara, att värdet af det försäkrade varulagret vid handtillfället utgjort minst tjugusjutusen sjuhundrafemtio mark, samt förty ålagt Handlanden Påersch, i dennes egenskap af General ägent för brandförsäkringstolaget Sala mander, att emot qvitto till Handlan den Rätönoffs konkursförvaltning genast utbetala berörda belopp jemte fem pro cents årlig ränta derå från lagsöknings dagen den 26 October 1598 tills full betal ning skedde samt att med fyrahundrafemtio mark ersätta konkursförvalt ningen rättegångskostnaderna i målet hvaremot Handlanden Paersch berättigats att för bolagets räkning omhändertaga hvad af den försäkrade egendomen ej ter branden qvarblifvit lofrätten under hvars pröfning Hand
landen Paersch i vadeväg draget må let, har genom dom den 27 April 1900 funnit Handlanden Pairseh icke hafva anfört skäl till vidare ändring i Rådstufvurättens utslag, än att, enär tillförlit ligen ådagalagdt vore, att ifrågavarande varulager vid branden innehaft tt värde af högst femtontusen mark, den Handlanden Platanoff tillkommande brandskadersättningen nedsattes till näst nämnda belopp hvilket Handlanden Porsch förte åläge att till Handlanden Nittonoffs konkursförvaltning utbetala med sådan ränta Rådstufvurätten utsagt, samt att Handlanden Paersch i anseende till sakens beskaffenhet fri kallades från skyldigheten att erlägga den Handlanden Platonoffs konkurs förvaltning af Rådstufvurätten tillagda rät tegångskostnadsersättning Olli Hofrättens dom hafva Stadskomreraren Gestrin och Handlanden Kuukka i underdånighet sökt ändring me delst ingifven deduhtion, den Handlanden Paisrich i föreskrifven ordning bemött ble till af Prosterus Hvad sålunda förelupet samt handlingarna vidare innehålla har Kejserli ga Senaten tagit i öfvervägande och pröf var rättvist, med upphäfvande af Hofrättens dom, fastställa Rådstufvuråttens utslag i saken det alle, som vederbörtill underdånig efterrättelse länder 1o Hans Kejserliga Majestäts Höga NämnDess Senat för Finland Henr. Rosenius A; J. W.nlin. Andersin. 79
Tammikuun 24 päivänä 1901. Keisarillisen Majesteetin Korkeassa Simossä Hänen Suomen Senaattinsa tuomionostorahalla Turun Hovioikeudesta tulleseen tieriitaan, jossa Talollinen Kaarle Akselinpoika Turttu Hämeenkyrin pitäjän Kalkunmäen kylästä, on hakijana, sekä Talollinen Kaarle Braven - Märri, samasta kylästä, vastaajana: Annettu Keisarillisessa Suomen Senaatissa ja Sen Oikeusosastossa, Helsingissä, 24 päivänä Tammikuuta 1901. Keisarillinen Senaatti on Itsellensä sityttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksenä, saanut seuraavat tiedot: Kameenkyrén pitäjän ja Viljakkalan kappelin käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa on Kaarle. Märri, haastatettuansa Kaarle Turtun, lausunut, että Kaarle Turttu, jonka Kalkunmäen kylässä omistamien Turtun, Oravaisen ja Tiipiän yhdysviljelyksessä olevi en talojen tilukset sijaitserat kahden puolen Kaarle. Märren samassa kylässä Läsnä: A. afs. - E. J. - J. E. S. - 3. H. No 72. Såg. 103. R. S. 1877.
omistaman Markin tilan maita, niin kahdeksankolmatta vuotta sitä ennen oli viimeksi mainitun talon silloisen omistajan kanssa tehnyt sellaisen sopimuksen, että Kaarle Purttu saisi käyttää kahta tietä, joista toinen kulkierään Märrin tilaan kuuluvan nutyn ja toinen saman tilan peltomaan poikki, sitä vastaan että Märrin talon asujamet oikeutettiin vedättämään uljelysmaillensa ruokamultaa eräästä Purtun tilan alueella olevasta paikasta; että Kaarle Purttu ja Marin tilan omistajat olivatkin tuota suostumusta noudattaneet kunnes Kaarle Berttunoin yksikolmatta vuotta takaperin oli. Märrin talon omistajalta kieltänyt oikeuden mellan vedättämiseen ylläkerrotusta paikasta, sekä että Kaarle Purttu Marraskuussa vuonna 1893 oli sitoutunut luopumaan puheenalaisten teitten vastaisesta nauttimisesta; vaan koska Kaarle Purttu yhä edelleen käytti sanottuja teitä, en Kaale Märri vaatinut, että Kaarle. Perttu eroitettaisiin noitten teitten viljelemisestä. Asiasta kuultuna on Kaarle Turttu väittänyt, että Purtun talon omistajat ylimuistoisista ajoista olivat käyttäneet tietä Mannin tilan maan poikki ja että Hämeenkyrön pitäjän Maanjakooikeuskin päätöksellä Syyskuun 16 päivältä 1799 oli oikeuttanut mainittuja talonomistajia siinä tietä nauttimaan, kuin myös että Kalkunmäen kylän maanomistajat Jonlukuun 19 päivänä 1800 olivat keskenänsä suostuneet, että kaikki kylä kunnan tiet, mitkä sitä ennen olivat olleet käytännössä, tulisivat vastaisuudessakin olemaan kulkua varten avoimna; ja koska Kaarle Turttu sittemmin oli luopunut Purtun tilan omistajain Märrin talon alueen poikki alkuperäisesti viljelemästä tiestä, ehdolla että Kaarle Turttu sockäyttää ennensanottua peltotietä, sekä riidanalaiset tiet olivat Kaarle Purtulle välttämättömästi tarpeelliset, on Kaarle Turttu pyytänyt kanteen hylkäämistä ja palkintoa jutun takia kärsimistänsä kustannuk 62
sista sekä sen ohessa, vastahaastien nijalla vaatinut, että Kaarle Manni velvoitettaisiin Kaarle Turtun käytettäväksi luovuttamaan joko kysymyksessä oleva peltotie tai edellämainittu vanhempi tie Toukokuun 12 päivänä 1898 julistamassaan päätöksessä on Kihlakunnan oikeus sittemmin antanut lausuntensa asiasta, ja koskii Kaarle. Turttu ollut voinut näyttää itsellään olevan minsäänläistä oikeutta käyttää teitä. Närrin talon puheenalaisen niityn ja vainion peikki, on Kihlakunnanoikeus hylkäämällä Kaarle Turtun vaatimuk sen saada nautittavakseen tien sanotun vainion poikitse, velvoittanut Kaarle Purtun heti jättämään riidanalaiset tiomaat Kaarle. Märrin haltuun; ja sai Kaarle Turttu itse kärsiä hänellä jutussa olleet kulut. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Kaarle Pusttu oli veteamalla saattanut asian, on Huhtikuun 15 päivänä 1899 antamallaan tuomiella vahvistanut Kihlakunnanoikeuden mainitun päätöksen, menkä ohessa Kaarle Purttu on velvoitettu Kaarle Märrille korvaamaan häneltä asiaan menneet kustannukset viidellä kymmenellä markalla. Tähän Hovioikeuden tuomioon on Kaarle Purttu alamaisesti anonut muutosta tänne toimittamallaan perustelmalla, johon Kaarle Märri on määrätyssä järjestyksessä vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän asian ja katsee, ettei Kaarle Pirttu ole esiintuonut syytä muuttaa Hovioikeuden puheenalaista tuomiota, jonka varaan asia siis jääpi; ja velviitetään Kaarle Turttu kuudellakymmenellä markalla korvaamaan Kaarle Märrin Keisarillisessa Senaatissa kärsimät kulungit. Tätä kaikki asianomaiset alamaisuudessa noudattakoot. Keisarillisen. Majesteetin Herbussa Simessä, Hänen Suomen Senaattinsa: A. af Nyborg. J; HeivetLars Homén. E JohansSS - John Hummelin Pekman 63
Den 25 Januari 1901. I Hans Kejserliga. Majestäts Höga Namn, Dess Senats för Finland dom uti ett på nedsatt revisionsskilling, från Åbo Hofrätt inkommit mål angående klander af förmyndareralovisning emellan Repslägaremästarenkan Karolina Sofia Cujander, från Åbo stad, sökande, och Sjökaptenen Jakob Ferdinand Gahnström från samma stad, i egenskap af förmyndare för Karolina Sofia Cajanders aflidne man Repslagarenastaren Carl Gustaf Cajanders uti ett tidigare äktenskap födda, sinnessvige söner förre Handlanden Oskar Arvid Curjan der och förre Kopslugarelärlingen Knut Walfrid Cajander svarande: Gefven uti Kejserliga Senaten för Finland och dess Justetie Departement, i Hilsingfors, den 25. Januari 1901. Kejserliga Senaten har låtit handlin garnu i målet Sig förebragas och af dom, suvitt nu är i fråga, inhemtat följande Sedan Alapslagarnestaren Cajander, som varit sina ofvannämnda två sinnesjuhe söners förmyndare, den 26 Mars 1876 afSjde H. B - Ef - A. K - E. A SS: 181 Pag 30. R G. 1899.
lidit samt Sjökaptenen Gahnström, hvilken efter Ryslagaremästaren Cajander af förbemälde Rådstufverätt den 16 Maj nästsagda år förordnats till Oskar Arvid och Knut Walfrid Cajanders förmyndare, af Karolina Sofia Cajander den 23 Februari 1877 fått emottaga tvänne redovisningar öfver Ryslagaremästaren Cujanders förvaltning af förmynderskapen för Oskar Arvid och Knut Walfrid Cujander, omfattande den öfver förmynderskapet för Oskar Arvid Cajander tiden från och med år 1875 till den 1. November 1896 och redovisningen för Knut Wilfrid Cajander tiden emellan den 1. November 1880 och samme dag 1876, så har Sjökaptenen Gahnström i afseende å klander af omförmälda redovisningar låtit instämma Karolina Sofia Cajander till Mådstufvurättens i Åbo stad sammanträde den 24 April 1897. och derstädes i sådant afseende anmärkt: A) emot redovisningen rörande förmynderskapet för Oskar Arvid Cujander. 1o att från redovisningens debetsida borde utgå posten å 832 mark 50 penni, hvilket belopp Oskar Arvid Gujander skulle till låns bekommit af Sjökaptenen H. F. Sandroos, enär det styrkts hvarken att Oskar Arvid Cajander af Sandroos erhållit till låns sagda summa eller på hvilken grund Kipslagare. mästaren Cajander erhållit rätt att härför debitera Oskar Arvid Cajander, hvarutom denna fordran i alla händelser vore öfverårig; /2 att posten å 40/40 mark jemte å denna summa för 14. år uträknad ränta med 3,587 mark 60 penni i redovisningens debet, hvilka belopp Uppslagaremästaren Cajander jemlikt tvänne af Oskar Arvid Cajander utfärdade skuldsedlar skulle häft att fordra af Oskar Arvid Cajander, såsom ostyrkt och proskriterad borde från redovisningen bortlemnas, helst ossäkert vore, huruvida icke skulden uppstått under Oskar Arvid Cajanders omyndighets tillstånd, 13o att, då Oskar Arvid Cajander först den 30 April 1881 genom arf efter sin moder erhållit enskild egendom, Kopslagaremåsturen Cajander derförinnan icke varit berättigad att påföra Oskar Arvid Cajan65
der kostnaderna för hans underhåll och vård, utan varit skyldig att utan ersätt. ning underhålla sin sinnessväge son, hvarföre och då myndlingen uti redovisningen för år 1876 på engång påförts kostnaden för underhåll och vård under 13 år med 2000 mark samt uti redovisningen för år 1879 likaledes i enahanda afseende intagits 1,464 mark, å hvilka belopp dessutom utan laga rätt ränta beräknats, å det förstnämnda beloppet med 1,300 mark och å den senare posten med 658 mark 80 penni, dessa poster jemväl borde från redovisningen uteslutas, helst det icke genom verifikater styrkts att dessa belopp utbetalts för antydda ändamål samt åtminstone det förstnämnda fordringsanspräket vore proskriterudt; 4o att jemväl alla öfriga utgiftsposter uti redovis. ningen för åren 1875, 1876, 1877, 1878 och 1879 borde utdömmas, dels emedan Slipslagaremästaren Cajander på ofvan anförda grunder under dessa år varit skyldig att utan ersättning underhålla och varda Oskar Arvid Cajander, dels emedan redovisningarna icke åtföljts af några verifikator öfver dessa poster, hvilka dessutom ej varit till nytta för myndlingen; 1/5 att alla öfriga i redovisningen å dess debetsida från och med år 1881 till den 1. November 1884 upptagna poster, hvaröfver saknades verifikator och hvilka ej heller kunnat användas till pupillens nytta, borde från redovisningen uteslutas, förutom de hvilka utgjordes af utgifter i och för åt pupillen anskaffade klädespersedlar och säng. kläder jemte arbetslön för dem, möbler och tvål äfvensom åt pupillen lemnade kontanta medel, hvaremot Oskar Arvid Cajander finge i redovisningen för underhöll och vård under omnämnde till påföras 400 mark om året, bott, emedan redovisningen utvisade, att Ripdagaremästaren Cajander den 1. November 1854 till Oskar Arvid Cajander försålt Förbergård hemman i Söderby by och Augu socken för en köpeskilling af 2000 mark, ouktadt Oskar Arvid Cujander såsom sinnessjuk stått under stenslagaremästaren Cajanders förmynderji
skap samt den sistbemälde förty enligt lag icke varit berättigad att med sin myndling ingå något aftal, vid det uppgifna fastighetsköpet ej måtte fästus något afseende och i följd deraf från redovisningens debetsida för tiden från och med den 1. November 1884. till redovisningstidens slut äfven uteslutas såväl posten å 200 mark jemte derå beräknad ränta 508 mark 33 1/3 penni som för öfrigt alla belopp, hvilka hänförde sig till förvaltningen af sagda lägenhet och icke kunde visas hafva kommit Oskar Arvid Enjander personligen till godo, helst icke heller öfver dessa poster några verifikutes blifvit företedda, samt Oskar Arvid Gujander för underhåll och vård i stället årligen påföras 400 mark för tiden intill den 1 November 1890,500 mark från nästnämnde dag till den 1. November 1895. och 60 mark derefter intill redovisningsteelens slut; 7o att, den Oskar Arvid Gujander den 30 April 1881 efter sin moder ärft 15, 525 mark 92 6/7 penni, räntan å dettu belopp icke bort godtyckligt uträknas till den 1 December 1859 utan redovisningen, jemlikt stadgandet i 6 SS: af föreordningen den 19. December 1864 angående förändringar och tillägg vid allmänna lagens stadganden om förmyndare vård, afslutas för hvarje år och räntan årligen läggas till kapitalet för att bära ränta, hvarföre och då redovisningen icke upprättats sålunda, Sjökaptenen Gahn. ström yrkat, att den måtte på nästnämnda sätt rättas, 18o att Kopslagaremästaren Cajander icke varit berättigad att, såsom skett, för varden af förmynderskapet för Oskar Arvid Cajander i redovisningen tillgodoräkna sig någon godtgörelse, då Rysslagaremästaren Cujander varit fader till Oskar Arvid Cujander och dessutom varit i goda ehonomisku omständigheter, och 9o att, enär köpet om Södergård hemman varit ogiltigt, från hreditsidan i redovisningen finge uteslutas den afkomst sagda hemman upptagits hafva under omkring tolf års tid lemnat, eller sex tunnor potäter, åtta skålpund efter och en tunna korn, hvarhos från redovisningen af samma orsak äfven finge utgå i 57
November månad 1886 återbekommen städsel åt en tjenarinna äfvensom hela den ersättning för Knut Walfrid Cajanders underhåll och vård å Södergård hemman, som uti redovisningen upptagits från den 1. Januari 1885. till redovisnings. tidens slut; samt Bj emot redovisningen öfver förvaltningen af förmynderskapet för. Knut Walfrid Cajander. 10 att Kopslagaremästaren Cajander på här ofvan under punkten 3o framhållna skäl icke heller varit berättigad att före den 30 April 1851. påföra Knut Walfrid Cajander kostnaderne för dennes underhåll och vård, hvarföre från redovisningen posten för den 1. November 1880 å 1000 mark för Knut Walfrid Cajanders vård och underhåll från den 1. November nästnämnda år till 1 Maj 1883, beräknad efter 400 mark om året, borde i förhållande dertill minskus och den å sagda post beräknade räntan 404 mark 16 1/2 penni likasom och räntorna å de öfriga underhållsporterne helt och hållet från redovisningen bortlemnas; 11o att på de under punkten 8o här ofvan anförda grunder den af Repslägaremästaren Cajan der i redovisningen öfver förmynderska; pet för Knut Walfrid Cajander beräknade godtgörelsen för förvaltningen af detta förmynderskap ej borde ifrågakomma, hvarföre samtliga härför i redovis. ningen upptagna poster borde derifrån uteslutas; 1o att, alldenstund Sjökaptenen Gahnström från den tid Gamnström förordnats till Knut Walfrid Cujanders förmyndare sjelf bekostat sin bemälde myndlings vård och underhåll, Knut Walfrid Cajander icke finge i slikt afseende under år 1876 af Ropslagaremästaren Cajander påföras höst nader för längre tid än till den 16 Maj; och borde förty redovisningen i denna del rättas samt Bo att samma anmärkning, som ofvan under punkten J. blifvit framstäld emot redovisningen rörande förmynderskapet för Oskar Arvid Cajander, jemväl gälde beträffande redovisningen öfver förvaltningen af förmynderskapet för Knut Walfrid Cajander, hvarföre äfven sistnämnde redovisning borde på ofvan. 17
framhållet sätt rättas. På sålunda anförda skäl är af Sjökaptenen Gahn. ström yrkadt, att Karolina Sofia Cujander måtte åläggas att inom viss tid vid utsatt vite afgifva nya, i enlighet med förenämnda anmärkningar rättade redovisningar öfver förvaltningen af ifrågakomna förmynderskap samt att derhos godtgöra Sjökaptenen Gahnström dennes umgälder i målet Öfver käromålet hörd har Karolina Sofia Cajander anhållit, att detsamma såsom obefogadt måtte lemnas utan afseende; derå Rådstufvurätten den 13. November 1897 afkunnat utslag i målet och beträffande redovisningen öfver förmynderskapet för Oskar Arvid Cujander sig utlåtit, att alldenstund Karolina Sofia Cajander icke kunde anses vara berättigad att puföra Oskar Arvid Cajander höstnaden för hans underhull och vård så länge Oskar Arvid Cajander ännu ej egt egna tillgångar, utan det ålegat Kopslagare. mästaren Cajander såsom hans fader att sjelf bestrida densamma intill den 30 April 1881, då Oskar Arvid Cajander tillfallit arf efter hans aflidna moder, samt Ropslagaremästaren Cajander ej heller egt rätt att ingå aftal med Oskar Arvid Cajander om köp af ofvanomordade Södergård hemman, förden, skull och då Karolina Sofia Cajander emot Sjökaptenen Gahnströms bestridan. de icke visat befogenheten af de utaf Gahnström i öfrigt anmärkta poster. na och ej ens ådagalagt att desam. ma skulle kommit Oskar Arvid Cijan. der tillgodo, borde ur ifrågavarande sedovisning uteslutas följande i debet förekommande poster, nämligen: år 1875 påförda tvåhundra trettiotvå mark femtio penni, enligt uppgift emottagna i kontant i särskilda poster af Sjökaptenen Sandroos, fyratusen sexhundra fyratio mark jemte tretusen åttahundra nittiosju mark sextio penni i beräknad ränta derå, utgörande innehållet af tvänne förskrifningar, hvilka Oskar Arvid Cajander skulle utfärdat, äfvensom fyratio mark kontant; för den 6. November samma år upptagna 69
kontant tolf mark samt under nästpanföljande December månad påförda, den 1. till poliskonstaplar kontant fyra mark, den 3. för tilegrann till Stockholm tolf mark, den 4. reparation å höksdörren fyra mark och den 8. för en inlaga till Guvernörsembetet tre mark tjugu penni; under år 1876. för underhåll och vård i Lappviks därvårdsanstalt samt vård derefter i hemmet tvåtusenmark jemte ränta derå ettusen trehundra mark, den 17 Januari åt poliser med mera fyra mark, den 30. i samma månad för sjuhvård å läsaret: tet sextio mark och under December månad för en paletå sextio mark; för år 1877 ett par bottiner tjugufem mark och den 23 Juni ett par stöflor tjuguren mark; för år 1878 protokollslösen i Ahlgrens mål sex mark åttatio penni; för år 1879. fyra års underhåll å Sjuhlö dörvårdsanstalt efter trehundra sextiosex mark för år ettusenfyrahundra sextiofyra mark jemte nio års ränta derå sexhundra femtioåtta mark åttatio penni; för år 1851 den 18 September ber två lispund ren hampa aderton mark, den 25. Oktober en punt ljusblatt bomullsgarn femton mark sextio penni och en bant svart bomullsegarn sexton mark, den 4. November tre lispund nio skålpund ren hampa trettioen mark fem penni och den 9 November tre lispund tretton skålpund rin hampa trettiotvå mark åttatiofem penni, för år 1883 den 30 Juni fyra lispund fem skålpund hampa tjugu mark tjugufem penni, den 8 September fem skålpund blått bomullsegarn tio mark samt den 23. Oktober ett halft lispund lin sex mark och ett lispund fyra skälpund humpu nio mark sextio penni, för år 1884 den 17 Januari två ämburen åttatio penni och en så en mark tjugu penni, den 19 April kontant åt Drengen Ulrik två mark, ett parti smör nio mark, fjorton lispund uderton skålpund hafve sjutton mark tretton penni samt röf och höfrö fyra mark tjugu penni, den 21 April tjuguftvå lispund hafve tjugufem mark trettio penni, den 22. April tolf lispund hafve tretton mark åttatio penni och en tun70
na potäter åtta mark, den 23. April diverse rölfrukter tre mark, en half tunna korn tio mark, qvarnfull en mark femtio penni, fyra tunnor potäter tjuguen mark sextio penni och två och en half tunna potäter sexton mark tjugu penni, den 24. April nio lispund tio skålpund hafre tio mark nittio penni, ett lass halm tre mark, ett lispund sex skälpund fläsk tio mark fyratio penni, tre skålpundister en mark femtio penni, tre stycken bleckfat två mark sjuttio penni, en bleckstäfva två mark, en blickkärna tre mark, en mjölksil en mark tio penni, tretton och en half kappe ärter sexton mark tjugu penni, två skälpund humle två mark, en half tunna strömming tio mark, en ko sjuttiofem mark och ett lass holm tre mark; den 25 April ett lass halm tre mark tre tunnor potäter tjuguen mark, två hästhufvudlag sex mark, två grinmor fem mark, råg och kornmålt tretton mark sextio penni, tio skålpund siraf tre mark trettio penni, en tunna potater sju mark, trettioett lispund hö tretton mark nittiofem penni, åtta lispund hafremjöl tio mark, ett par dubbla block med löpare sexton mark femtio penni, ett par romor två mark och en häst fyrahundra femtio mark, den 29 April tre stenkärl två mark tjugu penni, ett stogsmått en mark, en half tunna tjära sju mark, en jernskyffel tre mark, två hästläcken tre mark, en så två mark, tjugusju alnar sadelejord sex mark åttatio penni och särskilda mataeror åttatioåtta mark sextiosex penni, den 2 Maj en kaffegvarn fem mark, den 7. Maj fräkt för diverse varor till Nagu tjugu mark, åt Drengen Ulrik kontant sju mark, åt Drengen John Svensson kontant fem mark och sex alnar halfsegäldock fyra mark tjugu penni, den 14 Maj auktions. räkningen i Nagu nittionio mark tuttiofem penni, den 15. Maj en hästskrara två mark femtio penni, en hästbörste sex mark tjugufem penni och en bälykrek sjuttiofem penni, den 17. Maj tvåhundra stycken tretums spik en mark fyratio penni och diverse sylar femtio penni; den 30 Maj sex par knifvar och 71