Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
kuun 2 päivänä 1859 laaditussa kontrahdissa vakuutettu oikeus niin kauan kuin hän elää pysyä torpassa sekä tämän perustuksen nojalla anonut kanteen hylkäämistä. Sittenkun Kaarle Kustaa Riihihuhta, jota myöskin oli kuulustettu asiästä, oli ilmoittanut edelleen hallitseränsä osaa puheena olevaan torppaan kuuluvia tiluksia eläkemäinä, on Kihlakunnanoikeus Toukokuun 2 päivänä 1901 julistamallaan päätöksellä siinä mainitsemistaan sijestä velvoittanut Juho Fredrik Kiilihuhdan ennen Heinäkuun 1 päivää 1900 muuttamaan pois Riihihuhdan torpasta ja luovuttamaan sen tiluksineen ja niine huoneuksineen, jotka kuuluivat taloon, Johannes Niittymäen vapaasti nautittavaksi. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Juho Fredrik Riihihuhta oli veteamalla saattanut jutun, on tuomiella Huhtikuun 20 päivältä 1901 katsonut, ettei Juho Fredrik Riihiluhta ollut esiintuonut syytä Kihlakunnanoikeuden päätöksen muuttamiseen, mikäli hänen vaatimuksensa saada Helmikuun 2. päivänä 1859 tehdyn välipuheen perusteella hallita Riihihuhdan torppaa oli sanotulla päätöksellä jätetty varteen ottamatta; mutta kosk´ei Kaarle Kustaa Riihiluhta, joka ylläkerrotun, Maaliskuun 21 päivänä 1876 suostutun ja Kihlakunnanoikeuden vahvistaman sovinnon mukaan oli oikeutettu elinaikansa hallussaan pitämään sanottua torppaa, ollut olluteut estetty ottamasta poikaansa avukseen torpan viljelemisessä niillä ehdoilla, joista he keskenään olivat voineet sopia, ja Kaarle Kustaa Riihihuhta, joka edelleen asuu torpassa, siis myöskin oli vastuunalainen torpan ruokosta ja siitä suoritettavasta verosta, sentähden on Hovioikeus, kumoten Kihlakunnanoikeuden päätöksen tässä kohden, tätä nykyä hyljännyt Johannes Niittymäen kanteen Juho Fredrik Riihihuhdan häätämisestä Riihikuhdan torpasta. Hovioikeuden tuomioen on Juho Fredrik Riihiluhta alamaisesti anonut Wilfver samt öfvegpå enskildens nummera hustru hemman honomarens Herr Sena honomarens Hansing under
Martin Lignell, på St M. Bondin K. M Brondin, Rudolf Forsström, Kungö Frysningsaktiebolag pp A. J. Bonsoff, J. Hallenberg, Axel Parviainen, Maksokaa kenellä Kansallisosakepankki määrää Arvo saatu Martin Lignell, Siirretään meitä vapauttaen kenelle Rouva H. S. Brordin määrää Arvo saatu Helsinki Huhtik. 18. p. 1901. Stansallis osakkipankki Anders Wiksten Birger Wegelius, och såsom sista endossant W F. Bondin, hvarjemte Vicehäradshöfdingen Palmros yrkat att Handlanden Rallenberg, som försummat att å förfallodagen den 2. April slog infria vuxeln och ej heller efteråt kunnat dertill förmås, måtte, vid det i gällande verktslagda förelagda öfvertyr, förpligtas att genast till Kierhäradshöfdingen Palmros utbetala emellbelop het med derå från förfallodagen upplupen och löpande sex procents ränta, en tredjedels procent i provision samt ersättning för proteckostnaden och ungälderna i målet Efter det Handlanden Hallenberg motsagt krafvet på den grund att Fru R: S. Bondin, som vore ensam innehafvare af firman K. M. Bonden, hvilken å vuxeln tecknat tidigare indossa än Handlanden Kallenberg, af sådan anledning icke kunde ega vuoträtt mot Hallenberg, har Rådstufvurätten medelst utslag den 15. Juli 1901 i saken sig utlåtit, och på anförda skäl förka stat käromålet. Hofrätten, under hvars pröfning Vierkäradshöfdingen Palmros på erlagdt vad dragit målet, har genom dom af den 26 Oktober 1901 yttrat sig att emedan Handlanden Hallenberg å ifrågavarande behörigen puolesterade och genom särskilda öfverlåtelser i Keehäradshöfdingen Palm jos ego komna ved tecknat inderso tidigare än Fru W. S Bonden, som till Vierhäradshöfdingen Palmros öfverlåtit muhoch den omiständigheten, att Fru W. S. Bonden vore ensam innehafvare af firman A. M. Bondin, hvilken tidigare än Hans landen Hallenberg innehaft och vidare öfverlåtit vereln, icke kunde emot stad gandet i 42 SS af gällande verlstadga min ska den ansvarighet i hvilken HandlanFör honomäljarens andelar salmen kylässä. Herr Senats by Wilhelmina Herr Sena hustru hemman i bevisty 320 Wilhelagas andel Gustaf Cajanshonomäljarens eller
Hemmans prt No 9. Hemmans Hansing m nyan Hemmans hemman Hansing andelar Wilfver samt öfver eller att ejserWilfver samt ägGustaf Cajans ägWilfver samt No 9. i Herr Senan kylässä, Herr Senan kylässä och att hustrun kylässä 30. Wilhelmi samt å samWilfver samt å samWilfver och att uppodla aflagde i Witskatte hemman i WitänWilfver samt No 9. Wilfver samt No 9. i WitPesolan 3/16. salmen kylässä. den Hallenberg på grund af sitt inför so enligt 12. och 13 SS: i samma stadga sto de till Vicehäradshöfdingen Palmros så som innehafvare af varela, ty pröfvade Hofrätten rättvist, med upphäfvande af Rådstufvurättens utslag, ålägga Hand landen Hallenberg att genast, vid det utmätningsäfventyr vedstadgan, jemförd med SS: 8 i förordningen af den 3. December 1895 om införande af ny utsökningslag innehölle, till Kierhäradshöfdingen Palmros, mot erhållande af originala viseln, qvitterad, erlägga densammas innehåll tjugufyratusen mark jemte sex procents årlig ränta derå från förfallo dagen den 3. April 1901 och en tredje dels procent i provision; hvarutom Handlanden Hallenberg kändes skyldig att med etthundratjugu mark godtgöra Vicehäradshöfdingen Palmros för hans vid Rådstufvurätten hafda umgälder i målet Uti denna Hofrättens dom har Handlanden Rättenberg i understång het anhållit om ändring genom ingif ven deduktion, den Kvihäradshöfden gen Palmros i föreskrifven ordning 1 möl Kejserliga Senaten har tagit måls i öfvervägande och finner Handlande Hallenberg icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens ofvanberörda de vid hvilken alltså kommer att bero, ja te det Handlanden Hallenberg ålägge att ersätta Vicehäradshöfdingen Palm ros hans härstädes i målet hafda kostnader med etthundratjugu mark. Det alle, som vederbör, till underdånig af terrättelse länder. Hans Kejserliga Majestäts Höga Namn Dess Senat för Finland J. Tohman A; Numm. Km Lapellad Samt Formän Andersin. Valentin hemmanet. Adars Aminoff Gustafsson Cajansför ett ät elättning under SS 9. mantal skatte hemman kylässä Wilhelainen kylässä, hustru hemman i WitseHemmans ägSkatte hemman i WitseHerr Senan kylässä Hemmans nummer Herr Söner No 5. Hemmans nummer salmen kylässä Hemmans nummer Pesolan 3/16. m salmen kylässä. prt No 9. KorpePesolan 3/16 Pesolan 3/16. m 1h 1/3 33 1/1 Peski by 1h 1/4 eli 3/16. kop. 1h 1/4 eli 3/64 m „ — 25/54. 1/3 5/16 dels man1h 1/4 eli 3/64 m mantal skatte hemman kylässä prt No 9. Korpe1h 1/4 eli 3/16 dels mantal skatte hemman kautta salmen kylässä salmen kylässä ran kylässä Pesolan 3/16. m prt No 9. KorpeHansing Hansing Hansing
Nikoteemus Rinnetmäki oli vetoamalla saattanut jutun, on Maaliskuun 22 päivänä 1901 antamallaan tuomiolla sen ratkaissut ja katsonut asiassa selvitetyksi, ettei Rinnetmäen torpalle puheenalaisen kontrahdin mukaan jaetussa metsässä, Ananias Uljaan vuonna 1882 myytyä parhaimman osan siitä, tästä syystä löytynyt lankkujen tekemiseksi kelpaavia puita sitä määrää, että Nikoteemus Rinnetmäki hänen hallintoackansa viimeisinä seitsemänä vuotena oli voinut täyrin hyväkseen nauttia edellämainittua oikeuttansa vuosittain myytäväksi tehdä kahdeksan tolttia lankkaja; minkä tähden ja kun Ananias Uljas ei ollut saattanut näyttää, että Nikoteemus Rinnetmäki äsken sanottu na seitsemänä vuotena oli Rinnetmäen torpan metsästä tehnyt enempää kuin yhden kuorman lankkuja, joka kuorma arvion mukaan, koska varmenpaa selvitystä siitä puuttui, oli sisältänyt kumminkin yhden tottin lankkuja, Hovioikeus harkitsi oikeaksi muuttaen Kihlakunnanoikeuden päätöksen, velvoittaa Ananias Uljaan palkitsemaan Nikoteemus Rinnetmäelle seitsemän vuoden lankkuaineet ja siinä tarkoituksessa Rinnetmäelle maksamaan viidestäkymmenestäkuudesta toitista lankkuja kuuden markan jälkeen toltista kolmesataa kolmekymmentäkuusi markkaa, siitä kuitenkin poistukemalla yhden lankkutoltin hinnan kuusi markkaa, ja siis Rinnetmäelle suorittamaan kaikkiaan kolmesataa kolmekymmentä markkaa viiden prosentin vuotuisen koron kanssa oikeudenkäynnin alusta eli Syyskuun 5 päivästä 1898, kunnes täysi maksu tapahtui; mutta syytä Kihlakunnanoikeuden päätöksen oikaisemiseen muissa osissa, eli sikäli kuin Nikoteemus Rinnetmäen vaatimus muuten oli hyljätty ja kustannukset olivat riitapuolien välillä kustatut, Hovioikeus ei katsonut Rinnetmäen esiintuoneen, minkä vuoksi sanottu päätös näissä kohden vahvistettiin. hustru hemman i samhustrun kylässä och att uppodla silfpå enskilden eller kopböt hemman i Hans Hansing
hustru hemman i alussa oli saanut vastaanottaa jalkineet, ollut suorittanut niistä määrättyä, sanottuun laskuun merkittyä hintaa, yhteensä tuhat viisisataa viisikymmentäyksi markkaa seitsemänkymmentä pennigiä Saksan rahaa, on Kauppahuone Krausz i Socken backa vaatinut Kauppahuone I.V. Lehtinen & Coa velvoittamista Kauppahuone Krausz 8 Lackenbacherille suorittamaan Hansing andelst mainitun rahamäärän korkoineen Kanteesta kuulustettuna on Kauppahuone F. V. Lehtinen & Co myöntänyt ilmoitettuna aikana Kauppahuoneen Krauss 4 Sockenbäckeren kauppamankustajalta tilan neensa sekä Maaliskuussa vuonna 1899. saaneensa vastaanottaa edellä sanotussa laskussa mainitun määrän jalkineita, mutta väittänyt niitä tilatessaan tehneensä sellaisen ehdon, että jalkineiden tuli olla silloin esitettyjä näytteitä leveämmät ja sitä paitsi yksinomaan nahasta tehtyjä; ja kun puheenalaiset, Kauppahuone I. J. Lehtinen & Colla saapuneet jalkineet olivat olleet yhtä kapeat kuin mainitut näytteet eikä yksinne I. V. Lehtinen y. Co, niinkuin kauppahuone tarkastettuansa lähetystä, oli ilmoittanut ensiksi Kauppahuone Krausova Sockenbackerin asiamiehelle Suomessa ja sitten myöskin sanetulle kauppahuoneelle, ollut tahtonut pitää puheenalaisia jalkenata, vaan oli pannut ne varastoon viimeksimainitun kauppahuoneen varalle; anoen Kauppahuone I. Lehti nen 9 C sentähden kanteen hylkäämistä. Sittenkun Kauppahuone Krausz 4 Socken backer vastuun johdosta oli väittänyt useinmainittujen jalkineiden olleen ihan tilauksen mukaisia, on Raastuvanoikeus Huhtikuun 9 päivänä 1900. julistamallaan päätöksellä mainitsemellaan perusteilla velvoittanut Kauppahuone XX. Lehtinen i Coe viipymättä kuittia vastaan Kauppahuon Kraus" Laukenbacherille suorittamaan vaaditut tuhat viisisataa viisikymmentäyksi markkaa seitsemänkymmentä pennigia Saksan rahaa koron kanssa viisi sadalta vuodessa, laskettuna lainhakupäivästä eli Helmikuun 5. päivästä 1900. kunnes täysi maksu tapahtuisi, joko mainitussa rahalajissa tahi Suomen rahassa maksuHans h: B: Hansing krono Lak326 hemmans Hansing. Herr Sena Hansing Herr Sena
päivänä käyvän kurssin mukaan. Hovioikeus jonka tutkittavaksi Kauprahuone I. V. Lehtinen 4 Co oli vetoamalla saattanut asian, on Tammikuun 26. päivänä 1901. antamallaan tuomiolla katsonut näytetyksi, että Kauppahuone I.V. Lehtinen y Co tilatessaan puheenalaiset jalkineet oli tehnyt sellaisen nimenomaisen ehdon, että lähetettavat jalkineet olisivat näytteitä leveämpiä, vaan että Kauppahuone Kronsy & Lagkenbackaren mainitun tilauksen johdosta lähettämien jalkineiden joukossa neljäkymmentä paria oli ollut kapeampia kuin suostuttu oli, minkä tähden ja kun Kauppahuone Kraus 4 Sockenbäcker siis oli laiminlyönyt sopimuksen mukaan täyttää tavaranhankintuansa sekä Kauppahuone K. V. Lehtinen 2 Co sen johdosta oli ollut oikeutettu kieltäytymään jalkineita vastaanottamasta, etenkin kun Kauppahuone Kraus & Lackenbacker ei ollut tarjoutunutkaan takaisinottamaan vastamainittuja neljääkymmentä paria jalkineita tahi niiden sijaan hankkimaan sopimuksen mukaista tavaraa, Hovioikeus on, muuttaen Raastuvanoikeuden päätöksen hyljännyt Kauppahuone Kraus 4 Socken tachojin asiassa ajaman kanteen. Hovioikeuden tuomioon on Kauppahuone Krausz & Sockenbarher alamaisesti anonut muutosta tänne toimittamallaan perustelmalla, johon Kauppahuone I. J. Lehtinen 1o on säädetyssä järjestyksessä vastannut Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän asian ja katsoo tosin näytetykne F.W. Lehtinen & Coa tilaamasta ja sille läkun verran kapeampia kuin sovittu oli, mutta tämän seikan kumminkaan ei oivastaanottamasta koko kenkämäärää; johon nähden ja kosk´ei Kauppahuone I.V. Lehtinen & Co edes de ilmoittanut minkä hintaisia mainitut neljäkymmentä kenkäparia ovat olleet, Keisarillinen Senaatti harkitsee oikeaksi, kumater Hovioikeuden tuomion, jättää asian sen lopputuloksen varaan, johon Ruashonomäljaren till 2/16 dels mantal af skatte honomäljem eller eller samt ägde hemman si, että neljäkymmentä paria Kauppahuohetetystä kenkämäärästä ovat olleet jonkeuttaneen kauppahuonetta kieltäytymään Wilhelmina samhustrun kylässä nuksia 3/16 dels manhustrun kylässä och att under söWilhelagas andelarienes Herr Svaranden Michel Wilfver samt No 9. i WitWilhelmin kylässä och aflägga 35. Hans Hansing honomarens honomarens Herr Krono 1o DecemWilhelmi 3/16. Herr Svaranden hustru hemman i Hansing 25 m Litt Hans
1863 oli myynyt useinmainitut talot, ei sen uppodentoman i Witkäs jälkeen enään ottamalla osaa Laitimonjär32 32 33 1/3 32 5/16 osan mantal uppodentoman i Witkämun kylässä ven laskemistyohön ollut voinut hankkia taloille itsinäistä osallisuutta puheenalaiseen vesijättömaahan; jonka tähden ja kun Antti Parviaisen oikeus siihen niin muodoin oli ollut puhtaasti mieskohtaista laatua ja Antti Parviaiselta siirtynyt Maria Määttäselle ja Antti Hiskalle, nämät ovat anoneet että Antti Erosen ja hänen asiakumppaniensa kanne hyljättäisiin. Helmikuun 10. päivänä 1900. julistamat laan päätöksellä on Kihlakunnanoikeus rutkaissut jutun; ja koska Kuvernööri edellämainitulla päätöksellään oli Soitimonjärven laskemiseen osallisten aikaisemmin tekemän suostumuksen mukaan määrännyt että sanotun järvenlaskemisen kautta syntyväin vesijättömaiden piti kuuluman niihin tiloihin, joiden hallijat ottivat osaa laskemistyohon, samassa suhteessa kuin kukin osakas oli sanottuun työhön osalli senä, sekä näytetty oli että tilojen No 1. ja 4. Oskolan kylässä haltijat, niiden joukossa Antti Parviainenkin, olivat yhteensä kahdellatuhannella kuudellasadalla kolmellakymmenelläviidellä ja puolella, oikeastaan kahdellatuhannella kuudellasadalla neljälläkymmenelläkolmella ja puolella päivätyöllä ottaneet osaa yvitykseen, ja näille tiloille siten oli hankettu vastaava osuus kysymyksessä olevissa vielä jakamattomissa vesijättömaissa, sentähden ja kun Maria Määttänen ja Antti Hukka eivät olleet voineet todistaa olevansa laillisesti oikeutetut edelleen käyttämään hyväksensä mainittua hin taloihin No 1. ja 4. kuuluvia osia samoista vesijättömäista, on Kihlakunnanoikeus velvoittanut Maria Määttäsen ja Anti Hukan heti Antti Eroselle ja hänen asiakumppanillensa, äskensanottujen tilojen kan nautinnossa oleva osuus sanotuissa vesijättömaissa; ollen Antti Erosella ja Gustaf Cajans äghänen asiakumppanillaan siis valta laillisen jaon kautta saada osuutensa vesi jättömaahan tarkemmin määrätyksi Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Maria Maittanen ja Antti Hukka olivat vetoamalla saattaneet jutun, on Helmikuun 23 päivänä 1901. antamallaan tuomiolla jättäPåhl 33. 24. 32. 2. 33 1/3 omistajina, heidän vapaasen hallintoon luovuttamaan Maria Määttäsen ja Antti Hu
af jäst från sagda bränneri åt Maslennikoff till ett pris, som borde vara Wilfver samt öfver eller att ek samt fem penni billigare för paketet än det pris, för hvilket Virala sprit - och gästfabrik försålde slik vara åt Maslennikoff, men att bemälda bolag, sedan leveransen under en tid fortgått först med två lådor och sederme ra med en låda jäst dagligen, den 7 November 1897. upphört att vidare till handahålla Mårtennikoff omordade vara; och som Måslennikoff härigenom lidit skada, hvilken han, enligt en af honom närmare utförd beräkning uppskattade till tolf mark om dagen, har Maslinnekoff yrkat att Fabrikören Frigrén, i hans förenämnda egenskap, blefve ålagd att godtgöra Måslennikoff omkörmälda skada med tolf mark för hvarje dag från och med nästnämnda dag till och med den 29. Mars 1900, då målet af Mastennikoff öfverlemnats till Häradsrättens handläggning, hvarhos Handlanden Manlennikoff Gänäyskomäljaren socken hörd har Fabrikoren Frigren framhållit det han icke befull mäktigat Handlanden Piräjeff att med sukäranden Mustenmikast uppaga stylig öfverenskommelse om ifrågakomne gästtevirans, utan endast uppmanat Siräys att framställa ett fömlag till kontrakt hvilket sedermera borde af kapen Bjakka och ordkännas joatt vara för parterne bindande samt att det skriftliga kontrakt, ha hvilket Rånätänden Nästinnekoff stadde sen förevarande talan icke innehölle mogon bestämning om, i hvilken mängd och ka hvilka tider jarten skulle leve reras hvadan Handlanden Martenni koffs påstående om skadeersättning för visst antal lädor per dag icke hade något skäl för sig tid sådant förhållan de och då Handlanden Martinnikoff som genom försummelse att för den Härads Rätten ättegandens ängs del af honom godkända kontraktet brutil detsamma icke heller stenskt den Wilfver samt äg vuoden 332
Hemmans Ninnan gustaf samt ägde tillgångs kopek gustaf samt öfver eller att uppodla i Witkäförmenta förlustens storlek, har Fabri kören Frigren emotsett förkastande af honomäljarens andel för eller eller samt Handlanden Manlennikoffs i saken utförda talan Efter det vittnesförhör i målet egt rum, har Häradsrätten medels den 5. April 1900. afkunnadt utslag utlåtit sig, att emedan Lahtis bränner iaktie bolag vidtagit med leverans af jäst åt Handlanden Maslennikoff på grund af omförmälda af Handlanden Piräjeff såsom ombud för bolaget med Handlanden Nästennikoff afslutade kontrakt, samt bolaget således måste anses hafva godkänt detsamma, ty fann Häradsrätten bolaget vara kan det af de i kontraktet träffade öfverenskommelser; och som bolaget sålunda åtagit sig att under en tid af fem år, räknadt från den 1. Maj 1897, till Handlanden Manlennikoff i afseende å försäljning i Helsingfors leverera jäst till ett pris af fem penni billegare för hakelet än det pris, för hvilket Virala sprit - och jästfabrik försälde slik vara åt Nastennikoff, samt att ersätta den mera nikoff derigenom att bolaget icke i samled leverserade varan, hvarunder jemväl borde inbegripas den händelse att bolaget helt och hållet underlåtsin skyldighet beträffande levaransen, men i kontraktet icke intagits någon bestämning rörande beloppet af den kontrakerade jästen; alltså och då Fabrikören Frigrén i sin förberörda egenskap, efter att hafva under Maj Juni, Juli, Augusti, September och Oktober månader nämnda år på grund af kontraktet tillsändt Handlanden Måslennikoff dagligen åtminstone en låda, innehållande fyratio paket jäst, den 7 påföljande November, af orsak att Måslennikoff icke velat emot taga mera än en lada jäst om da gen, förklarat sig icke vidare erna leverera jäst och derefter intill den dag lä Häradsrättens utslag afkunnats, icke heller tillsändt Mailennikoff slik vara, samt Måslennikoff med afseende å levaransens belopp under nämnda sex månader måste anses hafva varit berätGustaf Henriksdotter Andersdotter Wilfver samt ägny
salmen kylässä. Pesolan 3/16. m salmen kylässä. Wilfver samt No 9. i WitHemmans nummer 1 Nymen kylässä prt No 9. KorpeWilhelmen kylässä, Nymen kylässä Wilfver samt åt vuoden I Hans Kejserliga Majestäts Höga Näm Dess Senats för Finland dom uti ett på nedsatt reversionskilling från Åbo Hofrätt inkommet mål emellan Sjökaptenen Isak Vilhelm Jäms son, från Åbo stad, sökande, samt Bonden Knut Herman Mattsson Knuters, från Järvis by i Houtskär socken, svarande, angående afträdande af hemmansdel: Gif ven uti Kejserliga Senaten för Finland och Dess Justitia Departement i Helsingfors, den 28. April 1908. Kejserliga Senaten har låtit hand lingarna i målet Sig föredragas och af dem, såvidt numera är ifråga, inhemlat följande: Medelst den 5. Mars 1804 skriftligen upprättadt testamente hafva Bonden Matts Samuelsson Knuters och hans hustru Anna Thomasdotter förordnat bland annat, att Stenberg af dem skatteköpta hemman i Järvis by finge hvarken för pantas, försäljas eller eljest arfvingarne emellan lösas, utan skulle sagda hemman efter bemälde makars död eller Ofda f. B. b. Å 3/2 — v. 6. Å. 18 R D 19. Wilhelmina samt äghustru hemmanet No 9. 40. honomäljem eller kopek Silfver och aflagandens kop 33545
den yngre, åtkomma den sistbemäldes qvarlåtenskap, måtte ogillas och upphäfvas, i anledning af hvilken talan Häradsrätten medels utslag den 21. September 1850. utlåtit sig och funnit berörda den 27 April 1848 i Matts Samuelsson den yngres namn upprättade testamente, enär utredt blifvit att denne ej underskrifviet den Summa No 9. Kuhmoni Häradsälä by bömäki teke tästä otte närttöoch då något afseende å öfriga af Anna Margareta Eriksdotter och hennes medparter åberopade afhandlingar icke heller kunde hafvas, Häradsrätten förklarat nästsagda testamente kraft löst samt ålagt Anna Margareta Eriks dotter och hennes medparter att inom tre månader efter dagen för Härads rättens utslag till skifte emellan Kata rina Lovisa Jansson och Matts Samuels son den yngres öfriga arfvingar upplåta den sistbemäldes efterlemnade. gemelä m Uti förevarande mål hur Katarina Lovisa Jansson, efter stämning å KnutunHerman Knuters till 1898 års vintertingen i Nagu, Korpo och Houtskär socknars tingslag, inför Häradsrätten yrkat att emedan Matts Samuelsson den yngre efter sina försäder genom arf i ego bekommit Knuters hemman, men detsamma efter Matts Samuelsson den yngres död icke blifvit, jemlikt föreskriften i ofvanbeskrifna utslag af den 21. September 1850, upplåtit till skifte emellan hans arfvingar, utan hemmanet förvaltats af Anna Margareta Eriksdotter och sedermera af Knut Herman Knuters, den ne måtte förpligtas att upplåta Knuters hemman till laga skifte emellan Kalarina Lovisa Jansson och Knut Herman Knuters samt åt Katarina Lovisa fansson ej allenast afträda hennes arfs andel af sagda hemman utan och utgifva ersättning för afkomsten från den samma under de senast före rättegån gens början förflutna tio åren efter ett hundra mark om året med inalles ett lusen mark. Socken hörd har Knut Herman Knu
allt utlåtande om ersättning för den tid Katarina Lovisa Jansson varit i afsaknad af den förmenta arfvedelen fått förfalla, jemte det makarne Hans son ålagts att gemensamt eller den af dem, som tillgång egde, godtgöra Knut Herman Knulers hans för målet hafda umgälder med trehundra sjuttio fem mark Hofrätten under kvars pröfning Kaptenen Jansson i väderåg dragit målet, har medelst dom den 9. Mars 1901 faststält Häradsrättens utslag samt ålagt Sjökaptenen Jansson att med fyratiofem mark ersätta Knut Herman Knuters hans hos Hofrätten i saken hafda kostnader. Uti Hofrättens dom har Sjökaple nen Jansson i underdånighet sökt andring medelst ingifven deduktion den Knut Herman Knuters i föreskrifven ordning bemött. Kejserliga Senaten har tagit målet under öfvervägande samt finner Sjökas tinen Järsson icke hafva anfört skäl till ändring uti Hofrättens ifrågavaran Adolf Amma de dom, vid hvilken alltså kommer förblifva jemte det Sjökaptenen Jämss kännes skyldig att till Knut Herman ters gälda dennes härstädes hafda kr nader i målet med fyratiofem må Det alle, som vederbör, till underdån efterrättelse länder Hans Kejserliga Majestäts Haga SanDess Senat för FinlandJ. G. Sottman Herr Lyellad Andersinmantal skatte hemman i öfver samass ägandes kommen Silfver samt hustru hemman i samValentin Kummarii 37