Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
Kuolajärven pitäjissä Kauppias William Olssonille, Tukholman kaupungista yllämainittua kuningaskuntaa, ehdolla että Sallström vastaisi siitä, että tydhakkanoikeus käsitti vähintään 60000 ruuta, sekä että Kauppias Olsson maksaisi Sallströmille jokaisesta puusta puovisionia erotuksen, toisaalta, asianomaaselle metsänomistajalle suoritettavan si 50. anniksi pannun arvon välillä, ole toimittamaan kysymyksenalainen si 50. kopiksi pannun arvon välille, ole ilmoitettamaan kysymyksenalainen si 50. anniksi pannun arvon välillä, ole toimittamaan kysymyksenalainen Varahonsuli Fallström, Kauppias Och hakkuun ynnä lauttaus; ja oli yhtiö sitten sorin luovutettua puheenaolevan böhte män kirjeessä 21 päivältä sitä seuraavaa oikeuden esakeyhtiölle. Aktiebolaget Syyskuuta ilmoittanut Värahensuli CalliKuusamelle, yhteen kanssa 26 päivänä ot emille, että yhtiö sen oikeuden senjälkeistä Heinäkuuta tekemässään se mikä sillä kerrottujen välikirja oiwakka välikirjassa ynnä siihen 21si mukaan oli, siitä syksystä lähtien ilovänä Huhtikuuta Ettehdyssä lisän och toimittava puheenaolevan puiden hosessa ottanut maksua vastaan toimit kuin ja lauttauksen tääkseen sanottujen puiden hakkuun Käräkönsuli Kenäjällä juoksevan Kovua jon saa oll sekä jälkeenpäin myös Suomen le, ehdolla että Sallströmin tuli kesä merkursitetaan, on osaksehtio. Aktele, ehdolla että Sallströmin tuli kesä on kurssitilaan, on lä enomra 100. perille kuljittua erkala och Olaget Kuusamo saamminpäivänä katään 73111 tyvinuuta tahi suorittaa 25 SSän vissä 31 päivänä Heinäkuuta 1912 ä että, jos jompikumpi sopimuksen teki oistä tuntuvassa määrässä rikkoisi plikirjan mukaiset velvollisuutensa, Toinen oli oikeutettu vaatimaan urakosopimuksen purkamista, jota paitsi htiö 28 päivänä Helmikuuta 1901 tehdyn ri sopimuksen nojalla oikeutettiin, jos Sallström joutuisi konkurssitilaan tai muutoin ei pystyisi täyttämään sitouhinnan ja, leisnälta, puulle 2. kunnen ruostaan, Tillströmin laskuun ja vastaulnan ja, leisäalta, puulle 2 kuununetaan. Sällströmin laskuun ja vastuultaukseen sanottujen puiden hakkinnan varahensuli Fallströmin joudettua nen ja lauttauksen Sienanmereen Simoossaan 15 päivänä Lokakuuta ajain jakko kultakin puultuvalta puolta Kuusamon pitäjän käräjakunnan Kihla128
kunnanoikeudessa valvonut konttokunnanttilaskun mukaan Sällströmille urakkansa suorittamiseen annettuja etumaksija 1,124, 269 markkaa 88 penniä sekä suostuttua sakkoa siitä vahingosta, minkä yhtiö oli kärsinyt sen johdosta että Sallström sitoumisensa mukaisesti ollut vuonna 1901 Kovola joen suulle lantannut kysymyksessä olevia puita, 56,250 kruunua; ja koska Varakonsuli Sällström saamiensa etumaksujen vakuudeksi oli panttikirjan mukaan 28 päivältä Helmikuuta 1901 yhtiölle pantannut, paitsi muuta, kaikki hänelle kuuluvat, Kuusamoon ja Ruolajärvelle puitten veloon se kä lauttaukseen hankitut ruoka ja muut tavarat, kaikki hänen omistamansa ja minittuja töitä varten hankitut kalut ja työäseet ynnä muut irtaimet kapineet kuin myös kaiken kaluston ja muun irtaimiston, veneet ja högrytaivat siihen luettuina, mitkä sanottuja töitä varten tultaisiin viemään työpaikoille, sekä yhtiö 4 ja 8 päivänä Huhtikuuta 1901 Luutnantti ädgar Rutbergin kautta och huostaansa saanut sen osan pantiksi annettua omaisuutta, joka oli mainittu valvontakirjaan liitetyssä kalustoluettelossa, ynnä muut äskenkerrotun välikirjan teko tilaisuudessa pantatut tavarat, on yhtiö vaatinut, että yhtiön konttokuranttilaskun perusteella valvoma saatava vahvistettaisiin suoritettavaksi etuoikeudella pantiksi pannusta omaisuudesta; jonka jälkeen Kihlakunnanoikeus on 3 päivänä Helmikuuta 1903 konkurssissa julistamassaan tuomiossa määrännyt, että luovutetuista varoista oli maksettava osakeyhtiölle Ahtiebolaget Kuusamolle niinhyvin konttokur anttilaskun sisällyksestä kuin valvotusta vahingonkorvauksesta se määrä, minkä yhto eri oikeudenkäynnin kautta voisi saada vahvistetuksi itselleen suoritettavaksi, ei kuitenkaan enempää kuin mitä oli valvottu; ja oli ensinmainittu saata va, konkurssi - ynnä konkeussipesän hoitokustannukset päältäpäin poisluettua, maksettava yhtiön hallussa olevasta omaisuudesta, jos sanotussa riidassa päälettaisiin valvontakirjassa olevaan luetteloon perkityn kuin myös sen muun omaisuuden, jota yhtiä oli ilmoittanut hallitsevansa, 129
olevan sille laillisessa järjestyksessä tuon saatavan pantiksi luovutetun. Toimitettuansa haasteen Varakonsuli Sallströmin konkussipesän toimitsijoille. Varatuomari Grönmanille ja Kirkkoherra Vallavaaralle yllämainittuun Kihlakunnanoikeuteen, on osakeyhtiö Aktiebolaget Kuusamo vaatinut heidän velvoittamistaan pesän varoista suorittamaan yhtiölle edelläsanotut konkurssissa valvotut sehämäärät, ensinmainitun vaaditulla etuoikeudella, sekä samalla huomautta nut, että Luutnantti Rutberg, joka oli ohlanut Tarakonsuli Sallströmin liihetta Suomessa ja yhtiön lukuun ottanut nanlakun omaisuuden huostaansa, oli yhtiön suostumuksella käyttänyt sitä kysymyksessä olevaan laultaustyohon sekä jottaessaan sanotun toimensaan tanut muun pantatun omaisuuden part si sen, joka vähää ennen konkurssia ulosmitattiin erään toiminimen saatu vasta ja sitten joutui konkurssi hallen non haltuun, yhtiön lauttauspäällikölle Mads Ringelienille Riidan aikana on osakeyhtiö Aktieba laget Kuusamo sitten ilmoittanut konkurs sipesän velkojille tehneensä sellaisen sovintoehdotuksen, että yhtiön saatava myön nettäisiin määrättään sen suuruiseksi kuin valvontakirjassa sanottiin, kumminkin niinmuodoin että yhtiö oli velvollinen, mikäli mahdollista, hyvittämään velallista niistä kantamaksuista sekä hakkuu-lauttaus ja lauttausväylän perkauskustannuksista, joista velallistä hänen ja yhtiön välisen kontrahdin mukaan oli hyvitettävä; että yhtiölle anettaisiin etuoikeus siihen irtaimeen omaisuuteen, joka oli yhtiön hallussa ja enka arvo tehdyn luettelon mukaan neusi 51,046 markkaan 87 penniin, niihin luettuna sen hänenlaivan hinta, 36,000 markkaa, jonka Varakonsuli Sallströmin ruotralainen konkurssihallinto oli yhtiölle luoruttanut yhtiön saamisen vähennykseksi, että yhtiön saamisesta lyhennetlaisiin mainitut 51,04 markkaa 87 penniä, sekä että, jos ehdotus hyväksyttäisiin, yhjo puolestaan luoruisi oikeudestaan maasiin saantiin konkurssi hallinnon huostus sa olevasta ja rahaksi muutetusta omaisuu130
desta, joka siinä tapauksessa jäisi jaattavaksi muitten velkojain kesken; ja koska pesän velkojain enemmistä 27 päivänä Heinäkuuta 1904 oli hyväksynyt tämän ehdetuksen, on osakeyhtiö Aktiebolaget Kuuramo anonut, että velkojain sanottu päätos vahvistettaisiin noudatettavaksi; mutta on Kihlakunnanoikeus, Varatuomari Sven manin ja Kirkkoherra taltavaaran vastusteltua tätä anomusta, välipäätöksessä 29 päivältä seurannutta Elokuuta hyljän nyt sen, syystä että kysymys yhden taloisen saamamiehen saamisen suuruudesta ja sille tulevasta etuoikeudesta ei kun lunut niihin, joista velkojat kaikkien pesän saamamiesten siihen suostumatta voivat paattaa Tämän jälkeen on osakeyhtiön Aktie bolaget Kuusamon puolesta lausuttu et tä, koska puiden lainaus suurimmassa niistä metsälohoista, joihin yhtiö oli saa nut hakkinoikeuden, siihen aikaan kuin Varakonsuli Sallström oli joutunut henkurssitilaan ei vielä ollut päättynyt, valvontakirjaan liitetyssä konttokurantissa ei oltu voitu laskea Varakonsuli Sallströmmer novisionia enemmästä kuin 1901, pius ta, mutta että, kun puiden koko luvun nyt tiedettiin nousavan 426, 972 kappatuseen, yhtiö, lukematta provisionia niis ä puistä, mitkä Sällström toimittamas saan hakkuussa oli jättänyt metsään, samoin kuin Ellalan lohosta tulevista nuista, ennenkuin nähtiin mantako puuta siitä saataisiin, oli lisäksi hyvittänyt honkurssipesää 233, 535 puusta, sekä että yhtiö, sittenkuin suurin osa niistä puista, mitkä Sällström oli hakkuuttanut, nyt temmin oli tullut perille Kovalan suulle, oli lukenut konkussipesälle palkkion puiden hakkuusta ja lauttauksesta niinkuin urakkavälikirjassa oli määrätty, mutta toisaalta velottanut konkurs sipesää niistä kustannuksista, mitkä puiden perille vieminen oli tuottanut yhtiöt le; ja kun osakeyhtiön Aktiebolaget Kuuran on saaminen niinmuodoin ja muita hin keskinäisiä välejä lukuun ottaan konttokerantin mukaan nousi 435, 65 i markkaan 25 penniin, on yhtiö vaatinut, että tämä summa etuoikeudella ynnä vaadittu vahing onkorvaus vahvistettaisiin 31
maksettavaksi pesän varoista, minkä ohessa yhtiä on anonut oikeudenkäyntikustan nustensa palkitsemista. Asiasta kuulustettuina, ovat Varatuomari Drenman ja Kirkkoherra, Valtavaara väitta veet, ettei Parakonsuli Sallström ollut velvollinen vastaamaan konttokurantin mukaan Sallströmin puolesta Jonas Castrénin asian ajotoimistolle maksetuista 36 markasta 71 pennistä; ettei Sallström ollut hakkauttamistaan puista jättänyt yhtään puute nelsästä poiskuljettamatta, sekä että tunnettua oli montako puuta saataisiin Eltalan lohosta; että osakeyhtiö - Aktiebola get Kuusamo jo Syyskuussa vuonna 1901 eli keskeyttänyt Sallströmin lauttauksen ja Sallströmin siis ollut mahdotan sinä maina perille kuljettaa määrälukua puita; kuin myös ettei laillista vanttausta siihen omaisuuteen nähden, johon yhtiö oli vaati nut etuoikeutta, ollut olemassa, koskei näin liksi aijotun omaisuuden todellista luovu tusta yhtiölle ollut tapahtunut, vaan Luut rantti Rutberg siinä tilaisuudessa, missä luovutuksen sanottiin tehdyksi, ainoastaan ole Tällströmin entiseltä asiamieheltä Olos Pöynanilta kalustoluettelon mukaan vastaan tanut siinä mainitun omaisuuden sekä illemmin käyttänyt sitä Sällströmille uskotun lauttauksen suorittamiseen Kihlakunnanoikeus on 21 päivänä Maaikuuta 1907 julistamassaan päätöksessä naimitsemillaan perusteilla velvoittanut Varatuomari Grenmanin ja Kirkkoherra Tällävaaran konkurssipesän varoista heti kuitin saadessaan suorittamaan osakeyhsiolle Aktiebolaget Kuusamolle neljäsataakolmekymmentäviisituhatta kuusisataa viisikymmentäseitsemän markkaa kaksi kymmentäviisi penniä, tästä summasta kuitenkin vähennettyä konttokurantissa mainittu erä kolmekymmentäkuusi makkaa seitsemänkymmentäyksi penniä, jota ei oltu näytetty käytelyn Parakonsuli allströmin hyväksi, ynnä Tallströmille tuleva kontrahdin mukainen kantoprovisioni holmestatuhannesta kolmestasadasta kahdestatoista Sällströmiltä ostetuissa netsissä leimattuna olleesta puusta, oista Sallströmiä ei ollu hyvitetty, sekä sitä paitsi samoista varoista maksamaan yhtiölle vaadittuna vahing onkorvauksena 132
viisikymmentäkaksituhatta kaksisataa viisikymmentä kruunua maksuaikaisen kurssin mukaan, kuitenkin niin, että vii meksimainittu summa oli suoritettava vasta sittenkuin konkurssipesän velkojat olivat saaneet saamisensa korkoineen maksetuksi, jota vastoin Kihlakunnanoikeus esitetyistä syistä on hyljännyt yhtiön etuoikeusvaatimuksen; ja sai yhtiö asian laatuun nähden itse häisiä oikeudenkäyntikulunkinsa. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi asianosaiset molemmin puolin olivat vetoan alla saattaneet jutun, on tuomiossa 12 päivältä Toukokuuta 1908 katsonut sitä vähemmän olevan syytä Kihlakunnanoikeuden edelle kerrotun 20 päivänä Elokuuta 1904 julista man välipäätöksen muuttamiseen, kun Varakonsuli Sallströmin konkurssipesän velkojat eivät olleet tehneet mitään päätöstä kysymyksessäolevan sovintoehdotuksen johdosta. Mitä sitten tuli konttokunanttilaskun nojalla valvottuun saamiseen, niin koska vastattaviin merkittyä Jonas Castrénin asianajotoimistolle makselleijen kolmenkymmenenkuuden markan seitsemänkymmenenyhden pennin erää ei oltu todistettu oikeaksi sekä osakeyhtiö Aktiebolaget Kuusamo, pätevää syytä siihen näyttämåttä oli jättänyt tulematta Varakonsuli Sällströmille novisionia sadasta kahdestakymmenestä puusta Hautajärven, viidestäkymmenestäkahdesta puusta Selkälän, kuudesta puusta Niemelän, kolmestasadasta puusta Onkamon, kuudestasadas ta neljästäkymmenestäneljässä puusta Suorajärven, sadasta yhdeksästäkymmenestäneljästä puusta Kirpistön sekä kahdestatuhannesta puusta Ellalan lohossa eli yhteensä kolmestatuhannes ta kolmeslasadasta kuudestatoista puusta en Hovioikeus tältä kohden vahvistanut Kihlakunnanoikeuden päätöksen muun puolesta, paitsi että konttokuranttilaskun ne alla valvotusta saamisesta määrättiin konkurssipesän varoista maksettavaksi sillä oikeudella ja siinä järjestyksessä, kuin konkurssituomiossa sanottiin, neljäsataa kolmekymmentäviisituhatta kuusisataa viisikymmentäseitsemän markkaa kaksikymmentäviisi penniä, poisluettua 133
edellämäinitut kolmekymmentäkuusi markkaa seitsemänkymmentäyksi penniä sekä sopi muksen ja yhtiön laskelmäin mukainen provisioni kolmestatuhannesta kolmastasadas ta huudestatoista puusta kaksituhatta kaksisataa kolmekymmentäneljä kruunua kuusikymmentä äyriä maksuaikaisen anta kurssin mukaan. Tulkissaan vahingon korvauksen vaatimusta, on Hovioikeus, sii hen nähden että osakeyhtiö - Aktiebolaget Kuusamo ennen /90/ vuoden lauttauskauden umpeenkulumista oli itse ottanut loppuun toimittaakseen puheenaolevan lauttauksen ja mahdoton sen vuoksi ole tietää mantako puuta Tarakonsuli Sällströmiltä, siinä tapauksessa että hänen olisi sallittu jatkaa lauttausta, olisi jää nyt määrääjässä perille lauttaamalla, hyljännyt sanotun vaatimuksen. Mitä vihdoin väitettyyn panttaukseen tuli, niin koska ne Varakonsuli Sallströmin omistamat tavarat ja ruokavarat, mitkä Luutnant ti Rulberg oli ilmoittanut osakeyhtiön Aktiebolaget Kuusamon puolesta vastaan ottaneensa panttina säilytettäviksi, silloin yhä edelleen olivat jääneet Sällströmin hallintaan ja luotettavaa selvitystä puuttui siitä että se omaisuus, jonka. Mads Ringesen kirjallisen luettelonsa mukaan Lokahuussa vuonna 1901 oli Luutnantti Rutsugilta vastaanottanut, oli annettu häille yhtiön puolesta panttina hoidettaaksi ja säilytettäväksi, on Hovioikeus ohvistanut sen loppupäätelmän, johon Kihlakunnanoikeus tässä osassa oli tullut; ja samalla kuin Kihlakunnan oikeuden päätös, mikäli se koski oikeudenkäyntikustannuksia, niinikään jätettiin voimaan, velvoitettiin osakeyhtiö Attiebolaget Kuusamo i likvidation korvaamaan vastapuolillensa heidän kulunkinsa Hovioikeudessa sadalla kahdellakymmenettäviidellä markalla. Hovioikeuden tuomioon on osakeyhtiö. Aktiebolaget Kuusamo i likvida tiin anonut muutosta tänne toimitta mallaan perustelmalla, johon Varatuomari hemman ja Kirkkoherra Paldavaara ovat räädetyssä järjestyksessä vastaneet, minkä jälkeen täällä on jutussa toimi ettu suullinen kuulustelu. Keisarillinen Senaatti on tut134
kinut tämän jutun ja katsoo, ettei osaki yhtiä Aktiebolaget Kuusamo i likvida tion ole esiintuonut syytä muuttaa Holvioikeuden ylempänä mainittua tuumiötä muun puolesta, paitsi että, kahka osakeyhtiö Aktiebolaget Kuusa mo siitä omaisuudesta, jonka Varatkonsuli Sällström panttikirjalla 28 raivältä Helmikuuta 107 oli määrännyt yhtiölle pantiksi, on ennen kuin Sallström joutui konkurssitilaan haltuunsa saanut yhtiön lauttauspia lihon. Mads. Ringelienin antamassa kirjallisessa luettelossa mainitun osan, jonka arvo, yhtiölle myydy höyryvinheen hinta poisluettua, sanotun luettelon mukaan tekee viisitoistatuhatta neljäkymmentäkuus markkaa kahdeksankymmentäseitse män penniä, yhtiöllä, jolla siis on laillinen panttioikeus tuohon omaisuuteen, on suoritettavaksi määrätyn saamisensa puolesta olevaa tuoikeus maksunsaantiin mainitun omaisuuden arvosta, sekä että yhtiö vapautetaan maksamasta Varatuomies Alfred Lindström Venmanille ja Kirkkoherra Pallavaa ralle määrättyä korvausta, sataa kahtakymmentäviittä markkaa, heillä Hovioikeudessa asiasta olleista kustannukrista. Näin oikaistuna jää Hovioikeuden tuomio muuten pysyväiseksi. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot"Keisarillinen Suomen Senaatti: R. A: Bnde. P. J. Fingren. Alrica klander A. Henr. Snulman 1all. Nungvistk 155
Den 15. Februari 1909. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatt revisionsskilling från Åbo Hofrätt inkommit mål angående ersättning emellan Gårdsegaren i Åbo stad August Andersson, sökande och Bonden Karl August Ahlroos, från Knutnäs by i Karuna kapell, svarande: Gifven. uti Justitiedepartementet den 15 Februari 1909 Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhämtat följande: Efter stämning å August Andersson har Karl August Ahlroos vid Rådstufvurätten i Åbo anfört att Ahroos som den 28. Februari 1901 af Anders son tillhandlat sig Alitalo hemman i Knutnäs by för 1200 mark emot villkor, bland annat, att Ahroos icke fingi sälja något af lägenhetens skog, innan hälften af köpeskillingen blifvit gulden, hade, efter det August Andersson å köpeskillingen uppburit vid köpetillfället 1500 mark och den 7 påglr: J.S. G. W. - E. P. W: K - A. G: f. C. K. 76 No 211. Pag 156. R. B. 1908.
följande Mars. 4,500. mark, den 9. November 1903 åt Landthushållaren Walfrid Fagerros föryttrat 100 famnar propved under förbehåll att detta virke borde vid första öppet vatten vara forsladt till Alitalo hemmans strand samt att Ahroos, om han af en eller annan anledning icke kunde fullfölja leveransen, vore skyldig att ersätta all den skada, som därigenom tillskyndades Fagerros, men att Anders son emellertid utan afseende därå att hälften af lägenhetens köpeskilling redan varit gulden och att återstoden däraf enligt köpeaftalet finge af Karl August Ahroos åtnjutas såsom lån emot inteckning i lägenheten och fem procents ränta under fem år, räknadt från tillträdesdagen den 1 April 1901, omedelbart efter det omförmälda hygge i lägenhetens skog påbörjats hos Guvernören i Åbo och Björneborgs län utverkat förbud för Ahlvos att afverka eller sälja något från skogen, innan Andersson bekommit hela köpeskilling lingen, hvilket förbud delgifvits Ahlroos den 22. Januari 1904 och varit gällande till 28 påföljande Mars, då detsamma emot borgen, ställd af Ahlroos, återhållats; och som Karl August tillroos i följd af detta förbud blott delvis kunnat uppfylla sitt åtagande gentemot Fagerros och vid sådant förhållande nödgats i skadeersättning åt denne erlägga 900 mark, har Karl August Ahlvos, med förmälan att tugust Andersson jämlikt parternas aftal icke varit berättigad att utverka ifrågavarande förbud och då Andersson såsom en följd däraf borde ansvara för de utgifter Karl August Ahroos genom förbudet åsamhats, yrkat Anderssons åläggande att åt Ahlroos utbetala förenämnda 700 mark samt dessutom ersätta Ahroos med 35. mark för hans kostnader vid afgifvande af förklaring i anledning af ansökningen om förbudet. I saken hörd har August Andersson bestridt att Karl August Ahhors tillskyndats någon skada i följd af 37
ofvannämnda förbud och förty motsagt Ahroos ifrågavarande anspråk. Sedan Karl August Ahlroos till stöd för sin talan åberopat vittnesmål af bland andre Landthushållaren Fagerros och Byggmästaren Anian Eberhard Bjurström, har August Andersson såsom jäf emot dessa personer anmärkt att de hade att vänta nytta eller skada af sakens utgång, Fagerros på den grund att han utan närmare utredning rörande skadans belopp innehållit såsom sig tillkommande skadestånd för bristande leverans en del af priset för det till honom försälda virket, samt Bjurström af sådan orsak att Landthushållaren Fagerros åt honom sålt en del af ifrågakomna propsporti, hvarefter och sedan dessa jäfsanmärkningar, enär Fagerros och Bjurström på ofvan af Andersson anförda grunder icke vore jäfvige att i målet vittna, af Karlstufvurätten underkänts, jäfsanmärksningen emot Fagerros medelst utslag af den 9 November 1904 och beträffande Bjarström genom utslag af den 25. Januari 1905. samt Fagerros och Bjurström blifvit å vittnesed i saken hörde Rådstufvurätten, där parterna ömsesides framställt anspråk på ersättning för rättegångskostnaden uti utslag den 22 Mars 1905 på anförda skäl förkantat Karl August Ahroos i målet väckta talan, men för sakens beskaffenhet kvittat rättegångshostnaderna parterna emellan. Hofrätten, under hvars pröfning parterna ömsesides i vadeväg dragit målet, har uti dom den 29. April 1908 sig utlåtit, och jämte det Rådstufvurättens förberörda två jäfsutslag af Höfrätten gillades, har Hofrätten funnit utredt vara, att August Andersson och dennes hustru Erika Andersson genom köpebref den 28. Februari 1901 försålt Alitalo hemman åt Karl August Ahlvos och hans hustru Aurora Gustava Ahhoos för tolftusen mark mot villkor, bland annat, att af köpeskillingen genast skulle erläggas etttusen femhundra mark och den 8. 138
påföljande Mars afbetalas fyratusen femhundra mark, men återstoden få innestå emot inteckning och fem procents ränta under fem år från den 1. April 1901, samt att köparene icke finge sälja något af lägenhetens skog, innan hälften af köpeskillingen blifvit gulden; att Karl August Ahlvos fullgjort betalningen af halfva köpeskillingen den 7 Mars 1901. och därefter den 9 November 1903 förbundet sig att vid första öppet vatten åt Landthushållaren Fagerros å Alitalo hemmans strand leverera etthundra eller minst sjuttiofem metriska kubik famnar propsved emot öfverenskommit pris och för öfrigt under förbehåll att den af kontrahenterne, som bröte aftalet, vore skyldig att åt den andra ersätta all därigenom uppkommen skada; att August Andersson emellertid hos Guvernören i Åbo och Björneborgs län utverkat förbud för Karl August Ahlroos att öfverka och föryttra något från Alitalo hemmans skog, innan omförmälda köpeskilling blifvit till fullo gulden, hvilket förbud därpå varit gällande under tiden från den 22. Januari 1904 till den 28. därpåföljande Mars; samt att Karl August Ahroos i följd af detta uppehäll i afverkningsarbetet kunnat inom behörig tid åt Landthushållaren Fagerros leverera endast en del af det aftalade virkespartiet och i följd däraf vidkänts niohundra mark i skadestånd åt Fagerros; i anseende hvartill och då Karl August Ahboos enligt köpeoftalet parterna emellan medgifvits rätt att genom försäljning tillgodogöra sig skogen å Alitalo hemman, sedan han åt August Andersson guldit hälften af den för lägenheten utfästa köpeskillingen, Hofrätten, med ogillande af August Anderssons vadetalan och ändring af Rådstufvurättens motvädjude utslag, såvidt därom nu är fråga, ålagt August Andersson att till Karl August Ahlvos genast emot kvitto utgifva fordrade niohundra trettiofem mark samt dessutom i ersättning för Ahkeos vid Rådstuf139
varätten i saken hafda kostnader tvåhundra mark. Uti Hofrättens dom har August Andersson sökt ändring medelst deduktion, som Karl August Ahroos i föreskrifven ordning bemött. Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner August Andersson icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens förenämnda dom, vid hvilken alltså skall förblifva, jämte det August Andersson ålägges att till Karl August Ahroos i godtgörelse för hans härstädes hafda kostnader betala sextiofem mark. Det alle, som vederbör, till efterrättelse länder. Kejserliga Senaten för Finland: Julim Nummelin J. Wilskman Hovad Padmi Esian Lepponen Hovad Padmi Esianajanen A. W. Granström. 7 Oman Karsten
Helmikuun 16 päivänä 1909 Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Wiipurin Hovioikeudesta tulleessa, parempaa oikeutta kiinteistöön koskevassa jutussa, jossa Talollinen Martti Antinpoika Tontti, Hiitolan pitäjän Weijalan kylästä, on hakijana sekä sanotusta kylästä kotoisin olevat Talolliset Mikko ja Juho Kurri saapuville tulleinä, mutta samassa kylässä asuva Talollisenvaimo Ida Maria Hoffrén tulematta jääneenä, vastaajina: Annettu Oikeusosastossa 16 päivänä Helmikuuta 1909 Keisarillinen Senaatti on itsellensä esittelyttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää seuraavaa: Hiitolan pitäjän käräjjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa on Martti Tontti lausunut, että hän ja hänen veljensä Talollinen Antti Antinpoika Tontti heidän ollessa yhdyspesässä olivat 30 päivänä Tammikuuta 1877. perinnöksi ostaneet puolen talosta No 7 yllämainitussa Weijalan kylässä, Läsnä: J.S. - E. P. - C. A - H. R. G. ./. 86. S. 140 No 241. Pog 71. R. D1708.