Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
Forsblomille, vekselin haltijana, suoritta maan sanotut kolmetuhatta kaksisataa markkaa kuuden prosentin vuotuisen koron kanssa vekselin lankeenispäivästä, Huhtikuun 10. päivöstä 1886., sekä, sittenkuin Kuvernööri, kunlustettuaan Kauppias Oskanderia asiansa, oli siirtänyt sen riitaisena asianomaiseen Oikeuteen, Alavuden ja Kuotaneen pitäjien käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa Kauppias Ostanderille toimittamansa haasteen nojalla jatkanut kerrottua kannettaanSittenkuin Kauppias Oskanderin och kanteesta kuultu ja hän muun muassa oli väittänyt, ettei hän muistanut hyväksyneensä puheenaolevaa vekseliä sekä ettei hän ainakaan ollut siitä saanut mitään vastiketta, on Kihlakunnanoikeus, jossa asianosaiset molemmin puolin olivat vaatineet korvausta oikeudenkäyntikustannuksistaan, Lokakuun 18. päivänä 1903. julistamallaan päätöksellä kyljännyt Varatuomari Forsblomin kanteen toteennäyttämättä jääneenä sekä velvoittanut hänet kuudellatoista markalla korvaamaan Kauppias Oslanderille hänen kulunsa asiassa. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Varatuomari Forsblom vetoamalla oli saattanut jutun, on Heinäkuun 30. päivänä 1904. antamallaan tuomiolla, koskei Varatuomari Forsblom ollut voineet laillisesti toteennäyttää, että Kauppias Östander oli hyväksynyt edellä mainitun vekselin, sitä vähunmin että Ostander oli vekselistä saanut vastiketta ja niin muodoin, jos puheenä oleva saaminen raukeaisi mitättömäksi, tulisi siitä nauttimaan toisen vahingoksi voittoa, jättänyt asian sen lopputuksen varaan, johon Kihlakunnanoikeus päätöksessään oli johtunut, samalla kuin Varatuomari Forsblom velvoitettiin Kauppias Östantarille korvaamaan hänen oikeudenkäyntikustannuk sensa Hovioikeudessa neljälläkymmenettäviidellä markalla. Hovioikeuden tuomioon on Sara692
tuomari Forsblom anonut muutosta tänne toimittamallaan perustelmalla, johon Kauppias Östander on säädetyssä järjestyksessä vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja harkitsee oikeaksi Kihlakunnanoikeuden mainitsemalla perusteella jättää jutun sen loppuituloksen varaan, johon tuomioistuimet ovat siinä johtuneet, minkä ohessa Varatuomari Forsblom velvoitetaan Kauppias Östanterille, hänellä täällä juttuun menneiden kulujen korvaukseksi, suorittamaan kuusikymmentä markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: J. L. S. Nyman Valentin Gummer och af Andersin. J. N; Bännund Iisävenius Den 24. November 1904. Kejserliga Senatens för Finland lom uti ett på nedsatt revisionsskilling från Wiborgs Hofrätt inkommit mål angående fordran emellan firman Suomen Maanviljelys- ja Teollisuus Pankki Osakeyhtiö i konkurs, hvars hemort är Helsingfors stad, sökande, samt Kannuskoski Aktiebolag i Walkeala socken, svarande: Gifven i Justitiedepartementet den 24. November 1904. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem inhemtat följande: Vid Häradsrätten i Valkeala sockens tingslag har firman Suomen Maanviljelys- ja Teollisuus Tankki Osakeyhtiö i konkurs efter Kannuskoski Aktiebolag ågången stämning yrkat nämnda bolags förpliktande att till förman Suomen Maanviljelys ja Teollisuus Pankki Osakeyhtiö i konkurs utbetala ej mindre innehållet af en utaf Kannuskoski Äktiebolag den 5. November 1897. till Bankinrättningen Suomen Maanviljelys - ja Efter J. G. S. - Ent. - B. - J. N. B. 693 No 1154. Såg. 154. R. D. 1904.
Teollisuus Pankki Osakeyhtiö eller order uthändigad förskrifning, utgörande etthundratusen mark, jemte sex procents årlig ränta derå från den 6. Juli 1901., än äfven enligt en af Kannuskoski Aktiebolag till bemälda bank den 6. November 1897. utgifven skuldsedel och ett emellan Kannuskoski Aktiebolag och sagda barn den 6. November 1899. ingånget kassakreditiotrakt tjugusjutusen etthundra nittiofem mark fyratioen penni med enahanda ränta å tjugusextusen trehundra sextiosju mark fem penni från Jafallodagen den 31. December 1901. Öfver käromålet hördt har Kannus koski Aktiebolag erkänt riktigheten af förenämnda fordringsanspråk, men invändt att Bankinrättningen Suomen Maanviljelys - ja Teollisuus Tankki Osakeyhtiö medels Rådstufvurättens i Helsingfors stad utslag den 28. Januarii 1902. ålagts att till Kannuskoski Aktiebolag erlägga oguldna innehållet af ej mindre en utaf nämnda bank till Possessionaten Adolf Natanael Colliander den 7. December 1900. utfärdad; af Possessionaten Colliander till Kannuskoski Aktiebolag den 3. September 1901. öfverlåten skuldsedel å etthundraturen mark med åttatiofemtusen trehundraen mark åttatiosju penni jemte sex procents årlig ränta derå från den 1. Januari 1902. än äfven ett utaf samma bank till Possessionaten Colliander utgifvet och af Colliander den 4. Januari 1902. till Kannuskoski Aktiebolag öfverlåtet depositionsbevis No 1103 lydande ursprungligen å etthundratusen mark, med sjuttiotvåtusen åttahundrafem mark fyratiofyra penni jemte enahanda ränta. från den 1. Januari 1902. samt dessutom beloppet af en utaf Kannuskoski Aktiebolag hos Suomen Maanviljelys- ja Pellisuus Pankki Osakeyhtiö den 6. December 1900. inköpt, men icke inlöst beck med fyrahundra Ruchsmark jemte sex procents ränta från den 10. December 1900. äfvensom trehundrafemtio mark i godtgörelse för lagsökningskostnaden; och som nästnämnda utslags inhåll ännu icke guldits åt Kannuskoski Aktiebolag, har detta bolag an694
hållit att bemälda bankinrättnings ifråd gavarande fordringar måtte qvittas emiKannuskoski Aktiebolags berörda hos banken egande domfästa motfordran. I anledning af svaromålet har förman Suomen Maanviljelys ja Teollisuus Parhi ki Osakeyhtiö i konkurs gjort gällande att, sedan Direktionen för Suomen Maanviljelys- ja Teollisuus Pankki Osakeyhtä den 10. December 1900. instält bankens betalningar, bankens borgenärer vid utlyst sammanträde den 18. Mars 1901. enhälligt beslutit att banken skulle träde i liqvidation, samt att Possessionaten colliander, hvilken vid detta sammanträde äfven närvarit, icke gjort anmärkning mot bankförvaltningens vid sammanträdet såsom en nödvändig föruträttning för liqvidationsförfarandet framhåll na och jemväl alltredan betalningsinstälj relsen tillämpade grundsats, att qvittag af skuld emot fordran, som bankens vildenär egde, skulle tillåtas endast i det fall, att sådan fordran förvärfvats före den 10. December 1900., och emedan Råd nuskoski Aktiebolag först efter nästnämnda dag förskaffat sig sin omförmälda genfordran, har firman motsagt bolagets qvittningsanspråk. Häradsrätten har den 4. April 1902. afkunnat utslag i målet och, jemte det Häradsrätten på upptagna skäl ansett Kannuskoski Aktiebolags qvittningsanspråk icke kunna bifallas, ålagt Aktiebolaget att, emot återbekommande af originala förskrifningarna, behörigen qvitterade, till firman Suomen Maanvilje lys- ja Teollisuus Tankki Osakeyhtiö i konkurs genast utbetala fordrade ett hundratusen mark med sex procents årlig ränta derå från den 6. Juli 1901. tills full betalning följde och tjugusjutusen tthundranittiofem mark fyratioen penri med enahanda ränta, räknad å tjugusextusen trehundra sextiosju mark fem penni från den 31. December 1901. till skeende full betalning. Hofrätten, under hvars pröfning Kannuskoski Aktiebolag i vederäg dragit målet, har medels dom af den 30. Juli 1904. utlåtit sig; och som den omstänligheten att Possessionaten Colliander 695
vid omförmälda sammanträde den 18. Mars 1901., på sätt firman Suomen. Maanviljelys ja Teollisuus Pankki Osakeyhtiö i konkurs velat göra gällande, jemte särskilda andra förberörda bankinrättningsfordringsegare beslutit att, under den tid liqvidation af bankens affärer skulle ejorrum, fordringar hos banken ej finge utsökas, icke kunde föranleda dertill att, sedan banken i Mars månad år 1902. blifrit försatt i konberustillstånd, Kannuskoski Aktiebolag, som medels före konkursen skedda öfverlätelser blifvit innehafvare af Possessionaten Colllanders fördringsrätt samt åt hvilket banken den 98. nästförutgångna Januari genom demstols utslag, som fått vinna laga kraft, blifvit ålagdt att utgifva ofvan omförmälla belopp, de der öfverstige firmans nu utsökta fordringar, icke skulle ega att i sin berörda fordran hos banken fa qvittningsvis afräkna bankens ifrågavarande tillgodohafvande hos bolaget; alltså har Hofrätten jemlikt 33. SS: i konkurs. stadgan, gifven den 9. November 1868, med upphäfvande af Häradsrättens utslag, förkastat omförmälda af firman Suomen Maanviljelys- ja Teollisuus Pankki Osakeyhtiö i konkurs gjorda yrkande om Kannuskoski Aktiebolags förpliktande att utgifva omordade belopp med ränta. Uti Hofrättens dom har firman Suomen Maanviljelys - ja Tullisuus Pankki Osakeyhtiö i konkurs anhållit om änbring medels ingifven deduktion, den Rannuskoski Aktiebolag i föreskrifven ordning bemött. Kejserliga Senaten har tagit detta mål i öfvervägande och finner finnan Suomen Maanviljelys ja Teollisuus Pankki Osakeyhtiö i konkurs icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens förenämnda dem, vid hvilken förty kommer att bero, jemte det finnan Suomen Maanviljelys - ja Teollisuus Pankki Osakeyhtiö konkurs skyldigkännes att till Kannuskoski Aktiebolag, i ersättning för dess härstädes, hafda kostnader i målet, utbetala etthundra rark. Det alle, som vederbör, till efterrättelse länder. Kejserliga Senaten för Finland: J. C. Johansson Adentin Gummeneutz Andersin. J Närnlund Wavonius. 396
Den 25 November 1904 Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatt sessionsskilling från Åbo Hofrätt inkommet fordringsmål emellan Handelsfinnan i Helsingfors stad Hartman & Rivell, sökande, samt Tioch åradshöfdingen Josef, Eldad Lindqvist, från Björneborgs stad, i egenskap af syssloman i uti nästnämnda stad besalle Handlanden Gustaf Adolf Lannus konkurs, svarande: Sifven uti Justitia. dessartementet den 25 November 1904 Kejserliga Senaten här låtit mlingarna i målet sig föredragas af dem inhemtat följande: På Herman Hartman, Rivells Yltio ågången stämning har Handlanson Lannér vid Rådstufvurätten i Helsingfors stad yrkat sagda finnus förpligtande att på grund af ej minla ett emellan dem den 4. Oktober 1900. upprättadt kontrakt, hvarigenom Länner förbundet sig att på uti kontraktet närmare bestämda vilkor åt finnan leverera 500 kulikmeter Ja- 16x- 4.83. 2/3 - 11. 92 J. F. No 1160. Pag. 108 R. D. 1904.
pappersved af en metses längd och 10 till 30 antimetes toppdiameter samt af virke, som borde vara fritt från större qvistar, än och en af Länner uppgjord kontokuranträkning, upptagande priset för den af Lännör åt firman leverdrade papperveden, till honom utbetala räkningens saldo 5,436 mark 36 penni jemte ranta. Öfver käromålet hörd har Faman Hartman Rivell & Yltiö vilerkänt, att Handlanden Sunniss tillgodohafvande hos finnan, ifall den af Länner åt fäman leverserade pappersveden varit kontraktsenlig, skulle uppgått till ofvannämnda belopp; men emedan Lanner i så måtto maktlåtit fullgöra bestämmelserna i omförmälda kontrakt, att Länner bererat undermåtigt och med en mägt qvister försedt virke, samt köparen af verket i följel deraf å det af friman derför betingade priset gjort afdrag, som enligt parterne emellan träffad öfverenskommelse utgjorde 460 mark, har finnan anhållit att nästnämnda penningebelopp måtte från Jannurs saldo afdragas, jemte det finnan förklarat sig villig att till Handlanden Lanner erlägga återstoden 286 mark 36 penni Sedan Handlanden Lännér i anledning häraf till afdrag å sin förfrån medgifvit 664 mark, har Rådblufvurätten medelst den 11. Mars 1902. afkunnadell utslag funnit Firmun Hartman, Revell i Yltiö hafva styrkt befogenheten af sitt anspråk att fyratusen sexhundra femtio mark måtte, enär omförmälda af Handlanden Länner åt firman leverserade papper sved delvis varit undermålig och qvistig, från hans ifrågavarande fordran afdragas, i anseende hvartill och då finnan i öfrigt erkänet riktigheten af den till stöd för krafvet lagda kontokuranträkning, Rådstufvurätten ålagt Finnan Hartman, Rivell i Yltiö att genast emot qvitto till Handlanden Sunner betala sjuhundra åttationer mark trettiosex penni med fem procents år698
lig ränta derå från lagsökningslagen den 1. Oktober 1901 tills full liqvid följde. Hofrätten, under hvars pröfning Handlanden Länner i vädeväg dra git målet, har uti dom af den 31. Maj 1904 utlåtit sig, att emedan Forman Hartman, Rivell & Yltiö icke giltat styrka, det firman vore berätta gad att från Handlanden Lännist tillgodoafvande hos firman afdragmera än af Länner i sådant afseende medgifna sexhundra sextiofyra mark, ty ansåg Hofrätten att endast nyssnämnda belopp borde från Handlanden Sunnérs omförmälda tillgodohafvande femtusen fyrahundra trettiosex mark trettiosex penni afdragas, i följd hvaraf Herman Hurtman, Rivell 8 Yltiö ålades att genast emot qvitto till Handlanden Länner utgifva återstoden fyratusen, sjuhundra sjuttiotvå mark trettiosex penni jemte fem procents ränta derå från förberörda 1 Oktober 1901 tills full betalning skeddeUti Hofrättens dom har firman Vartman & Kivell, som öfvertagit Finman Hartman, Rivell i Yttiös kända gäld, efter det Handlanden Ivar Yltiö utträdt ur densamma, sökt ändring medelst hosingifven deduktion hvilken, sedan Handlanden Lanner emellertid upplåtit sin egendom till konkurs, af Vicehäradshöfdingen Lindqvist i hans ofvannämnda egenskap bemötts Kejserliga Senaten har tagit målet under pröfning och finner Tirman Hartman, Rivell ke hafva anfört skäl till ändring i Köpeättens förenämnda dom, vid hvilken alltså kommer att förblifva, jemte det Herman Hartman i Rivell lägges att med sextio mark ersätta Vicehäradshöfdingen Lindqvist för hans härstädes i målet hufda kostnader Det lle, som, vederbör, till efterrättelse länder Kejserliga Senaten för Finland A; A. Kumlin Samttehmng Den Lydblad Johannes Zittnig. 1 Hans Salmies 699
Den 29. November 1904. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatt reversskilling från Åbo Hofrätt inkommet mål emellan Handlanden Tuomas Laurell, från Nikolaistad, sökande, samt Aktiebolaget Kansallis- Osake - Tankki, tillstädeskommen, men sysslomännen i Handlanden Martin Lignells till konkurs upplåtna bo Bankkontorsföreståndaren Frithiof Eriksson och Bagaremästaren Erik Bernhard Holm, hvardera från Hangö stad, uteblifne svarande, angående intecknings ogillande och afträdande af fastighet: Gifven i Justitiedepartementet, den 29. November 1904. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhemtat följande: Vid Rådstufvurätten i Hangö har Handlanden Laurell anfört, att han medelst den 2. April 1898. dagtecknad afhandling, som affattats i enlighet med ett den 31. Mars 1898. emellan honom och Ofd: A. K. - K. B.m. L. - W. H. - J. F. O. R. No 1178. Pag. 9. R. D. 1904.
Handlanden Lignell skriftligen uppgjordt aftal, förvärfvat sig eganderätten till hälften af ett Handlanden Lignell och dennes hustru Anna Lignell gemen samt tillhörigt, å magasinstomterna Nis 9. och 11. i nionde qvarteret och första stadsdelen af Hangö stad under byggnads varande magasin samt dessutom tillden del af nämnda tomter, hvarå samma magasinshälft var belägen; och emelan Handlanden Lignell och Anna Lignell, hvilka den 14. November 1898. utfärdat två till innehafvaren stälda förskrifningar, hvardera lydande å 1500. mark med derå utfäst 6 procents årlig ränta, nästsagde dag vid. Rädstufvurätten i Hangö utverkat inteckning till säkerhet för den ena förskrifningens innehåll i ofvanberörda tomt No 9. och till säkerhet för den andra förskrifningens innehåll uti förenämnda tomt No 11. utan att Handlanden Laurell dertill lemnat sitt samtycke, har Handlanden Laurell, med förmälan att Aktiebola. get Kansallis-Osake-Pankki i ego bekommit nyssbeskrifna två förskrifningar samt att ifrågavarande tomter jemte den å dem befintliga magasinsbyggnad blifvit i sin helhet upptagna bland till gångarna i Handlanden Lignells konkursbo, yrkat att omförmälda uti sagda tomter den 14. November 1898. faststälda inteckningar, såvidt desamma besvärade Handlanden Laurells andel i samma tomter och den derå uppför la magasinsbyggnad, måtte förklaras utan all kraft och verkan samt Aktiebelaget Kansallis - Osake - Pankki äfvensom Bankkontorsföreståndaren Eriksson och Bagaremästaren Holm, i deras omförmälda egenskap, åläggas att genast till Handlanden Laurells fria förfogande afträda den honom tillbörande fastighetsandel. Denna talan har å Aktiebolaget Kansallis - Osake - Tankkis vägnar samt af Bankkontorsföreståndaren Eriksson och Bagaremästaren Holm metsagts, enär förenämnda den 2. April 1898. dagtecknade afhandling icke innehölle att jemväl grunden, å hvilken ifrågavarande magasinshälft vore uppförd, blif701
vit till Handlanden Laurell försåld samt Handlanden Laurell uraktlåtit att från magasinstomterna bortflytta sin hälft af magasinet och de i sagda tomter meddelade inteckningar. na sålunda gälde äfven magasinbygnaden å samma tomter. Rådstufvurätten har uti utslag den 28. Oktober 1901. på anförda skäl förklarat de uti ofvansagda magasinstomter den 14. November 1898. faststälda inteckningarna, såvidt de besvärade Handlanden Laurends hälft uti omordade magasin och temter, utan all kraft och verkan samt ängt Bankkontorsföreståndaren Eriksson och Bagaremästaren Holm i deras förenämnda egenskap att genast till Handlanden Laurells fria förfogande afstå nysssagden fastighetsandel. Hofrätten, under hvars pröfning parterne å ömse sidor i väderäg dragit målet, har uti dom den 18. December 1903. funnit det väl vara utredt att Handlanden Laurell medelst förberörda den 2. April 1898. upprättade afhandling, som affattats i enlighet med det emellan Handlandene Laurell och Lignell den 31. Mars 1898. belefvade skriftliga aftal, af Signell tillhandlat sig ifrågavarande hälft af det å ofvanbeskrifna tomter Nris 9. och 11. vid tiden för afhandlingens upprättande under byggnad varande och sedermera fullständigt uppförda magasin; men alldenstund omordade afhandling af den 2. April 1898. icke innehölle att den del af nämnda tomter, hvarå änsagda magasinshälft befunne sig, jemväl skulle ingått i köpet, fördenskull och då köp af fast egendom, jemlikt stadgandet i 2. SS: 1. Kap. J. B., borde skriftligen ske samt vid omförmälda förhållande Handlanden Laurell icke kunnat genom afhandlingen den 2. April 1898. erhålla eganderätt till sjelfva grunden, vardt, med upphäfvande af Rådstufvurättens utslag, Handlanden Laurells talan i saken förkastad. Uti Hofrättens dom har Handlanden Laurell sökt ändring genom deduktion, hvilken å Aktiebolaget Kansallis - Osabe-Pankkis vägnar blifvit bemött. 702
Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner i likhet med Hofrätten det vara utredt, att Handlanden Lignell medels förberörda afhandling af den 2. April 1898. till Handlanden Laurell försålt hälften af ifrågavarande å förenämnda två tomter uppförda mågasin, men Handlanden Laurell der; emot icke hafva styrkt att han genom samma afhandling jemväl tillhandlat sig den andel af sagda tomter, å hvilken nämnda magasinshälft uppförts; i anseende hvartill och då berörda hälft af magasinet icke blifvit från omförmälda tomter bortförd innan. Rådstufvurätten den 14. November 1898. i samma tomter faststält ofvannämnda inteckningar och Handlanden Lignells bo upplåtets till konkurs, Kejserliga Senaten finner Handlanden Laurell icke hafva anfört skäl till ändring i det slut; hvarHofrätten uti sin dom i saken stannat och hvarvid förty skall bero, jemte det Handlanden Laurell ålägges att till Aktiebolaget Kansallis - Osake Turkki i ersättning för dess härstädes hafOman Karsten. la kostnader utgifva åttatio mark. Det ille, som vederbör, till efterrättelse länder. Kejserliga Senaten för Finland: A; Kumlin. Herr Lapeblad Genr. Hildarens. Johannes Kettnig. Eem. Hildaren Johannes Ketting. 703
Marraskuun 30. päivänä 1904. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Waasan Hovi oikeudesta tulleessa, omaisuuden peräyttämistä konkurssipesälle koskevassa jutussa, jossa ovat Rovaniemen pitäjän Korkalon kylässä olevan Kauppatoiminimen J. Tichanoffin konkussipesän toimitsijamiehet Pankinjohtaja Aksel Heikel ja Varatuomari August Edvard Adolf Lang hakijoina sekä Rovaniemen kunta ja sen kansakoulun johtokunta vastaajina: Annettu Oikeusosastossa Marraskuun 30. päivänä 1904. Keisarillinen Senaatti on itselleen sityttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymykessa, saanut tietää seuraavaa: Haastatettuaan Novaniemen kiinran ja sen kansakoulun johtokunnan ovat Kauppatoiminimi t. Tiohaioffin konkurssin silloiset uskotut miehet Ranhinjohtaja Heikel ja Kaupnias Juho Aappo Hoikka Rovanieläsnä: J. E. S. - E. 3. - J. B. / E. J. A. 704 No 1182. Pag. 167. R. D. 1904.
men pitäjön käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa lausuneet että, sittenkuin mainitun toiminimen perustaja vuonna 1892. huollut Kauppias Leontej Tichanoff oli eläessään Huhtikuun 14. päivänä sanottuna vuonna laaditulla testamentilla muun muassa määrännyt, että hänen osuudestaan hänen ja hänen vaimonsa, nyttemmin avioliitossa Metsänpäättymies Hjalmar Malmgrenin kanssa olevan Anna Margareta Malmgrenin yhteieessä pesässä kymmenentuhatta markkaa piti lankeaman Rovaniemen kunnan kansakoululle, sanotun hanrakoulun johtokunta Kauppias Tidhenoffin kuoleman jälkeen oli Metsänpäällymies Malmgrenilta ja Anna Margareta Malmgrenilta pesän yhteisistä varoista nostanut mainitun rahamäärän sekä että Kauppatoiminimi L. Tichanoff sittemmin oli joutunut konkurssiin; ja koskei pesänselvitystä Kauppias Tuhanoffaa najan jälkeen oltu tehty eivätkä Kovaniemen kunta ja kansakoulu Meet oikeutetut nauttimaan testamenttia hyväkseen, ennenkuin vainajan ja hänen kuolinpesänsä velat olivat tulleet suoritetuiksi, ovat Ranhinjohtaja Heikel ja Kauppias Hoikka edellä mainitussa toimessaan vaatinut Rovaniemen kunnan ja sen kansakoulun johtokunnan velvoittamista Toiminimi L. Tichanoffin konkurssipesälle suorittamaan takaisin puheinalaiset kymmenentuhatta markkaa korkoineen sekä korvaamaan konkurssipesän oikeudenkäyntikulut. Asiassa kuulustettuina ovat Rovaniemen kunta ja sen kansakoulun johtokunta vastustaneet kannetta sillä perustuksella, että Metsänpäällysmies Malmgren ja Anna Margareta Malmgren, jotka olivat jo monta vuotta ollut Toiminimi L. Tichanoffin omistajat ja saadessaan sen omakseen sitoutunut vastaamaan Kauppias Tuhanoff - vainajan veloista, olivat Kovaniemen kansakoululle maksaneet kysymyksessä olevan rahamäärän enemmän ai705
kaa kuin kolmekymmentä päivää ennen kuin toiminimi joutui konkurssiin. Kihlakunnanoikeus on Syyskuun 10. päivänä 1902. julistamassaan päätöksessä mainitsemillaan perusteilla velvoittanut Rovaniemen kunnan ja sen kansakoulun johtokunnan suorittamaan Toiminimi L. Tiehansson konkurssipesään takaisin puheenalaieen testamentin nojalla kansakoulun johtokunnalle annetut kymmenentuhatta markkaa viiden prosentin koron kanssa oikeudenkäynnin alusta eli Marraskuun 26. päivästä 1901., kunnes täysi suoritus oli tapahtunut, ja sen ohessa huudellakymmenellä markalla korvaamaan Penkirjohtaja Heikelille ja Kauppias Hoikalle heidän kulunsa asiassa. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Kovaniemen kunta ja sen kansakoulun johtokunta vetoamalla olivat saattaneet jutun, on Heinäkuun 30. päivänä 1904. antanut siinä tuomion; ja koska nyt hyymykessä olevat rahat kieltämättömästi livat Rovaniemen hunnalle jätetyt useampia vuosia ennenkuin Toiminimi L. Tichanoff, jonka omistajat Metsänpäällysmies Malmgen ja Anna Margareta Malmden viimeksi ovat olleet, joutui konkussitilaan, eivätkä Pankinjohtaja Heikel ja Kauppias Hoikka ollut voineet näyttää mitään laillista syytä vaatimukselleen että sanotut sahat luovutettaisiin mainitun toininimen konkurssiin, on Hovioikeus, kumoten Kihlakunnanoikeuden edellä kerrotun päätöksen, hyljännyt Ponlinjohtaja Heikelin ja Kauppias Hoikan asiassa ajaman kanteen ja kuitannut lainkäyntikulut asiallisten kesken. Hovioikeuden tuomioon ovat Kaupnatoiminimen A. Tuhanoffin konkurslipesän toimitsijamiehet Paulinjohtaja Heikel ja Varatuomari Lang anoneet muutosta tänne toimittamallaan perustelmalla, johon Kovaniemen kunta ja sen kansakoulun johtokun706