Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
Maaliskuun 22. päivänä 1904. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Wiipurin Hovioikeudesta tulleessa velkomusju tussa, jossa ovat Talollinen Annin lehemeikka, Korpiselan pitäjän kirkonkylästä, hakijana sekä Talolliset Feodor Koivunen, saman pitäjän Halolan kylästä, ynnä Simon Jormanainen ja Ivan Pyykkönen, Ilomantsin pitäjän Öllölän kylästä, poisjääneinä vastaajina: Annettu Oikeusosastossa, Maaliskuun 22. päivänä 1904. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä saanut tietää seuraavaa: Haastatettuansa Semen tekemikan Korpiselän pitäjän käräjiäkunnan Kihlakunnanoikeuteen ovat Feodor Koivunen ja hänen asiakumppaninsa, ilmoittaen olevansa naimisissa Semen Tehemiehen sisarien kanssa, Koivunen Feodosia tehemrikan kanssa, Jormanainen Läsnä: A. K. - V.S. - W. H. - J. F. A. C. Pag. 173. R. D. 190
Agrippina Schemeikan kanssa ja Pyyskönen Frina Pekemeikan kanssa, lausuneet, että sittenkun Feodosia, Appi pina, Stiina ja Temen Tehomeikan ano, vuonna 1896. kuollut Lampuoti Savelii Pakseenen ja hänen vuonna 1898. kuollut vaimonsa Feodokia Koivunen olivat eläessään välikirjalla 28. päivältä Syyskuuta 1875. luovuttaneet hallintooikeutensa lahjoitus taloon No 9. Korpisalan pitäsjän kirkonkylässä Agronoomi Riilip Hillgrenille ja Wiipurin läänen Kuvernööri 19. päivänä Hilmikuuta 1896. oli vahvistanut luovutuksen, olivat asianosaiset talvilla vuonna 1898. keskenään sopineet yhdessä asianomaisessa paikassa valittaa sanotusta luovutuksesta ja vaatia itselleen Sanlei Paksusen ja Juodokia Koivusen lampuotioikeuden huin myös että valitus oli tehtävä Semen tekemeikan nimessä mutta siitä johtuva voitto tahi tappio jaittava tasan asianosaisten kesken, tä Keisarillinen Senaatti Semen sehemeikan sitten tekemästä välituksesta oli päätyksellä 28. päivältä Tammikuuta 1899. selittänyt Semen Schemeikan oikeutetuksi puheenalaisen talon hallintoon, ehdolla, muun muassa, että hän suorittaisi takaisin lampuotioidendesta Taveli Paksuselle ja Juodokia Koivuselle aikoinaan maksetun hinnan, sekä että Semen Pehmeikka seuraavan Marraskuun 8. päivänä oli saanut perintökirjan talolle; ja koska Semen Teheneikka Kesäkuussa samana vuonna oli sadantuhannen markan kauppahinnasta myynyt erään talöön kuuluvan salopalstan, ovat Feodor Koivunen ja hänen asiakumppaninsa, ilmoittaen Semen lekemeikan neljännen, Maria nimisen sisaren niinikään olleen osallisena sopimuksessa, anonut Semen Pekemeikan velvoittamin ta heille suorittamaan kolme viidettä osaa mainituista sa111
dastatuhannesta markasta, korkoineen, tästä rahamäärästtä kuitenkin ensin lyhennettyä Temen tehemikan takaisin maksama talon hallinnon luovutuskinta bomekymmentäkahdeksantuhatta markkaa, jonka ohessa Feodor Koivunen ja hänen asiakumppaninsa ovat pyytäneet korvausta oikeudenkäyntikuluistaan. Kanteesta kuulusteltuna on temen Tekemeikka kieltänyt tehneensä Feodor Koivusen ja hänen asiakumppaniensa mainitsemaa sopimusta sekä muuten turvautunut omistusoikeuteensa kysymyksessä olevaan taloon. Jutussa niin meneteltyä kuin asiakirjat lähemmin osattavat, on Kihlakunnanoikeus 22. päivänä Kamikuuta 1902. julistamassaan pantöksessä katsonut toteen näytetyn si, että asianosaiset olivat erinäisen sopimuksen mukaan yhtyneet Semen Tekemeikan nimissä hakemaan takaisin puheena olevan talon hallintooikeuden, ehdolla, muun muassa, että siitä saavutettava voitto jaettaisin tasan asianosaisten kesken; johon nähden ja kun hakemuksen taloksena on ollut että sanottu talo on joutunut Semen Lekemeikalle ja Temen Tehemeikka myydessään taloon kuuluvan metsäpalstan on sen hintänä saanut nostaa satatuhatta markkaa, Kihlakunnanoikeus on ulvoittanut Semen Tehemeikan kuittia vastaan suorittamaan Tioder Koivuselle, Ivan Pyykköselle ja Simon Jormanaiselle, Feodosia, trina ja Agrippina Tekemeikan edusmiehenä, vaaditut kolme viidettäosaa mainitusta sadastatuhannesta markasta, ynnä viiden prosentin vuotuisen koron, luettuna Helmikuun 13. päivästä 1901. kunnes täysi maksu tapahtuisi, sanotusta sadasta tuhannesta markasta kuitenkin ensin päältäpäin luettua pois tilan alkuperäinen takaisin maksettava siirtohinta kolmekym215
mentäkahdeksantuhatta markkaa jota vastoin Feodor Koivusen ja hänen asiakumppaniensa vaatimus oi keudenkäyntikulujen korvauksesta by jättiin. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi asianosaiset molemmin puolin astoi malla olivat saattaneet jutun, on tuomiolla Heinäkuun 11. päivältä 1903., sen ohessa että Semen Tehemeikan vasta Hovioikeudessa tehmä väite, että koska hänen oli täytynyt takaisin maksaa Tavelii Påksiselle ja seodokia Koivuselle lampuotioikeudesta aikoinaan suoritettu hinta kolmekymmentäkahdeksantuhatta markkaa koron hans sa, sanottu korkokin, ellei kannetta kokonaisuudessaan hyljättäisi, olisi lyhennettävä Feodor Koivuselle ja hänen asiakumppaneilleen maksettavasta metsäpalstan hinnasta, sillä kertaa jätettiin vasteen otta matta, vahvistanut Kihlakunnanoikeuden päätöksen muuten paitu että Hovioikeus, Teodor Koivusen ja hänen asiakumppaniensa vetokanteen johdosta, velvoitti Semen Achmeikan suorittamaan Teodor Koivuselle ja hänen asiakumppaneillensa laillä Kihlakunnanoikeudessa olleiden kulujen korvaukseksi kaksisataa markkaa; ollen Semen Schemeikalla avoin valta erikseen, jos syytä siihen lienee, hakea Feodor Koivusen ja hänen asiakumppaniinsa velvoittamista ottamaan osaa edellämainittujen korkojen suorittamiseen. Hovioikeuden tuomioon on Temen Tekemeikka anonut muutosta Keisarillinen Senaatti on tutki nut tämän jutun ja katsoo, ettei Semen Schemeikka ole esiintuonut syytä muuttaa Hovioikeuden ylenpänä mainittua tuomiota, jonka varaan asia siis jää. tätä kaikki asianomaiset noudattakootKeisarillinen Suomen Senaatti: A. Kumlin. jern Njelama J. Em. Lupebkar Johannes Litting :/Axel Charpentii
Den 24. Mars 1904. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatt revisionsskilling från Nasa Hofrätt inkommet mål emellan Sytningsmannen Abraham Jakobsson Envik, från Petsmo by i Zveflax socken sökande, samt Hemmansegaren Thomas Michelsson Holm, såväl för egen del som i egenskap af förmyndare för Bonden Erik Michelsson Holm, äfvensom hemmansegarene Mårten Simonsson, Michel Michelsson, Greta Lisa Isaksdotter och Sofia Abrahamsdotter Holm, samtliga från Tengmo by i Aaxmo socken, svarande, angående afträdande af arrendemark: Gifven uti Justitiedepartementet, den 24. Mars 1904. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem inhemtat följande: Efter Abraham Enrik och Handlan den Hugo Sjöblom, från Nikolaistad ågången stämning hafva Thomas Holm och hans medparter vid Härads fd: A. R. - T. S. - E. A. F. - J. I. 4. af 4. No 349. Pag. 118. R. D. 1903
rätten i Wörå, Oravais och Maumo socknars tingslag anfört att Abraham Envik och Handlanden Sjöblom utan laga rätt innehade all den å Michelsdarna i Bottniska viken belägna mark, sammanlagdt 458 tunnland 1 1/3 kappland, som vid storskiftet tillagts Holm fem-tolftedels mantals skattehemman No 1 i sagde Tingmo by, hvarföre Thomas Holm och dennes medparter såsom egare af nämnda hemman yrkat att Abraham Enrik och Handlanden Sjöblom måtte ålägger att till Thomas Holm och hans med parter genast afträda omförmälda mark. Sedan Abraham Enrik och Handlanden Sjöblom äfvensom Bonden Michel Abrahamsson Back, hvilken jemväl varit indragen till svarande i saken, men under rättegången derifrån skifts, blifvit öfver käromålet hade, har Häradsrätten genom utslag den 10. Februari 1902. funnit det vara utredt, att ett förenämnda Holm skattehemman underlydande skogsskifte, utgörande i vidd omkring femhundra gometriska tunnland och beläget i Michelssö vestra skärgärd, genom afhandling den 23. Februari 1863. af dävarande egarene till sagda hemman utarrenderats åt Sandnäs ylasbruk på 49 års tid mot årlig afgäld; att arrende rätten till skogsskiftet, sedan egaren till Sandnäs Glasbruk Apothekaren Nils Malmberg aflidit, blifvit af dennes arfvingar den 20. April 1877. försåld till Abraham Envik samt att besittningsrätten till hälften af skogsskiftet sedermera genom muntligt aftal öfverlåtits af Enrik till Bonden Gustaf Isaksson Dahlback och af denne åt Michel Back äfvensom att den sistnämnde genom skriftlig afhandling den 12. December 1899. försålt arrenderätten till sagda hälft af skogsskiftet åt Handlanden Sjöblom; och som egarene af Holm hemman godkänt hvarken den öfverlåtelse, hvarigenom ifrågavarande skogsmark tillfallit Abraham Envik, eller de aftal, genom hvilka hälften af marken öfvergått från
Enrik till Gustaf Dahlback, från denne till Michel Back och från den sistnämnde till Handlanden Sjöblom, samt dessa öfverlåtelser ej heller intecknats i Holm hemman, alltså och jemte det de afhandlingar, å hvilka Abraham Enriks och Handlanden Sjöbloms rätt till merberörda skogsmark grundats, förklarades vara utan kraft och verkan mot Thomas Holm och hans medparter, ålades Abraham Envik och Honlanden Sjöblom att genast till desses fria ego och förvaltning under Holm hemman afträda oftanämnda mark. Hofrätten, under hvars pröfning Abraham Envik i väderig dragit målet, har medelst dom den 28. Mars 1913, enär Thomas Holm jemte medparter ej velat godkänna de afhandlingar, hvarå Abraham Enrik stedde sin nytjorätt till omtvistade marker, samt Envik ej heller kunnat utreda att Thomas Holm och dennes medparter skulle vara bondne af sagda afhandlingar faststält det slut, hvari Häradsrätten i saken stannat. Uti Hofrättens dom har Abraham Envik anhållit om ändring medels ingifven deduktion, den Thomas Holm och rans medparter i föreskrifven ordning bemött. Kejserliga Senaten har tagit detta mål öfvervägande och finner Abraham Envik icke hafva anfört skäl till ändring i Hofrättens ofvanberörda dom, vid hvilken förty kommer att bero, jemte det Abraham Enrik skyldigkännes att till Thomas Holm och hans medparter i ersättning för deras härstädes hafda umgälder utgifva sjuttio mark. Det alle, som vederbör, till efterrättelse länder Kejserliga Senaten för Finland: A; Nummi. Et Forssell. Bom Lupblas Johannes Zettnig. Haf Hellen 219
Maaliskuun 24 päivänä 1904 Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Waasan Hovioikeudesta tullassa, korvausta koskevassa jutussa, jossa. kauhavan pitäjän Alakylän kylässä asuvat Talokas Kustaa Tuomaanpoika Rintamäki, Talokas Yrjö Mikkilä vainajan alaikäisten lasten holhoojana, ja Yrjö Mikkilän täysiikäinen poika Juho Mikkilä yhleisesti ovat hakijoina sekä Talokas Anshilm. Kangas, samasta kylästä. vastaajana: Annettu Oikeusosastossa Maaliskuun 24 päivänä 1904 Keisarillinen Senaatti on itselleen esityttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä saanut tietää seuraavaa Anshelm Kankaalle toimitetun haastun nojalla on Kustaa Rintamäki, Yrjö Mikkilä vainajan alaikäisten lasten holhoojana, Kauhavan pitäjän käräjkunnan Kihlakunnanoikeudessa lausunut, että edellämainitussa Alakylän kylässä sijaitsevalla Suuttamuksen perintötalolla toimitetussa, 13 päivänä Elokuuta 1898 päättyneessä osakasjaossa olivat Anshelm. Kankaan omistamaan osuuteen Läsnä: A. K. - 12 - C. A. T. - J. Haf K. No 351. Pag 145. R.D 1903:
mainittua taloa kuuluneen Mikkilä nimisen torpan maat langenneet Yrjö Mikkilän osuuteen samaa taloa, ja että Yrjö Mikkilän, jaossa tehdyn sopimuksen mukaan, olisi pitänyt saada nuo torpan maat haltuunsa ja Marraskuun 1 päivänä 1899, vaan että torpan asukas Juho Hikkilä eli Korkeamäki vasta syksyllä vuonna 1900 oli luovuttanut ne Yrjö Mikkilälle, joka tämän viivytyksen takia oli karsinyt Elokuun 2 päivänä samana vuonna toimitetussa katselmuksessa tuhannensadankahdeksankymmeren markan kuudenkymmenenkahdeksan pennin suuruiseksi arvioidun vahingon; ja koska Anshelm Kangas, hän kun ei ollut aikanansa antanut Juho Mikkilälle toisia maita Yrjö Mikkilalle langenneitten Mikkilän torpan maiden sijaan, oli syypää sanottuun vahinkoon, on Kustaa Rintamäki, ilmoittaan Yrjö Mikkilän sittemmin kuolleen, hahoojantoimensa puolesta vaatinut, että Anshelm Kangas velvoitettaisiin Kustaa Rintamäelle vahingonkorvaukseksi suorit tamaan edellä mainitun rahamäärän sekä palkitsemaan Kustaa Rintamäen oikeudenkäyntikulut Sittenkuin Anshelm Kangas oli kantaran vastannut ja Juho Mikkilää oli asiassa kuulustettu, on Kihlakunnanoikeus päätöksellä Huhtikuun 4 päivänä 1902, koska ei oltu näytetty toten, että Anshelm Kangas oli ollut syypää siihen, ettei Yrjö Mikkilä ollut saanut määrärikana viljeltäväksensä useinmainittuja Mikkilän torpan maita, hyljännyt Kustaa Rintamäen kanteen perusteettomana Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Kustaa Rintamäki viston kautta oli saattanut jutun, on tuomiolla Toukokuun 2 päivältä 1903 vahvistanut. Kihlakunnanoikeuden päätöksen ja velvoittanut Kustaa Rintamäen neljälläkymmenellävii lellä markalla korvaamaan Anshelm Kankaan Hovioikeudessa kärsimät kulut. Hovioikeuden tuomioon ovat Kustaa Rintamäki edellä mainitun holhoojantoimensa puolesta sekä Yrjö Mikkilä vainajan sillä välin lailliseen ikään tullut poika Juho Mikkilä yhteisesti 221
anoneet muutosta tänne tuomallaan perustelmalla, johon Anshelm Kangas säädetyssä järjestyksessä on vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettäivät Kustaa Rintamäki ja Juho Mikkilä ole esiintuoneet syytä muuttaa Hovioikeuden ylempänä mainittua tuomiota, joka siis jää pysyväksi; minkä ohessa Kustaa Rintamäki ja Juho Mikkilä velvoitetaan suorittamaan Anshelm Kankaalle häneltä täällä juttuun menneiden kulujen korvaukseksi seitsemänkymmentä markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti A; Numm. Ettorssell. Johan Lapeblad fd Johannes rättning. Hof Hellen Maaliskuun 24. päivänä 1904. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Waasan Hovioikeudesta tulleessa, testamentin moitetta koskevassa jutussa, jossa ovat Itsellismäinen Anna Sofia Aaprahamintytär Finnilä eli toija ja hänen tyttärensä Roosa Juhontytär Finnilä eli Liija, Vetelin pitäjän Käyringin kylästä, hakijoina sekä Talollisen Juho Aaprahaminpoika Finnilä vainajan alaikäisen tyttären Maria Lyydia Juhontytär Finnilän holhooja Talollinen Juho Jaakko Juhanpoika Saari, mainitusta kylästä, poisjääneenä vastaajana: Annettu Oikeusosastossa Maaliskuun 24. päivänä 1904. Keisarillinen Senaatti on itselleen esityttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä saanut tietää seuraavaa: Sittenkuin Anna Sofia Finnilä Roosa Finnilän puolesta Syyskuun 23. päivänä 1901. Vetelin, Konstisen ja Pirhon pitäjäin käräjjäkunnan lämä: J. E. F. - A. B.S. - 41. SS. J. Kok. - J.t. No 352. Pag. 179. R. S. 1905.
Kihlakunnanoikeudessa oli testamenttina valvonut sitä edellisen Elokuun 17. päivänä kuolleen veljensä Ilsellisen Efraim Aprahaminpoika Finnilan eläessään tekemää suullista määräystä, että hänen jäämietönsä oli lankeava Roosa Finnilalle, niin on Juho Jaakko Saari, haastatettuansa Anna Sofia ja Bonsa Finnilän samaan Kihlakunnanoikeuteen, mainitussa holhooja toimessaan vaatinut että, koska ylläkerrottua Efraim Finnilä - vainajan jälkeen testamenttina valvettua määräystä, joka loukkasi Efraim Finnilän viljentyttären, Juho Jaakko Saaren holhottavan Maria Syydia Finnilän perintöoikeutta, ei oltu tehty kahden yht´aikaa saapuville kutsutun todistajan läsnä ollessa eikä siis tarkoitettu miksikään testamentiksi, kosketeltu määräys julistettaisiin testamenttinä mitättömäksi. Asiassa kuultuina ovat Anna Sofia ja Roosa Finnilä katsonut puheenalaisen määräyksen laillisesti tehdyksi testamentiksi sekä siis anoneet kannetta kumottavaksi. Todistajain kuulustelun tapahsuttua on Kihlakunnanoikeus pää1öksellä Helmikuun 24. päivältä 1902., koska puheenalaista määräystä ei ltu tehty, kuten laissa testamentista säädettiin, kahden sitä varten kutsutun ja yht´aikaa saapuvilla olleen todistajan edessä sekä asiassa kuulusteltujen vierasten misten todistukset olivat ristiriidassa toutensa kanssa, julistanut sanotun määräyksen testamenttina voimattomaksi. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Anna Sofia ja Koora Finnilä veloamalla olivat saattaneet jutun, on tuomiolla Heinäkuun 31. päivältä 1903. jättänyt Kihlakunnanoikeuden päätöksen pysyväksi, samalla kuin Anna Sofia ja Roosa Finnilä velvoitettiin Juho Jaakko laarelle suorittamaan maksut häsen kappaleestaan Hovioikeuden tuo223
miota, viisitoista markkaa kahdeksankymmentä penniä. Hovioikeuden tuomioon ovat Anna Sofia ja Roosa Finnilä anoneet muutesta Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo että Anna Sofia ja Roosa Finnilä sitä vihemmin ovat esiintuoneet syytä muuttaa Hovioikeuden yllämainittua tunmiöta, kun he eivät ole edes voineet ilmoittaa, missä tilaisuudessa puheenalainen testamenttina valvottu määräys on tehty; minkä vuoksi sa nottu tuomio siis vahvistetaan, kuin tenkin siten että mainittu määräyti on oleva testamenttina voimaton oinoastaan mikäli se loukkaa Maria tyydia Finnilän oikeutta saada purintöä Efraim Finnilän jälkeen. Tärtä kaikki asianomaiset noudattakast. Keisarillinen Suomen Senaatti: J. J. Pöhlman. Herr Lignblad J Nämbund A; Nummer. henne Sytman Johannes Littiig. E. Ascholin Maaliskuun 24. päivänä 1904. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Waasan Hovioikuudesta tulleessa, torpankontrahdin pysyväisyyttä koskevassa jutussa, jossa ovat Kauhajoen pitäjän Aron kylästä kotoisin oleva Torppari Jaakko Antinpoika Haulala hakijana sekä Talolliset Jaakko Heikinpoika Siltamattila ja Jaakko Oskari Juhonpoika Ikkelä, samasta kylästä, vastaajina Annettu Oikeusosastossa, Maaliskuun 24. päivanä 1904. Keisarillinen Senaatti on itsellensä esityttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja missä, mikäle nyt on kysymyksessä, saanut tietää seuraavaa Kauhajoen pitäjän käräjakunnan Kihjäkunnanoikeudessa on Jaakko Hautala, Jaakko Siltamattilalle ja Jaakko Oskari skkelälle toimitetun haasteen nojalla, lausanut, että Jaakko Siltamattila ja Talollinen Aleksanteri Jaakonpoika Mattila livat kontrahdilla Helmikuun 7. päivänä 8770., yhteisesti muiden kanssa omistaussaan jakamattoman Mattilan perintötason No 7. Aron kylässä yhdessä talon toisläsnä: J. S.V. W. G. J. B. SS 3. No 354. Pag 812 D 1903
ten osakasten kanssa vuokranneet sa maan taloon kuuluvan Hautalan torpan viideksikymmeneksi vuodeksi Jaakko Hätalan vanhemmille Antti Juhonpojalle ja Sofia Yrjänäntyttärelle; että Antti Ja honpojan ja Sofia Yrjänäntyttären näin tatemmin oli siirtynyt Juokko Kautalalle Suomen puheeksi tullut osat Matilan sekä että torpan tilukset senjälkeen avintötaloa ko Peltomattilan tätä nykyä omistama allella sanottu torpankontrahti tehtiin, 7/28. osaan sekä Jaakko Oskari Ikkala olivat omistamat mitävä osaa Mattilan hentyttären tyttänen Mattila Aliskuole on edusmiehenä, hänen omistassaan 25/48 talosta; ja on Jaakko Haulala, ilmoa Mattila vasta vaimonsa kuoltua vuontaa Kihlakunnanoikeuden 1901. vuoden on 1805 hänen perillisiltään oli ostanut talvikäräjissä käsiteltissävän yllämän myt omistamansa 17/216 osaa manttaalia tun torpankon en ilmoitettuihin talonosian koskevaan osan ja hänen vaimonsa Malilda Alaksuus kylämä kysymyksen siitä, olen omtointytär olivat saanut omaksun odelkontrakti voimassa Jaakko Siltamata ja ilmoitetun 7/32. osaa manttaalia Muttilan laan ja Jaakko Oskari Itkelään näin kuulu oikeu, että Jaakob Oikeus Oikela laan riitaisen ja senvuoksi osottaneen Hautalan eri oikeudenkäynnin kautta distamaan heitä vastaan mainitussa asiassa tekemänsä vaatimuksen oikeaksi, anonut, että sanottu kontrahti julistettaisiin Jaakko Sittamattilaa ja Jaakkoo voin saama hallintooikeus torppaan saa Ollani Kkeliä utoraksi heidän omistemmin oli siirtynyt Juokko Kautalalle Suomen puheeksi tullut osat Mattilan tammin oli siirtynyt Juokko Ruutolalle summan puheeksi tullut osat Mattilan vuonna 1899. päättyneessä Mattilan Paa Karhula kuultuina oval Jaakko Iittio erakirjuosa olivat joutunut, puulu on maatila ja Jaakko Oskari Ikkala vashin osiin puheeksi tullutta taloa, suolttanut, Jaakko Littamattila, että hän, hinja hänen vaimonsa, Aleksantori Antti talosta, vaan oli kontrahdin allekirjoittalan ja tämän vaimon Maija Tiin saa naimonsa Albertina Jeremisantyttä tyttären 7/32 osaan manttaalia sanotun koro panttaalia talosta, sekä että Silta Kauppakylän kiinnittämistä och talosta ja Jaakko Oskari Ikkilä että 225
tilalta ja Matilda Aleksanterintytär pernen kontrahti siis ei ollut voimassa Jämäinissä Helmikuun 14. päivältä ako Siltamattetaan ja Jaakko Oskari Iso omt Jaakka Huutulan ei rätty että, sitte kuin viisikolmatta vuotuksi Ikkilän olevan vastaanalaiset vuokrakaudesta oli kulunut, torpan kolme kysymyksessä olevan torpankontrahdin rästä, mutta Jaakko Hautala oli lainen nyljättiin. Oskari Ikkila ovat anonut kanten by, nattan perustelmalla, minkä jälkeen Oskari Ikkila ovat anonut kanten by, nallan perustelmalla, minkä jälkeen Oskari Ikkala ovat anonut kanten by, nallan perustelmalla, minkä jälkeen Kihlakunnanoikeus, josan Matilda Alttakila ovat tänne antaneet vastaperes senterintylästäkin oli asiassa kuulusteltu tuhuun asiamiehen senterintylästäkin oli asiassa kuulusteltu tuhuun asiamiehen mainilainittava Harmitulle, julistuun tämän kuulle ja Simolisona elättä Jaaakko mainilanittava Harmitulle, julistuut saa on annetun kanssa oikeus ette tästä saa oikemainilainittava Harmistulla, julistuun tämän kuulle ja Simolisona elättä Jaaakko leittamattilan ja Jaakko Oskari 28 lottamattilan ja Juokko Iskari Ikkilän koittamallilan ja Jaakko Oskari 28oittamellilan ja Juukko Oikari Ikkilän koittamallilan ja Jaakko Oskari 28oittamellilan ja Juukko Oikari Ikkilän kelan vastumalaisiksi puheenalaisesta omistetena, joka luvan, saada kseen kelan vastumalaisiksi puheenalaiselta vastap rustelma, joka huudon, saada kseen kontrahdista, kummankin omistamansa niin varten otetuksi, otisi lain mukaan talonosuuden mukaan oli siis Jaakko ja li suuremman osan siitä ostanut, poamattilan 7/216 osalla ja Jaakko Oskari ei muilla, Aleksanteri Jaakonpoika Maitsilan 7/32. osalta manttaalia Mattilan talosta. nyt 7/48. osaa manttaalia samasta talosta Amerikius, jonka talkittavaksi Jaakko äitivainajaltansa Maija liisa Juhontyttä oikemalle ja Jaakko Oskari Ikkilä vereltä; johon nähden ja kun puheenalan hinnalla olivat valttaneet jätien, on tuokelään nähden sekä kontrahdissa oikeus joukko Lillamattilan ja Jaakko suisi talonomistajain kansan uudistusta myyväisyydestä, minkä vuoksi Kihlapia torpasta suoritettavan vuokran mää ilänna oikeuden päätös kumettiin ja kanhörigt silloinen uuden sosimaksu erkän Hovioikeudse tuomioen en Jaakko Hausaamisen, Juokko Siltamallela ja Jaakko aholle hakerut muutosta tänne toimittaennut kanten kon mallaan perustelmalla, minkä jälkeen säämistä. Jaamistä ja Jaakko Oskari nämistä. Paakko Siltamattila ja Jaakko Oskari Alakunnanoikeus, jossa Matilda Ala Rublo ovat tänne antanut vastaperus mainitumittava perusteolla, julistanut jonka osan ni tuu ja kuuluvan että Jaakko mainitamillain perästillä, jakistanut 30. osa naturi ja sen olevaa että Jaakko kontrahdista, kummankin omistamansa ja varten otetuksi, olisi lain mukaan Pesolan 3/16. m Pesolan 3/16. m 1h 1/4 eli 3/64 m pitänyt antaa Keisarilliseen Senaattiin