Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
oikeutuneen vahingon sekä sitä varten kuitin saadessaan suorittamaan heille tyvipuista kolme markkaa kappaleelta eli yhteensä tuhat kaksisataa seitsemänkymmentäviisi markkaa yn nä välikirjassa määrättyä mittää hoikempien latvapuiden ottamisesta johtuneen vahingon korvaukseksi, kymme nen pennin mukaan kultakin latvalla, kaksikymmentäkaksi markkaa, de siis kaikkiaan tuhat kaksisataa yhdeksankymmentäseitsemän markkaa: jota paitsi Halla Aktie Bolugin tuli sadalla viidelläkymmenellä markal la korvala Wiino Pesosen ja hänen myötäpuollensa oikeudenkäyntikulut Henoikeus, jonka tutkittavaksi Halla Aktie Bolag oli vetoamalla saattanut jutun on Marraskuun 18 päivänä 1915. antamallaan luomiolla jättänyt asian Kihlakunnanoikeuden päätöksen varaan sekä velvoittanut yhtiön suorittamaan Heino Pesoselle ja hänen myöläpuolilleen viisikymmentti markkaa konvukselisi heille vastuspuhevallan valvomisesta HovioiH keudessa olleista kuluista Hovioikeuden tuomioon on Halla Aklee Bolag anonut muutosta perustelmalla, johon Wäinö Pesonen ja Einar Tynkkynen ovat vastaneet Keisarillinen Senuutti katsoo ettei ole oikeltu muuttaa Henoikeuden tuomista, Halla Aktie Bolag velvoitetaan suorittamaan Wäinö Pesoselle ja Einar tynkkiselle heillä jutun vuoksi täällä olleiden kulujen korvaukseksi yhdeksän kymmentä markkaa. Tätä kaikki asian omaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti tens Landviki. Albedtuksiala. B. Anneberg Samuli Koski. Asian Schauman 1122
Lokakuun 3. päivänä 1916. Keisarillisen Suomen Senaatin luomio vastorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa jutus sa valityspalkkiosta, jossa Poliisikons taapeli Johan Fredrik Färm, Turun kaupungista, on hakijana sekä Helsingin kaupungissa asuva Kauppias J. G. Leino vastaajana. Annet tu Oikeusosastossa Lokakuun 3 päivänä 1916 Keisarillinen Senuutti on itselleen esittelettänyt jutun kirjat ja niis tä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut semmavat tiedot: Turun kaupungin Ruastuvanoi keudessa on Kauppias Leino Suomen Kauppatoimista nimisen toiminimen omistajana, lausunut, että Johan Fredrik Farin oli Syyskuun 23. päivänä 1912 tehdyllä välikirjalla juttunet. hurussa omistumansa tulon No 3 Uudenmaan kodun uorella Suomen Kauppatoimistolle myöluvaksi 23000 markan tahi Johan Fredrik Förmin hyväksymästä tuhommasta hinnasta, sitoutuen vahkirjassa suorittamaan toimistelle väliläsnä: F. A. C. R. B. l. F. R., l. B 123 No 1839 Pag 4. R. 1916. Ossian Schauman
tyspalkkiona yhden prosentin kauppa hinnasta, mikä palkkio kuitenkin, kun sanottu talo sitten toimisten valityksellii saman kuun 26. päivänä laaditut la kauppakirjalla myytiin 22500 mar kan kauppahinnasta, Turmen ehdotuk sesta utennettiin 508. markkaan. KunJohan Fredrik Nurm ei kuitenkaan ollut vastamainitusta palkkiomaärästä maksanut toimistolle enempää kuin co markkaa, on Kauppias laino vaati nut Turmin velvoitettavaksi suoritta maan liinolle maksamatta oleva osa sanotusta palkkiosta 440. mark kaa korkeineen kuin myös hoivan maan Kauppias Simon oikeudenkäyn tikulut Jutussa kuulusteltuna on Johan Fredrik Färm tosin myöntänyt, että han oli tehnyt puheenalaisen kirjallisen välipuksen sekä ettei kysymyk sessa oleva kiinteimistö sittemmin olikin Suomen. Kauppatoimiston väihtyksella myyty 22500% markan hinnasta; mutta koska Tuim oli suostunut ulen tamaan välikirjassa mainitun kauprakinnan ainoastaan sillä ehdolla, että toimisto luopuisi kaikesta palkkiovuutimuksesta kaupan johdosta sekä Kauppias Leino oli siihen suostunut, ilmoittaen saavansa palkkionsa talon ostajalta, on Johan Fredrik Faim vastustanut kannettu Ruastuvanoikeus on Tammikuun 20. päivänä 1913. julistumallaan päätökset lä siinä mainituilla perusteilla hyljän nyt Kauppias Tiinon jutussa ajaman kanteen. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Kauppias Leino oli oteamalla suuttunut ja tun, on Marraskuun 16 päivänä 1915. untämänsaan luomiossa lausunut, että Johan Fredrik Niirin, joka asianosaisten kesken tehdyllä puheena olevalla välikirjalla oli sitoutunut suorittamaan ylden prosentin edellämainitun talon kauppahinnasta, vaikka tulo Suomen kauppatoimisten väktyksella myytär niin kahtasataa kolmenkymmentatuhat la markkaa vähimmästä. larmin hyväksi minestu määrästä, ollut näyttänyt tuotu viisuuhelta sitten muutetun muut 124
la kuin. Kauppias Leinon myöntämällä tavalla, minkä vuoksi Hopiikaus, kumoten Raastuvanoikeuden päätöksen, on velvoittanut Johan Fredrik Faimin kuitin saadessaan suorittamaan Kauppias Siinolle vaaditut neljäsataa neljeikymmentä mark kaa viiden prosentin vuotuisine korkoineen, lukien oikeudenkäynnin alusta Joulukuun 9. päivästä 1912 kuin myös kuudellakymmenellä markalla korvaamaan. Kauppias Leinon oikeudenkäyntikulut Raastuvanoikeudessa Henrikauden tuomioon on Johan Fredrik Fann anonut muutosta perustelmalla, johan Kauppias Leino on vastannut. Keisarillinen Senaatti katsoo, ettei ole oikelta muuttua Hovioikeuden tuomiota. Johan Fredrik Famn velvoitetaan suorit lamaan. Kauppias Leinolle hänella jutun vuoksi täällä olloiden kulujen korvaukseksi seitsemänkymmentä markkaa Tiilä kaikki asianomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti. Eric Saavikoski B. Anneling Samuli Koski. Alped Kiuksiala. A. V. Plinnström Anan Sihannen Sokakuun 3 päivänä 1916. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahoilla Keisarillisesta Kaasan Henoikeudesta tulleessa velkomisjutussa, jossa Talollinen Kalle Maijanen Witonion pitäjän Kainuun kylästä, on toisella puolen sekä Kauppias Gustaf Svanljung Nikolain kaupungista, toisella puolen vuoroin hakijoina sekä Maija nen saapuville tulleena mutta Svanljung, poisjääneenä vastaajana: Annettu Oikeusosastossa Lokakuun 3 päivänä 1916 Keisarillinen Senaatti on otselleen esittelyttänyt jutun kirjat ja mistä saanut tietää. Nikolainkaupungin Raastuvan oikeudessa on Kalle Maijanen lausunut, että hän Kauppias Sanhunen kanssa Syyskuun 22 päivänä 1907 t. kemänsä sopimuksen mukaan oli Torneen, jokivarolla toiminut Kaupmies Svanljungin metsänestajana syyskuun 1 päivästä 1907 Elokuun 1 päivään 1909, josta toimesta hän läsnä: F. S. - A. B. l. 3. 1/3. 3 — 3. 80 J. Sa7o Såg. 79 Sr. s. 1914. No 1855.
sopimuksen mukaan oli saapa palkkaa 2000 markkaa vuodessa ja sitä paitsi metsänostoprovisionia, sekä eri sopimuksen mukaan myöskin johta nut Svanljungin metsänhakkuutälä, ja kun Kauppias Svanljung, vaikka Kalle Maijanen mainitussa toimissaan oli Sanljungin puolesta maksanut tämän työmiehille palkkoja ja suorittanut muita liikkeen meniä, ei ollut Kalle Maijaselle suorittanut kaikkia näitä maksuja eikä myöskään koko hänelle tulevaa palkkaa ja provisionia, on Kalle Maijanen vaatinut, että Kauppias Svanljung vahvitettaisiin Marjasen Joulukuun 18 päivälle 1908 ja Tammikuun 1 päivälle 1910 päivättyjen kahden eri tilalaskun mukaan hänelle suorittamaan näiden Maijasen hyväksi osettama saldo 9225 markkaa 53 penniä korkoineen Kanteesta kuultuna on Kauppias nanljung, koskei Kalle Maijanen, jonka sopimuksen mukaan piti mesittain Sianhungille ostaa vähintään 3500 kuutiometriä paperipuumetsää korkeintaan yhden markan hinnasta kuutiometrittä ja joka tästä toimestaan oli oikeutettu saamaan paitsi edellämainittua palkkaa, provisionia viisikolmatta prosenttia oskonmainitun korkeimman metsänostohinnan ja maksetun hinnan erotuksesta ollut ostanut niin paljon metsää kuin sopimus edellytti, katso nut, ettei Kalle Maijasen tullut saa da palkkaa toimestaan metsänosta jana pitemmällä ajalta kuin mikä Transpunng oli hänelle palkkaa maksanut, eikä myöskään mitää n provionia, minkä vuoksi ja kun Kauppias Svanljung oli maksanut Kalle Maijaselle kohtuullisen palkan siitä, että tämä oli johtanut Tvanljungen metsänhakkuuta eikä Maijanen muutenkaan ollut Svanljunailta mitään saamassa, Kauppias Svanljung on vastustanut kannetta ja sen ohessa, Kalle Maijaselle toimitiettämänsa vastahaastien nojalla, vaatinut että, koska hän asianosais126
ten välisuhteista tekemänsä tililaskun mukaan päinvästoin oli Kalle Maijaselta saamassa 1893 markkaa 04 penniä Maijanen velvoitettaisiin hänelle suorittamaan vastamainittu määrä korkoineen. Kauppias Svanljungin vastakanteen johdosta on Kalle Maijanen kultänyt hänen tililaskunsa sekä näittänyt että hän aina kuukausittain Marraskuusta vuonna 1908 Huhtikuun loppuun vuonna 1909 oli hanljungille lähettänyt tilin toimestaan työnjohtejana sekä että nämä tilit, joihin hänen vaatimuksensa suurimmalta osalta perustui, olivat tulleet Kauppas Svanlugin puolesta tarkastetuiksi ja hyväksytyiksi Raastunanoikeus, jossa asianosaiset molemmin puolin ovat anonut korvausta oikeudenkäyntikuluistaan on Maaliskuun 1 päivänä 1912. julistetulla päätöksellä ratkaissut jutun, ja koska Alalle Maijasen konttokuranttilasku Joulukuun 18 päivältä 1908 ja Kauppias Svanljungin valmistama konttokuranttilasku samalta päivältä ainoastaan seuraavissa kohdin ergirat toisistaan: että Maija nen oli Heinäkuun 31 päivänä 1908 rasittanut Svanljungia 1800 markalla yhdestä lautasta paperipuita Ratasjärvellä ja Svanljung sitä vastan oli Sokäkuun 30 päivänä 1908 hyvittänyt Maijasta sanotuista paperipuista 1840 markalla ja Syyskuun 31 päivänä rasittanut Maijasta 310 markalla 65 pennillä mainittujen paperipuidin perkaamisesta, että Kalle Maija nen oli kirjoittanut Kauppias Sanpungin velaksi Huhtikuun 29 päivänä 1908 palkkaa "2000 markkaa ja korvausta Kyydeistä "300 markkaa sekä Elokuun 10 päivänä 1908 laslatusta 212,4 sylestä paperipuita 1867 markkaa 70 penniä, kun Svanljungsitä vastoin oli Maijasen hyväksi kirjoittanut mainitut 2000/ markan ja 300 markan suuruiset erät vasta Lokakuun 30 päivänä 1908 ja sanotiin 1867 markan 70 pennin erän vasta Syyskuun 23 päivänä; sekä 1127
että Svanljung oli rasittanut Maijasta Elokuun 5 päivänä 1908 100 markalla kätisesti maksetuista rahoista ja Lokakuun 31 päivänä 1908 167 markalla 20 pennillä mainittujen paperpuiden perkaamisesta Rataajärvellä joita eriä ei löytynyt Maijasen kontto kuranttilaskussa; sentähden ja kun Ivanljung oli näyttänyt, että Maija nen oli Elokuun 5 päivänä 1908 puhtaassa rahassa häneltä vastaanottanut 1000 markkaa, mutta sitä vastoin ei ollut vanut näyttää, että Maijanen olisi ollut erhollinen kuorimaan edellämainitut paperipuut ja että kerrotut 310 markan 65 pennin ja 167 markan 20 pennin erät siis olevat oikeita, eikä Kalle Maija nen puolestaan ollut voinut näyttää että edelläluetellut 1900 markan, 200 markan, 300 markan ja 1867 markan 70 pennin erät olisivat olleet kirja tettavat hänen hyväkseen aikaisen min kuin Svanljung oli niillä Maijasta hyvittänyt, niin oli Kauppias Svanljungin saatara Kalle Maija selta katsottava olleen Joulukuun 18 päivänä 1908 Svanljungin laskemine korkoineen, jotka tekivät 476 markkaa 80 penniä kaikkiaan 1907 markkaa 35 penniä. Näillä ja päätöksessään lisäksi esittämillään perusteilla on Raastuvanoikeus katsonut selvitetukse, että Kauppias Svanljungillä Tammikuun 1 päivänä 1910 oli Kalle Naijaselta saatanaa 6% markkaa 39 penniä, sekä senvuoksi, hyljäten Kalle Maijasen asiassa ajaman kanteen ja Tianljungin viimemainitun määrän yli nousevan velkomuksen, velvoittanut Kalle Maijasen Kauppias nanljungille kuittia vastaan maksamaan kuusisataa kahdeksankymmenlä markkaa kolmekymmentäyhdeksän penniä viiden prosentin korkeineen luettuna Tammikuun 14 päivästä 1911. jolloin Maijanen oli ensi kerran haastettu Svanljungin puheenalaisesta saatavasta, kunnes täysi maksu tapahtui, minkä ohessa Kalle Maijanen velvoitettiin viidelläsadalla kahdellakymmenellä markalla kor1128
vaamaan Kauppias Svanljungin oikeudenkäyntikulut Sittenkuin Hovioikeus, jonka tutkitta vaksi asianosaiset vetoamalla olivat saattaneet jutun, oli oikeuttanut Kalle Maijasen kuulustultamaan todistajia Ylitemion pitäjän sekä Turtolan ja Kilarin kappelien käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa, missä Syyskuun 18 päivänä 1913 toimitetussa kuulustelussa Kauppias Svanljung och muistuttanut Kihlakunnanoikeuden määrättyä puheenjohtajaa Hovioikeuden auskultantti Räinö Haapalaa vastaan että tämä oli esteellinen todistajan kuulustelun toimittamaan, koska Kauppias Svanljungalla ja Hovioikeuden auskultantti Haapalan isällä Asioitsija Sakari Haapalalla oli Keisarillisessa ilmaalissa riita vireillä Asioitsija Haapalan Svanljungelta velkomasta asiamiespalkasta ja Hemoikeudenauskultantti Haapala oli osakas isänsä asianajatoimistossa, ja Kihlakunnanoikeus samana päivä nä julistamallaan päätöksellä oli hyljännyt muistutuksen koskei Hovioikeudenauskultantti Haapala ollut Ivanljungin vastapuoli mainitussa asiassa eikä sen päättymisestä myökään voinut odottaa hyötyä tai ra hinkoa, mistä päätöksestä Svanljung oli valittanut Hovioikeuteen, on Honoikeus Helmikuun 27 päivänä 1914 antamallaan tuomiolla hyväksynyt Kihlakunnanoikeuden päätöksen sekä jättänyt itse asian, mitä tuli Kalle Maijasen Joulukuun 18 päivälle 1908 päivättyyn tihlaskuun Raastuvanoikeuden päätöksen varaan muuten paitsi että, koska Kauppias Svanljung oli bekenut hyväkseen korkoa ainoastaan 475 markkaa 2 penniä, Kauppias Svanlungin saatara Kalle Räijäseltä tämän tehlaskun mukaan määrättiin1935 markaksi 57 penniksi, Mitä taas tuli Kalle Mäijäsen Tammikuun 1 päivälle 1910 pävät tyyn tililaskuun, niin koska selville oli käynyt, että Maijanen, ollessaan Kauppias Kanlungin työnjohtajana 1908 vuoden Marraskuusta Huhtikuun 129
loppuun vuonna 1909, Svanljungilta kan tamistaan ja tämän puolesta maksamistaan rahoista aina kuukausittain oli jättänyt Kauppias Svanljungin edustajille paikkakunnalla oikeiksi todistetut tilit, mitkä nämä olivat hyväksyneet ja lähettäneet Kauppias Thomljungille, viimeisen eli 1900 vuoden Huhtikuun tilin kaikkine siihen kuuluvine todistuskappaleineen, Kauppias Svanljungin näyttämättä näitä kuukausi tilejä vastaan tehneensä mitään muistutuksia ennenkuin Kalle Maija nen ryhtyi Kauppias Svanljungilta hakemaan niihin perustuvaa saa mistaan, ja myös oli näytetty että puheenalainen Tammikuun 1 päivälle 1910 päivätty tililasku perustui mainittuihin kuukausitiloihin ja ole niiden mukaisesti laadittu aina Huhtikuun 24 päivälle 1909 merkittyyn erään on maksanut tuntilistan mukaan 147 markkaa ja Kauppias Tvanljungin siis oli katsottava olevan seuraavista tililaskun edebetpuolelle otetuista eristä vastuunalainen, nimittäin"paperi puunteko y. m. listan mukaan 702. 53"1 ojo ja tuntilistan mukaan 622: 40" pä peri ja propsipuunteko list. mukaan 607: 1/14 " ajo- ja tuntelistan mukaan 162: se ajolistan mukaan 37/1 o:50, "a erojen ja asuntajen teosta kuittien mukaan 27: 50 "tuntilistan mukaan 392: 75" paperipuun tekolistan mukaan 673: 57 nousipuunlekolistan mukaan 1741 päperipuitten jokaen ajosta 102: 14" ajolistan mukaan 7055: 16. paperi huuntekolistan mukaan 1870: " propa muuntekolistan mukaan 198:23, tiintilistan mukaan 436: 40, erikoististan mukaan 30 SS: 50, ajolistan mukaan 1,128: 67 " paperipuuntekolistan mukaan 18: 70" juopsipuuntekolustan mukaan 56: 74" Uuntilistan mukaan 360: 70, "erikois ja palkkaustiilan mukaan 156: "�jälistan mukaan 3738: 30" pä peripuunlekolistan mukaan 3704007 päperipuun tekolistan mukaan 922: SS, ja tuntilistan mukaan 147:- oli yhteensä 41338 markasta 14 pennistä, koska Kauppias Svanljung kontto1130
kuranttilaskuunsa Tammikuun 1 päivältä 1910 oli Kalle Maijasen hyväksi merkinnyt seuraavat eräl, joilla Kalle Maijanen oli tililaskussaan samalta päivältä rasittanut Svan ljungiä, nimittäin "Lauttausneuvoja, runkkia ja kaskia 1911: " " 42250 kpl. vittoja å 1/75 739:37" Työlistä, joka on maksettu lopputelin jälkeen 1898:36, Maksanut 625 airon tekopalkan a 30 p. 312: 50 " Lastattu 564 nytt. paperipuita å 55/3 107: 30 ja Kaskiin mukaan 71: eli siis yhteensä 7739 markkaa 73 penmia; koska Kauppias Svanljung mainitussa konttokiranttilaskussaan oli hyvittänyt Kalle Maijasta 350 markalla hannoilta kotoista irtopuista, eikä Kalle Maijanen, joka tililaskussaan oli näistä puista rasittanut Sanljungia 300 markalla, ollut vastoin vanlpungin kieltoa ranut näyttää, että hänelle oli näistä puista tukva enemmän kuin 350 markkaa; koskei Kalle Maijanen, joka tililaskussaan oli rasittanut Kauppias vanljungia 2250 markalla hänelle Ivanljungin työnjohtajana tulevasta yhdeksän kuukauden palkasta, ollut voinut näyttää että hän olisi ollut tässä toimessa pitemmän aikaa kuin kuusi kuukautta, jolta ajalta Svanljung oli konttokuranttilaskus saan likenut Maijasen hyväksi 1500 markkaa, koska näytetty oli, että se tammi jonka vuokrasta Kalle Maijanen tillaskussaan oli veloittanut 150 markkaa ja siihen käytetyistä rakennusaneista 50 markkaa eli yhteensä 20 markkaa, oli ollut Kauppias Ivan ljungin puiden uitolle tarpeellinen; koska selville oli käynyt, että Kalle Maijanen, joka Hilaskussaan oli rasittanut Kauppias Svanljungia kyytikustannuksista 500 markalla ja SS:73 markalla 23 pennillä sellaisille Ivanljungin työhön otetuille työmiehille maksetuista ennakkorahoista ja annetuista työkaluista, jotka oli vat ennen aikaansa luopuneet työstä, vieden Kalle Maijasen heille 1131
työtä varten antamia työkaluja mukanaan oli Kauppias Svanljungin työmjohtajana ollessaan tätä tointa vaiten ollut pakotettu tekemään heros matkoja ja että hänen niistä vaatimiansa kyytikustannuksia, yhteensä 500 markkaa, ei voitu pitää kohtuutta mina, kuin myöskin että Källe Maijasen oli täytynyt saadakseen työmiehiä metsänhakkuuseen paikka kunnan tavan mukaan heille on taa tarpeelliset työkalut ja ennakkopalkkaa, ja että hän mainitussa suhteessa oli työmiehille antanut rahaa ja työkaluja yhteensä 673 markan 23 pennin arvon; koskei Kalle Maijanen, joka vielä, mainitussa tililaskussaan oli rasit tanut Kauppias Svanljungia" metsunostopionisioinista "4100 markalla ja kuuden kuukauden palkasta metsänostajana" 1000 markalla, ollut vastoin Kauppias Svanljungin kultoa voinut näyttää, että hän, jonka edellämainitun Syyskuun 22. päivänä 1907 asianosaisten kesken tehdyn sopimuksen mukaan piti, saadakseen vaatimansa palkan ja provisionin, vuosittain Svanljungin puolesta ostaa kolmekymmentäviisituhatta kuuleomet riä paperipuumetsiä "laskettuna" sen mukaan kun tavara on lastattu laipoihin Torniossa" olisi vuosittain ostanut niin paljon metsää, että siitä saadut paperipuut olisivat noussut mainittuun määrään, ja että hän siis olisi oikeutettu saamaan vaatimansa provisionin tai suuremman palkan kuin sen 2000 markan määrän, jonka Svanljung kieltämättä jätetyn ilmoituksensa mukaan oli Räijaselle vielämainitusta toimesta maksanut. ja koska Kalle Maijanen, joka Klikir ja 1908 1909. Martimajoki No 6 nimi sessä tilikirjassa samalan kuin kontti kurantti-laskussaan oli hyvittänyt Kauppias Svanljungia yhteensä 7700 markkaan nousavilla rahaerillä, sitä paitsi oli samaisen konttokuranttinsa kreditpuolella niinikään hyvittänyt Kauppias Svanljungia ja Svanlund 1132
konttakuranttila skussaan rasittanut Maijasta 160. markalla "proomulastauksesta ynnä muista kuluista "305 markalla, seuraattorista ja timdeinsiemenistä" ja 16 markalla 13 pennillä 31. Martille kaskista maksetusta luasta ja vielämainittu Kalle Maijasen konttokunanttilasku muuten kreditjuodel taan oli yhtäpitärä edellämainittujen Maijasen kuukausitilien kanssa; siis teki Kalle Maijasen saaminen Kauppias Ranljungilta Tammikuun 1 päivälle 1910 päirätyn tililaskun mukaan 4069 markkaa 97 penniä; minkä vuoksi ja kun Kauppias Svanljungen saaminen Kalle Maijaselta Joulukuun 18 päivälle 1908 pävätyn tililaskunmukaan teki 1915 markkaa 57 penniä on Hovioikeus, hyljäten Kalle Maija sen vaatimukset muissa osissä, velvoittanut Kauppias Svanljungin Kalle Maijaselle kuittia vastaan maksamaan äskenmainittujen määrien erotuksen kaksituhatta satakolmekymmentäneljä markkaa neljäkymmentä penniä viiden prosentin korkoineen Joulukuun 29 päivästä 1916, jolloin Kauppias Svanljung oli saanut haasteen asiaan kunnes täysi maksu seurasi, jota paitsi Kauppias Svanljungin tuli tuhannella markalla komata Kalle Maijasen kulut Raastuvanoikeudessa, mutta asian laatuun nähden kuitattiin asianosaisten kulut Hainkuudessa vastakkain Hovioikeuden tuomioen ovat asian osaiset anoneet muutosta; ja on Kalle Maijanen vastannut Kauppias Sianljungin perustelmaan. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei ole arhettu muuttaa Hovioikeuden tuomiota Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti Kirix taarisoski B. Anneberg. Samuli Koski. Alpn Kuksiala. A. J. Brununen. Alfra Sarva. 1133
Den 4 Oktober 1916. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, på nedsatt revi sionsskilling, från Kejserlige Wasa Hofrätt inkommit mål emellan Bonden Karl Johan Andersson Sandbacka, från Nedervetil by i Nedervetil socken, äfvensom i staden Jakobstad hemmahörande, Vilh. Schauman Aktiebolag" benämnda bolag, gemensamt sökande, samt i sagda by bosatte Bonden Matts Leander Mattsson Ahlskog, svarande, angående ersättning: Gifven uti Justitiedepartementet den 4 Oktober 1916. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhämtat följande: Efter Karl Johan Sandbacka och Vilhskallman, Aktiebolag den 23 December 1911 ågången stämning har Matts Leander Ahlskog vid Häradsrätten i Gamlakarleby, Nedervetil, Kelviå och Ullava socknars tingslag anfört, att Efter W. B. t. R. H. - A. A. K.t. C. S. 13 No 1510. Pag. 12. R. D. 1915.
Karl Johan Sandbacka, såsom egare till en del af Ahlskog skattehemman No 3 i Nedervetil by, af hvilket hemman en annan andel tillhörde Matts Leander Ahlskog, åt sedermera aflidne Bergsradet Berndt Wilhelm Schauman försålt skog, förutom från den Sandbacka tillhöriga hemmansdelen, hvilken genom i December månad år 1881 verkställdt sämjoskifte afskiljts från den Matts Leander Ahlskog tillhöriga andelen af hemmanet, jämväl från den del af Asbenämnda, Ahlskog hemman underlydande utskogskifte, som enligt berörda sämjoskifte tillhörde Matts Leander Ahlskogs hemmansdel, äfvensom att nämnda bolag, hvilket efter Bergsrådet Schunmans frånfälle öfvertagit den af honom bedrifna affärsrörelsen, under vintern åren 1911 - 1912 å ifrågavarande Matts Leander Ahlskog tillhöriga mark låtit afverka 419 till sågstock tjänliga träd; och har Matts Lander Ahlskog fördenskull yrkat Karl Johan Sandbackas och bolagets förpliktande att ersätta honom de afverkade trädens värde med 448 mark 10 penni jämte ränta därå. I afseende å svaromål har å WilhSchallman, Aktiebolags vägnar framhållits, att bolaget i god tro låtit verkställa ifrågavarande afverkning, medan Karl Johan Sandbacka, under påstående att det af Matts Leander Ahlskog åberopade samjoskiftet, hvilket verkställts på grund af emellan Matts Leander Ahlskog och därvarande egaren af den Karl Johan Sandbacka numera tillhöriga hemmansdelen Johan Ahlskog träffad öfverenskommelse, icke godkänts af Sandbacka, som ej ens hade sig bekant, hvar den af Matts Leander Ahlskog till stöd för käromålet åberopade samjöran vore belägen, uppgifvit att den mark, hvarå ifrågavarande afverkning egt rum, enligt ett sämjoskifte, som Karl Johan Sandbacka och Matts Leander Ahlskog år 1905 låtit verkställa, utom annat, för fastställande af gränsen emellan desses hemmansdelar inom As utskogs skifte, vore Karl Johan Sandbacka 1135