Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
kan kauppahinnasta myyti Perginkin poislukemalla Hammarin lä niminen, Hammarin ja hänen vastasantava 1100 markkaa ja ne vaimonsa Margareta Hammarin markkaa, jotka Palonomistaja omistama perintötila Kaasinen ja Hammar oli etukäteen maksanut täjän. Marattulan kylässä sekä asaselle hänen matkakustannusPäkkäpään virkatalon maalla sextensa korvaamiseksi. man pitäjän Litteisten kylässä on Talonomistaja Hammar on pesulaitos, leipomukuone ja kansi päivältä Tammikuuta 1908 maitehdas irtaimistoineen; ja hän Omtusta kauppahinnasta Suomisasen, tehtyään kesillä ja syksiin aviopuolisoille ilman Okasasen, tehtyään kesillä ja syksiin aviopuolisoille ilman Okasyllä 1917 useampia matkoja Tämän välitystä myyneensä Peräpereen ja Helsingin kaupunki ha jon talon ja luetellut laitokset pereen ja Helsingin kaupunki ha jon talon ja luetellut laitokset oli omistunut saada ostajiksi Talonomistajan Jalo Toivo Suomisen ja tämän vaimon Eine Suomisen Tampereelta, jotka 4 päivänä Tammi kuuta 1908 olivat Hammarin aviopulisoilta yllämainitusta hinnasta ostaneet sanotun perintötalon, penlaitoksen, leipomahuoneen ja kassa tehtaan irtaimistoineen, on Oksanen vaatinut, että Talonomistaja Hann mar velvoitettaisiin Oksaselle siirrittamaan sovitun välityspalkkien 5000 markkaa korkoineen, siitä kuuinitsevat Hammarin aviopuolivine yveltänyt tosin kauppakirjalla rtaimistoineen ehdolla, muun massa, että ostajat maksaisivat seuraavan Helmikuun 1 päivänä olloin he saisivat omaisuuden haruunsa kauppahinnasta ensimäien erän, 15000 markkaa; mutta jan Suomisen aviopuolisot eivät rystyneet täyttämään tuota enimäistäkään ehtoa eikä siis lorillista kauppaa tullut toimeen, li se 2 päivänä Maaliskuuta 1908. rarettu, mihin nähden ja kun Hammar ei ollut luvannut Oksa177
selle tämän ilmoittamaa välitys palkkiota sekä ne rahamäärät mitkä August Oksanen oli itse myöntänyt saaneensa Talonomista ja Hammarilta, riittivät korvaa maan ne vaivat, mitkä Oksaselle yrittäessään hankkia ostajaa eli ollut, Hammar on vastustanut knetta. Sittenkun August Oksasen toilistajaksi mainitsemaa Kauppias ta Kustaa Nestori Tammilehtoa och valalla kuulusteltu sekä Talonomies taja Hammar anonut että Kauppila Tammilehto, joka oli kehoittanut Jalo Toivo Suomista ryhtymään kysymyksessä olevaan kauppaan ja jolla siis voi olla hyötyä tahi vahinkoa odotettavana todistuksestaan julistettaisiin peräytystodistajaksi on Maastuvanoikeus 4 päivänä Touokokuuta 1910 julistanut päätöksen asiasta ja pysyttänyt Kauppias Tammilehdon todistuksen voimassa sekä katsonut asiassa näytetyksi, että Talonomistaja Hammar oli antanut August Oksaselle toimeksi pankkia ostaja Hammarin aviopuolisojon omistamille Perälän taolle sekä pesulaitokselle, leipomasuoneelle ja kaljatehtaalle, kuin myös että Hammarin aviopuolisot sittemmin August Oksasen välityksellä elivat 4 päivänä Tammikuuta 1908 sadastakuudestakymmenestäpidestätuhannesta markasta myyjeet sanotun tilan ja mainitut laikset irtaimistoineen Suomisen viopuolisoille, minkä tähden ja kun tugust Oksanen ei ollut näyttänyt, että Talonomistaja Hammar li tästä välityksestä sitoutunut. suorittamaan Oksaselle viittätuhatta markkaa, Raastuvanoikeus on myöntänyt August Oksaselle korjaukseksi hänen mainitusta välitykrestään yhden prosentin kaupparummasta ja siis velvoittanut Talonmistaja Hammarin kuittia vastaan August Oksaselle maksamaan tuhat viisisataa markkaa viiden prosentin korkoineen oikeuden178
käynnin alusta 30 päivästä Kesälkuuta 1909, siitä kumminkin vähen nettyä edellämainitut Oksasen ennen viimeksi sanottua päivää Hamma rilta saamat rahaerät yhteensä tulee kaksisataa markkaa. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Talonomistaja Hammar oli vetoama la saattanut jutun, on tuomi Ma1 päivältä Syyskuuta 1911 jättänyt asian Raastuvanoikeuden päätöksen varaan Hovioikeuden tuomioen on Tulus omistaja Hammar anonut muutoin perustelmalla, jonka kaksoiskappa leen August Oksanen on perinystsiihen kumminkaan vastaamatta. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ett ei Talonomistaja Hammar ole esiltänyt syytä muuttaa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jää pysyväksi; ja velvoitetaan Talonomistaa ja Hammar suorittamaan August Oksaselle maksut, kaksikymmentäkahdeksan markkaa, hänen kapE. Thesleff galeestaan tätä Keisarillisen lenaatin tuomiota. Tätä kaiki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti. Eino Savikoski: B. Anniberg Ettemän K. Auer. 179
Den 20 Februari 1914. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, på nedsatt revisionsskilling, från Kejserlige Åbo Hofrätt inkommit fordringsmål, emellan i tto stad hemmahörande Aftiebosaget Julvan, sökande, och Aktiebolaget Parviainens Fabcker, från staden St. Petersberg i Kejvardömet Ryssland, svarande: Gifven i Justitiedapartementet, den 20. Februari 1914. Kejserliga Senaten har låtit handingarna i målet sig föredragas och dom så vidt nu är i fråga, inhämtat följande. Tid Rådstufvurätten i Åbo stad har å Aktiebolaget Parviainens Fabri lers vägnar anförts, att emellan etttiebolaget tilaan och firman Parviainen C. i St Petersburg år 1849. ingåtts och sedan Aktiebolaget Tärviainens Fabcker år 1902 öfvertagit en del af nästbemälda firmas afförrrördse, däribland dess medaniska verkstad och särskilda ägentorer för nahanda finska verkstäder, fortOfver: F. S. B. et - E. N. K. A. /E. S. 180 SS: 365. Tog 28/9. R. B. 1911.
hvarigenom Aktiebolaget Parviainens k anhållan till Intebraget taloon utriks förpliktat sig att åt Åklaldagifvit förberörda 1840 rubel; men i ska fickikrylder, som af Aktiebrefven ästalade pupisionen å fistregget tulean tillverkades, emot enka belopp, har Ättabolaget Parviaienlighet härmed och såsom ombudet procent å 10/0400 rubel med sjöd för Aktiebolaget tilaan den 15. Sex rubel jämte laga ränta samt att 1905, gamla otisen, afslutat kontan Juhos ersätta Aktiebolaget Parviainens med ryska Ätillisryrelsen, hvarjat Takikers rättegångskostnader med ryska Ätilleristyrelsen, hvarje tutriks rättegångshöstnader nom Aktiebolaget Tulean förbundit sig att till Ärtilleristyden bevisera 82000 stycken sekrapnells emot ett öfverenskommit pris af 5200600 rubel, däraf Artilleristyrelsen dock såsom plikter för sentida leverans inner hållit ett belopp stort 104050 rubel samt att efter det Aktiebolaget Rubcan den 21 Juli 1905 uppsagt ägentaftalet med Aktiebolaget Parviainens Fabrika samt återkallat för detsamma utfärdade fullmäkter befarande egt bestånd ett egentagne mälda otilleristorsa efter värskild get silfver anskräffa bevisander tio par Aktebolaget tilaan icke till stäryska kronan af särskilda muhan Edelaget Parviainens Pulcker erlagt egentposition af 1/3 å torp entredning Fabriker yrkat. Aptebolaget Kulperodbelopp, kostnader exelusivi, att hans skyldigkännande att till AktieAktiebolaget Parviainens Taskike Årlagt Parvainens Pukiser utgifva Sikuun den 17. Rubel jämte laga ränta samt att Käromålet har å Aktiebolaget Vilhans vägnar motsagts, hvarå Rådstufvurätten uti den 20 Augusti 1908 afkunnadt utslag funnit utredt vara, att Aktiebolaget Parviainens Takiker jämlikt med Aktiebolaget Kulgan ingånget aftal af sistsagda bolag tillborde för anskaffande af levaranser af detsammas tillverkningar åt ryska kronan fem procent af priset för de leverdrade värorna äfvensom att Artiebolaget Par181
viainens Fabriker för Aktiebolaget Vilcans räkning uppgjort aftal om leverans af åttiotvåtusen stycken sekraf nells åt ryska kronan mot ett prisaf femhundratjugutusen sexhundra rubel, hvarför och då Aktiebolaget Kulcan fått uppbära sagda belopp, men ej erlagt till Aktiebolaget Parviainens Fabcker den betingade godtgörelsen för mera än fyrahundrasextontusen femhundra tjugu rubel Rådstufvurätten ålagt Aktiebolaget Kulvan att till ehtiebolaget Parvia nens Fabriker emot kvitto utgifva fordrade femtusen tvåhundra fyra rubel ryskt mynt, antingen i sagda myntslag eller i finskt mynt efter å betalningstiden å orten gällande kurs, jämte fem procents års lig ränta därå från rättegångens början den 5. Mars 1908 äfvensom att i fordrad rättegångskostnadersättning utbetala ettusen trehundra mark Hofrätten, under hvars pröfning Aktiebolaget Tulvan i vadeväg drait målet, har medels dom den 28 Juli 1911 låtit bero vid Rådstufvurättens utslag, hvarhos Aktiebolaget Sutaan ålagts att med sjuttio mark ersätta Aktiebolaget Parviainens Takefter dess för målet i Hofrätten hafda kostnader. Uti Hofrättens dom har Aktiebola get Juhan anhållit om ändring medels ingifven deduktion den Aktieålaget Parviainens Fabriker bemött. Kejserliga Senaten har tagit målet öfvervägande och finner Aktiebola vit Kulvan icke hafva anfört skälill ändring i Hofrättens dom, vid hvilken förty kommer att bero; och ålägges Aktiebolaget Tuloon att till Thtiebolaget Parviainens Patriker i ersättning för dess i målet härstäles häfda kostnader utgifva etthundra mark. Ort alle som vederbör, till sterrättelse länder Kejserliga Senaten för Finland tens Jäänkoski B. Anneberg Ekyman K. Auer E. Thesleff 182
Helmikuun 20 päivänä 1914. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa palovahingon korvausta koskevassa jutussa jossa Räätäli Albert Mustonen, Rovaniemen pitäjän Korkalan kylästä, on hakijana sekä Suomen maalaisten Paloapuyhdistys, Helsingin kaupungista, vastaajana: Annettu Oikeusosastossa 20 päivänä Helmikuuta 1914 Keisarillinen Senaatti on itsellenesittelyttänyt jutun asiakirjat niistä saanut seuraavat tiedot: Albert Mustonen on haasteen ojalla Helsingin kaupungin Maas tuvanoikeudessa vaatinut että, kosMustoselta oli 11 päivänä Touokuuta 1909 sattuneessa tulipalosdanut hänellä Ylimokasen talon maalRovaniemen pitäjän Korkalon rylässä olleet huonerakennuksen: a kokonaan ja irtaimistoa 2081 markan 80 pennin arvo, Suomen Emä: F. S. B. t. - E. N. K. A. G. E. W. No 566. Pag. 213. 22. 1911.
sanottu omaisuus tulipalon aiksi haa oli jutussa kuulustettu, on oli palorahinnon varalta vakuuta päivänä Marraskuuta 1909 plistuna, rakennukset 9itt ja niis ja konnallaan päätöksellä lausenut ollut irtaimisto 4,500 markasta, julville bäyneen että Albert Musvoitettaisiin Mustonlle maksamaton on oli 10 päivänä Toukokuuta ta 2081 markkaa 80 penniä kosken ilmoittanut oikevansa erota y neen kuin myöskin palkitsemaan listyksen vakuutuksesta ja m Mustosen oikeudenkirjoiskulut; itäa vakuutuksensa Palovakuuti Summanet kannetta väittämällä että yhtellä päivänä olikin jättänyt vakuu tyksen Albert Mustoselle myöntä tulmoituksen, mutta koska vamä palorahuntus ei kysymyksi jon huutuksesta irtisanontuminen ei ollut voimassa, Albert Mustonen teen Paloapiushdistyksen sääntöjen 1909 yhdistyksen Koraniemalla oli kuin sanottua ilmoitusta asiaeroavansa yhdistyksen vakuutukta kahden todistajan läsnä ollessesta ja muuttavansa vakuuluksa eikä vakuutuskirjojakaan sisensa Talovakuutus - Osakeyhtiöin oltu takaisin annettu, sen Pohjolaan. Raastuvanoikeus, jossa myös yhdistyksen sääntöjen mukaan maalaisten Paloapuvyhdistys, jon lin Palovakuutus-Osakeyhtiö Pekelomhingon korvaukseksi humm 1909 Suomen maalaisten Paloapersista 9000 markkaa ja irtaimisti julistyksen asiamiehelle telefven Suomen maalaisten Paloapuun Korkeyhtiö Pohjelaan, minkä yhlistyksen puolesta on vastustettu tään asiamiehelle Mustonen samaalaisen tulipalon sattuessa eriä ollut tapahtunut Suomen maalaiskun oli Toukokuun 10 päivänä määräämässä järjestyksessä sikätoimisalle asiamiehelle ilmoitus miehelle ei oltu tehty kirjallisesti nuksen ja kun tuon ilmoituksen 184
kuin yhdistyksen johtokunta de julut. irtisanomisen hyväksynyt tahi sovioikeus, jonka tutkittavaksi bert Mustonen saman omaisuuden Suomen maalaisten Paloapuyhdis muussa vakuutuslaitoksessa mehtyi vetoamalla ole saattanut jutanut eikä näitä vakuutuksesta tyn, on 16 päivänä Toukokuuta eroamisen edellytyksiä oltu myö 19/96. antamassaan tuomiossa lauty olleen tulipalon aikana olemme annit selvitetyksi että Albert Kuson Raastuvanoikeus katsonut hemm oli ennen kysymyksessä olevan men maalaisten Paloapuyhdistup tulipaloa vakuuttamalla puheensen olevan velkapään korvaamme toisen omaisuutensa Talovakuupalovahingon, sekä sen vuoksi moittumalla siitä Suomen maavelvoittanut yhdistyksen kuitesäisten Paloapoyhdistykien asiavastaan Albert Mustoselle suvitimiehelle, eromut yhdistyksen vamaan yhdeksäntuhatta markkaa huutuksesta, sekä sen vuoksi Suokaa kahdeksankymmentä penniä 13 SS:n nojalla, kumsten Kaas irtaimistosta eli yhteensä yksiötusanoikeuden päätöksen, hyltatuhatta kahdeksankymmentinget Albert Mustosen kanteen si markkaa kahdeksankymmentä Hovioikeuden tuomioon oipenniä viiden prosentin ko ka sent Mustonen anonut muuteta neen haastopäivästä 9 päivåstä toi perustelmalla, johon Suomen maaei ollut katsottava mikuttaman ei sadalla markalla korvaamaan vakuutuksen lakkaamista ennen yksut Mustosen oikeudenböymisAlbert Mustoselle puheena olevan tuo-Osakeyhtiö Pohjolassi ja, ilhuonerakennuksista ja kaksilukuen maalaisten Paloapuyhdistykta kahdeksankymmentäyksi muisen ohjesääntöjen 5 SS:n 1 kohden perustelmalla, johon Suomen maanäkuuta 1909 kuin myös viiden toisten Paloapuyhdistys on vas185
tannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo akeaksi, kumoten Hovioikeuden till mion, jättää asian Raastuvana keuden jutussa julistaman päätösen varaan. Tätä kaikki asianoma set noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: Filis Saarikoski. K. Anneberg Filis Saarikoski. K. Ammeberg Ettymän K. Auer Eikman K. Auer d. E. Winter Helmikuun 24 päivänä 1914. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Wiipurin Hovioikeudesta tullassa, siitaa lotjien omistusoikeudesta koskevassa jutussa, jossa ovat Muolan pitäjän Tuosalmen kylästä kotoisin oleva Maakauppias Juho sväveri hakijana sekä Wiipurin kaupungissa asuva Kauppias. teksander Konkonen vastaajana Annettu Oikeusosastossa 24 päivänä Helmikuuta 1914 Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt jutun asiakirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää seuraavaa: Ruolan ja Heinjan pitäjäin käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa jän Kauppias Konkonen lausunut, että sittenkun, hän kauppakirjalla 14 päivältä Tammikuuta 1907 oli Asioitsijalta Viktor Edvard Tammelinilta yhteensä 800 markan hinnasta ostanut "Paul" ja Petter" nimiset, Kuoksenvirran rannikolla Antrean rautatuiseman läheisyydessä olleet kaksi Sarna: S.S. A. L. J. P. R. B. Å R. /Hof K. 186 No 386. Pag. 21. R. D. 1911.
lotjaa, oli Juho Sääveri kevättuhdella vuonna 1907 ottanut sanotut lotjat huostaansa, väittäen ne ostaneensa Pietarin kaupungissa olevalta toiminimeltä Arthur An Rietziltä; mutta kun mainitut totjat olivat olleet Asioitsijan Tammelinin ja Tammilin joka tapauksessa oli ollut oikeutettu myymään ne Konkoselle, on Kauppias Könkonen vaatinut Juho Saaveria velvoitettavaksi luovuttamaan nuo totjat Konkoselle Ranteesta kuulustettuna on Juho Sääveri väittänyt ettei Asioitsija Tammelin ollut ollit oikeutettu myymään puheenalaisia lotjia; jonka tähden, ja kun Juho Sääveri kauppakirjalla 6 päivältä Helmikuuta 1907 oli ostanut sanotut lotjat niiden omistajalta toiminimeltä Arthur Su Riitiltä, Taäveri on anonut kannetta kyljättäväksi, ja korvausta oikeuden käyntikuluistaan Kihlakunnanoikeus, jossa myöskin Asioitsijaa Tammelinia ja toiminimeä Alhur Tu Rietriä on asiasta kuulustettu, on päätöksellä 7. päivältä Lokakuuta 1908 siinä mainitsemillaan perusteilla nyljännyt Kauppias Konkosen kanteen, mutta katsoen asian llan siksi sekavan, että Konkosella si ollut syytä oikeudenkäyntiin, oli Juho Lääverin itsensä kärsittävä oikeudenkäymiskustannuksensa Hovioikeus, jonka tutkittavaksi sekä Kauppias Konkonen että Juho saäveri olivat vetoamalla saattanut jutun, on 17 päivänä Marraskuuta 1910 antamassaan tuomiossa, katsoen ettei Juho Taaveri ollut esiintuonut syytä muuttaa Kihlakunnanoikeuden päätöstä, pitänyt jutussa selvitettyna, että Asioitsija Tammelin 14 päivänä Tammikuuta 1907 oli myynyt iidanalaiset lotjat, jotka olivat ollut toiminimen Arthur Pu Rietzin omat, Kauppiaalle Konkoselle toiminimen luvalla ja suostumuksella 800 markan täydelleen maksetusta kauppahinnasta sekä että mainittu toiminimi siitä huolimatta oli 6 päivänä seurannutta Helmikuuta 187
myynyt samat lotjat Juho Svärrille, joka ne sittemmin oli ottanut huostaansa; ja kun viimeksimainittu kauppa Kauppakvaren 1 lusvan 5 SS:n säännöksiin nähden oli mitätön, Hovioikeus, kumoten Kihlakunnanoikeuden päätöksen tältä kohden on velvoittanut Juho Sääverin luovuttamaan lotjat Kauppiaalle Konkoselle Hovioikeuden tuomioon on Juho Sääveri anonut muutosta perustelmalla, johon Kauppias Könkonen on vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Juho Lääveri ole esiintuonut syytä muuttaa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jääpysyväksi; ja velvoitetaan Juho Taaveri suorittamaan Kauppiaalle Konkoselle, hänellä täällä jutun vuoksi olleiden kulujen korvaukseksi, kuusikymmentä markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattaHaf Hellen foot Keisarillinen Suomen Senaatti: kanten Saarinen Alpo Luksiälä. kanten Saarinen Alpo Luksiälä. Johannes Pesonen. K. R. Helanen. Johannes Pesonen. K. R. Helanen. A. J. Oinasenvaara.
Maaliskuun 2 päivänä 1914. Keisarillisen Suomen Senaatin tuemio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa, veksilisaalavaa koskevassa julussa, jossa Kauppias August Petthain Lahden kaupungista, en hakijana sekä samassa kaupungissa oleva toiminimiKauppa Osakeyhtiö Lahti tulematta jääneenä vastaajana. Annettu Oikeusosastossa 2 päiväna Maaliskuuta 1914. Keisarillinen Senaatti on itselesittelyttänyt jutun asiakirjat ja niistä saanut seuraavat tiedot: Kauppias Peltheimille toimitetun laasteen pojalla on Kauppa Osakuhtia Lahti Lahden kaupungin Ruostuvanoikeudessa vaatimut Petthinniä velvoitettavaksi yhtiölle suoittamaan yhtiön 2. päivänä Elokuuta 1910 asettaman, Kauppias Petter leimin hyväksymän ja seuranneen Marraskuun 2 päivänä maksettavaksi anoenneen, siirroilla yhtiön haltuun ännä: P. G. W. L. E. N. K.K. 10 No: 416.a Pag 262. R. D. 1913.
kaa, korkoineen kuin myös korvaa josta Huhtikuuta 1913 yhtiön oikeudenkäyntikulmen ni maksu toimitettiin, 1 päivänä Huhtikuuta kulut. ja 1 päivänä Huhtikuuta kulutuo ja 1913. julistama ametun Keisarillisen Kekvelisään den päätöksen varaan seitloullisesti tutkiakunsa, ja koska suorittamaan kauppa OsakeykKauppa Ombryhtiö Suheten velko till Lahdelle maksut, yksitoista nus pesäntyi sekään, Kuurviin Viimekkaa kolmekymmentä penniä, vaksi langenneeseen vekseliin, joka homiota. lisääntöön, velvoittanut Kauppiin testa niinnön 32 SS:n pojalla ottanut jula on ostanut Kauppias Vilthjamin intuneen rekselin osoittus, 50 mark korkoineen hakien mainitusta 21 päiKaastuvanoikeus, johon Maria Juhdellakymmenellä markalla boihim oli jäänyt saamme myymään yhtiön oikeudenkäynti töksessä on Hovioikeus, jonka tutkittavakensunlonsa asiasta ja, siisii Kauppias Vilhain oli oteamal ten että Kauppias Telto saattanut jutun, on 27 päivänä li asiaan laillisesti huuda sekokuuta 1913 antamallaan tuomielpäivänä Maaliskuuta 1855 osa jättänyt asian Maastuvanoikeukuun hyväksmyndäri ja maksua olifion koprahista Hovioikeuden oli yhtiön hallessa on Raastuun Hovioikeuden tuomioon on oikeus nojautuen kesketeltuun hän Kuvernias Vilthine anonut muuPetthumin, saadessaan alkuperäinen Keisarillinen Renoalle on tulvekselin kuitattuna holtuunsa, osan annut tämän juhon ja katso, ett rittamaan Kauppa Osakeyhti loppi Kauppias Vilthieni oss esiltä delle sekselin sisälleksen, viisisata yläsyti muuttua elmoikeuden markkaa, viiden prosentin vuotuoden huomola, joka siis jää pyyseäkir
Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti. Peni Saarikoski. Walter Andersson. Peni Saarikoski. Walter Andersson. Nyman K. R. Helanen Asian Schauman Den 2 Mars 1914. 10p. Sr. 418. 199 No 4 Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsätt bevisiens skilling från Kejserlige Åbo Hofrätt inkommit mål emellan Hofradet Emil August Bjugg, från Helsingfors stad sökande samt Vicehäradshöfdingen Juresutriusguckandetaten Gunnar Takolander, jämväl från Helsingfors Byggmästaren Heikki Kalixtus Paavilainen, från staden Wiborg och Apotekaren Otto Frithiof Björklund, från Ruokolaks socken, i egenskap af sysslomän i aktiebolaget Rauha Osakeyhtiös, med hemort i Helsingfors, till kenkurs upplåtna bo, svarande, angående fastställande af i konkurs bevakad fordran: Gifven i Justitiedopartementet den 2 Mars 1914 Kejserliga Senaten har låtit handlinarna i målet sig föredragas och af dem nhämtat följande: Sedan Hofrådet Bjugg den 10 Februari 12 å inställelsedagen i bolaget Rauha Osaupptiös vid Rådstufvurätten i Helsingfors Jag: F. S. W. A. B. Å. E. T. - Ket. Pag. 149. R. 1913.
stad förevordna benkommit beras förnyalal med 1000 mark, hade Kongl ätte mark samt sex procents gifva något sig för fem af denna äkten1911 och å enahanda belopp från dre ärklemnas utgifvande blifvit 10 påföljande Oktober, hvilken kreatruna, till beläget inbetalt nu mark ning blifvit metsagd, har Rådstusen under Juni månad och jemväl 100 rätten medels den 13. Maj 1712 i ken mark under Oktober månad 1911, mot mot Rauha Osakeyhtiös konkunnalyda är daatecknade akler i lelavaltning anhängiggjord rättegång et Enär Hirådet Bjugg sedermera styrka sitt berörda fordringsän jemt, att bilagets ursprungliga åktasamt fastställt till betalning år qvital icke varit till fullo inbetaltt, kursmassans tillgångar åt Hopio år, beslutet om utgifvande af enaBjuda det belopp, som kunde hemman tuli nya aflid fattat, och sagda icke utöfver, hvad af honom brandet han om aktidelag af den 2 Maj I anledning häraf har Hofräddt 1895 förty emot olagligt, samt böta efter stämning å Vicehäradshöplin vid sådant förhållande skylvid Rådslofverätten anfört, att, de ära ofvannämnda af honom till yhtiö vid bolagsstämma den 4. Septlertid inträffade konkurs hvaril 1911 beslutit, att genom utgifwa tode belopp jämte ränta, har Hoflydande å 100. mark, höja belaget uti af hans ifrågavarande fordran ränta å 100 mark från den 28. jem och, öfver lignet om att laga firmer kursmålet afkunnad dem angåra enka belopp till Bjugg öfverlämnats det Bjugg att genom särskomne, den 28 Juni och den 10 Oktober i sagda rättegång tilldömas den 1. Jul, såsom stridande med 29 SS: i Takolander och dennes medparter höst att till Hofrådet Bjugg återdan aktionårerna i Rauha Ombudet inbetalda och i belagets ede af etthundra nya aktia inhemtio det Bjugg yrkat på fastställan191
och godtgörelse för rättegångska den jämnde tillkommit i skul mål 27 SS: den. Vidhäradshöfdingen Takolander er förre icke vara berättigad att utsä det dennes medparter hafva framhållit att då Hofrådet Bjugg vid de afhanda fordringsanspråk äfvensom gjorda inbetalningarna erhållit i öfog och i Boupas anhållan om nittio de erlagda beloppen motsvarande ängskostnadskrättning aktio. Bjuga sålunda bekommit ja Kopullen under hvars pröfning lofler emotsett käromålets förkastande. Som målets den 28. April 1810 litet Rådstefvurätten har medels den 23. ed Rådsten rättens utslag bro samt Augusti 1912 afkunnadt utslag i syn kongl Hofrivitet Bjugg att med femtio rig utlaktat och enär Hofalit Uppbudet årligger och Krono och skyldigen Svenom beknat som aktie af den nya dunder och dennes medparter deras Osakeyhtiö å bolagsstämma den 16. April deraktukapital, till bolaget inbetalt jag ängo anhållit om andring medels de för tvänne af dessa aktier med tvåhus turtien, den tillhäradshöfdingen Tako mark och jämväl fått emottaga uti under och hans medparter bemött aktima gjorda insats i bolaget mynt i öfvervägande och alldenstund det, mera upplätets till bolagets borgvinen i Aktionärerna i Raula Osakeyhtiö en sagde beslut om aktiekapitalets ja böta April syn rubel fattu bodel om häåberopade aflidlag, funnit Hofrädet fafva framhållit instalda aktubeloppet samt underkänt valuta, hvarför Takolander och målse nadt Bjugg i enderåg draget målet aktie - emession hvilken belaget Nämndig målet i Kapellen häfda kostna1711 betalet utgifva för att tiga belaga till befrättens dom har Hofrädet na, samt berörda, af Hofrådet Bjagge Kejserliga Senaten har tagit målet bland belagets tillgångar, hvilka och i målet 29 SS i lagen om aflutetne enförnöjande herr Rådstufvurätten, af uti och andel att såsom i bolagsstämman 192