Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
Strömslandin maalta ja vedättänyt Pernajan pitäjässä sijaitsevien Ojupviken ja Hornästjorden nimisten vesistöjen jäille; ja koska Konsuli Riilow, Johan Ahltrömin kuoltua 10 päivänä Heinäkuuta mainittuna vuonna ja Ahlströmin jälkun jääneen omaisuuden tultua luovutetuksi konkurssiin, oli haltuunsa ottanut kaikki Kauppias Seppiehiä varten sanottuihin, vesistöihin vedetyt piirut, joita kuitenkin oli ollut ainoastaan tuhat yhdeksänsataa yhdeksänkymmentäyksi kappaletta ja joista Konsuli Riilon oli pitänyt kuusisataa kaksikymmentäviisi kappaletta piiruina, mutta muista tiettänyt sata kymmenen ja kaksitoista sadasosaa kuutiometriä propsia, on Kauppias Teppieh vaatinut, että Konsuli Riilow velvoitettaisiin korvaukseksi ottamistaan puista maksamaan Kauppias Teppiehille kahdeksan markkaa kustakin piirusta ja neljäkymmentä markkaa joka propsisyleltä eli yhteensä yhdeksäntuhatta neljäsataa nelja markkaa kahdeksankymmentä penniä korkoineen Kanteesta kuulustettuna on Konsuli Riilow väittänyt, että Johan Ahlström oli edellämainitulla Tammikuun 18 päivänä  1899 tehdyllä kontrahdilla ostanut sanotun Strömslandin metsän tosin omassa nimessään, mutta Ahlströmin ja Konsuli Niilouvin yhteiseen lukuun ja sittemmin hakkauttanut ja poisvedättänyt puut yhteisellä kustannuksella; ja kun ruheenalaiset piirut siis olivat yhteiset eikä Johan Ahlström sen tähden ollut ollut yksin ilman Konsuli Niilowin suostumusta oikeutettu niitä kenellekään myymään ja Ahlström sitä paitse 3 päivänä Kesäkuuta 1899 oli luovuttanut osansa metsästä Riilowille, on Konsuli Riilow katsonut olleensa oikeutettu ottamaan puheeksitulleet piirut itselleen ja siis vastustanut Kauppias Seppiehin vaatimusta. Sittenkuin Johan Ahlströmin konkurssipesän toimitsijamiehiä oli asiassa kuulusteltu, on kihlakunnanoikeus, jossa asianosaiset molemmin puolin olivat anoneet korvausta oikeudenkäymiskulvistansa, 17 päivänä Toukokuuta 1902 julistanut päätöksen asiassa; ja koska 711
Johan Ahlström oli 3 päivänä Maaliskuuta 1899 laaditulla kirjalla myöntänyt Konsuli Niilowille omistusoikeuden puoleen Ahlströmin 18 päivänä Tammikuuta 1899 ostamasta Strömslandin metsästä ja siitä saaduista metsäntuotteista ja senjälkeen sanotun Maaliskuun 22 päivänä myynyt Kauppias Teppichille neljätuhatta kappaletta piiruja, joitten piti olla edellämainituilla Tjupviken ja Hornästjeden nimisillä vesillä, mutta Konsuli Riilow sitten kesällä vuonna 1899 oli haltuunsa ottanut kaikki Ahlströmin määräpaikkaan Strömslandin metsästä ajattamat piirut vaikka hänelle niistä olisi kuulunut ainoastaan toinen puoli; sentähden ja kun toteensaatettu oli, että siihen aikaan kun Kauppias Teppiekin ja Johan Ahlströmin välinen kauppa tehtiin kysymyksessä olevia piuruja oli ollut sanotulla määräpaikalla ainakin viisisataa yhdeksänkymmentä kappaletta, joitten arvo oli todistettu olleen keskimäärin kahdeksan markkaa kappaleelta, Kihlakunnanoikeus, siihen nähden että Konsuli Riilowille tästä arvosta olisi kuulunut ainoastaan toinen puoli, on velvoittanut Konsuli Niilowin heti kuittia vastaan Kauppias Teppiehille korvaukseksi kahdensadan neljänkymmenenviiden piirun arvosta maksamaan kahdeksan markan jälkeen kappalelta tuhat yhLeksänsataa kuusikymmentä markkaa, jota vastoin kanne, mikäli se koski korvausta propsipuista, koska kanne tässä kohden oli kielletty ja jäänyt toteennäyttämättä, hyljättiin; minkä ohessa Konsuli Riilow velvoitettiin kahdeksallasadalla markalla korvaamaan Kauppias Teppiehille hänen oikeudenkäymiskulunsa. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi sekä Kauppias Teppich että Konsuli Riilon olivat vetoamalla saattaneet jutun, on Heinäkuun 30 päivänä 1904 siinä antamallaan tuomiolla julistanut selvitetyksi, että Johan Ahlström, ostettuan sä omassa nimessään edellämainitun Strömslandin metsän, oli kirjallisella välipuheella 22 päivänä Maaliskuuta 1899 Kauppias Seppiehille myynyt sieltä 312
hakkauttamansa ja välipuheessa määrätyille paikoille vedättämänsä puut, joita oli kaikkiaan tuhat yhdeksänsataa yhdeksänkymmentäyksi kappaletta, ja että Konsuli Riilow sittemmin kesällä samana vuonna oli itsellensä ottanut kaikki sanotut puut ja niistä teettänyt kuusisataa kaksikymmentäviisi piirua, arvoltaan kahdeksan markkaa kappaleelta sekä satakymmenen kokonaista ja kaksitoista sadasosaa kuutiosyltä propsia, joitten hinnan sinä vuonna puheena olevilla varastopaikoilla oli todistettu olleen ainakin kolmekymmentäkahdeksan markkaa syleltä ja propsiksi halkomispalkan tehneen korkeintaan kahdeksan markkaa syleltä; jonka tähden ja kun Konsuli Niilowin ja Johan Ahlströmin välinen sopimus siitä, että puheeksitullut metsäkauppa oli ollut heidän yhteinen, ei voinut loukata. Kauppias Teppiehin oikeutta, Hovioikeus, muuttaen Kihlakunnanoikeuden päätöksen, on velvoittanut Konsuli Niilonin heti kuittia vastaan maksamaan Kauppias Teppiehille kuudestasadasta kahdestakymmenestäviidestä piirusta, kahdeksan markan jälkeen kappaleelta, viisituhatta markkaa ja sanotusta määrästä propsipuita kolmenkymmenen markan jälkeen syleltä kolmetuhatta kolmesataakolme markkaa kolmekymmentäkuusi penniä eli siis yhteensä kahdeksantuhatta kolmesataakolme markkaa kolmekymmentäkuusi penniä, viiden prosentin vuotuisen koron kanssa lukien, oikeudenkäynnin alusta 27 päivästä Heinäkuuta 1900 kunnes täysi maksu tapahtuisi; ja samalla kuin Kihlakunnanoikeuden päätös mikäli se koski Kauppias Teppiehille tuomittua oikeudenkäymiskulujen korvausta jätettiin pysyväksi, raukesi asian näin päättyessä lausunto Konsuli Niilowin vetokanteen johlosta Hovioikeuden tuomioon on Konsuli Riilow hakenut muutosta tänne toimittamallaan perustelmalla, johon Kauppias Teppieh on säädetyssä järjestyksessä vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo ettei Konsuli 313
Biilow ole esiintuonut syytä muuttaa, Hovioikeuden edellämainittua tuomiota, joka siis jää pysyväksi; ja velvoitetaan Konsuli Riilow suorittamaan Kauppias Teppiehille häneltä täällä juttuun menneiden kulujen korvaukseksi seitsemänkymmentäviisi markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: J. J. Lohundra Valentin hemmans J. J. Lohundis. Valentin hemmans J. Nämund Ahl Malin. J. Nämund Ahdekalin. Uno Strömsten. Toukokuun 8 päivänä 1905. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Turun Hovioikeudesta tulleessa velkomusjutussa, jossa Tuokraaja Kaarle Sjöblom, Halikon pitäjän Ruotsalan kylästä, on hakijana sekä Talollinen Juho Kustaanpoika Päivärinta, Euran kappelin Euran kylästä, poisjää. neenä vastaajana: Annettu Sikeusosastossa Toukokuun 8 päivänä 1905. Keisarillinen Senaatti on itsellensä esityttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää seuraavaa: Kaarle Sjöblomille toimituttamansa haasteen nojalla on Juho Päivärintä Halikon, Uskelan ja Perttelin pitäjien käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa lausunut, että Juho Päivärinta Marraskuun 17 päivänä 1898 tehdyllä kauppakirjalla oli Kaarle Sjöblomille myynyt omistamansa, Ruotsalan kylässä olevan Ylitalo-nimisen verotalon 19,000. markan kauppahinnasta, josta Kaarle läsnä: J. G. S. - A. B.S. - W. H. - Jol. B F. Pro No 443. Tag: 205. R. D. 1904.
Sjöblom oli maksanut saman kuun 28 päivänä 3,000 markkaa, seuraavan Joulukuun 3 päivänä 2000. markkaa sekä vuonna 1899 Helmikuun 18 päivänä niinikään 2000. markkaa, Kesäkuun 26 päivänä 1,000 markkaa, Heinäkuun 11 päivänä 800 markkaa ja Joulukuun 31 päivänä 7,700 markkaa eli siis yhteensä 16,500. markkaa; mutta korkoi Kaarle Sjöblom ollut taipunut maksamaan kauppahinnan jäännöstä 2,500 markkaa, on Juho Päivärintä vaatinut että Sjöblom velvoitettaisiin Täivärinnalle suoittamaan mainitut 2,500 markkaa ynnä korkoa niille viiden prosentin mukaan Marraskuun 30 päivästä 1898, josta päivästä korko kauppakirjan mukaan ole maksamattomalle kauppahinnalle laskettava. Kanteesta kuultuna on Kaarle Sjöblom vastannut, että Juho Päivärinta, Maaliskuussa vuonna 1899 asianosaisten kesken tapahtuneen tilin ja Piirärinnan samalla kertaa Kaarle Sjöblemille antaman kuitin mukaan, oli jo silloin saanut Sjöblomilta puheenalaista kauppahintaa vastaan kaikkiaan. 2500 markkaa sekä että Kaarle Sjöblom sittemmin niinkuin Juho Päivärinnan hänelle Joulukuun 31 päivänä 1899 antama kuitti osoitti, oli täyteen suorit tanut sanotun kauppahinnan; mihin vähden Kaarle Sjöblom, joka väitosEnsä tueksi on Kihlakunnanoikeudesja esittänyt muun muassa molemnat mainitut kuitit, on pyytänyt Jupo Päivärinnan kannetta hyljättäväksi. Tämän johdosta on Juho Päivärinta väittänyt, ettei asianosaisten kesken Maaliskuussa vuonna 1899 ollut toimitettu mitään tiliä eikä Päivärinta silloin myöskään ollut antanut Sjöblomille tämän mainitsemaa 9,500 markan kuittia, johon nähden ja kun Juho Piivarinta, antaessaan Joulukuun 31 päivänä 1899 päivätyn kuitin, oli erehdyksestä laskenut Kaarle Sjöblemin suorittaneen 2,500 markkaa enemmän, kuin tämä todellisuudessa oli maksunut, Päivärintä on uusinut kanteensa Kihlakunnanoikeus on Syyskuun 22 räivänä 1902. julistamassaan päätökses315
sä antanut asiasta lausuntonsa; ja koska Kaarle Sjöblom oli myöntänyt Aleensa Juho Päivärinnalle velkaa tämän ilmoittaman rahamäärän, vaan väittänyt siitä maksaneensa kaksituhatta viisisataa markkaa enemmän kuin Piivärinta oli myöntänyt saaneensa sekä tämän väitöksensä tueksi esittänyt enemmän kuin puoli todistusta; sentähden ja kun Juho Päivärintä eli tuon seikon rahaasti kieltänyt eikä enempää näytostä asiassa ollut saatavana, Kihlakunnanoikeus, nojautuen O. K. 17 luvun 29 ja 30 SS:iin, on velvoittanut Juho Päivärinnan omalla valallaan, jos hän sen tehdä voi, puhdistamaan itsensä siitä, mitä häntä vastaan näin oli ilmi tullut. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Kaarle Sjöblom veteamalla oli saattanut jutun, on Marraskuun 7 päivänä 1904 antomallaan tuomiolla vahvistanut Kihlakunnanoikeuden päätöksen sekä velvoittanut Kaarle Sjöblomin suorittamaan Juho Kiivärinnalle maksut hänen kappaleestaan Hovioikeuden tuomiota, viisitoista markkaa kahdeksankymmentä penniä. Hovioikeuden tuomioon on Kaarle Gjöblom anonut muutosta. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo ettei Kaarle Sjöblom de esiintuonut syytä muuttaa Hovioikeuden ylempänä mainittua tuomiota, joka siis ja kun Juho Päivärintä on tyytynyt Kihlakunnanoikeuden päätökseen ja Hovioikeuden tuomioon jää pysyväksi. Pätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: H. Sohman Fem Lapeblad N Bännlund A; Kumén. Femn Kielinna 716
sä antanut asiasta lausuntonsa; ja koska Kaarle Sjöblom oli myöntänyt olleensa Juho Päivärinnalle velkaa tämän ilmoittaman rahamäärän, vaan väittänyt siitä maksaneensa kaksituhatta viisisataa markkaa enemmän kuin Piivärinta oli myöntänyt saaneensa sekä tämän väitöksensä tueksi esittänyt enemmän kuin puoli todistusta; sentähden ja kun Juho Päivärintä oli tuon siihen vakaasti kieltänyt eikä enempää näytöstä asiassa ollut saatavana, Kihlakunnanoikeus, nojautuen O. No 17 luvun 29 ja 30 SS:iin, on velvoittanut Juho Päivärinnan omalla valallaan, jos hän sen tehdä voi, puhdistamaan itsensä siitä, mitä häntä vastaan näin oli ilmi tullut. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Kaarle Sjöblom veteamalla oli saattanut jutun, on Marraskuun 7 päivänä 1904 antamaslaan tuomiolla vahvistanut Kihlakunnanoikeuden päätöksen sekä velvoittanut Kaarle Sjöblomin suorittamaan Juho Piivärinnalle maksut hänen kappaleestaan Hovioikeuden tuomiota, viisitoista markkaa kahdeksankymmentä penniä. Hovioikeuden tuomioon on Kaarle sjöblom anonut muutosta. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo ettei Kaarle Sjöblom ole esiintuonut syytä muuttaa Hovioikeuden ylempänä mainittua tuomiota, joka siis ja kun Juho Päivärintä on tyytynyt Kihlakunnanoikeuden päätökseen ja Hovioikeuden tuomioon jää pysyväksi. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: J. C. Sohman 7 Em Lupblad J N Bönnlund A; Humlin. varen Ejelunna 310
317 No 452. Pag. 33. R. D. 1905. Den 8. Maj 1905. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatt reverskilling från Åbo Hofrätt inkommet konkursmål emellan Åbo Aktiebank och Aura Sockarbruks Aktiebolag i Åbo stad samt Aktiebolaget Förenings Banken i Finland gemensamt, sökande, samt Vicehäradshöfdingen Georg Segersträle, från sagde stad, såsom lagligen tillförordnad godman för Tamaren Karl August Blomqvist, från Nord - Amerikas Föranta Stater, äfvensom sysslomännen i Landthushållaren Erik Herman Blomqvists konkurs bo Stationsinspektorn Ossian Hintge, från Piikkis socken, och Kronolänsmannen Julius Göransson, från förberörde stad, jemte öfriga fordringsegare uti Handelsfinnan i Åbo Pehr A. Sviberg jos och innehafvaren deraf Handlanden i Åbo Johan August Svibergs till konkurs upplåtna bo likasom och Handlanden Sviberg uteblefne svarande Gifven i Justitiedepartementet, den 8. Maj 1905 Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga inhemtat följande: Osa f G. S. R.G. f. N. B. K. M. O. K.
Sedan Handlanden Sviberg den 8. December 1903 till Rådstufvurätten i Åbo ingifvit ansökan att få till sina borgenärers förnöjande på en gång afstå all firman Pehr Å. Sviberg jor samt Handlanden Sviborg och hans hustru Maria Karolina Sviberg tillhörig egendom äfvensom Rådstufvurätten medels den 13. Januari 1904. utfärdad offentlig stämning kallat makarne Svibergs samtlige fördringsegare att den 6. derpåföljande Juni före klockan tolf på dagen inställa sig för Rådstufvurätten och sina fordringar då i laga ordning anmäla och bevaka, så hafva å inställelsedagen bland andre borgenärer sig anmält: 1o Senatsestrakopisten Carl Justinas Blomqvist: som anfört, att vid den 2. April 1904 verkstäldt skifte af aflidne Färgaremästaren Carl Justus Blomqvists och hans enka Josefina Antoinetta Blomqvists bo honom tillagts en tolftedel af boets lösäretillgångar, bland dessa följande till nedannämnda värden upptagna aktier, obligations, depositionsbevis och skuldsedlar jemte å dem sig belöpande, af sterbhuset icke uppburna deridender och räntor från de tider här nedan för de särskilda värdehandlingarna utsatts, nemligen: trettiofem akter i Åbo Klädes fabriksaktiebolag å 5,000 mark med kuponger från och med år 1902., femtio aktier i Åbo Aktiebank å 200. mark med kuponger från och med 1903.; sjuttiosju aktio i Nordeska Aktiebanken för Handel och Industri, värda 420. mark, med kuponger från och med 1903; tjugu akten i Förenings Banken i Finland, värda 500 mark, med kuponger från och med år 1903., en och en half aktio i Kuusankoski Aktiebolag med värde 2000 mark jemte kuhonger från och med 1903., tolf aktur i Aura Wattenfabriks Sktiebolag å 500 mark med kuponger från och med 1902.; två aktier i Angfartys Aktiebolaget Borr å 1000 mark med kuponger från och med år 1900; nio obligations, hörande till Kuusankoski Aktiebolags lån af år 1826., å 1000 mark med räntekuponger hån och med den 2. Juli 1903; femton och gationer af samma bolags lån af år 1900. i 1000. mark med räntekuponger från och med den 1. Oktober 1903, ett depositions bevis af Förenings Banken under No 105, 305 å 2,500. mark med ränta från den 3. Oktober 718
1903., en skuldsedel å 6000. mark, utfärdad den 11. Oktober 1828. af Johan Erenius Alitalo och löpande med sex procents ränta från den 22. December 1903; en skuldsedel å 1000. mark utfärdad den 30. December 1897. af Handlanden Viktor Rydman och löpande med sex procents ränta från den 30. December 1902; en skuldsedel å 75,000. mark, utfärdad den 20. Oktober 1902. af Landthushållaren August Häggren och hans hustru Helena Haggren samt löpande med sex procents ränta från den 1. December 1903.; en skuldsedel å 3000 mark, utfärdad den 3. Oktober 1825. af Bonden Gustaf Gustafsson Lemhälä och hans hustru samt löpande med sex procents ränta från den 10. Oktober 1903; en skuldsedel å 12,000 mark, utfärdad den 2. December 1867. af sysslomannen S. Forsberg, hvarå återstode hos enkan Eulalia Forsberg oguldet sjutusen mark med ränta efter sex procent från den 2. December 1903.; en skuldsedel å 9,500. mark, utfärdad den 28. April 1903. af Justitierådman nen Werner Forsberg och löpande med sex procents ränta från den 1. November 1905. en skuldsedel å 6,500 mark, utfärdad den 14. Oktober 1831. af P. W. Sorthan och hans hustru, hvarå återstode hos Skräddarenästaren August Hellman 6,000. mark, löpande med sex procents ränta från den 15. Februari 1903.; en skuldjedel å 600. rubel, motsvarande 2,400. mark utfärdad den 18. Mars 1853 af Smeden Carl Fredrik Rangell och löpande med sex procents ränta från den 1. Juli 1903.; en skuldsedel å 600. rubel, motsvarande 2,400. mark, utfärdad den 15. December 1849. af b. Tr. Rangell och löpande med sex procents ränta från den 1. Juli 1903.; en skuldsedel å 8000 mark, utfärdad den 28. Mars 1876 af H. W. Lundqvist, hvarå återstode hos Landthushållaren K. F Lindeström J.000 mark, löpande med sex procents ränta från den 1. Juni 1903.; en skuldsedel å 3,550. mark, utfärdad den 28. Oktober 1852. af Frans Fredrik Henriksson, hvarå återstode hos Bonden Erik Johan Antti- Juhola 2,250 mark, för pande med sex procents ränta från den 1. Juni 1903.; en skuldsedel å 500. rubel, motsvarande 2,000 mark, utfärdad den 23. Oktober 1856. af Tapetmakaren Johan Kaustlin och löpande med sex procents ränta från den 23. Oktober 1903.; en skuldsedel å 319
4,000. mark, utfärdad den 13. Februari 1888. af Wilhelm Gustafsson Kylä eller Berghåll och löpande med sex procents ränta från den 13. Februari 1903., en skuldsedel å 6000. mark, utfärdad den 30. December 1870. af C. W. Wlander och löpande med sex procents ränta från den 1. November 1903., en skuldsedel å 1000. markutfärdad den 1. Juli 1875. af A. W. Sundqvist hvarå återstode hos Snickaren H. J. Lindström 6,000. mark löpande med sex procents ränta. från den 17. December 1903.; en skuldsedel å 6,000. mark, hvarå återstode 5,500. mark. utfärdad den 21. September 1883. af Johan Wilhelm Westergård och löpande med sex procents ränta från den 21. September 1903; en skuldsedel å 7,000. mark, utfärdad af Svärmakaren Carl Johan Plöts, löpande med fem och en half procents ränta från den 2. December 1903.; en skuldsedel å 550. rubel, hvarå återstode 1,600. mark, utfärdad den 14. Maj 1852. af Hemmanisegaren Johan Wahlroos Wuorenpää och löpande med sa procents ränta från den 6. November 1903.; en skuldsedel å 4,700. mark, utfärdad den 21. Februari 1875. af Skepparen Erik Johan Sundgren och hans hustru samt löpande med sex procents ränta från den 31. December 1903.; en skuldsedel å 15,000. mark, utfärdad den 9. Juni 1869. af Josefina Talcken, hvarå återstode hos Rusthållareenkan Wilhelmina Heikkilä 5,200. marklöpande med sex procents ränta från den 1. Juni 1903.; en skuldsedel å 6000 mark, utfärdad den 1. November 1874. af Fångknekten Oskar Wall, löpande med sex procents ränta från den 1. December 1903; en skuldsedel å 34,000 mark af den 6. Februari 1826, gäldenärer Byggmästaren Leander Wiklunds arfvingar, löpande med sex procents ränta från den 1. Juli 1903.; en skuldsedel å 14,000 mark af den 15. December 1896., gäldenäPossessionaten L. Walter, med sex procents ränta derå från den 15. December 1903.; som skuldsedel å 15,000. mark af den 12 Januari 1899., gäldenär Gårdsegarinnan F. F. Törn roos, med sex procents ränta från den 31. December 1903.; en skuldsedel å 25,000. mark af den 4. Januari 1827., gäldenär Landthushållaren Antti Riukkä, med sex procents rän ta derå från den 1. December 1902; en skuldsedel å 15,000. mark af den 6. December 1900. gäldenär finnan Pehr I Sviberg jag med sin procents ränta från samma dag; en skuldsedel 350
å 5,000. mark af den 23. December 1901., utfärdad af Bonden Oskar Kuninkais och löhande med sex procents ränta från den 1. Juni 1903.; en skuldsedel å 22,800. mark, utfärdad den 2. Januari 1897. af 7. A. Sviberg, hvarå återstode oguldet 20,800. mark, löpande med fem procents ränta från den 2. Januari 1903., en skuldsedel å 25,000 mark, utfärdad den 2. Januari 1857. af 7. t. Sviberg, hvarå återstode oguldet 20,000. mark, löpande med fem procents ränta derå från den 2. Januari 1907; en skuldsedel å 1,000 mark, utfärdad den 31. December 1882. af Plätslagaren J. Abrahamsson, hvarå oguldet återstode 600. mark, löpande med sex procents ränta derå från den 31. December 1903.; en skuldsedel å 2,170. mark utfärdad den 15. April 1903. af Kantorn K. S. Hjerpe och löpande med fem procents ränta från samma dag; en skuldsedel å 1,000 mark, utfärdad den 9. November 1837. af Prestman nen P. Räsänen och löpande med sex procents ränta från den 30. November 1903; en skuldsedel å 5,000 mark, utfärdad den 6. September 1824. af Landthushållaren Antti Räckkä och löpande med sex procents ränta från den 6. September 1902; en skuldsedel å 1,000 mark, utfärdad den 23. Oktober 1896. af Prestman nen Th. von Pfaler och löpande med sex procents ränta från den 13 Mars 1903; en skuld sedel å 1,500 mark, utfärdad den 5. Maj 1899 af Prestmannen Th von Pfaler, hvarå återstode oguldet 1,000 mark, löpande med sex procents ränta från den 12. Mars 1903, en skuldsedel å 2,400 mark, utfärdad den 1. Maj 1900. af Fröken Vika Lindström och löpande med sex procents ränta från den 1. Maj 1903, samt en skuldsedel å 500 mark, utfärdad den 8. Juni 1897 af Prestmannen K. Haavio och lörande med fem procents ränta från den 5. Juni 1903; äfvensom att Enkan Blomqvist före omförmälda skifte åt Handlanden Socken gifvit ofvanuppräknade värdehandlingar till låns emot förbindelse af honom att vid anfordran återställa dem, men att Handlanden Sviberg, dels hos Förenings Banken i Finland dels hos Nordiska Aktiebanken för Handel och Industri för sin och firman Pehr ISviberg jos gäld pantsatt berörda aktier, och gationer, depositionsbevis och skuldsedlar, i anledning hvaraf och som Handlanden Sviberg icke återstått den för att emellan sterbhusdel egarene skiftas af Serats Sekofusten Blom151
qvist, under uppgift att han i likhet med andra af sterbhusdelegarene till Rådstufvurätten instämt, förutom andre, Förenings Bonken med påstående att banken, som utan laga rätt innehade åtminstone största delen af sagda värdepapper, blefve förpligtad att till Senatsertrakopisten Blomqvist utgifva hans anpart af desamma jemte derå fallen ränta och öfrig afkomst, hvilket mål utsatts till behandling den 6. Juli 1904, yrkats att, för den händelse det icke lyckades honom att på antydt sätt komma i besittning af sin förenämnda egendom, honom måtte af konkursboets tillgångar tillerkännas sådan ersättning för densamma, att Blomqvist tillades sammanlagdt en tolftedel, eller det i skiftesinstrumentet upptagna beloppet 64,133 mark 42 penni, af värdenä å de sålunda icke in Specie Blomqvist tillgodokomna bland berörda aktier, ollegationer, depositionsbevis och skuldsedlar, sistnämnda belopp inbegripande äfven en tolftedel af återstående innehållet utaf Handlanden Svibergs den 15. Juni 1903. till Enkan Blomqvist utfärdade tvenne skuldsedlar å 7,5000 mark, hvilken nästsagda tolftedel, såsom Senatsintrakopisten Blomqvist tillskiftad, denne i hvarje händelse borde tillerkännas, hvar hos Senatsentrakopisten Blomqvist gjort anspråk på likaledes en tolftedel af de å vår demappren utfallna, men icke till makarne Blomqvists sterbhus inbetalda dividender och räntor från de i ofvan intagna spealikation angifna dagar. 2o Seminarillektorn August Aleksander Alho och hans hustru Hanna Elisabeth Aho från Rauno stad, hvilka med tillkännagifvande att vid förberörda skifte af aflidne Carl Justus Blomqvists och Enkan Blomqvists bo en tolftedel af lösegendomen i boet tilldelats Hanna Elisabeth Alko samt med åberopande af de ofvanunder punkt 1. framhållna skäl och omstän digheter jemte uppräknade handlingar, i kenkursen bevakat en tolftedel af boets ifrågakomna lösöretillgångar, eller det i skiftesinstrumentet upptagna beloppet 64,133 mark 12. penni, såsom ersättning för värdena å de sålunda icke in spell makarne Alho tillgodokomna bland inberörda aktier, obdrationer, depositionsbevis och skuldsedlar, in332