Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
Raastuvanoikeus Kaarlo Juho Tiilikaisen Raastuvanoikeudelle 23 päivänä Joulukuuta 1912 antaman hakemuksen johdosta oli saman kuun 30. päivänä asettanut Tiilikaisen konkursitilaan ja määrännyt valvonnan konkurssissa tapahtuvaksi 3 päivänä Maaliskuuta 1913, oli valvontapäivänä paitsi muita, Varatuomari Lund saamisenaan valvonut 648 markkaa 82 penniä kuuden prosentin korkoineen 2 päivästä Tammikuuta 1913 sen perusteella että Varatuomari Lund, joka oli mennyt takaukseen Kaarlo Juho Tiilikaisen velkakirjalla 10 päivältä Helmikuuta 1908. Jyväskylän Säästöpankin ta saamasta lainasta, oli takaussitou muksensa johdosta maksanut Säästö pankille sanotun rahamäärän 2 päivänä Tammikuuta 1913, sekä laskun nojalla 43 markkaa 95 penniä viiden prosentin korkoineen valvantapäivästä; minkä ohessa Varatuomari Lundoli, ilmoittaen olevansa konkurssi pesälle maksamassa 755 markkaa 32 penniä, minkä Kaarlo Juho Mikkola vastaan, minka ohes 32 penniä, minkä Kaarlo Juho Pitteri vastaan, minka ohessa määrättiin, relle eräässä riitajutussa tuomitun rahamäärän Varatuomari Lund oli Tiilikaisen antamalla valtakirjalla hänen asiamiehenään 8 päivänä Toukokuuta 1912 haltuunsa saanut, vaatinut saada kuitata saamisensa sanottua maksettavaansa vastaan Toimitetussa esiinhuudossa ovat Käramaanmittari Juho Henrik Aalto, Toiminimi Suomen Terva - ja tärpätti konttori sekä Parturi Heikki Ollilainen, jotka myös olivat valvoneet saatava samaisessa konkurssissa, vastustaneet Varatuomari Lundin edellä mainittua kuittausvaatimusta, minhä jälkeen Raastuvanoikeus 16 päivänä Kesäkuuta 1913 konkurssissa ulistamallaan luonnolla on vahvistanut Varatuomari Lundin valvomalMämäinut saatavat pesän varoista maksettaviksi, mutta katsonut ettei  Varatuomari Lund ollut oikeutettu kuittaa maan ilmoittamaansa, Tiilikaisen asiamiehenä kantamaansa rahamäärää valvomaansa saamista 251 R.D.
että sittenkun etuoikeutetut saatavat olivat suoritetut, muut saamamishet saisivat yhtäläisen maksun kukin saatavastaan, ollen korko pidettävä yhdenarvoisena pääoman kanssa mutta luettava ainoastaan 30 päivään Joulukuuta 1912, elleivät varat niittäneet kaikkien hyväksyttyjen saamisten pääoman ja koron suorittamiseen. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Varatuomari Lund vastaamalla oli saattanut juhun, on 1 päivänä Lokakuuta 1913 antanut tuomion asiata, ja koskei Varatuomari Lundin konkurssissa valvoman saamisen oikeellisuutta eikä sen syntymistä ei nen konkurssin alkua oltu kiellettä ja hänellä ja sitä ennen oli ollut ilmoittamansa velka Kaarlo Juho Tiilikaiselle, on Hovioikeus 9 päivä nä Marraskuuta 1868 annetun konn kurasisäännön 33 ja 34 SS:n nojalla, kumaten Raastuvanoikeuden tuomion siltä kohden, oikeuttanut Varatuomari Lundin käyttämään yllämainitun valvomansa saatavan, mikäli se siilen riitti, kuittauksena velkaansa vastaan konkussipesälle. Hovioikeuden tuomioon ovat Kunnallisneuvosmies Kammonen ja hänen asiakumppaninsa anoneet muutosta perustelmalla, johon Varatuomari Lundon vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän pitun ja katsoo oikeaksi, kumson Hovioikeuden tuomion, jättää osian Raastuvanoikeuden julistaman konkurssituomion varaan. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti Walter Andersin B Amberg E Nyman J. Auer. af E Winter 252 R. D.
Den 14. Mars 1914. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett utan afgifter från Kejserlige Åbo Hofrätt inkommit revisionsmål, angående fordran, emellan Agentin Johan Wigell eller Koronen, från Helsingfors stad sökande, samt Rustall ratrisen Sofia Wänttinen, jämväl från Helsingfors, svarande: Gifven uti Justitudepartementet den 14 Mars 1914. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig förelagas och af dem inhämtat följande: Efter stämning å Johan Koronen har Sofia Wänttinen vid Rådstufvurätten i Helsingfors anfört, att hon medels köpebref af den 28 Maj 1906 försålt till Koronen tvänne aktier i Asunto-Osakeyhtio Torilinna benämnda fastighets aktiebolag i sagda stad för ett vis af sammanlagdt 2,400 mark, Efter K. A. - R.t. R. H. K. t. A. Ln No 495. Pag. 331. R.2. 1911.
årligen afbetalades 500 mark. Och defia Kanttinen erlägga det den 28. häraf anmärkt ej mindre att derbeloppet 500 mark, har Sofia Kant förmäldt sätt kommit i tredje tinen påstått Korsonens förpliktande hand, icke kunde inverka på sakgen äfvensom godtgörelse för rätte i jälf omedelbart därefter, på sätt gångskostnaden. tighet väl medgifvit att förenämnd ofvanberörda af Koronen omnämnlopp vore oguldet; men enär Sofia skap med förevarande mål, har hvaraf 400 mark skulle betalas vid då utmätnings åtgärd och sagda köpebrefvets undertecknande samt ärende ännu vore oafgjordt, har Neåterstoden gäldas sålunda att dina sonen emotsett käromålets förkastan som Koronen underlåtit att till Sö Sedan Sofia Wänttinen i anledning Maj 1909 till betalning förfallna omständigheten, att akterna för mine att till henne utgifva sagda beloppdå Johan Koronen vid köpets afslu jämte ränta därå från förfallojaxtande omhänderfått ahtierne, men köpebrefvet jämväl vidhandengaf. Genmäle affordrad har Johan pantsatt desamma till säkerhet för Koronen, som erkänt köpebrefvets vinterstoden af köpeskillingen, än att da af Sofia Wänttinen fordrade boela ärende icke hade någon gemen Nänttinen, som innehållit omförmåla Modstufvurätten medels 29 Decemda aktier såsom pant för köpehus der 1909 afkunnadt utslag i saken lingen, icke vidare innehade antal sig utlåtit; och enär Johan Kerems na af orsak att dessa försålts mindgått riktigheten af det till genom ningsvis till gäldande af den hos för käromålet lagla köpebrefvs nu genen utsökta första afbetalning samt medgifvit att det belopp af de å å nämnda köpeskilling annet räckillingen för ifrågavarande och drenen för öfrigt öfrecklagat böta tier, hvilket jemlikt köpebrefvet 254
bort med femhundra mark afbatu Reehäradshöfdingen Arvid Seura och las den 28 Maj 1909, icke blifvit god frånkande yttranden, har Hofrätten, det, har Rådstufvurätten, utan af jemlikt 7. SS: 14 kap: R. B. och 3. SS. 27. kap. seende å hvad Kooron emot half Sträfslagen, dömt Johan Koronen att vet invändt, ålagt Koronen att ena för ohemult skrifvit böta etthundra mark kvitte till Sofia Winttinen genast Uti Hofrättens dem har Johan utgifva berörda till betalning förfall Höronen sökt ändring medels dednaturne na belopp femhundra mark jämte den Sofia Kanttinen bemätt; hvarefter förfallodagen den 28 Maj 1909 tills rum. fem mark godtgöra Sofia Wänttin icke hafva anfört skäl till ändring i Hophennes kostnader å rättegången. rättens dom, men befrias Koronen dock Johan Koronen i vadeväg dragit från gäldande af omförmälda honom värmålet, har genom dem den 20. Okola böter; och skyldigkännes Johan Kober 1911 låtit bero vid Rådstufvaren med att till Sofia Kanttinen, i erfattning tens utslag samt därjämte skapte för hennes härstades hafda kostnader i digkänt Koronen att med fyratio målet, utgifva sjuttio mark. Pet alfem mark godtgöra Sofia Wäntting erlös till efterrättelse länderkostnader; Och emedan Johan Köronen i sin ändringsansökning om Petter Andersson stufvurätten i målet anlitade ombud Pesolan 3/16. m Pesolan 3/16. m Pesolan 3/16. m Pesolan 3/16. m Jag Anttiain Jag Anttiain Jag Anttiain Jag Anttiain sex procents årlig ränta därå från qvuntligt förhör i målet härstädes upp full betalning följde, hvarhos No Kejserliga Senaten har tagit målet ronen kunts skyldig att med trettio i öfvervägande och finner Johan Korenen Hofiutten, under hvars pröfning jemlikt Nådiga Rubudet af den 6. Mars ssr hennes för målet i Hofrätten hundra Kejserliga Senaten för Finland vändt för Sofia Wänttinens och Matts R. Kelanen. R. Auer. vändt för Sofia Kanttinens och Matts R. Kelanen. R. Auer. vändt för Sofia Kanttinens och Matts R. Kelanen. R. Auer. vändt för Sofia Nänttinens vid Måg R. Melanen. R. Auer Alfres Lemström 255
29d 500 Pag 106 R2 1913. Maaliskuun 16. päivänä 1914. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa, konkurssissa valvotun saatavan vahvistamista koskevassa jutussa, jossa Kauppiaan Uno Wahlroosin konkurssipesän toimitsijamies Varatuomari Josef, Eldad Lindqvist, Porin kaupungista, on hakijana ja Kaukpias Charles Wahlroos, hänkin Porista, vastaajana Annettu Oikeusosastossa 16 päivänä Maaliskuuta 1914. Keisarillinen Senaatti on itsellensä Rättyttänyt jutun asiakirjat ja niisä mikäli nyt on kysymyksessä, saaut tietää seuraavaa Carles Wahlroos oli Uno Kuhlroosin konkurssiasiassa Porin Raastuvanoikeusessa valvonut, paitsi muuta, 7281. maran 82. pennin saatavan, joka perustui minenen C. Wahlroos by (bom Tammikuun 3. päivänä 1912. Uno Wahlroosille asettavaan ja mainitun toiminimen Claeles tahbooselle siirtämään konttokurantVaskuun; mutta koska tuola valvontaa vastustettu, on Ruastuvanoikeus 28 imä: A. L. J. R. H. ä R.
päivänä Maaliskuuta 1912. julistetussa oli Ilmo Kukkooselta ollut suutavaa päivänä Maaliskuuta 1912. julistetussa Juho Vuhteiselta ollut saatavara konkurssiluonnassa esottanut Aarles Naulis Vahlroosen esittämän konttaka Valhousin vi oikeuden käynnissä myönten maksan /2811/ markkaa 82 pentämään valvomans raatavan oikeus my, jonka kuuluvan Oikeus Vähköos tuksi; minkä ohessa Oikeelas Vakkas myös nojalla eli ratsonut Uno Vahl saamiseolius on vahvistettu niin vuoden konkurssissa, menkinnadsi Kuusmäärättäisiin asotettuansa Varatuomarin Lindensadan kahdeksankymmenenyhden marenesten tvanoikeuteen on Arustis Kuklme nimisena maksettavaksi Uno Vahkonsa taalia vaatinut, että riidanalainen on kuessiherastä korkeesituomios on tarva määrättäisiin maksettavaksi to ni ni niin mainätyllä oikeudella kurssipesän varoista Varatuomarin Lindqvisten kullet, aikari Lindquist oli vetoamalla saat kaikki muut konttakuranttilaskur ja nyt jäten, on 10 päivänä Maaliskuuluomoikeus 23. päivänä Heinäkuuta niin ja velvoittanut Saratuomarin Lind1912. julistamassuun päätöksessä ja miten korvaamaan Oraelas Vahlroosen lä, toiminimen O. Kuhkooosi 6. mukaan kuulle ahandille selvityksellä että asiassa ruutola omist menut muutosta perustetuna leltujen todistajain kertomuksella mukaa joten Marles Kihtoos on antannut251 riksi kuin luomiossa eri niidassa avanoikus on vahvistanut Marles KähTämän vuoden ja anoi tulevan siitsemäntuhannen kahKuolainen mainitussa toimessaan on kahdeksankahden penniHovioikeus, jonka tulkittavaksi Saradsi 20. markan erinä, ja pyydettyä 1913. antamallaan tuoniolla jättänyt vausta oikeuden käyntikuluistuun, osan aikaan Kaarinvaroikeuden päätöksen vasonut sekä Marhos Valhooin esäkuhat Hovioikeudessa viidellä kymmeet si pidetyistä kauhunkilo kirjoista muka Hovoisuuden tuomion on Saratuomari tyksi, että toiminimillä 6 Nattioosi maa Oikeusilleen Emoitti on tutkuulta
nän jutun ja katsoo, ettei Varatuomani Lindqvist ole esiintuonut syytä muuttaa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jää pysyväksi; ja velvoitetaan Tämä tuomari Lindqvist, edellä mainitussa toimessaan, suorittamaan Charlos Wahlroosille, hänellä täällä jutun vuoksi oi leiden kulujen korvaukseksi, viisikymmentäviisi markkaa. Tätä kaikki asiaomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti Alpo Luksiala. K. R. Helanen Johannes Pesonen A. J. Rausuoren Den 16. Mars 1914. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsätt revisions skilling från Kejserlige Åbo Hofrätt inkommet växelmål emellan Godsegaren Uno Boijer - Spoof: från Vichtis socken, sökande, samt Jutisutriusgrekondidaten Ludvig Hjelt från Helsingfors stad, uteblifven svarande: Iifven uti Justitiedepar tementet den 16. Mars 1914. Kejserliga Senaten har låtit handngarna i målet sig föredragas och af dem inhämtat följande På stämning å Todsegaren Boijerpoof har Jurisutrinsqvekandidaten Velt vid Rådstufvurätten i Helsing års stad yrkat, att Boijer - Spoof måtpå grund af nedan uppräknale fyra af honom acerfterade och af Godsegaren Artturi Hiidenheimo talollda samt af Sågegaren Niilo Elgren endosserade tre månaders gäxlar, dem Hjelt innehade, förliktas att till Hjelt utgifva: Den den Maj. 1911. till betalning förfallen man mark stor värds oguldna innehåll 2de 4ch Bek. R36. Rd: A. Lm SS: 503 SS: 503 SS: 503 Pag 259 RD 1913.
2148. mark 56. penni; 2.) resterande beloppet 3086. mark 67. penni af en den 8. därpåföljande Augusti till inlösen förfallen växel å 8000 mark 3.) en den 8. November samma år förfallen, å 5000 mark lydande växets obetalda återstod 1069. mark 33. penni. och 4.) en den 7 Februari 1912. första len vaimels innehåll 4000. mark eller sålunda inalles 10,304. mark 56. penni jämte laga ränta å hvarje säskild fordringspöst. Godsegaren. Boijer - Spoof har gen mält, att ifrågavarande fyra väx utgifvits af honom och Godsegaren Hiidenheimo åt Sågegaren Ahlgren endast i syfte att förhjälpa den sistbemälde till erhållande af renningelån från bank utan att Boijer spoof eller Hiidenheimo för dem erhållit någon valuta, hvarför och dä turisutrius qvekondidaten Hjell införkastande. Sedan Jurisalains qvakondedels Juppud etthundra fem mark ersätta Hjutt framhållit, att han på god tro vore innehafvare af omförmälda växlar, har Rådstufvurätten, hvarest parterne å ömse sidor jämväl anhållit om ersättning för sina rättegångs umgälder, medels den 16. Maj 1913. afkunnadt utslag på däri anförda skäl ålagt Todsegaren Boijesspoof att vid utmätnings äfventyr emot återbekommande af originala värslarna, behörigen kvitterade, till Jurisutriusovekondidaten Hjelt utbetala våxlamas sammanlagda oguld ra innehåll tiotusen trehundra femra mark femtiosex penni med sex procents ränta, å tvåtusen etthundra fyratioåtta mark femtiosen penni från den 8. Maj 1911 å tretusen åttiosex mark sextiosju penni från den 8 Augusti samma år, å ettusen co sextionio mark trettiotre penni från den 8. November jämväl år 1911 och nde växlarne endast för utan i fyratusen mark från den 7. Februa6, Boijes - Spoof emotsett käromälägga 1912 till skeende full likvid, hvarhos Boijer - Spoof kändes skyldig att 259 R.d.
lagsökningskostnader s ande rätten låntills. Boijer. Spoof Godsegaren Boijer - Spoof i vinterlig ätt delgjorts honom den af Rådstufvu 2o October 1913. sig däri utlåtet, och dömda räntan skulle räknas från ter Matts onstridande vida, att de tio eller skilt till erkända ersättningen Helsitt öfverlåtits endast till invansrätten nedsattes till nittio mark ring, samt Boijer Spoof, som obetter Ule Hofrättens dom har Godsteges ligen godkänt växlarna och inom an Boijes - Spoof anhåller stadgan den 20. Mars 1858. föreskriftet i öfvervägande och finner Tods samma stadga vore gontemel Rättens dom, vid hvilken förty skall enligt värderätt för betalningen dertill efterrättelse enligt växebått för betalningen är efterrättelse länderde belopp, hvilka icke å värdarna kvitterats såsom guldna, ty har Hofrätten i öfrigt låtit bero vid detta slut, hvari, Rådstufvurätten i saken stannat, utom att, enär Jurisulrius qvikandidaten Hjell icke ens på slått än mindre styrkt, att ifråganden Herrätten, under hvars pröfning innan stämningen i målet den 30. April dragit målet, har genom dom den vatten i saken efter sex för hundra utmedan Godsegaren Boijer Spoof in nanssagda dag samt all den af näst grund för brefvet lagda väikerna åt för hans umgälder i målet af Hofden i 7o. SS och Kejserliga växel Kijserlige Senaten har tagit måna tid undfått stämning i med egaren Borges Spoof icke hafva anlet således jemlikt 24. och 85 SS: samt skäl till ändring i Harritsom innehade växlinna, ansvarig förblifva. Det alle, som vederböKejserliga Senaten för Finland: Walter Andersin. K. R. Helanen H. Abraham K. Auer Alfra Lindström 260 R.d.
Den 17 Mars 1914. Kejserliga Senatensför Finland dom uti ett på nedsatt revisions skilling från Kejserlige Åbo Hofrätt inkommit mål, angående ersättning emellan Medicindirentiåten Albert Wilhelm Nordblad, från Helsingfors stad, sökande samt Mussösen Maria Rasmus, jämväl från Helsingfors, svarande. Gillven uti Justitulepartementet den 17 Mars 1914. Kejserliga Senaten har låtit hand ingarna i målet sig föredragas och dem inhämtat följande "Efter utvärkad stämning å Medicine femtioten Jordblad till Rådstufverätsens i Helsingfors sammanlade den 1. December 1908 har Maria Rasmus inför Rådstufvurätten anfört, att Medicineli emtialen stordblads aflidne fader förre Tullofveruppsningsmannen E. W. Nordfad i lifstiden medels den 15 Augusti 1897 skriftligen upprättadt testamente för ordnul att Maria Rasmus finge, till dess a blifvit gift eller annorlunda försörjd de V. A. B. l. J. P.å R. H A. R. SS: 2. 261 No 508. Pag. 312 R D 1911.
åtnjuta förmånen af fri bostad, bestående af ett rum och kök, hälft uti Öfveruppsyningsmannen Nordblad då tillhöriga gården No 6 vid Bondevardsgatan Helsingfors, hvilken förmån Maria Karmusjämväl fått tillgodonjuta intill den Juni 1908. Men som Medicineluentusta Fogblad oaktadt han skriftligen godkänt testamentet i fråga, berörde 1 Juni lvunget Maria Rasmus att utrymma hän Rennes likal i förenämnda gård och hon in ömsesides framstilt anspråk på aderefter till utgången af påföljande bysning för sina korderefter till utgången af påföljande bo gång för sina kostnader i målet, medelst tember månad varit brifvad omförmål af lag den 26 Januari 1909 sig utlåtit da henne tillförsäkande förmån, har da nio dem Nedunetuntioten Talolliselna Kornus yrkat Malainaleenliuten, undertecknat ifrågavarande af hans berkttlaks förpliktande att till hanne å natur i lifstiden upprättade testamente gifva ersättning för föregången för and den förklaring att han hvarje af månaderne Juni Juli, Namn Karl ovelkiat detsamma, har Rättefoch September 1808. Bonden hörd har Merliainelisen hak uppudt den omistumligheten att detsamfordblad genmält att, emedan jorda mer af Maria Karmus icke, på sätt anröder afhandling hvarken upprättatte sående testamenten vore stadgadt, beter Öfveruppsyningsmannen Nordblads död, densamma vore oguld, i anseenle hvartill och då Maria Kasmus ej heller, med beaktande af de inkomster henres yrke inbringade, numera kunde anses oförsörjd, Medicineluentiaten Nordblalsom jämväl ansett att den äskade errättningen vore oskäligt hög, emotsett färomålets förkastande. Härå har Rådstufvurätten, där parter nes likal i förenämnda gård och hon nu ömsesides framstält ansprick på ervitttertod med 40 mark i mänvilen jemte tämde därmed, hvilket mäste företas nes procents ränta från sista dagen i bristunda att Malivineluen täten Todverätten ansett nämnda förordnande der ordning by om testamente procents ofler Andernekeenligen Sorelve eller af Anna Kormus hemdets stad faders död, vara för Afdunetum262 8. R. D.
tiaten Nordblad bindande; och allden slund Maria Rasmus däri tillförsäkratso förmånen af fri bostad, bestående af ett rum och kök, i Medicineluententen Nordblads numera egande gård N° 6 vid Ruhvardsgatan i Helsingfors, tills hon blifre gift eller annodades förvirjd, men Maaledulienethecken Nordblad er gift eller annorlider förnyd, men Maa Keldning lidentialen Nordbladt i beröfvad denna förmån, hvilken måsta dom af den 28 September 1911. anses fortfarande tillkomna hanne, då bro vid Rådstufvurättens utslag, del icke ens kunnat påstås att hon och jemte det Aduunelidentinten tiden för testamentets upprättande vid ordblad ålagts att med femtio skulle hafva försnyt sig själf, forden mark hålla Maria Rasmus ersatt fordrade godtgörelsen af femtio mark la kostnader. orkälig, har Rådstufvurätten ålagt Stamentlåten Nordkvetto till Maria Kusmus i antyd bemölt. för en hvar af Juni Juli Augusti en det i öfvervägande och finner MeSeptember månader 17/128 eller emälta läterintinenten Nordblad och hafva af de till sagda månader sig längd år ålägges Adiamekunten Nordblad rande beloppen från sista dagen emell till Maria Rasmus, i ersättning för naden, tills full betalning följde, hvarutom Medicindirentiaten Nordblad känts skyldig att med sextio mark ersätta Maria Kasmus för hennes remgälder i målet. n blifst Hofrätten, under hvars pröfning er gift eller annorlider förnyd, men Maa Keldning luentialen Nordbladt i les försörjd, men Maa Hedicinelisenligenligen Nordbladt i ria Rasnus sedan den 1 Juni 1800 emot vadeväg dragit målet, har medels sedan den 1 Juni 1903 varit vadeväg dragit målet har medels skull och då den af Maria Rasmus i henne i Hofrätten i målet utragi minullen icke kunde anses vora till Kapellens dem har Michel Nämndemanten Nordblad att emot andels deduktion, den Maria Käsmäs afseende genast utbetala femtio man Kejserliga senaten har tagit nio hundra mark med sex procents år nästört skäl tilländring i Lopattiin lig ränta därå, beräknad å Marckén vid hvilken förty kommer att föblifver 263
hennes härstädes i målet hafda kostnader utgifva sjuttio mark. Det alle, som vederbör, till efterrättelse länder Kejserliga Senaten för Finland: Walts Andersin. B. Amberg Johannes Pesonen K R. Helanen A. W. Ruusuvaara Alfred Lindström Maaliskuun 18 päivänä 1914. Keisarillisen Suomen Senaatin luomio nostorahalla Keisarillisesta Wiipurin Hovioikeudesta tulleessa, talonosan luovuttamista koskivassa jutussa jossa Talollisen Olli Ropposen leski Maria Kokko omasta puolestaan ja alaikäisen tyttärensä Hilda Kopposen holhojana, Talolliset Adolf Albin ja Anselm Ropponen Kangaslammin pitäjän Harjunnan kylästä, Koneenkäyttäjä Edvard Ropponen, Ematian rautatjenare malta Ruokolahden pitäjästä, Rautatienvirkailija Petter Reppenen, Wiipurin kaupungista, sekä Talollinen Abraham Laitinen ja hänen vaimonsa Anna Liisa Kopponen, Kangaslammin pitäjän Palvalahden kylästä, yhtoisesti ovat hakijoina sekä Talollinen Hiskias Koponen, Jervisten pitäjän Kolkattahden kylästä, vastaajana: Annettu Oikeusosastossa 18 E: F. S. H. F. R. A. E.N. - K. A 200No 511 Pag 152. R. D. 1910
päivänä Maaliskuuta 1914. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt jutun asiakirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä saanut seuraavat tiedot: Haasteen nojalla on Hiskias Koponen Rantasalmen ja Kangaslammin pioikeudessa lausunut että, sittenkun vat omistaneet puolen perintötalok antanut kirjallisen suostumuksen leet rintaperillisittä, Taneli Pöllänen aiassa pitivät hallussaan, paitsi "tävuonna 1885 ja Maria Pitkänen erintaa Pilkäsen testamentin nojalla martestamenttinääräysten nojalla siin Herr Hiskias Koposen Esaias Pihtynyt, Taneli Pittusen esa perikt ja ostanea talonosen, on Hiskias kole tyttärille Hehta ja Alinaa Pihan Ollin, Auvelm ja Anna Leisa Kopponen le tyttärille Hilda ja Alina Pihan Ollin, Antin ja Anna Leisa Kopponen Pitkäsen osa Maria Kokolle ja hänen Heponen on anonut korvausta oikeulapsilleen Edvard, Adolf, Petter Albin, Anselm, Hilda ja Anna Liisa Roppoakirjat ja sille, niin oli Esaias Tillänen omasla puolestaan ja Aliina Pöllären holhoojana 7 päivänä Joulukuuta 1903 tehdyllä välikirjalla myynyt neljänneksen talosta No 10 Harjurannan tajain käräjäkunnan Kihlakunnan kylässä Hiskias Woposelle 1840 marajäkunnan Kihlakunnan kylässä Hiskias Koposelle 1840 markan kauppahinnasta mikin kauppaan Talolinen Taneli Sillänen ja hänen Aliina Pöllänen, täysi-ikäiseksi tulren Taneli Pellänen ja hänen Aliina Pöllänen, läysi-ikäiseksi tulensa Maria Pelkinen, jotka de tuvan oli 18 päivänä Syyskuuta 1904 No 10. Harjwannan kylässä, eliut kou, ja kun Maria Mikko ja hänen lena 1901 ja heidän omaisuutensa ole maansa osaa sanotusta talosta myöshänen veljensä, Seppävirran pitäjänen vaatinut, että Maria Kokko, jän Soinilansalmen kylässä asuun osta puolestaan ja Hilda Nyyjänen Talollisen Esaias Pelläsen ulaisuuset holhoojana, sekä Edvard, Adolf Petter selle ja Hilda Pölläsen siten muun ynnä Abraham Laitinen velvoitettunä hänen vuonna 1874 kuoltua Elletyin luovuttamaan Koposelle sanotas ja Aliina Pölläselle sekä Maria Juhonosa, minkä ohessa Hiskias 265 R.D.