Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
1h 1/4 eli 3/64 m Niklas ja Helena Kivistö myöntäneet Lokakuussa vuonna 1898 kanteessa ja 5 päivänä Marraskuuta 1902. tehdyssä kontrahdissa mainituilla ehdoilla myyneensä Kivistön talon Kustaa Alarik Erkinpojalle sekä sittemmin, Kustaa Alarik Erkinpojan tultua mielenvikaiseksi, hävittäneensä tämän kanssa tekemänsä kauppakirjan ynnä myyneensä talon August Aleksander ja Aaria Paulina Salmiselle, jota vastoin viimeksimainitut ovat eräilleet, että Kivistön puolisot olivat Kustaa Alarik Erkin pojan kanssa tehneet kauppaa kysymyksessä olevasta talosta, sekä väittäneet, että sellainen kauppa olisi ollut mitätä, koska Kustaa Alarik Erkinpoika sekä siihen aikaan kun talon myyminen oli ilmoitettu tapahtuneeksi että sitä ennenkin oli ollut heikkomielinen. Sittenkun asianosaiset molemmin puolin olivat pyytäneet korvausta oikeudenkäyntikustannuksistaan, on Kihlakunnanoikeus 28. päivänä Maaliskuuta 1904. julistamassaan päätöksessä mainitsemillaan perusteilla hyljännyt kanteen, mutta asian laatuun nähden kuitannut kulungit asianosaisten kesken Hovioikeus, jonka tutkittavaksi sekä Waldemar Hakala että August Aleksander ja Maria Paulina Salminen olivat vetoamalla saattaneet jutun, on tuomiossa 28. päivänä Helmikuuta 1908. katsonut velvitetyksi, että Erkki Niklas ja Helena Kivistö jonakuna päivänä Lokakuussa vuorna 1898 olivat laillisessa järjestyksessä tehdyllä kauppakirjalla myyneet Kivistön talon Kustaa Alarik Erkinpojalle ehdoilla, että ostajan tuli ottaa vastatakseen taloon kiinnitetystä kahdeksantuhannen markan velasta sekä maksaa viidelle sisarelleen, kullekin, kaksituhatta markkaa ja niinikään kaksituhatta markkaa myyjille kuinmyös antaa eläkeetuina myyjille sama eläke kuin yllämainitussa, 5 päivänä Marraskuuta 1902. tehdyssä kontrahdissa oli luetettu ja sen lisäksi kaksi lehmää lypset tavaksi talosta, sekä että Erkki Niklas ja irlena Kivistö, hävitettyänsä Kustaa Alarik Erkinpojan kanssa tekemänsä kauppakirjan, olivat äskensanottuna päivänä myyneet saman talon August Aleksander ja Maria Paulina Salmiselle; mutta koskei Loka251.
kuussa vuonna 1898. tehtyä kauppaa oltu julistettu mitättömäksi eikä muutenkaan laillisesti peruutettu, on Hovioikeus, kumoten Kihlakunnanoikeuden päätöksen, M. K. 4. luv. 4 SS: än ja 10. luu. 1 SS:än mukaan julistanut kaupan 5 päivältä Marraskuuta 1902 mitättömäksi ja Lokakuussa vuonna 1898 tehdyn kaupan pysyväiseksi sekä velvoittanut niinhyvin Erkki Niklas ja Kelena Kivistön hävittämänsä kauppakirjan sijasta heti tekemään uuden kauppakirjan Kustaa Alarik Erkinpojalle yllä sanotuilla entisillä ehdoilla kuin myös August Aleksander ja Maria Paulina Salmisen kohta luovuttamaan Kivistön talon Waldemar Hakalalle hänen holhoojatoimessaan; ja samalla kun Waldemar Hakala le ylläviitattujen lainkohtien nojalla, ja tettiin valta Kivistön puolisoilta, jos syytä oli erittäin hakea korvausta siitä vahingosta, mikä oli johtunut Kustaa Alarik Erkinnojalle tuon myöhemmän kaupan kautta, velvoitettiin Kivistön puoli got kahdellasadalla markalla korvaamaan Galdemar Hakalalle hänellä Kihlakunnanoikeudessa asian vuoksi olleet kustannukset. Hovioikeuden tuomioon ovat August Aleksander ja Maria Paulina Salminen anoneet muutosta tänne toimittamallaan perustelmalla, johon Waldemar Hakala on säädetyssä järjestyksessä vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, etteivät August Aleksander ja Maria Paulina Salminen ole esiintuoneet syytä muuttaa Hovioikeuden ylempänä mainittua tuomiota, joka siis jää pysyväiseksi, minkä ohessa August Aleksander ja Maria Paulina Salminen velvoitetaan suorittamaan Jaldemar Hakalalle, korvaukseksi häneltätäällä juttuun menneistä kulungeista, kuusikym mentä markkaa. Pata kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: R. A. Brodd. - Men. hemman R. A. Brodd. - Men. hemman C. J. Tingren. Wara klander 1ne Augusti Frans Salmros 253
Maaliskuun 26 päivänä 1909. 253 Såg. 209. R. D. 1908. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Wiipurin Hovioikeudesta tulleessa, pesän osittamista koskevassa ja tussa, jossa Wiipurin pitäjän Näätälän kylästä kotoisin olevan Kauppiaan Karl Wilhelm Tillan derin konkurssipesän toimitsija miehet Oikeuspormestari IvanPerhard Alopaeus ja Kauppias Serger Koskoin, Wiipurin kaupun gista, yhteisesti, ovat hakijoina sekä sanotun pitäjän Rapikosken kylässä asuva Sahanhoita ja. Anders Perhard Durchman. Karl Wilhelm Tillanderin alaikäisen tyttären Maria Tillanderin määrättynä oikeudenvalvojana, vastaajana: Annettu Oikeusosastos ra 26 päivänä Maaliskuuta 1909. Keisarillinen Senaatti on itselleen Helyttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja mikäli nyt on kysymyksessä, saa tää seuraavaa: Sittenkun Wiipurin pitäjän käräjåkunKihlakunnanoikeus oli 16 päivänä Helnä. R. A. K. - H. S. G. F. C. A-K. R." E. T. No 523.
mikuuta 1905 asettanut Karl Wilhelm Tillanderin konkurssitilaan, on Anders Erhard Durchman valvontapäivänä konkurssissa vaatinut että, koska seo maisuus, jonka Maria Tillander oli perinyt 22 päivänä. Maaliskuuta 1904 kuol teen äitinsä Anna Maria Tillanderin jälkeen, ei ollut vastaava Karl Wilhelm Tillanderin veloista, mitkä kaikki olivat syntyneet. Anna Maria Tillanderin kuoltua, Maria Tillanderille kuuluva puoli pesässä löytyvästä seuraavasta on nihdeman. Pormestari. Uoraenselle ja suudesta nimittäin. Omanlahti nimiset angei. Koskainille toimitetun haasteen tä palstatilasta Wiipurin pitäjän Reeta ja alla, Kihlakunnanoikeudessa uudiskelässä, Karisalmen raatatilasen on hu annut ylläkerrotun vaatimuksensa, selitpitäjän Talikkalan kylässä Mikondaa Maria Tillanderin perintöosuutta. Annitettaisiin Maria Tallanderille, sekä Maria erotettavaksi Maria Tillanderilria Tillanderin jälkeen 27 päivänä itt merkainin vastustettua Anders Ikaa viisikymmentä penniä luomilla siin sanotun kanteenkaa viisikymmentä penniä luomilla siin sanotun kanteen jonkurssipesän varoista. Anders Gerhard durchmanille hänen ylempänä mainitusa toimessaan; ja on Kihlakunnanoikeus 8 päivänä Kesäkuuta 1905 kerrotussa konuisissa julistamassaan tuomiossa katsout Anders Gerhard Durchmanin vaatii uksen riitaiseksi sekä sen vuoksi osoitnut Durchmanin eri oikeudenkännin ajalta saattamaan tuon vaatimuksensa toteen. ille kuuluva puoli Tämän jälkeen on Anders Perhard olevasta kannakartanosta ja sanottuun karteellaan tarkoittavansa vaatia värrettä sijaitsevästä talosta No 31. in Maria Sillanderin jälkeen konkurssi jo Maria Sillanderille tuleva osa. Emola Pormestari. Alonaensen ja Sengtikuuta 1904 toimitetussa perintai, elän kuolemmin kysymyksessä olevaa kan anmärän perukirjan mukaan perintö on Kihlakunnanoikeus 21 päivänä kolmaan mukaan muutun arvosta eli tilal och uudesta Uls julistamassaan päätöksesveljäsataa kahdeksankymmentäkaksi niin mainitsemmellaan perusteillä heljännyt254
Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Anders Gerhard Purchman oli vetoamalla saattanut jutun, on tuomiossa 20 päivänä Kesäkuuta 1908 antanut lausuntonsa asiasta; ja kun ei oltu väitettykään, että Karl Wilhelm Tillander olisi myös Maria Tillanderin puolesta sitoutunut Anna Maria Tillanderin kuoleman jätti keen tekemäinsä velkain maksamiseen saanut keen tekemäinsä velkain maksamiseen tunnutkeen tekemäinsä velkain maksamiseen saanut jo saanut holhouslautakunnan huon Keisarillinen Senaatti on täten lainan Manniseen Maria Tillanderin och tämän jutun ja katsoo, Muvat Perdesta, eikä oltu näytetty muutakaan ja anoi. Korvens ja Segeri. Merkoin eli rustettu, jonka nojalla Maria Petter Seiin luoneet syytä muuttaa Hevioikeukain maksamisesta, on Hovioikeu niiden siis jää pysyväiseksi, kuimolen Kihlakunnanoikeuden päätöksä tarhin niin, että Abramsson velvoittanut Pormestari. Abramensson Maskoimin tulee, Hovioikeu ja Sergei Koskoinin, heidän ylläse tän määräämän sakon uhalratyn viidenkymmenen markan raken pesänösittola ennen 1 päivää uhalla, kahden kuukauden kuluessa 16. lainhuuta 1909. minkä ohessa oikeuden tuomion saatua lain voiman lain Pormestari Alopaeus ja Sugei lisessa järjestyksessä toimeen pannesa korkoin velvoitetaan suorittamsanosithelm, jossa Anna Maria Petander Anders Gerhard Durchmle eroitettaisiin ja johon toimituksen. sen kulunkien korvaukulers Gerhard Durchman oli hyvissä ajoin sitä ennen kutsuttava valvomaan Maria Tillanderin oikeutta. Hovioikeuden tuomioon ovat Pormesta i. Alopaeus ja Sergei. Koskoin anoneet muutosta tänne toimittamallaan perusElmalla, johon Anders Gerhard Durchjan on säädetyssä järjestyksessä vasjo saanut holhouslautakunnan huon Keisarillinen Senaatti on tästä olisi vastimmalainen maksenalaisten velan ylempänä mainittua tuomiota notussa toimessaan, kummallekin on toimituttaa kysymyksessä olele kuuluu osa pesän omaisuudesta niittä täättä julien riksesti "kuusi 255
kymmentä markkaa. Tätä kaikki asian omaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti. R. A. Bonde. - 1. Men. hemmanR. A. Bonde. - 1. Men. hemmanR. A. Bonde. - 1. Men. hemmanC. J. Fingren Edvard klander Carl Muqvist. 2. Thesleff Maaliskuun 26. päivänä 1909. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Wiipurin Hovioikeudesta tulleessa, myllyn luovuttamista koskevassa pitussa, jossa Talolliset Esaias Laurinpoika Kotilainen ja Juha na Kustaa Sallinen sekä kuolleen Talollisen Esaias Kotilaisen oikeudenomistajat, hänen leskensä Wilhelmiina Kilpeläinen, poikansa Emanuel, Esaias, Fredrik ja Otto Kotilainen, vävynsä Asioitsija Albin Mononen ja tyttärensä Lovisa Kotilai nen holhoojansa erään W. Wehviläisen kautta, kaikki Heinäveden pitäjän Husumäen kylästä, ynnä tyttärensä Ida Kotilainen ja tämän mies Talol linen Juhana Pesonen kuin myös Talollinen Kaarle Pesonen, sanotun pitäjän Wihtarin kylästä, ovat hakijoina sekä Talollinen Kaarle Kotilainen, mainitusta Havumäen kylästä, tulematta jääneenä tämän H. S. - C. J. F. C. et. - W. R. H. af H. 25 S. 525. Pag. 67. R. D. 1908.
vastaajana: Annettu Oikeusosastossa 26. päivänä Maaliskuuta 1909. Keisarillinen Senaatti on itullensä esittelyttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää seuraavaa: Heinäveden pitäjän käräjakun nan Kihlakunnanoikeudessa on Kaarle Kotilainen lausunut, että perintötalon No 2. yllämainitussa Haramäen kylässä omistajat olivat tuon talon jakamattomana ollessa sille yhteisesti rakentaneet Herman koski nimisen myllyn, joka silloin min talolla vuonna 1846. päättyneessä välijaossa oli joutunut ulloisten talonosakasten Juhana, Kustaa ja Pietari Kotilaisen omistamalle kahdeksannelle osalle samaa taloa, minkä vuoksi ja hun Kaarle Kotilainen nyttemmin omisti äskensanotun talonosan, Kaarle Kotilainen on vaatinut, että Esaias Laurinpoika Kotilainen ja hänen asiakumppaninsa, jotka niinikään omistivat osia kysymyksessä olevasta talosta ja sen johdosta edelleen Kaarle Kotilaisen kanssa hallitse vat myllyä, velvoitettaisiin myllyn rakennuksista maksettavaa korvaasta vastaan luopumaan sen nautinnosta ja jättämään mylly maaaluineen Kaarle Kotilaisen ykinomaiseen hallintaan. Asiasta kuulusteltuina, ovat Esaias Laurinpoika Kotilainen ja hänen asiakumppaninsa väittäneet, että puheenalaiselle myllylle, joka ylimuistoisista ajoista oli ollut talonosakasten yhteisesti hallittavana, oli jo ennen yllämainittua välijakoa talosta erotettu. erityinen myllypalsta ja että mylty maa-alueineen siitä syystä niinhyvin isosrajaossa kuin myös välijaossa oli edelleen jätetty talon osakusten yhteiseksi sekä ettei mylty sijainnut sanotulla alueella vaan asianosaisten talonosien kesken jakamattomassa Hermankos kessa; ja 257
ovat Esaias Laurinpoika Kotilainen ynnä hänen asiakumppaninsa sen vuoksi vastustuneet kannetta. Sittenkun Komisioonimaanmittarit Saladin Sirelius ja Otto Winnerström olivat toimittaneet katvelmukset riidanalaisella paikalla, on Kihlakunnanoikeus päätöksessä 18. päivänä Syyskuuta 1905. mainitsemillaan perusteilla velvoittanut Esaias Laurinpoika Kotilaisen ja hänen asiakumppaninsa luovuttamaan kysymyksenä olevan myllyn aluineen Kaarle Kotilaisen yksinomaiseen omistukseen ja nautintoon, jonka ohessa Esaias Laurinpoika Kotilaiselle ja hänen asiakumppaneilleen jätettiin valtaeri oikeudenkäynnillä, etteivät asianosaiset muuten siitä sopisi, hakea Kaarle Kotilaiselta korvausta heidän osuudestaan sanotun myllyn rakennuksissa. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Esaias Laurinpoika Kotilainen ja hänen asiakumppaninsa oli vat vetoamalla saattaneet jutun, on tuomiossa 22. päivänä Helmikuuta 1908., koska Komisionimaanmitta si Pireliusen puheenalaisella myllypaikalla 5. päivänä Syyskuuta 1903. pitämässä katselmuksessa oli käynyt selville, että riidanalainen mylly sijaitse Kaarle Kotilaisen mistamaan tilaan jaetulla alulella, joka nykyään oli koskessa juoksevan veden peittämänä, vahvistanut sen lopputuksen, johon Kihlakunnanoikeus päätöksessään eli asiasta johtunut, minkä ohesja Esaias Laurinpoika Kotilainen ja hänen asiakumppaninsa velvoitettiin suorittamaan Kaarle Kotilaiselle maksut hänen kappaleestaan Hovioikeuden tuomiota, vi sitoista markkaa kahdeksankymmentä penniä. Hovioikeuden tuomioon ovat Esaias Laurinpoika Kotilainen ja hänen asiakumppaninsa anonut muutosta, minkä jälkeen suuttinen kuulusteln jutussa täällä on 258
tapahtunut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo siinä käyvän selville, että puheenalainen mylly sijaitsee Kaarle Kotilaisen omistamaan tilaan jaetulla alueella, sekä harkitsee sentähden oikeaksi vahvistaa sen loppupäätöksen, johon Hovioikeus on tuomiossaan johtunut. Tiitä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: A. Henr. IngmanC. J. Timgren 1al. Augusti Eelonikirjandert Hafkellen Maaliskuun 27 päivänä 1909. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Wiipurin Hovioikeudesta tulleessa ulosmittauksen kumoa mista koskevassa jutussa, jos sa Turun kaupungissa oleva Turun Hevosvakuutus yhtiö on hakijana sekä nykyään Wiipurin kaupungissa asuvat. Maanmittari Karl Ivar Borg ja hänen vaimonsa Anna Borg tulematta jääneinä vastaajina: Annettu Oikeusosastossa 27 päivänä Maaliskuuta 1909. esittelyttänyt juttuun kuuluvat ot ja niistä saanut tietää seuraa Wiipurin läänin Kuvernöörin luosi sittemmin, asian tultua lykäasianomaisen tuomioistuimen tavaksi, Turun Hevosvakuutus yhsalmen kaupungin Raastuvanoikeu ja lausuneet, että Ulosottuapulainen 6. J. N. G. W. E. P. - A.G. B. T. M. 259 Pag. 174 R. D. 1908. Keisarillinen Senaatti on itselKarl Ivar ja Anna Borg ovat en toimituttamansa haasteen nojalla No 526.
Mikko Kuivu oli 4. päivänä Helmikuu Kuosvakuutusyhtiö vastustanut, kannet ta 1915 Kokisalmen kaupungin. Moisella minkä jälkeen Raastuvanoikeus, jos lin 31 päivänä edellistä Tammikuuta kauppuolisot Borg myöskin ovat aantaman määräyksen nojalla vasta on set korvausta asiasta johkuneista luona ulosmitannut erinäistä irtain josta; ja koskeivät Karl Ivar ja luona ulosmitannut erinäistä irtain josta; ja koskeivät Karl Ivar ja omaisuutta, paitsi ulosottokustanna Anna Bergo olleet näyttäneet, että he miseksi, jotka Turun Herosvakuuten lukaika paisesti olisivat irtisanoneet puyhtiö laatimansa laskun mukaa ei ynä olevan hevosensa vakuutukassa saana. Anna Borgelta 1914 vuoden yhtiössä eivätkä myöskään toteen masta, sanetussa yhtiössä vakuuteta ja sanalaisesta saatavastaan laki ta korko sanottu hevonen, jonka on min elisivat vapautuneet suoritta molisot Borg ja 3 päivänä. Markka josta ulosmittauksen perusteena ollut mää vuonna 1914 ollut meidän löjen mukaan oli suosi puolisoiden Borgin oma ja Ting palmen viivyttyä joulunut ulosmiHovosvakuuluseyhtiö sitä näitä ettioseksi, sentähden on Raastuvaner limuksestaan, ovat Karl Ivar ja angin asiassa ajaman kanteenmittaus kumottaisiin. sanotussa kaupungissa siihen osan kylungistaan, 29 päivänä TammikauasuDaviden aviopuolisoiden Berginen 1906 on julistanut päätöksensä aniiden 20 markan 20 pennin suorittuun Hevosvakuutusyhtiön sääntöjen kuutumaksuna. Anna Borgin omis rattaneet että yhtiö olisi lispunut tusta Poika nimisestä hevoisesta, merta Karl Ivar ja Anna Berg muulla kuuta 1903 olivat myyneet, siis tänää vuosimaksua, joka yhtiön luorunut kysymykseen tulleesta No 9. neljännyt Karl Ivar ja Anna na Borg vaatineet että kerrott och Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Karl ar ja Anna Borg olivat vetoamalla Kanteesta kuulustettuna on Tuutattaneet jutun, on 23 päivänä Touko260
kuuta 1908 antamassaan tuomiossa antanut lausuntonsa asiasta; ja kesk ei kysymykseen tullut vakuutusmaksu ollut sitä laatua, että ulosmittaus siitä lain ja asetusten mukaisesti oli saanut suorastaan ilman tuomiöta tahi päätöstä tapahtua, on Hovioikeus, purkaen Raastuvanoikeuden ylempänä mainitun päätöksen, kumon nut riidanalaisen, Ulosottaa julaisen Mikko Kiurun 4 päivänä Helmikuuta 1905 toimittaman ulosmittauksen sekä velvoittanut Turun Hevosvakuutusyhtiin sadalla markalla korvaamaan Karl Ivar ja Anna Borgille heillä asian johdosta Raastuvanoikeudessa olleet kustannukset. Hovioikeuden tuomioon on Turin Hevosvakuutusyhtiö anonut muuteet Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun, ja koska TuruHevosvakuutusyhtiölle, yhtiön asiamies kaisesti vahvistettujen sääntöjen mukaan on sille suoritettavien vakuutusmaksi josisäänkeräämistä varten myönnetty se lainen ulosotto-oikeus, josta mainitaan kohdassa 27 päivänä Helmikuuta 1897. annetussa asetuksessa, sisältävä eräiä määräyksiä ulostekojen, yleisten jaksujen, toimituskirjain lunastuksen ahi muun sellaisen ulosmittauksesta, ja puheenaoleva vakuutusmaksu us on sitä laatua, että sen suorittamiseksi ulosmittaus saa suorastaan ilman tuomiota tahi päätöstä tapahna, sen vuoksi ja Raastuvanoikeuden muutenkin mainitsemilla perusteilla hartsee Keisarillinen Senaatti oikeaksi, meten Hovioikeuden ylempänä mainitun tuomion, vahvistaa sen loppuluksen, jonen Raastuvanoikeus päätöksessään on asiasta johtunut. Tätä kaikki asianmäiset noudattakoot. "Keisarillinen Suomen Senaatti. Johan Hummelm Svard Paldani. 1. Wirkman A. W. Granström. D. F. bäcke 261
Den 27 Mars 1909. Kejserliga Senatens för Finland dem uti ett på nedsätt uvisiensskilling från Kejserlige Wasa Hofrätt inkommit mål, angående skifte af död mans bo, emellan Bonden Karl Henrik Henriks ren Korsläck och dennes broder Sytnings manssonen Johannes Henriksson Korsback, båda från Korsbäck by i Korsnäs socken, gemensamt sökande samt Sytningsmansankan Anna Maria Karlsdotter Korsbäck eller Neder, från samma by, svarande: Gifven uti Justi tiedopartementet den 27 Mars 1909 Kejserliga Senaten här låtit hand lingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhämtat söt jande: Genom ett den 15 April 1904 upprät tadt skriftligt testamente hade Anna Maria Korsbäck och hennes man Syt ningsmannen Henrik Henriksson Koislack förordnat, att, i händelse Anna Maria Korsbäck öfverlefde Henrik Korsläck, hon skulle efter Henrik Korsbäcks död af makarnes egendom bekomma i ett för allt ettu nu mark, en dragkärra, sinasäng- och op. - J. W. E. T. - A. G. BF. M. 262 No 527 Pag. 93. R. D. 1908.
gångkläder, en sissa samt fyra stekpanrer, medan återstoden af boet skulle till falla Henrik Korsbäcks arfvingar, men all, händelse Anna Maria Korsläck dige sore Henrik Korsbäck, Anna Maria Korsbäcks arfvingar skulle bekomma endast den egendom, hon infört i löet, nämligen hennes säng och gångkläder, en sof sa och fyra stekpannor. Ester Henrik Korsbacks den 9 Januari 1906 timade död, hade detta testamente den 2 April 1906 vid Häradsrätten i Närpes. Öfvermark och Korsnäs socknars tingslag bevakats af Karl Henrik Korsbäck, som von sen till Henrik Storsbäck i dennes första gifte, och af Bonden Gabriel Andersson Korsbäck såsom rättsbrukare för å utri kes och då vistande Johannes Korsbäck, hvilken äfven vore son till Henrik Kontäck i dennes första gifte, hvaremot Anna Maria Kontäck den 5 April 1906 vid samma Häradsrätt såsom testamente böra tal endast ett af Henrik Korsbäck den 19 December 1905 muntligen gjordt förordnande, att Anna Maria Korsbäck efter hans död skulle af makarnes egendom bekomma en gungstol, en ko och hö till föda åt denna intill den 1 nästlarpåföljande Maj och därefter en riktig krinda lindhö, tre tunnor spanmål, hälften råg och hälften kom, tre tunnor potatis, pöpotatis till så stor mängd Anna Maria Korsbäck önskade, samt gödsel till ett potatisland Efter såväl Karl Henrik Korsläck som Gabriel Korsbäck i dennes förberörda egen skap den 21 Oktober 1906 ågången stämning, har Anna Maria Storsbäck sedermera vid förbemälda Häradsrätt, under förklaring, att hon afstod från de i förenämnda tvenne testamenten henne tillförsäkrade förmåner, yrkat all, enär hon icke beva hat testamentet af den 15 April 1904 och således icke håller vore bonden af dispositionerna i detsamma, och Henrik Korsbäck icke håller kunnat genom testamente förfoga öfver hennes gifterätt i makännes gemensamma bo, sagda lo måtte upplåtas till laga skifte och hon utbekomma sin giftorätt i Joel I saken hörde hafva Karl Henrik och Gabriel Korsbäck metsagt käromå 263
let; därå Häradsrätten, hvarest Anna Maria Storsbäck tagit i anspråk ersättning för sina kostnader i rättegången, medelst den 9 November 1906 afkunnadt utslag på upptagna skäl förkastat Anna Maria Storsbäcks i målet utförda lalan Hofrätten under hvars pröfning Anna Maria Korsbäck i väderag dragit målet, har i anledning däraf uti dem den 26 Februari 1908 utlåtit sig; och eme lan Anna Maria Korsbäck icke beva kat ifrågavarande, den 15 April 1904 upprättade skriftliga testamente och hon vid sådant förhållande icke vore bonden af listämningarna i detsamma, har Hofrättenmed upphäfvande af Häradsrättens utslag förordnat, det Henrik och Anna Maria Korsbäcks gemensamma bo skulle till laga skifte emellan Anna Maria Koistaik och Henrik Storsbäcks arfvingar upplåtas, samt därhos ålagt Karl Henrik och Gabri 1. Korsbäck, den sistnämnde i egenskap af Johannes Storsbacks rättsberäkare, att ej mindre med sextio mark ersätta bena Maria Korsbäck hennes kostnader i målet vid Häradsrätten, än äfven med fyratiofem mark godtgöra Anna Maria Korsbäck hennes i Hofrätten hafda umgälder uti målet. Uti Hofrättens dom hafva Karl Henrik och Johannes Korsbäck anhållit om ändring medels hit ingifven deduk tion, hvilken af Anna Maria Korsbäck i föreskrifven ordning bemälts Kejserliga Senaten har tagit må let i öfvervägande; och alldenstund Anna Maria Korsbäck förklarat sig icke vilja laga i anspråk de henne genom omför mälda testamente af den 15 April 1904. tillförsäkrade förmoner, fördenskull och då sagde testamentariska förordnande vid sådant förhållande icke kan upphäfva Anna Maria Korsbäcks å lag grundade rätt till andel i Henrik och Anna Maria Korsbäcks gemensamma bo, pröfvar Kejser liga Senalen rättvist låta bero vid det dut, hvari Hofrätten medels förenämnda dom i saken stannat, jämte det Karl Henrik och Johannes Korslack åläggas att med sjuttio mark godtgöra Anna Mana Korsbäck hennes i måkt härstädes 264
hafda kortnader. Det alle, som vederbör till efterrättelse länder Kejserliga Senaten för Finland: Julmis Ummelm J. Wichtman Edvard Pardani A. W. Granström Edvard Pardani A. W. Granström B. F. bäcke Maaliskuun 29 päivänä 1909. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahoilla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa, maansaannon moittimista koskevassa jutussa, jossa Maanvilelijät Kustaa Heikinpoika Väinölä, Sääksmäen pitäjän Ritvalan kylästä, ja Selim Brynolf Koskinen, Pyhäjärven pitäjastä, kumpikin erikseen, ovat hakijoina sekä Tampereen kaupungissa asuvat Talonomistaja Kaarle Jaatala entisen Talollisen Kaarle Fredrik Packalenin alaikäisten tytärten Naima Katrina ja Saima Hillervo Packa linin holhoojana, ynnä Kaarle Fredrik Packalenin täysi ikäiset lapset Kaarle Ihanni ja Hilja Lemni Packalen saapuville tulleina. mutta Kaarle Fredrik Packalenin nimikään täysivaltainen poika Jaakko Ilmari Packalén tulematta jääneenä vastaajina: Annettu Oikeusosastossa 29 päivänä. Maaliskuu ta 1909 Keisarillinen Senaatti on itselleen R. A. W. H S. - C. T. C. f. w. B. 265 Pag 72. R. D. 1908. No 607.