Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
kuuta 1913 kuoltua, jättänyt hänen ja Eljas Wasaniemen perillisille seuran neen Maaliskuun 17. päivälle päiviltyn tilin hoitamastaan omaisuudesToimitettuaan tämän jälkeen ta. Juho Pekka Aholalle haasteen, ovat Antti Kauppila ja hänen myötäpuolen sa Eljas Wasaniemen ja Eva Perotia Kylmäniemen oikeudenomistajina, sanotussa Kihlakunnanoikeudessa muistuttuneet tiliä vastaan: että Juho Pekka Ahola oli tiliin merkinnyt joka tilinodelta Eva Dorotia Kylmäniemen datukseen, vaatteisiin, huoneen vuokraan veroihin ja kirkkobyyteikin menneen 400 500. markkaa, näilä menoja mil laan tavalla todistamatta; että tilissä mainitussa laskussa oli Juho Pekka Aholaa hyviletty kerran vuodessa pankkitalletuksen tukin Ouluun tehdystii makkasta 335. markalla 80. pennillä, vaikki a sellaisten mutkain tekoon ollut lain kaan ollut tarvitta; että samaan tarkuun oli merkitty noilla matkoilla menneen 6. päivää vuodessa ja niistä velottu 264 markkaa, mikä velkemus e dellämainitusta syystä oli kohtuuton; sekä että mainitussa laskussa niine kään oli velottu kahdesta Aittoniemel le tehdystä matkasta 35. markkaa 60. penniä sekä Huutoniemessä käynnis sä 36. markkaa 60. penniä, vaikka oli syytä epäillä niihinkään matkoihin olleen tarvella; mikin nähden. Antti Kauppila ja hänen myöläpuolensa lausuen alaksuvansa että Juho Pekka tholalla oli Eva Dereta Kylmäniemen elutukseen, vaattiisiin, huoneenvuokraan veroihin ja kirkkobyyteikin merkitse miinsä määräin ollut, jonkuntaista perusteista osalle velkomusummaan sa ovat vaatineet Juho Pekka Aholaa velvoitettavaksi näyttämään toteen ne ynnä muut mainitut me not asianmukaisilla todisteilla taikka, eller hän voinut situ tehdä, suorittamaan Antti Kauppilalle ja hänen myötäpuolekien todistamalla jääneet määrät ja todistista täydellisesti puuttuessa koko hoidettavaksi ottamansa määrän eli 4355 markkaa 64. penniä ker635 658 11/2 2629 173 RD 1915.
koineen; minkä ohessa Antti Kauppila ja hänen myötäpuolensa ovat anoneet korvausta oikeudenkäyntikuluistaan Kanteesta kuulusteltuna on Juho Pekka Ahola kieltänyt olevansa vastuun alainen Eva Dorsten Kylmäniemen omaisuuden käylästä, hän kun oli ollut ainoastaan apuna Eva Dorotea Kylmoniemellä, joka itse oli mielensä mukaan käyttänyt omaisuuttaan, ja on Juho Pekka Ahola sen ohessa selittä nyt, ettei hän näin ollen voinut esittää mitään kuittaja tilinsä tueksi Kihlakunnanoikeus on Maalis kuun 20. päivänä 1914. julistamallaan päätöksillä ratkaissut julun; ja koskee Juho Pekka Ahola, joka oli uskottuna miehenä 1902. vuoden alussa ottunut hoidettavakseen Eva Dorsten Kylmäniemen omaisuutta yhteensä 4355. markkaa 64. nenniä, ollut osittänyt todistuksia siitä ta hän olisi tämän omaisuuden Eva Doroten Kylmäniemen hyväksi tui asioi hin käyttänyt senteikhen ja kun myös oli selvitetty Eva Dorolen. Kylmäniemel lä olleen nityistä, hänen omaessa huutasaan ollutta omaisuutta, jolla hän oli elänyt, on Kihlakunnanoikeus velvoittanut Juho Pekka Aholan Antti Kauppilalle ja hänen myölipuolelleen, Eva Doroten Kylmäniemen oikeudenomista jina, maksamaan vaaditut neljätu hatta kolmesataa viisikymmentäviisi markkaa kuusikymmentäneljä penniä viiden prosentin vuotuisine korkoineen Maaliskuun 3. päivästä 1902, jolloin hän uskottuna miehenä oli ottanut omaisuuden hoidettavakseen, kunnes täysi maksu tapahtui, sekä sadullakun dellakymmenellä markalla korvaamaan Antti Kauppilan ja hänen myölupuol tensa oikeudenkäyntikulut. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Juho Pekka Ahola oli velonmalla saatta nut jutun, on Helmikuun 8. päivänä 1916. antamassaan tuomiossa katsonut ettei Juho Pekka Ahola ollut esittänyt syytä muuttaa Kihlakunnanoikeuden päätöstä muuten kuin että, koskeivät Antti Kauppila ja hänen myölupuolen sa ollut tehneet mitään muistutusta tilin menopuolella olevaa eräi, R. Ra1656 för 629 SS: 1915.
raniemelle luettelon mukaan 19:05 vastaan ja he tilissä mainitusta laskusta, johon Juho Pekka Ahola oli punnut hyväkseen 769. markkaa 40. penniä, olivat kiistäneet ainoastaan 675. markkaa ja siis hyväksyneet 94. markkaa 40. penniä nämä hyväksytyt erät yhteensä 287. markkaa 45. penniä, olivat tilissä luettavat Juho Pekka Aholan hyväksi, minkä vuoksi Hovioikeus on oikaissut puheenaolevaa tiliä siten, että Juho Pekka Ahola hoitamastaan Eva Dorota Kylmänienen omaisuudesta oli maksava neljä tuhatta kuusikymmentäkahdeksan markkaa yhdeksäntoista penniä, sekä velvoit tanut Juho Pekka Aholan Antti Kaupilal le ja hänen myöläpuolleen tästä määrästä maksamaan sen osan, joka heille mainitun testamentin määräysten ja laillisen perinnönjaon mukaan oli tuleva, Kihlakunnanoikeuden määrää mine korkoineen ja oikeudenkäyntikeulujen korvauksineen. Hovioikeuden tuomioon on Juho Pekka Ahola anonut muutosta. Keisarillinen Senaatti katsoo käyneen selville, ettei Eva Dorotia Kulminiemi sinä aikana, jona Juho Pekka Ahola on uskottuna mieheni hoitanut puheenalaista omaisuutta, ole työttään kyönnyt hankkimaan elatustaan, vaan että hänen on siihen löytynyt käyttää pesässä olevia varoja ne rahamäärät jotka Juho Pekka Ahola tiliensa on merkinnyt Eva Dorotia Kylmäniemen ela tukseen käytetyksi; ja kun niitä matkakustannusten korvauksia ja päivä palkkoja, joilla Juho Pekka Ahola on pesää tilissään velottanut, myöskeän ei voida katsoa kohtuullomiksi, koskei Ahola ole lukenut hyväkseen muuta palkkiota toimestaan, kuin mitä tilissä mainittu lasku sisältää, eikä pesiin tila, mikäli Eva Dorotia Kylmä niemen kuoltua tapahtuneessa pesunkir joituksessa tehty toimituskirja osottaa ole Eljas Wänniemen kuoleman jälkeen Aholan pesää hoitaessa sanotta vusti huonontunut, harkitsee Keisarillinen Senaalle oikeuksi ollaan huomioen nunneksen Holhouslain 7/5. SSssä kume la Hovioikeuden tuomion ja Kihlakun1657 29/ 1915.
ianoikeuden päätöksen sekä hyljätä Antti Kauppilan ja hänen myöläpuollen sa kanteen. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti: Walter Andersin. Johannes Pesonen. K. R. Halonen. K. Auer. K. R. Halonen. K. Auer. Samuli Koski. / Halry Fregrotti. Den 28 December 1916. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, på nedsatta revisionsskillingar, från Kejserlige Åbo Hofrätt inkommet sjörättsmål emellan Sjökaptenen Peter Clemetsen, från saden Ärendal i konungariket Norge, å ena, samt Vicehäradshöfdingen Ernst Carlsson såsom god man uti aflidne Gökaptenen Hans Johan Dahl bergs till konkurs upplåtna bö, och Helsingfors Änglar tygs Aktiebolag benämnda bolag, båda från Helsingfors stad, på den andra sidan, ömsom sökande och svarande: gifven i Justitiedeparte mentet den 28 December 1916. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredra gas och af dem så vidt nu är i fråga, inhämtat följande: Efter stämning å Sjökaptenen Dahlberg och Helsingfors Angfartygs Aktiebolag har Sjökartenen Jde F. F. B. A - A. R. S. K. 1658 No 2629 Pag. 173 RD 1915.
Clemetsen inför Rådstufvurätten i Hango stad anfört, att Helsingfors Angfartygs Aktiebolag tillhöriga äng förtyget Baltie under befäl af Kaptenen Dahlberg vid inkommande till Hangö stads hann den 4 Februari 1913 något efter klockan half elfva på aftonen, medan äfKaptenen Lemetsen förda ängfartyget Bagot legat förtöjdt vid kajen eller piren i sagda hämn, stött emot tagot med den påföljd att båda fartygen blifvit skadade samt dagot därigenom åsamkats följande utgifter, nämligen i Hangö: för besiktning, värdering, advokatarvode och telegram g03 mark 20 penni, besiktningsarvode 150 mark, haverikommision 280 mark, för anskaffande af garanti i afseende å vinnande af hvarstad å ånglärtyget Mattie 75 mark, teleFramkostnader 88 mark 63 penni, för sjöförklaring 33 mark 50 penni, för tillfällig reparation af Hagets skader 527 mark och för anskaffande af garanti för dagets befriande från den kvarstad, som å detsamma utverkats af Helsingfors Augfartygs Aktiebolag, 100 kronor svenskt mynt äfvensom i Osearshamns stadi konungariket Sverige, det Aagot afgått för undergående af slutlig reparation: kostnaderna för denna svaration 15583 kronor 6 öre, efter afdrag af 1775 kronor, hvartill kostnaden för iståndsättande af en Aagot tidigare ågången skada belöpt sig, hämmafgifter 10 kronor kostnad för Kaptenen Clemetsens logi i land 124 kronor, priset för 25tons kol för resan från Hangötill Osearshann 562 kronor 5t öre, för öfvertidsarbete 11 kronor 25 öre, arfvode åt Löyds ägent 47) kronor 50 öre, telegramkostna der 99 kronor 50 öre, bankprovision 75 kronor, ytterligare teleFramkostnader 98 kronor 19 öre arfvode för tidspillan och besvär 200 kronor och för förlorade tjugutvå seglationsdagar, under tiden från 1659
den 13 Februari till den 5 Mars 1913, 5751 kronor 67 öre eller inalles, efter förvandling af de i finskt mynt utbetalade posterna till svenskt mynt, enligt Kaptenen Clemetsens beräkning 22380 kronor 99 öre; och som Kaptenen Dahlberg genom oförsiktighet vållat omförmälda sammanstötning, har Kaptenen Clemetsen yrkat Dahlbergs och Helsingfors Äng förtygs Aktiebolags förpliktande att med förbehåll om i lagen förutsatt förmånsrätt i ängfartyget Baltie gemensamt eller den af dem, som tillgång egde, i skadeersättning åt Clemetsen utbetala sistsagda belopp med sex procents ränta därå från stämningsdagen tills full betalning skedde. I afseende å genmäle i saken hafva Sjökaptenen Dahlberg och Helsinglors Änglärtys Aktiebolag förklarat att ängfartyget Baltie vid ifrågakomna tillfälle gått på så långt afstånd från kajen att detsamma skulle blart passerat ängfartyget Aagot, i fall Aagot varit på vanligt sätt för töjdt, men att Hagot, hvars längd vore tvåhundra fyrationio fot en gelskt mått, legat med äktenskap pet i omkring fyratiofem graders vinkel utåt från kajen och med ett mellanrum af åtta fot emellan kajen och fören, hvarför och då dagot icke fört något ljus akterut, vid hvilket förhållande det varit omöjligt att under rådande mörker i tid observera Agots läge, samt den inträffade sammanstöt ningen förty icke kunde tillräknas Bältie utan föranledts af Augusts olämpliga läge och uraktlåtenheten att medels ljussignalvarsko inkommande fartyg om detta lage samt äfven af den omständigheten, att å Hagot vid tillfället icke funnits vakt på däck, hvilken medels afgifvande afsignaler hade kunnat förekomma sammanslötningen, Kaptinen Dahlberg och Helsingfors Aug1660
fartygs Aktiebolag emotsett förkastande af Kaptenen Clemetsens talan, jämte det Dahlberg och bolaget bestridt riktigheten af de fordrade ersättningsporterna och särskildt anmärkt: att den till 1775 kronor uppgifna kostnaden för reparation af Agots tidigare haveriskada vöre alltför låg; att anspråket på ersättning för tjugufem tons kolräknade fog; att den fordrade errättningen för Clemetsens laga i land äfvensom för tidspillan och besvär tarfvade närmare utredning, samt att någon ersättning för förlorade seglationsdagar icke kunde medgifvas, enär Magot redan innan sammanstötningen inträffade befunnit sig i havereradt tillstånd och sålunda icke varit seglationsdugligt: Dessutom har Helsingfors Ingförtygs Aktiebolag på tagen stämning å Sjökaptenen Clemetsen, såsom repressentant för ängfartyget Augusts rederi, yrkat att, emedan ofvanbeskrifna sammanstötning, på sätt sedan framhållits, förorsakats af Aagot, Kaptenen Clemetsen måtte åläggas att, under förbehåll om lagstadgad förmånsrätt i fartyget. ersätta bolaget de kostnader detsamma nödgats vidkännas i följd af de skador ängfartyget Baltie vid sagda sammanstötning tillfogats samt i sådant afseende till bolaget utgifva: för besittningsarfvoden 534 mark 96 penni, för utverkande af kvarstad å Hagot enligt två af Hango Advokatbyrä utfärdade räkningar 59 mark 50 penni och 44 mark 50 penni, för provisionell reparation af Balties skador 2500 mark, för ett potentänkare 793 mark 90 penni för sjövärdighetsintyg, skadevärdering och två påtentankare 2307 mark 91 penni, för slutlig reparation af Baltie 9600 mark, för kompassjuste ring 102 mark, för ställd görandi intill den 6 November 1913 i afseende å Ralties bridömande från hvarstaden 487 mark 50 penni, för 1661
tjuguen dagars tidsförlust 6300 mark, telegram - och postporton 50 mark samt protest - och protokollslösen 27 mark eller tillsammans 22807 mark 27 penni. Öfver Helsingfors Angfartygs Aktiebolags käromål hörd har Sjökaptenen Clemetsen framhållit, att angfartyget Åagot vid förenämnda tillfälle väl legat med äkter skoppet i femton å tjugu graders vinkel från kajen, men att färtyg i hämnar i allmänhet och i Hangö hann i synnerhet ofta vore af förhållandena nödsakade att förtöja med endast fören i land och åktern svängd utåt, hvarför Agots läge icke varit ovanligt eller olämpligt; att Hagot vid tillfället äfven fört akterut lantärna med ljus, ehuru förande af ljus icke vore föreskrifvet för förtyg, som läge i hamn för töjdt vid kaj; samt att å Hagot jämväl vaktkarl varit utposterad och vid sammanstötningen befunnit sig på däck, men hade denne icke kunnat tillgöra något för att afvärja kollisionen. Med afseende härå har Kaptenen. Clemetsen motsagt Helsingfors Angfartygs Aktiebolags ersättningsanspråk till alla delar, hvarhos Clemetsen erinrat att den af Hangö Advokatbyrå utfärdade: räkningen å 59 mark 50 penni vore oegentlig såtillvida, att det ärende angående hvarstad å Hagot som räkningen afsäge, väckts af obehörig sökande samt därför lämnats därhän och fått förfalla; att för ett potentankare fordrade 793 mark 90 penni icke i någon händelse kunde godkännas, enär ängförtyget Nallio uppgifvits hafva vid kollisionen förlorat endast två patentankare och priset för tvenne andra i deras ställe anskaffade nya ankare äfven upptagits i bolagets ersättningsräkning; samt att fordrade 2500 mark för Balties provisionella reparation ej heller kunde medgifvas, enär detta belopp på intet 1662
sätt vore specifieradt och någon officiel besiktning för utränande. af kostnaden för detta arbete, som betingat sig högst 400 mark, ej heller hållits Sedan parterne bemött hvar andras genmälen samt ömsesides gjort anspråk på ersättning för rättegångskostnaden, har Rådstufvurätten, hvarest under målets behand ling i egenskap af sakkunnige för meddelande af nödiga upplysningar närvarit Sjökaptenen Leonard Melan och förre Lötsuppsyningsman nen Johan Berndt Blomqvist vid ett sammanträde samt den sistbemälde och Sjökaptenen Frans Oskar Sjöman vid sex sammanträden och de två nästnämnde äfven afgifvit utlåtande i saken, medels utslag den 24 November 1913 afgjort målet och förklarat däri utredt vara att ängfartyget Baltie den 4 Februari 1913 vid inkommande till Hangoö västra hamn sammanstött med i hamnen vid kajen under smärmagasinen förtöjda ängfartyget Aagot med den påföljd, att sistnämnda ängfärtyg erhållit de skador, som närmare omförmäldes i det i målet ingifna, vid verkställd officiel besiktning å ängaren tillkomna instrumentet och hvilka skador vid denna besiktning uppskattats till nittontusen sjuhundra fyratiofem mark, utan att desamma sederme ra blifvit i Hango iståndsatta och utan att Kaptenen Clemetsen gittat styrka att afhjäljandet af dessa skador dragit högre kostnader än hvad vid synen uppskattats, äfvensom att skulden till berörda sammanstötning stannade Balties befäl till last. I anseende härtill har Rådstufvurätten, med förkastande af Kaptenen Dahlbergs och Helsingfors Änglärtygs Aktie bolags i saken framställda ersätt ningsanspråk såsom obefogade, ålagt Sjökaptenen Dahlberg och bolaget att gemensamt eller den 1663
af dem, som tillgång egde, bolaget dock endast med fartyg och fråkt, så långt gälden därmed betalas kunde, att till Sjökaptenen Clemetsen, såsom befälhafvare å Aagot utgifva förenämnda värderingssumma nittontusen sjuhundra fyratio lem mark jämte ersättning för Clemetsen till följd af sammanstötningen vållade kostnader för besiktning, värdering, anlitande af advokat, telegram, haverikommision göförklaring och gärantiställande med sammanlagdt niohundra trettio mark trettiotre penni med fem procents ränta å nämnda två belopp från den 6 Februari 1913 tills full betalning skedde, hvaremot Sjökaptenen Clemetsens anspråk i öfrigt såsom ostyrkta och obefoga de förkastats. Tärjämte har Rådstufvurätten ålagt Sjökaptenen Dahl berg och Helsingfors Angfartygs Aktiebolag att på enahanda sätt med trehundra tjugufem mark godtgöra Sjökaptenen Clemetsen dennes umgälder i målet samt att ersätta Rådstufvurättens i målet anlitade sakkunnige och i sådant afseende utgifva åt dem hvardera etthundrafem mark. Hofrätten, under hvars pröfning Sjökaptenen Clemetsen, särskildt, samt Sjökaptenen Dahlberg och Helsingfors Angfartygs Aktiebolag, gemensamt, i vädeväg dragit målet, har i dom af den 26 Maj 1915 tunnet Sjökaptinen Dahlberg och Helsingfors Ingförtygs Aktiebolag icke hafva anfört skäl till ändring i Rådstufvurät tens utslag samt Sjökaptenen Elimetsens vadelibell icke föranleda annan rättelse i sagda utslag än att, enär Clemetsen i Hofrätten styrkt riktigheten af nedannämnda utgiftsbelopp, Sjökaptenen Dahlberg och Helsingfors Angfartygs Aktiebolag utöfver den betalningskyldighet Rådstufvurätten i saken åhvälft dem ålades gemensamt eller den, som tillgång egde, bola; get dock endast med fartyg och 1664
trakt, att till Sjökaptenen Clemetsen i hans egenskap af befälhafvare å ångfartyget Aagot utgifva: för tillfällig reparation i Hango af ångaren Augots nu ifrågavarande haveriskada trehundra fyratiosju mark samt med afseende därå, att ängfartyget Aagot vid tvenne särskildå haverier åsamkade skador blifvit i Osearshamn afhjälpta, och Hofrätten, enär Clemetsen icke virat huru lång tid åtgått för iståndsättande af den skada, som angfartyget Baltie vid samman stötningen förorsakat Aagot eller att nedannämnda kostnader skulle hafva vållats uteslutande af ifrågavarande kollision, var i afsaknad af annan beräkningsgrund, endast hälften af följande belopp nämligen hämnafgifter i Osearshamn tio kronor, kostnaden för Kaptenen Clemetsens laga i land etthundra tjugufyra kronor, priset för tjugufem tons kol för resan från Hango till Oseorshamn femhundra sextiotvå kronor femtio åre, för öfertidsarbeten erlagda elfva kronor tjugufem öre, arvode åt Loyds ägent trehundra åttioen kronor trettio öre, telegramkostnader nittionio kronor femtio åre och ytterligare delegramkostnader och postporton samt provision tvåhundra femton kronor trettiofem öre, eller således fem kronor, sextiotvå kranor, tvåhundra åttioen kronor tjugufem öre, fem kronor sextiotvå åre, ett hundra nittio kronor sextiofem öre fyrationio kronor sjuttiofem öre och etthundrasju kronor sjutton, rätteligen sextiosju öre svenskt mynt jämte fem procents årlig ränta. å samtliga nu utdömda belopp från stämningsdagen den 6 Februari 1913, hvarhos det af Rådstufvurätten Sjökaptenen Clemetsen för ställande. af gärande tillerkända beloppet ett hundra mark rättades till etthundra bronor; och skulle samtliga i svenskt mynt utdömda belopp erlägges antingen i samma myntslag eller i 1665
finskt mynt efter vid betalningstiden gällande å vista kurs. Deaf Rädstufvurätten de sakkunnige i målet tilldömda arfvodena bor de fördelas så, att Sjökaptenen Melan erhöll femton mark, Lotsuppsyningsmannen Blomqvist ett hundrafem mark och Sjökaptenen sjöman nittio mark, Uti Hofrättens dom hafva Sjö kaptenen Clemetsen, särskildt, samt, sedan Sjökaptenen Dahlberg emeller tid aflidet och hans bo upplåtits till konkurs, Vicehäradshöfdingen Carlsson, i sin förenämnda egenskap, och Helsingfors Angfartygs Aktiebolag gemensamt sökt ändring, hvarefter parterne bemätt hvarandras ändringsansökningar; och har sedermera muntligt förhör i saken egt rum i Kejserliga Senaten på sätt det därom förda protokollet närmare vidhandengifver. Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner utredt vara ej mindre att ånglärtyget Åagot vid ifrågakom na tillfälle varit landfast men icke tillbörligt förtöjdt till käjenhvarför Sjökaptenen Clemetsen med hänsikt till fartygets läge af hamnbefälet äfven förständigats visa varningslanterna, hvilken väl varit vid kollisionstillfället utsatt i äng, förtygets akter men intygats ej hafva brunnit, samt att någon eld ej synts å änglärtyget eller annan varningssignal därifrån gifvits, hvadan Sjökaptenen Clemetsen åsidosatt vidtagandet af sådana försigtighetsmått, som betingats af för handen varande omständigheter, än äfven att Sjökaptenen Dahlberg å sin sida gjort sig skyldig till att med hänsikt till förledens hästiga brökning och förestående angöring af hamn, icke hafva näviderat angfartyget Baltie med nödig för riktighet och särskildt till att icke i tid hafva tillräckligt raktat farten, hvarigenom sammanstötnin 1666
gen kunnat, om icke undvikas, så åtminstone till sina verkningar lin dras. Då sålunda hvartdera fartygets befälhafvare måste anses hafva varit vållande till sammanstötningen, men Sjökaptenen Dahlberg varit det i högre grad, pröfvar Kejserliga Senaten rättvist jämi likt stadgandet uti SS 155 i gällande sjölag, med ändring af Hofrättens dom härutinnan, ålägga Sjökapte nen Dahlbergs konkursbo och Helsingfors Änglärtygs Aktiebolag att gemensamt eller den af dem, som tillgång eger, bolaget dock endast med förtyg och framt, så långt gälden därmed betalas kan, ersät ta Sjökaptenen Clemetsen det belopp, hvarmed ångfartyget Hagots skador öfverstigit ängfartyget Balties enligt värdering efter kollisi onen, med tiotusen etthundra lyratiofem mark, men i anseende till sakens beskaffenhet och utgång få parterne själfva vidkän. nas sina kostnader i rättegången. Med sådan ändring i Hofrättens dom kommer därvid i öfrigt eller beträffande utlåtandet rörande det Rådstufvurättens i målet anlitade sakkunnige tillerkända arfvodet att förblifva. Det alle, som veder bör, till efterrättelse länder, Kejserliga Senaten för Finland. Eric Juonikai Alfred Kiuksiala. Eric Lovikarvi Alfie Riuksiala. Eric Lovikarvi Alfie Riuksiala. Eric Lovikarvi Alfie Riuksiala. B. Annberg. Samuli Koski. A. V. Suhkummun 1667
Joulukuun 28 päivänä 1916. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Wiipurin Hovioikeudesta tulleessa ojitusjutussa, jossa Osuuskunta Tienhaara i. l. niminen osuuskunta, Wiipurin pitäjästä on hakijana sekä sanotun pitäjän Hietalan kylässä asuvat Talolliset Mikko ja Juhana Himmänen vastaajina: Annettu Oikeusosastossa Joulukuun 28. päivänä 1916. Keisarillinen Senaatte on itsellen sä esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää Wiipurin pitäjän käräjjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa ovat. Mikko ja Juhana Immonen laumennelettä, sittenkuin Osuuskunta Tienhaara 1. sekä Mikko ja Juhana Himmanen olivat yhdessä kaivattaneet viemäriojan osuuskunnan omistamilla mailla Mikko ja Juhana Himma sen Hietalan kylässä olevien viljelysmaiden halki, oli osuuskunta jättänyt Sämä: J.S. (S. B.) Ä. R. Sr. 668 No 2632. 250. R. D. 1910
viemäriojan maansa kohdalla kunnessa pitämättä, mistä oli ollut seuraukses na, että osuuskunnan mailta, jotka olivat hiekka- ja vesiperäisiä, vesi oli kuljettanut hiekkaa Mikko ja Juhana Himmasen viljelyksille tukkien sarkaojat ja oikeuttaen muutenkin sanotuille viljelyksille vahinkoa; minkä vuoksi Mikko ja Juhana Hemmanen ovat vaatinut osuuskuntaa velvoitettavaksi sopivalla uhalla laittamaan kysymyksessä oleva viemärioja maan sa kohdalta sellaiseen kuntoon, ettei je tekisi haittaa heidän viljelyksilleen Kanteen johdosta on osuuskunnan puolesta väitetty, että puheenalainen tukkeutuminen oli johtunut siitä, etteivät Mikko ja Juhana Hemmanen ollut pitäneet ojaa omalta osallaan ja viljelysmaittensa kohdalta kunnossa, minkä vuoksi ja kun omistunta oli palstoittanut ja myynyt kaiken omistanansa maan, osuuskunta on vastustanut kannetta Kihlakunnanoikeus, jossa asianosaiset molemmin puolin ovat anoneet korvallsta oikeudenkäyntikuluistaan on Huhtikuun 18 päivänä 1912 julistamassaan päätöksessä lausunut selvitetyksi, että vesi kuljetti osuuskunnan omistamasta hiekkämäestä hiekkaa Mikko ja Juha na Himmasen viljelysmäille oikeuttaen niille haittaa ja vahinkoa, minkä vuoksi Kihlakunnanoikeus on velvoittanut osuuskunnan kuukauden kuluessa siitä kuin Kihlakunnanoikeuden päätös saisi lainvoiman panemaan puheenalaisen viimäriojan piekkamäen kohdalla tarkoituksen mukaisella tavalla sellaisen kuntoon, ettei hiekka pääsisi veden mukana siitä valumaan, uhalla että Mikko ja Juhana Himmanen muutoin saivat sen tiettää osuuskunnan kustannuksella, minkä ohessa osuuskunnan tuli kolmellakymmenellä markalla korvata Mikko ja Juhana Hemmann oikeudenkäynti kulut Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Omuskunta Tienkaara i. loli vetoamalla saallanut jutun, on Kesäkuun 15 päivänä 1916 antamallaan tuomiolla jät1669