Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
Dagarby by och Lemland socken för ett pris af 1535 mark för 1000 meter, levererad tullfritt å kaj i Pegerby inom fem veckor, räknadt från berörde den 3 Oktober, på villkor, bland annat att påbeln levererades i en längd, att bolaget A. C. iklädde sig gärandi för kaledens filfria punktionering och dess frihet från alla material - och tillverkningssdel samt att priset erlades sålunda, att 3000 mark betalades genast och återstoden tre månader efter fullgjord beverans; men emedan beläget./.800. först den 1 December 1907 tillhandahållit tofonbolaget en kabel, hvars ledare understigit en millimeter i diameter, uti nio skilda längder och bolaget. t. C., hvilket det vid sådant förhållande ålegat att förena dessa längder till en kabel, därvid förfarit så oskickligt att kabeln efter dess utläggning icke kunnat funktionera utan telefombolaget varit tvunget att ango upptaga densamma, ty och då bolaget A. C. sålunda brustit i hveransastalets fullgörande samt såväl på grund häraf som med hänsyn jämväl till den af bolaget å tagna garantin för kaldns filfria lunktionering efter utläggningen vore skyldigt att ersätta tillförboken get all bolaget i följd af den felaktiga leveransen tillskyndad skadahär toleförbolaget yrkat bolaget AdGs förpliktande att till till talofonbolaget ej mindre återbära de å paletns prisden 14 Oktober 1907 guldne 3000 mark jämte fem procents ränta från sagte dag, med afdrag doch af 923 mark 11 penni för af bolaget använda 146 meter af den levererade kalden, än äfven godtgöra bolaget de kostnader detsamma för utläggningen och upptagningen af kabeln fått vidkännas samt öfriga i samband därmed stående utgifter med inalles 853 mark 65 penni; hvarhos tolefonbolaget gjort anspråk på ersättning för rättegångskostnaden 1202
I saken hördt har Elektriska Aktiebolaget./. C. G. genmält att bevaranson af kabeln väl skett sentida men att Toglo Telofonaktiebolag det vaktadt utan anmärkning emottagit käddn; att påledns ledare varit af aftalad beskaffenhet, hvilket ådagalagts vid med kabeln i sådant afseende å tillverkningsorton verkställda pröf; att det parterne emellan träffade aftalet icke innehölle att käbeln skulle levereras i en längd, utan att fastmera de underhandlingar, som föregingo oftalet, vidhandengåfvi att bevaransen finge verkställas i flere längder, och att bolaget. C. G icke åtagit sig att utlägga kaldn; i anseende hvartill och då bolaget t.24. berrerat kabeln i aftaladt skick å tullbron i Degerby samt telefonbolaget underlåtit att afpröfva habeln för att utreda, huruvida densumma punktionerade eller var behäftad med material eller tillverkningsdel, och bolaget Aug. iklädt sig garanti allenast för att kaldn vid levarans tillfället punktionerade, men icke vore ansvarigt för skada, som därefter åkommit kabeln i följd af oskicklighet och oaktsamhet vid dess utläggning eller annorledes, har bolaget t. E. G. yrkat förkastande af telonbolagets talan samt på tagen genstämning dettas förpliktande att till bolaget A. C. erlägga den oguldna delen af kaledns pris med 3955 mark 55 penni. Rådstufvurätten har medels utslag den 3 September 1909 funnit utredt vara, att Pego Idefonaktiebolag efter föregående underhandlingar med Elektriska Aktiebolaget. A. G. om inköp af en underrättenstelofenrubel, försedd att nedläggas emellan Kegerby by och Somland socken, i bref af den 3 Oktober 1907, som den 9 i samme månad af bolaget  etc. besvarats, af sistnämnda bolag beställt en dylik kabel med en millimeters dubbelädrig ledare enligt tiligare aflämnadt och godkändt pröf 1203
till en längd af fyratusen femhundra trettio meter för ett pris af ettusen femhundra trettiofem mark för ettusen meter fritt förtullad å köj i Dagerby på villkor, bland annat, att levaranstiden utgjorde fem veckor, räknadt från berörde den 3 Oktober att bolaget A. C. G. iklädde sig görandi för kaledns filfria punktionering och bihet från alla material - och tillverkningsdel samt att priset erlades sålunda, att tretusen mark betala; des omedelbart efter öfverenskommelsens afslutande och återstoden tre månader efter det levaransen fullgjorts, utan att därvid bestämts, huruvida kabeln skulle levereras i en eller flere längder; att sedan telefomaktiebolaget den 14 Oktober 1907 till bolaget A. G. i ofvannämndt afseende inbetalt tretusen mark den beställda kabeln, afdelad i nio rässkilda långder, ankommit till Tegerby den 1 därpåföljande December och således sentida, men dock utan afseende härå mottagits af telefonbolaget, som genast därpå vidtagit åtgärder för kabelns nedläggande, utan att därförinnan underkasta kabeln afpröfning; att, då det emellertid afbrutna arbetet med kaledns nedläggning i slutet af Januari 1908 skulle fortsättas, det befunnits att några längder af habdn till större eller mindre del blifvit vattendränkta, hvarför kåbden, som sålunda icke varit tjänstduglig, åter upptagits Med afseende härå och då den af bolaget A. C. levererade kaledns ledare visats innehafva den bestämda diameter och belefonaktiebolaget icke styrkt att kabeln skulle vara behoftad med vare sig material - eller tillverkningsset samt vid sådant förhållande den omständigheten att tolfenbolaget själft om och med anlåtande af en bolaget t Egis montör såsom tekniskt biträde, ombesörjt kabelns nedläggning, hvilket verkställts väfsedt att nödig material för detta arbetets omsorgsfulla utförande saknats, måste anses hafva 1204
frikallat bolaget A. G. från den af bolaget ingångna garantin för fabelns filfria funktionering, fann Rådstufvurätten tillförbolaget icke vara lagligen berättigadt att vare sig återfå å priset för kaledn i förskott erlagda tretusen mark eller af bolaget A. C. G. undfå godtgörelse för kostnaderna med rubelns nedläggning och upptagning samt för de öfriga af tolefördolaget uppgifna utgifter, som därmed egde gemenskap, utan bolaget tvärtom vara förpliktadt. att till bolaget A. C. G. utbetala den ännu oguldna delen af det till sextusen niohundra femtiotre mark femtiofem penni uppgående priset för ansagda belefönkåbel, hvarför Rådstafvarätten, med förkastande af teleförbolagets i målet utförda talan, ålagt Foglö Telefonaktiebolag att till Elektriska Aktiebolaget A. G. i förenämndt afseende utbetala tretusen niohundra femtiotre mark femtio fem penni. Hofrätten, under hvars pröfning Pöglö Helenaktiebolag i vadeväg dragit målet, har genom dom den 15. Maj1914 låtit vid Rådstufvurättens utslag bero, jämte det Töglö Teksonaktiebolag ålagts att till Eloftriska Aktiebolaget A. C. gälda afgifterna för dess exemplar af Hofrättens utslag med tjugutvå mark trettio penni. Uti Hofrättens dom har Foglö Peteraktiebolag anhållit om ändring Kejserliga Senaten finner skäl icke förekomma till ändring i Hövättens dom. Ort alle, som vederbör, till efterrättelse länder. Kejserliga Senaten för Finland. Walter Andersin. Johannes Pesonen. Walter Andersin. Johannes Pesonen. A. J. Brunman Samuli Korki. /Hkettelleen 1205
Lokakuun 19 päivänä 1916 lisesta Turun Hovioikeudesta sa Sahanomistaja Arndt Kihlori Nieminen, Padasjoen pitäjän Jokioisten kylästä. on hakijana sekä Liike mies Juho Käkkä, saman pitäjän Maakosken kylästä, vastaajana: Annettu Oikeusosastossa, Lokakuun Keisarillinen Senaatti on itrellensä esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tilaa: Kuhmoisten ja Pudasjoen pitäjien käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa on Juho Häkka Sahanomistaja Niemiselle toimi tullamansa haasteen nojalla. lausunut, että sittenkuin edellämainitusta Maakesken kylästä oleva Talollinen Heikki Juho Helleri oli Maaliskuun 7 päiväLäsnä: W. 1. R. A. K. F.  K. Å. SS. 57. 1206 No 2014. Pag. 248. R. D. 1915 Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisariltullessa korvausjutussa, jos 19 päivänä 1916.
nä 1911 toimitetussa pakkohuu tokaupassa ostanut Häkälle kuuluneen asianomaisen määräyksen nojalla ulosmitatun Maakirki nimisen höyryläivan ynnä kaksi siihen kuuluvaa proomut mutta Hämeen läänin silloinen verkaatoimittava Kuvernööri täkän valituksen johdosta päätöksellään Huhtikuun 28 päivältä 1911 oli kumounut huutokaupan oli Sahanomistaja Nieminen, ja ka huutokauppapäivänä oli Helleriltä ostanut mainitun lainan proomuneen, seuranneen Toukokuun 7 päivänä, vaikka hänen le oli annettu tieto Kuvernöö rin mainitusta päätöksestä, ottanut laivan haltuunsa ja Räijänteen järven vielä jäässä ollessa hinnauttanut sen saman järven rannalla olevasta Maakesken laivasillasta 20 kilometrin päässä siitä olevalle Mainiemen laivalaituville sellaisin seuraava sin että laina oli rikkoutunut käyttökolvottomaksi; minkä vuoki ja kun Sahanomistaja Niemi nen oli vasta Toukokuun 28 päivänä 1911 palauttanut lainan, joka mainitusta päivästä seuran neen Kesäkuun 13 päivään oli rikkoutumisensa takia ollut korjauksen alaisena, ja Juho Hakkasiis oli Niemisen mainitun menettelyn johdosta kärsinyt suuria kuluja ja tappioita, Juho Kukka on vaatinut Sahanomistaja Niemistä velvoitettavaksi Häkälle suorittamaan korvausta lainan korjauksesta oihaatuneista kuluista, lainan seisomisen johdostu olleesta tappiosta sekä larias la sen Niemisen hallussa olles1207 ja kadonneista korkkiliivaista kuin myös korkoa korvausmäärille. Sahanomistaja Nieminen on kieltänyt Juho Hähän ilmoitta. neen Niemiselle kysymyksessä olevan huutokaupan kumoamisesta sekä selittänyt että Niemi
non, asianomaisen ulosottomiehen hänelle noin viikko jälkeen laivan viemisen ilmoitettua huutokaupan tulleen kumotuksi, oli heti toimittanut lainan takaisin Häkälle, minkä vuoksi ja kun ei oltu näytetty, että laina Kimisen saadessa se haltuun sa olisi ollut virheeton ja että se hänellä ollessaan olisi vikaantunut, eikä myöskään Hähälle mahdollisesti hoituneen vähin gon määrää. Nieminen on anonut kannetta hyljättäväksi Kihlakunnanoikeus, jossa asianosaiset molemmin puolin natanoneet korvausta oikeudenkäyn likuluistaan, on Tammikuun 17 päivänä 1913 julistamassaan päätöksessä havainnut sekitetyksi, että Sahanomistaja Niiminen ostettuaan mainitun laivan proimineen HeikkiJuho Helleriltä, joka huutokaupassa oli sen itselleen huutanut, tämän kaupan nojalla Toukokuun 7 päivänä 1911 olihuolimatta siitä että hänelle silloin oli annettu tieto että huutokauppa oli kumottu, otta nut Maakeski laivan haltuun sa, hinauttanut sitä Päijän ken vielä jäässä ollessa noin kahdenkymmenen kolometrin matkan niin että se oli rikku tunut käyttökelvottomaksi sekä senjälkeen oikeudettomasti pitänyt lainaa hallussaan samän Toukokuun 18 päivään asti, palauttaen sen vasta silloin tähälle, ja että laina sitten sen rikkoutumisen lakia oli ollut korjauksen alaisena viimeksisanotusta päivästä seuranneen Kesäkuun 13 päivaan asti, jolla ajalla sitä ei ottu voitu lainkaan käyttää, minkä vuoksi ja kun myös eli selvitetty, että lainan korjan oli tullut maksamaan aina kin kaksisataa markkaa ja että Häkällä luvan seisomises 1208
ta oli ollut tappiota vähintään kaksituhatta markkaa sekä että lainasta, sen Sahanomistaja Niemisellä ollessa, kuusi korkkiliiriä, jotka Nieminen oli myös tänyt ainakin kahden markan arvoisiksi kappaleelta, oli kadommut, Kihlakunnanoikeus on velvoittanut Sahan omistaja Niemisen Juho Häkälle maksamaan korvaukseksi laiian korjuusta kaksisataa markkaa, laivan seisomisesta aihentuneesta tappiosta kaksituhatta markkaa ja korkkiliweista kaksitoista markkaa eli yhteensä kaksituhatta kaksisataa kaksitoista markkaa viiden prosentin vuotuisine korkoineen oikeudenkäynnin alusta Lokakuun 25 päivästä 1912 sekä sitäpaitsi kahdellasadalla viidelläkymmenellä markalla korvaa maan Häkälle hänen oikeuden käyntikustannuksensa. Vorioikeus, jonka tutkit tavaksi Sahanomistaja Niemi nen vetoamalla oli saatta nut jutun, on tuomiolla Syyskuun 20 päivältä 1915 jättä nyt Kihlakunnanoikeuden päätöksen voimaan, minkä ohessa Sahanomistaja Nieminen velvoitettiin viidelläkymmenellä markalla korvaamaan Juho Häkälle hänellä Hovioikeudessa olleet kulut Hovioikeuden tuomioon on Sahanomistaja Nieminen anonut muutosta perustelmalla, johon Juho Häkka on vastannut. Keisarillinen Senaatti katsoo, ettei Sahanomistaja Niemi nen ole esittänyt syytä muut tua toivoikeuden tuomiota, joka siis jää pysyväksi ja velvoitetaan Nieminen suorittamaan Juha Häkälle hänellä jutun vuoksi täällä olleiden kulujen korvaukseksi kuusikym 1209
mentä markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti. Walter Andersson. B Anneberg. K. R. Helänen. K. Auer. T. J. Jormblif Lokakuun 20 päivänä 1916. Keisarillisen Suomen Senaatin luomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa tilin moitetta koskevassa jutussa, jossa ovat Jyväskylän kaupungissa asuva Apteckkari Lorentz Spolander ynnä Tilanomistaja Carl Heimer Grönholm, Kansakoulunopettaja Juhani Kalliokoski Maanvilje lija Juho Viktor Hartus ja Konttoriste Akseli Flinkman, Jumsän pitäjästä hakijoina seka Jämsän Tuomalaisen Yhtuskoulun Osakeyhtiö poisjää neenä vastaajana. Annettu Oikeusosastossa 20 päivänä Lokakuuta 1916. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt jutun kirjat ja niis tä, mikäli vielä on kysymyksessä saanut seuraavat tiedot: Jämsän Tuomalaisen Yhteistön leen Osakeyhtiön hallituksen jäsenet Saramaanmittari Väinö Kirkkä Rouva Fredriila Palmroth NeiteLäsnä: W. A. J. P. R. K.  K.S. R;K. SS: 6 No 2015. Pag. 77. R. D. 1915.
Ilma Konkola, Herastuomari Niklas Reponen ja Maanviljelijä Otto Patajoki kaikki Jämsän pitäjästä ovat Apteckkari seolandarille, Tilanomistaja Grönholmille Opettaja Kalliokoskelle, Maanviljelijä Hartukselle ja Konttoristi Flinkmanille toimitultamansa haasteen nojallä 25 päivänä Marraskuuta 1909 Jämsän pitäjän käräjakunnan Kihlakunnanoikeudessa lausuneet, että mainittu yhtiö oli kokouksessaan 1 päivänä Marraskuuta 1906 välin nut Spolanderin, Grönholmin, Kalliokosken Hartuksen ja Flinkman in rakennustautakunnaksi yhteiskoululle rakennettavaa koulura kennusta varten sekä että Spolan ter jonka rakennushautakunta oli ottanut rakennusrahaston hastajaksi oli 1 päivänä Elokuuta jog toimestaan antanut tilin, minkä rakennustautakunnan muut jäsenetkin olivat saman kuun 5 päivänä allekirjoittaneet oikaisemalla sen sikäli kun eräälle E. Koskelle laskun mukaan maksetut 18 markkaa 90 penniä ole kahteen kertaan merkitty tilin menapuolelle. Väittä en tässä tilissä huomanneensa rehdyksiä ja väärinkäytöksiin, ovat Varamaanmittari Särkkä ja hänen myötäpuolensa muistuttaneet paitsi muuta: ettei työmiehelle maksetuista palkoista altu todisteina tiliin liitetty kuitattuja työ- ja palkkauslisto ja, vaan ainoastaan työnjohta jan Rakennusmestari Anders Edvard Henrikssonen antamat kuitit hänen vastaanottamis taan rahasummista sekä että tiliin kuuluvat todisteet N:rot 3, 12, 15 20, 30, 42, 40, 57. 57 d 57 f. 98 103, 108, 118, No 124, 126, 128, 133, 134, 145, 169,170, 181 ja 182 olivat kuultaamattomia laskuja ja että tilessä oli jotakuinkin yhtä uusri joukko menneriä joista vallut mitään näytöstä Näin ollen ovat Varamaanmittari Tark1211
kä ja hänen myöläpuolensa vaati neet, että Apteekkari Spolander ja tämän myötäpuolet velvoitettaisiin joko yhteisesti tai se heistä, joka siihen velvolliseksi katsottaisiin, omalla kustannuksellaan laatimaan suheena oleva tili kokonaan uudestaan ja sellaiseen muotoon, että siitä täysin selviäisi rakennusrahaston tila ynnä rakennuslautakunnan kanssa tekemisissä olleitten eri henkilöitten ja rakennustauta kunnan väliset raha asiat, jota paitsi Varamaanmittari Särkkä ja hänen myötäpuolensa ovat pyytä neet korvausta oikeudenkäyntikirluistaan Inteckkari Spolander ja hänen myötäpuolensa ovat, vastustaen kannetta, selittäneet, paitsi muuta, ettei Apteekkari Spolander ollut säilyttänyt työmiesten palkkalistaja koska heidän palkkojan sa maksettaessa oli ollut läsnä työnjohtaja ja kaksi rakennustantakunnan jäsentä eikä työmiehiltä sen tähden oltu vaadittu kuittia; sekä että nekin laskut, joista kuitti syystä tai toisesta puuttui, oli maksettu. Kihlakunnanoikeus on 20 päivänä Marraskuuta 1911 julistamassaan päätöksessä siinä esittämillään perusteilla hyljännyt kanteen, kuitenkin siten että Spolander suostumuksensa mukaisesti ja koska oli käynytselville, että hän oli 15 päivänä Touko kuuta 1908 velvittanut tiliä vanhemman Severus Konkolan kuolinpesälle maksetulla kahdeksallasadalla kuudellakymmenelläkolmella markalla kahdellakymmenelläviidellä sennillä toiseen kertaan, velvoitettiin korvaamaan mainittu erä, siitä kuitenkin vähentämällä viisisataa kuusikymmentäkaksi markkaa, jotka Skolander kuitin mukaan 14 päivältä Tammikuuta 1900 oli vuoretta nut Maalari K. J. Tiilikaiselle tiliä veloittamatta ja siis taramaan mittari Sarkalle ja hänen myötä puolilleen suorittamaan Kihla1212
kunnanoikeuden laskelman mukaan kolmesataayksi markkaa viiden prosentin korkoineen 1 päivästä Elokuuta 1909, jolloin moitteenalainen tili oli päivätty Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Jämsän Tuomalaisen Yhteiskoulun Osakeyhtiö oli vetoamalla saattanut jutun on 10 päivänä Helmikuuta 1915 antamässaan tuomiossa lausunut, ettei kysymyksessä oleva tili perustunut sellaisiin kuitteihin ja todistuskappaleisiin, että niistä täysin selviäisi mihin tilitetyt rahat oli käytetty, minkä vuolsi Hovioikeus, kumosen Kihlakunnanoikeuden päätöksen, on velvoittanut Apteekkari Spolanderin Tilanomistaja Grönholmin Opel taja Kalliofosken Maanviljelijä Hartuksen ja Konttoristi Flinkman in heille kullekin määrätyn kahdensadan markan sakon uhalla kolmen kuukauden kuluessa Hevioikeuden tuomion antopäivästä laatimaan sekä yhtiölle antamaan uuden, sellaiseen muotoon laaditun tilin, että siitä ja sen todistoista täysin selvisi koulun rakon nusrahasten tila sekä rakennustautakunnan kanssa tekemisissä ollei den henkilöiden ja rakennustauta kunnan väliset raha asiat; ja tulesiis Rakennusmestari Henrikssonille tilittämistä varten annettuja, titiin merkittäviä rahaeria todistei na seurata Henrikssonin Apteekka ri Spolanderille jättämät tilit noiden rahojen käyttämisestä ja viimeksimainittujen tilien todisteiksi jätetyt työmiesten palkkoja maksettaessa syntyneet työ- ja palkkauslistat sekä kutakin muuta titiin merkittävää meneerää asianmukaiset kuitit tai muut todistuskappaleet. Sen ohessa on Hovi oikeus velvoittanut Anteekkari Spelanderin ja hänen myötäpuolen sa yhteisvastuullisesti kolmella sadalla markalla korvaamaan Jämsän Tuomalaisen Yhteiskoulun Osakeyhtiöllä Kihlakunnanoikeu 1213
dessa olleet kulut Hovioikeuden tuomioen ovat tpteckkari Spolander ja hänen myötäpuolensa anoneet muutosta Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Jämsän Suomalainen Yhteiskoulun Osakeyhtiö ole esittänyt riittävää, perustettä vaatimukselleen että Apteckkari Spolander ja hänen myötäpuolensa velvoitettaisiin laatimaan kokonaan viisi tili puheenalaisesta toiminnastaan minkä vuoksi Keisarillinen Senaatti harkitsee oikeaksi kumoten Hovioikeuden tuomion jättää jutun sen lopputuloksen vardan, johon Kihlakunnanoikeus päätöksessään on johtunut kuitenkin siten että osakeyhtiölle varataan valta eri oikeudenkäynnillä Apteekkari Spolanderelta ja hänen myötä puoleltaan velkoa mitä yhtiö ehkä katsoo olevansa heiltä saamassa heidän kysymyksessä olevan toimintansa johdosta. Tätä kaikki asianomaiset noudatta koot Keisarillinen Suomen Senaatti. Walter Andersson. Johannes Pesonen. Walter Andersson. Johannes Pesonen. K. R. Helanen K. Auer. Samuli Korki. 1214
Lokakuun 21 päivänä 1916. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Wäärän Hovioikeudesta tullessa, korvausta koskevassa jutussa, jossa Kurikan pitäjässä oleva Kurikan Puutavara Osakeyhtiö on hakijana sekä Ilmajoen pitäjän Peltoniemen kylässä asuva Mäkitupalaisenleski Anna Niinistä vastaajana: Annet tu Oikeusorastossa Lokakuun 21 päivänä 1916. Keisarillinen Senaatti on itselleen. sittelyttänyt jutun kirjat ja niistä, mikäsi nyt on kysymyksessä, saanut seuraavat tiedot Kurikan pitäjän käräjakunnan Kihlakunnanoikeudessa on Anna Niinistä lausunut että sittenkuin Kurikan Tuutava ra - Osakeyhtiö Huhtikuun puolivalista vuonna 1912 oli Anna Niinistöltä vuokrannut hänen omistamansa hevosen ajelä hin yhtiön Ilmajoen pitäjän Kirkon kylässä sijaitsevalle sahatle, olivat yhtiön työmiehet, vedättäessään sanotulla hevoselta puulavaraa sakalta. Heinäkän rautatuppyväkin lastaussillalle mainitun sämä: A. L. B. l.S.K 1215 No 2038 Såg 116. K. D. 1916
Huhtikuun 20 päivänä hoitanut hevosta niin huolimattomasti, että se, lastaussillalla seisäessään, oli pääsyt siitä putoamaan alas maahan ja siinä loukkaantunut, saaden tändin aivoihin ja selkäytineen sekä sen johdosta, huolimatta sille hanki tusta Säinlääkärin avusta tullut työhön kykenemättömäksi ja vihdoin, eläin lää kärin määräyksestä, Tammikuun 14. päivänä 1913. tunettu; ja on Anna Niinistä näin ollen vaatinut yhtiötä velvoi tettavaksi korvauksi täten syntyneestä vähingosta, suorittamaan hänelle hevosestä 450 markkaa, siitä ettei hevosta oltu voitu kiräällä vuonna 1912. käyttää ajeen 50 markkaa sekä hyvosta hoitamiden eläinsääkärien palkkiot 17 markkaa 50 penniä, minkä ohessa Anna Niinistä on anonut korvausta oikeudenkäyntikuluistaan Kurikan Puutavara - Osakeyhtiön puolesta on kannetta vastustettu, koska Ilma joen ja Seinäjoen Elainvakuutus - Yksi jossa puheenalainen huonen oli ollut vakuutettuna 350 markan arvosta, oli velvollinen suorittamaan Anna Niinistölle sanotun määrän Kihlakunnanoikeus, jossa myöskin mainittua vakuutusyhtiötä oli asiasta kuultu, on Huhtikuun 28 päivänä 1914. julistamallaan päätöksellä siinä mainituilla perusteilla kyljännyt Anna kiinistön kan teen liian aikaisin nosteltuna Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Anna Nimistö oli veteamalla saattanut jutun en Helmikuun 8 päivänä 1916 antamassaan tuomiossa lausunut selvitetyksi että puheena oleva hevonen sen ollessa Kurikari Suutavara - Osakeyhtiölle vuokrattuna, oli ilmoitettuna aikana huolimattoman katsonnan tähden päässyt pitoa maan edellämainitulta lastaussillalta, sillä seurauksella että se saamiensa vammojen johdosta oli täytynyt tappaa, mihin nähden, ja kun yhtiö niin ollen oli velvollinen korvaamaan ilma Tunistölle näin tavoin tulleen vahingon Hovioikeus kumeten Kihlakunnanoikeu den päätöksen, on velvoittanut Kurikan Pentavara - Osakeyhtiön, kuitin saadessaan, nuorittamaan Anna Annistölle korvaukseksi hevoista neljäsataa markkaa, hevo1216
sen työhön kykenemättömyydestä viisikymmentä markkaa ynnä hevosta hoitamille eläintääkäreille suoritetuista palkoista, seitsemäntoista markkaa viisikymmentä penniä, eli siis yhteensä neljäsataa kuusikymmentä seitsemän markkaa viisikymmentä penniä, kuin myös korvaamaan Anna Niinistön oikeudenkäyntikulut, Kihlakunnanoikeudessa sadalla seitsemälläkymmenellävudellä markalla ja Hovioikeudessa viidelläkymmellä markalla Hovioikeuden tuomioon on Kurikan Puutavara Osakeyhtiön puolesta anottu muutesta perustelmalla, johon Anna Simotö on vastannut Keisarillinen Senaalle katsoo, ettei ole oli aihetta muulla tavoin muuttaa Hovioikeuden tuomiota, kuin että, koska Anna Niinisti on ollut muutokseenhakijana Hovioikeudessa, Kurikan Tuntavara-Osakeyhtiö vapautetaan suorittamasta sen maksettavaksi määrättyä korvausta. Anna, Viinistore kyluista Hovioikeudessa viittäkymmentä markkaa. Täli kaikki asianomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti: Alfred Liuksiala. A. W. Olllemaara. B. Anneberg. Samuli Koski. Ossian Sihannan No 2042. Pag. 126 R. D. 1915 Den 21 Oktober 1916. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatt revi sionsskilling från Kejserlige Wasa Hofrätt inkommet mål angående bättre rätt till mark emellan Bonden Matts Vilhelm Jakobsson, från Munsala by i Munsala socken, sökande, samt Bonden Jakob Nyman, från samma by, svarande: Gifven i Justitiedepartementet den 21. Oktober 1916 Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem inhämtat följande Vid Häradsrätten i Nykarleku och Munsala socknars samt Juppo kapellförsamlings tingslag har Jakob Nyman yrkat att, emedan Matts Vilhelm Jakobsson, som jämte Jakob Nyman egde en dem emellan sämjoskiftad del af Gästgifvars hemman No 1 i nämnda Munsula by, i Maj månad 1911 egenmäktigt nedhuggit en Nyman tillhörig gärdesgård, som varit uppförd på det ställe å deras Ofvde: W. A. J. P. - R. H. - K. A; 1966