Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
Den 28. Februari 1911. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatt reverskilling från Kejserlige Åbo Hofrätt inkommet mål angående ersättning på grund af kontraktsbrott emellan Angfartygaktiebolaget Nord, i Helsingfors stad, sökande, samt Kommerserådet Herman Saastamoinen, från Kuopio stadsvarande: Gifven uti Justitiedopartementet den 28. Februari 1911. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem inhämtat följande: Kommerserådet Saastamoinen har på stämning å Ångfartysaktiebolaget Nordvid Rådstufvurätten i Helsingfors stadanfört, att bemälda bolag genom den 9. November 1903 upprättadt och af Kommerserådet Saastamoinen den 28. i samma manad godkändt skriftligt kontrakt förbundit sig att från Hango stad till särskilda i kontraktet angifna utländska hamnar under tiden från den 1 Januari 1904 till den 31 December 1909 och jämväl därefter, såframt ej uppsägning femton dagar innan nästnämnde dag å någonNärv: J. N. B. - S. S. Wot. - J. /B. F. M. No 323. Pag. 195. R. D. 1909.
derå sidan skett, frambefordra alla uti Kommerserådet Saastamoinens trådrullefabrik i Kuopio tillverkade, för export till utlandet afsedda trådrullar för i kontraktet närmage upptagna traktafgifter, hvaremot Saastamoinen å sin sida förpliktat sig att vid utförsel af nämnda vara anlita ute sjetande bolagets angfartyg; och som Kommerserådet Saastamoinen, sedan bolaget vid utgången af år 1904 upphört med sin rederirörelse, nödgats vid export af trådrellar under Augusti, September, Oktober och November månader år 1905 till annat rederi utgifva i trakt sammanlagdt 300 pund 8 penni egilekt mynt mera än han enligt omförmälda kontrakt bort till Angfartsgsaktiebolaget Nord för samma belopp af nämnda vara erlägga, har Kommerserådet Saastamoinen yrkat nästbemälda bolags förpliktande att ersätta Saas tamoinen sagda 300 pund 8 penee samt att därjämte betala ränta å beloppet. Öfver käromålet hördt, har Angfartygs aktiebolaget Nord genmält, att omorda de kontrakt afsäge och innebure intet vidare än att Kommerserådet Saasta moinen under den däri omnämnda tiden beviljades en frästsats under den gångbara mot förmånen för bolaget att under samma tid erhålla alla Saastamoinens trakter på bolagets båtars linie, äfvensom i öfrigt fram hållit att bolaget af sin skonomiska ställning torengits att upphöra med ifrågakomnå rederirörelse och försälja sina angfartygi anseende hvartill och då sagda kontrakt parterna emellan ingåtts under förutsätt ning att tvingande skäl fritige såväl den ena som den andra parten från fullgörande af dess åtagande enligt kon traktet, bolaget emotsett förkastande af Kommersprådet Saastamoinens i målet utförda talan. Rådstufvurätten, hvarest parterna ömsesides tagit i anspråk ersättning för sina rättegångsumgälder, har medels utslag den 7 Mars 1906 i saken utlåtit sig; och som Augförtygsaktiebolaget Nord genom förenämndå med Kommerserådet Saastamoinen upprättade kontrakt åtagit sig att emot i kontraktet öfverenskomna traktafgifter från Hangö till särskilda hämnar i kaningariket Storbritannien och på kon95
tinenten medels bolaget tillhöriga ångfartyg frambefordra af Säästamoinen till export levererade trådruvar, hvilket kontrakt skulle gälla från den 1. Januari 1904 till den 31. December 1909 och äfven därefter, därest detsamma icke inom femton dagar föresistsagde dag blefve af någondera parten uppsagdt, men bemälda bolag emellertid genom sin åtgärd att afhända sig samt liga bolagets angfartyg försatt sig urstånd att efter 1904 års utgång fullgöra sist åta gande samt Kommerserådet Saastamoinen i följd däraf varit tvungen att för transport af de af honom under Augusti, September, Oktober och November månader år 1905 utskeppade trådrulle partier anlita annat rederi och därvid nödgats för desamma erlägga trakter, som med ett belopp af sammanlagdt trehundra pund åtta penee engelskt mynt öfverstigit den godtgörelse, för hvilken Augförtygsaktiebolaget Nord, enligt ofvansagda kontrakt varit skyldigt att frambefordra samma godsmängd; alltså och då å bolaget Nords vägnar icke ens påstätts att Kommerserådet Saastamoinen skulle varit i stånd att mot lägre frakter, än de af honom sålunda erlagda, få ifrågakomna transporter verkställda, har Råd stufvurätten funnit Angfartygsaktiebola get Nord böra hålla Kommerserådel Saastamoinen skadeslös för den traktskilnad Saastamoinen i anförd måtto fått vid kännas, samt förty ålagt bolaget att till Kommerserådet Saastamoinen utgifva ofvannämnda belopp trehundra pund åtta henee engelskt mynt eller mot svarande belopp finskt mynt efter å vista kurs vid betalningstiden å orten med fem procents årlig ränta därå från stamningsdagen den 18. December 1905, hvarutom bolaget skyldigkänts att med ett hundra mark godtgöra Kommerserådet laastamoinen dennes umgälder å rättegangen. Hofrätten, under hvars pröfning Augförtygsaktiebolaget Nord i vadeväg dragit målet, har genom dom den 18. Maj 1909. låtit vid Rådstufvurättens utslag berojämte det beläget ålagts att med femtio mark ersätta Kommerserådet Saastamoinen hans i Hofrätten hafda kostnader 96
i målet I Hofrättens dom har Angfartygsaktiebola get Nord-sökt ändring medels hit ingifven deduktion, den Kommerserådet Saastamoinen i föreskrifven ordning bemött. Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner Angfartygsaktiebolaget Nord, som medels ofvannämnda kontrakt förbundit sig att mot de i kontraktet utsatta traktafgifterna till särskilda hämnar i England och på kontinenten frambefordra af Kommerse rådet Saastamoinen för utförsel ur landet bevererade trådrullar, icke hafva anfört skäl till andring i Hofrättens ofvanberörda dom, vid hvilken förty skall förblifva; och ålägges Angfartyrsaktiebolaget Nord att till Kommerserådet Saas tamoinen, i ersättning för hans härstädes i målet hafda kostnader, utgifva sjuttiofem mark Det alle, som vederbör, till efterrättelse länderKejserliga Senaten för Finland: J. N. Rönnlund Jonten Karinen J. N. Rönnlund Jonten Karinen Walter Andersin Johannes Peltonen D. F. Böle Den 28 Februari 1911. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatt revisions skilling från Kejserlige. Ilo Hofrätt inkommet mål angående åsätt ning på grund af kontraktsbrott emellan Angfartygsaktiebolaget Nord, i Helsingfors stad, sökande samt Kommerserådet Herman Saastamoinen, från Kuopio stad varande: gifven uti Justitiede partementet den 28 Februari 1911 Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem inhämtat följande: Kommerserådet Saastamoinen har på stämning å ingfartygsaktielela get Nord vid Rådstufvurätten i Helsing fors stad anfört, att bemälda belägge nom den 9 November 1903 upprättadt och af Kommerserådet Saastamoinen den 28 i samma månad godkändt skriftligt kontrakt förbundit sig att från Hangö stad till särskilda i kontraktet angifna utlandska kamnar under tiden från den 1 Januari 1904 till den 31 December 1909 och jämväl därefter, såframt ej upp Odd - J. B. - A. W. 1. f. T. B F. M. 97 No:324. Pag. 227. R. D. Pag. 227. R. D. 1909
sägning femton dagar innan nästnämnda dag å någondera sidan skett, frambfordra alla uti Kommerserådet Saarla noinens trådrullefabrik i Kuopio till erkade, för upport till utlandet afsedda trädrullar för i kontraktet närmare upp tagna paktagista, hvaremot Saastamoinen å sin sida förpliktat sig att vid utförsel af nämnda vara anlita uteslu tande belagets ängfartyg; och enär Kommerserådet Saastamoinen, sedan leda get vid utgången af år 1904 upphört med sin vederirörelse, nödgats vid uport af trädrullar under December månad är 1905. och Januari månad år 1906 till annat vderi utgifva i pakt samman lagdt 10 pund 9 skilling 1 penny ingelskt mynt mera än han enligt omförmäl da kontrakt lort till ingfartygaktiete laget död för samma belopp af nämnda vara erlägga, har Stormersvädet Saas lämoinen yrkat nästbemälda lelags för pliktande att ersätta Saastamoinen sagda 161 pund Gihilling 1 penny samt att därjämte betala ränta å beloppet Öfver käromålet hördt, har Angfartyysaktiebolaget Nord genmält, att om ordade kontrakt afsäge och innebure intet vidare än att Stemmerserådet Saas tamoinen under den däri omnämnda tilen beviljades en påktsats under den gånglara mot förmånen för belagd att under samma tid erhålla alla Saasta noinens pakter på belagets båtars linje äfvensom i ofrigt framhållit att beläget af sin okonomiska ställning trungits att upphöra med ifrågakomna rederörlige och försälja sina ängfartyg, i anseende hvartill och då sagda kontrakt parterna emellan ingålls under föruhättning att bringande skäl pitige såväl den ena som den andra parten från fullgörande af dess åtagande enligt kontraktet, hvilket framginge jämväl af den omständigheten att i kontraktet utsatts hvarken viss bestämd varumängd, såsom för verkligt paktaftal jämlikt 80 SS. i gällande sjölag vore erforderligt, eller äfventyr för kontraktokrott lolaget emotedt förkastande af Klemmerserådet Saastamoinens talanRådstufvurätten, hvarest parterna ömsesides tagit i anspråk ersättning för 98
sina rättegångsrumgälder, har medels utslag den 22 Juni 1906 i saken utlåtit sig, ch som Ängfärtygsaktiebolaget Nord genom åberopade kontrakt åtagit sig all emel i kontraktet närmare angifna traktafgifter. från Hangö stad till särskilda hämnar i konungariket Storbritannion och på konti menten medels bolaget tillhöriga ängfartyg framlefordra af Kommerserådet Svarta moinen till export leraerade trådrullar, hvilket kontrakt skulle gälla från den 1 Januari 1904 till den 31 December 1909 och äfven därefter, därest detsamma icke inom femton dagar före sistragda dag blefve af någondera parten uppsagdt, men bemälda bolag, som i kontraktet icke gjort förbehåll därom all aftalets giltighet skulle vara beroende af att beläget fortföre med sin för tiden bedrifna rederirörelse, emellertid genom sin åtgärd att afhända sig samtliga sina ängfartyg försatt sig ur stånd att efter 1904 års utgång fullgöra sitt åtagande, samt Kommerserådet Saas tamoinen i följd däraf varit tvangen att för transport af de utaf honom under Setember månad år 1905 och Januari mänad år 1906 utskappade trådrellparliga an tila annat rederi och därvid nödgats för desamma erlägga pakter, hvilka med ett belopp af sammanlagdt etthundrasartio tt pund nio skilling och en penny en gelskt mynt öfverstigit den godtgörelse, för hvilken Angfartysaktiebolaget Nordenligt berörda kontrakt varit skyldigt att frambefordra samma godsmängd; alltså och då å Angfartsgaktiebolaget Nords vägnar icke ens påstålts att Kemimerserådet Saastamoinen skulle varit i stånd all mot lägre trakter än de af honom sålunda erlagda så ifrågavarande transporter verkställda, har Råd stufvurätten funnit Angfartygsaktielda get Nord böra hålla Sommerserådet Saastamoinen skadeslös för den pakt skilnad Saastamoinen i anförd måtte fått vidkännas samt förty ålagt leda get att till Kommerserådet Saastamoi nen utgifva ofvannämnda belopp ett hundrasextioett pupil nio skilling och en penny engeldt mynt eller motsvarande belopp finskt mynt efter å vista kurs å orten vid betalningstiden med fem 99
procents årlig ränta därå från rättegångens början den 20 Mars 1906, hvarutom bolaget skyldigkänts att med etthundra tjugu mark godtgöra Kommerserådet Saastamoinen dennes umgälder å rätte gangen. Hofrätten, under hvars pröfning Äng, förtygsaktiebolaget Nord i väderägdra get målet, har genom dom den 8 Juni 1909 låtit vid Rådstufvurättens utslag bero, jämte det bolaget ålagts all med femtio mark ersätta Kommerserådet Saastamoi nen hans i Hofrätten hafda kostnader i målet. J. Hofrättens dem här ingfartyrsaktiebolaget Nord sökt ändring medels hit ingifven dessuktion, den Kommersmådel Saastamoinen i föreskrifven ordning bemitt. Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner Angfartsgraktil belaget Nord, som medels ofvannämnda kontrakt förbundit sig att mot de i kontraktet utsatta faktafgifterna till särskilda hannar i England och på kontinenten frambefordra af Kommerserådet Saastamoinen för utförsel ur landet levererade trädrullar, icke hafva anfört skäl till än dring i Hofrättens ofvanberörda dem, vid hvilken förty skall förblifva; och ålägges Angfartysaktiebolaget Nord att till Kommer serädet Säästämäinen, i ersättning för hans härstädes i målet hafda kostnader, ut gifva sextiofem mark. Pet alle, som vederlös, till efterrättelse länder Kejserliga Senaten för Finland: J. N. Ramlund Winteri Saarnein J. N. Ramlund Winteri Saarinen Walter Andersin. Johannes Seltonen S. F. Märad 100
Helmikuun 27. päivänä 1911. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Waasan Hovioikeudesta tulleessa, motsakaupan purkamista koskevassa jutussa, jossa Talollisenvaimo Sohvia Miina Kuivikko eli Halminiemi, Karstulan pitäjän Päajärven kylästä, on hakijana sekä Toiminimi Joh. Parviainen osakeyhtiö, jonka kotipaikka on Jyväskylän kaupunki, vastaajana: Annettu Oibensonastossa 27. päivänä Helmikuuta 1911. Keisarillinen Senaatti on itsellensa esittelyttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää seuraa. vaa: Haastalettuansa Toiminimen Joh. Parviainen osakeyhtiön sekä miehensä Talollisen Emil Kuivikon Karstulan pitäjän käräjakunnan Kihlakunnanoikeuteen on Sahvia Aliina Kuivikko siellä lausunut, että Emil Kuivikko oli välikirjalla 25. päivältä Elokuuta 1907. läsnä: D. W. A. - K. - A. K.- J. P. - Å. I. A. Sm. 101 No 335. Pag. 303. R. B. 1909.
0,350. markan kauppahinnasta ja yhden markan suuruista vuotuista vuohraa vastaan mainitulle toiminimelle vuokrannut ja myynyt Halmeniemen verotalon maalta No 5. ylempänä sanotussa Pääjärven kylässä kaikki tuoreet ja kuivat mänty - ja huusipuut, jotka 5. metrin korkeudelta maasta mitaten täyttivät vähintään 15. sentimetriä; mutta koska Sohvia Miina Kuivikolla, joka 26. päivänä Helmikuuta 1897. oli vihitty avioliittoon Emil Kuivikon kanssa, oli naimaosa mainittuun, aviopuolisojen 6. päivänä senjälkeistä Marraskuuta ostamaan taloon eikä Emil Kuivikko siis ollut ollit oikeutettu ilman Sohvia Miina Kuivikon suostumusta tekemään kysymyksenalaista metsä kauppaa, on Sohvia Miina Kuivikko vaatinut että se julistettaisiin mitättömäksi. Toiminimen Joh. Parviainen osakeyhtiön vastusteltua kannetta johon Emil Kuivikko puolestaan on yhtynyt, on Kihlakunnanoikeus päätöksellä 29. päivältä Huhtikuuta 1908. siinä mainituilla perusteilla julistanut edellämainitun metsäkaupan purkantuneeksi. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Toiminimi Joh. Parviainen osakeyhtiö oli vetoamalla saattanut jutun, on 14. päivänä Elokuuta 1909. antämässään tuomiossa katsonut, etteivät määräykset Emil Kuivikon ja toiminimen välillä tehdyssä välikirjassa 25. päivältä Elokuuta 1907. käsittanut sellaista toimenpidettä Emil ja Sohvia Miina Kuivikon yhteiseen pesään kuuluvaan kiinteistöön nähden, ettei Emil Kuivikko 15. päivänä Huhtikuuta 1859. aviopuolisojen omaisuus- ja velkasuhteista annetun lain 2. luvun 2. SS:n säännöksien mukaan olisi saanut ryhtyä siihen ilman Tahvia Miina Kuivikon vapaehtoista suostumusta ja allekirjoitusta, minkä tähden ja koska Emil Kuivikko tuossa lainkohdassa mainitulla rajoituksella oli saman luvun 1. SS:n mukaan 102
oikeutettu vaimonsa edusmiehenä hallitsemaan aviopuolisojen pesää eikä muuta syytä kanteen perus teeksi oltu esitetty, Hovioikeus on kamonnut Kihlakunnanoikeuden päätöksen ja hyljännyt Aohvia Miina Kuivikon asiassa ajaman kanteen. Hovioikeuden tuomioon on Tahvia Miina Kuivikko anonut muutosta tänne toimittamallaan perustelmalla, johon Toiminimi Joh. Parviainen osakeyhtiö on säädetyssä järjestyksessä vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Sohvia Miina Kuivikko ole niintuonut syytä muuttaa Hovioikeuden ylempänä mainittua tuomiota, joka siis jää pysyväksi; ja velvoitetaan Sohvia Miina Kuivikko suorittamaan Toiminimelle Joh. Parviainen osakeyhtiölle, sillä täällä asian vuoksi olleiden kulujen korvaukseksi, kuusikymmentä markkaa. Tätä kaikki asian. Afred. Lindström omaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: J. W. Salomon J. A. C. Malin. J. W. Kuhmon A. C. A. M. Alin. Akki Käky asiamies Peltonen Aleksi Käpp. Davanus Peltonen Alfred Kiuksiala. 103
No 330. Pag 83 R.D 1909. Maaliskuun 1. päivänä 1911. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa velkomusjutussa, jossa ovat Piikkiön pitäjän Viukkalan kylässä asuva Talollinen Oskari Peltonen ja hänen vaimonsa Maria Karolina Fredrikin tytär hakijoina sekä Maanviljelijä Wilhelm Sjöholm, Perniön pitäjästä roisjääneenä vastaajana: Annettu Oikeusosastossa 1. päivänä Maalis kuuta 1911. Keisarillinen Senaatti on itsellensä sittelyttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää seuraavaa: Turun ja Porin läänin Kuvernöörille 12. päivänä Helmikuuta 1904. annetussa hakemuksessa sekä, asian tultua riitaisena siirretyksi asianomaiseen oikeuteen, Paimion, Piikkiön ja Kaarinan pitäjäin käräjjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa on Wilhelm Sjöholm Maria Karolina Fredrikintyttären dusmiehelle Oskari Peltoselle toimituttamansa haasteen nojalla vaatinut, Läsnä: J. B: S.S. W. A: J P U. S.
että Oskari Peltonen, joka oli aviolii, men lukien 24. päivästä Lokakuuta että Oskari Peltonen, joka oli aviolii, men lukien 24. päivästä Lokakuuta tossa 5. päivänä Kesäkuuta 1900. kuolleen Talollisen Berndt Aksel Sjöholmin jälkeen jääneen vaimon Maria Karolina Fredrikintyttären kanssa, velvoitettaisiin mainitussa edusmies toimessaan Wilhelm Sjoholmille maksamaan Berndt Aksel Sjöholmin 29. päivänä Lokakuuta 1894. Wilhelm Sjöholmille antaman velkakirjan sisällys tuhat kuusisataa. markkaa viiden prosentin vuotuisine korkoineen 24. päivästä Lokakuuta 1901. Sittenkun aviopuolisot Peltonen, asiasta kuulustettuina, olivat kieltä neet kanteessa mainitun velkakirjan olevan oikean, on Kihlakunnanoikeus 23. päivänä Lokakuuta 1905. julistamallaan päätöksellä siinä mainituilla perusteilla velvoittanut Oskari Peltosen, Maria Karolina Fredrikintyttären edusmiehenä, Berndt Aksel Sjoholmin kuolinpesän varoista heti, saadessaan velkakirjan kuitattuna takaisin, maksamaan Wilhelm Sjöholmille vaaditut tuhat kuusisataa mark kaa viiden prosentin vuotuisine korkoi105 1901. täyden maksun tapahtumiseen saakka - Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Oskari Peltonen ja Maria Karolina Fredrikintytär olivat vetoamalla saatta neet jutun, on tuomiossaan 8. päivältä Helmikuuta 1909. antanut asiasta lausuntonsa; ja koska Wilhelm Sjö holmin puheenalainen saatava perustui velkakirjaan, jonka Berndt Aksel Sjöholmin oli näytetty Wilhelm Sjöholmille antaneen, on Hovioikeus jättänyt asian sen loppupäätöksen varaan, johon Kihlakunnanoikeus oli päätöksessään johtunut Hovioikeuden tuomioon ovat Oskari Peltonen ja Maria Karolina Fredrikintytär anoneet muutosta. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei vät Oskari Peltonen ja Maria Karolina Fredrikintytär ole esiintuoneet syytä muuttaa Hovioikeuden ylempänä mainittua tuomiota, joka siis jää pysyväksi. Tätä
kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: J. N. Bömelund. Santen Saarinen J. N. Bömelund. Santen Saarinen Walter Andersin. Mannes Siltonen Uno Strömsten Den 2 Mars 1911. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett, på nedsatt revisions skilling, från Kejserlige Åbo Hofrätt inkommit fordringsmål emellan Godsegarehustrun Margritt Lundbys, från Åggelty by i Helsinge socken, sökande, samt Tobrikanten Wilhelm Jöpsen, från Helsingfors stad, svarande: Gifven uti fastitidepartementet den 2. Mars 1911. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig fordragas och af dem såvidt nu är i fråga, inhämtat följande. Wid Häradsrätten i Helsinge sockens tingslag har Fabrikanten Jepsen yrkat, att Margrete Sundtge, som vunnit boskilnad från sin man Godsegaren 57. Bernemann - Lundbye, måtte förpliktas att på grund af en utaf henne den 1 Mars 1899 till Fabrikanten fyryn utfärdad skuld sedel, till denne genast utbetala skuldse delns oguldna kapitallepp etthundra lemtiotusen mark jämle förskrifven fem procents årlig ränta, hvilket kapitallelys Margrett Lundlige af Fabrikanten fyryn 8 plr. J. A. B. S. 3. W. H. H. Fr 106 No 334 Pag 83. Rb 1909
bekommit till låns för det ändamål en parterne emellan samma dag skrift ligen träffad öfverenskommelse afsäge och förbundit sig att återbetala sex måna der efter den 1 Mars 1904 skedd uppräg ning i mindre poster allt eftersom de fastigheter och föremål, till hvilkas inköp och skötsel sagda penningar blifvit anvanda, kunde förmånligast realiseras ja att förlust deraf icke drattade Mar grete Lundbys Isaken hörd har Margreti Lundbye genmält att de uti förberörda skuld sedel omnämnda penningarna öfverlämnats af Fabrikanten Jepsen till Geds egaren Bernemann - Sundbyes legag nande i och för den affar, som försen och Kornemann - Tundlije gemensamt bedrifvit, samt att, sedan den 1 Mars 1899 öfverenskommere träffats om affärens fortsällande, Margrete Sundlige i anledning däraf att inköpen af fastigheter för af laren verkställts i hennes namn under skrifvet såväl den skriftliga egrenskom meken af samma dag som ifrågakomna skuldsedel; hvarför och då emordade penningemedel icke kommit Margrete Lund byte till godo och hon ej håller vore anvarig för desammas gäldande, Margre te Lundige har under förmälan att de inkopla fastighetena icke ännu blifvit försålda, emotrell förkastande af härömålet samt anhållit om ersättning för kostnaden i rättegången. Häradsrätten har genom den 12 Maj 1905 afkunnadt utslag sig utlåtit och funnit utredt vara att Margreti Lundbys på grund af förenämnda skuldsedel vore skyldig att såsom gäldenär ansvara för de etthundrafemtiotusen mark hon i skuld sedeln erkänt sig hafva af Fabrikanan sepsen till låns emottagit, men att beträffande skyldigheten att återgälda lånet emellertid borde iakttagas den såväl i skuldsedeln som i omförmälda till grund för densamma liggande kontrakt ingående bestämningen därom att lånet skulle efter närmare öfverenskommelse åter betalas i mindre porter allt efter som de fastigheter och föremål, till hvilkas inhöp och skötsel nämnda summa användts kunde förmänligast väliseras, så att 107
ej förlust däraf drabbade Margrete Lundbyte; ty och då Fabrikanten fyryn emot Margade Sundbyes bestridande gillat vi ja hvarken att realisering af den med berörda medel inköpta egendomen skett eller att Godsegaren Borgemann - Sundlye skulle vägrat att föryttra nyssnämnda egendom, lå antagligt anbud yppat sig, har Häradsrätten ansett sig icke kunna ålägga Margrete lundige någon betalningsskyldighet utan för den gången förkastat Fabrikanten Jeprens i saken utförda talanHefrätten, under hvars pröfning parterne ömsesides i väderäg dragit må let, har medels dom den 13. Februari 1909 latit vid Häradsrättens förberörda utslag bero förutom all, enär räntan å omförmälda kapitalbelopp varit före rättegångens början förfallen till betalning för tiden från den 1 Mars 1899 till samma dag år 1904, Margrete Lundbys äll emot kvitto till Fabrikanten fyraen erlägga den sålunda till betalning förfallna räntan med trettiosjutusen femhundra mark Uti Hofrättens dom har Margade Lund bys anhållit om ändring medels ingifven deduktion, den Fabrikanten sipsen i före skrifven ordning bemält Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner Margile Lundbys icke hafva anfört skäl till ändring uti Hof rättens ofvanberörda dem, hvarvid förty komma att förblifva; och ålägges Margrete Lund tye att till Fabrikanten Jyrven, i ersättning för dennes härstädes i saken hafda kostna da, utgifva nalio mark. Til alle, som veder bör, till efterrättelse länder Kejserliga Senaten för Finland: J. N. Bärnlund Walter Andersin. Santen Saarinen B. Amberg Utj Juvukjelm 108
Den 2. Mars 1911. Kejserliga Senatens för Finland lom uti ett, på nedsatt revisionsskilling, från Kejserlige Wasa Hofrätt inkommet mål emellan Handlanden i staden Nikolaistad Matts Haglund, såsom fordringsägare i Aktiebolaget Wasa Mibelsniekeri benämnda aktiebolags, i samma stad, till konkurs upplåtna bo, sökande, samt bemälda bolag och dess öfrige borgenärer, uteblifne svarande, angående bättre rätt till betalning ur de afträdda. tillgångarne: Gifven uti Justitiedepartementet den 2. Mars 1911. Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig föredragas och af dem, såvidt nu är i fråga, inhämtat följande: Uti Aktiebolaget Wasa Möbelsniekeris vid Rådstufvurätten i Nikolaistad anhängiga konkurs, som börjuts den 15. November 1909. hafva å utsatt inställelsedag den 14. Februari 1910 Säsnä: 2. W. t. K. R. A. B. - A. L. W. H. 09No 335: Pag. 275. R. D. 1910.