Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
Johan Smedman ågången stämning anfört, att sedan staden Nikolaistad vidtagit åtgärder för att genom elpropriation vinna äganderätt till ett Båssar skattehemman No 3 i Munsno by underlydande skifte å det invid nämnda stad belägna Brändölandet, hade Johan Smedman den 22 Mars 1906 för ett pris af tretusen sju hundra mark tillhandlat sig 1/16 mantal af Båssar hemman med sådant vilkor att det ersättningsbelopp som vid förrättningen komme att tillag gas ägaren ät sagda hemmansdel, skulle tillfalla Zachris Båssars rätts innehafvare; då Johan Smedman emellertid den 7 Mars 1908, efter full bordad ulpropridtion såsom ersättning för hemmansdelen därvid at händ mark uppburit tvåtusen fem hundra femton mark sjuttiofem perni men icke samtykt att godvilligt enligt sagda förbehåll utgifva detta belopp till Zachris Båssars rättvinnehafvare, hafva Dina Båssar och hennes medparter yrkat på Johan Smedmans förpliktande att till dem såsom Zachris Båssars rättsinnehaf vare utgifva nämnda belopp med därå löpande 6% årlig ränta från vistsagda dag. Johan Smedman har genmält, att ifrågakomna ersättnings belopp tillkomme honom såsom hemmans delens ägare, hvarför och då något förbehåll i det syfte Zachris Båssars rättsinnehafvare anfört icke intagets i den afhandling som tillkommit vid ofvannämnda hemmansköp, och muntligt förbehåll om så länt ocksi skulle hafva gjorts, saknade laga verkan har Johan Smedman yrkat förkastande af käromålet och därjämte gjort anspråk på godtgörelse för sina umgälder i målet Häradsrätten har medels utslag den 24 Februari 1909 på däri anforda skäl ålagt Johan Smedman att till Zachris. Rässärs rättsinnehafvare utgifva nämnda belopp tvåtusen fem hundra femton mark sjuttiofem pen222
ni jämte sex procents ränta därå från den 7 Mars 1908 tills full betalning följde. Hofrätten, under hvars pröfning Johan Smedman i vädesväg dragit målet, har medels den 26 Maj 1910 gifven dom sig i saken utlåtit; och emedan uti köpeafhandlingen af den 22. Mars 1906 åberopats August och Wendla Båssars åtkomst till hemmanet genom afhandlingarna af den 5 Maj och 10 September 1903 uti hvilka förbehåll gjorts därom att ifrågavarande elleroparationstösen borde till komma aflidne Zachris Båssars rätts innehafvare och Johan Smedman för ty egt vetskap om att sagda medelvo ro vid öfverlåtelsen af hemmanet undantagna och under sådant vilkor ingått hemmansköpet har Hofrätten lätit bero vid det slut, hvari Häradsrätten i saken stannat, samt ålagt Johan Smedman att till sina vederparter gälda lösen och öfriga afgifter för deras exemplar af Hofrättens dom med sexton mark åttio penni. Uti Hofrättens dom har Johan Smedman anhållit om ändring medels hit ingifven deduktion, den Dina Båssar och hennes medparter bemölt. Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och finner Johan Smed man icke hafva anfört skäl till änd ring i Hofrättens dom, vid hvilken för ty skall förblifva och skyldigkännes Johan Smedman att utgifva till Dina Råssar och hennes medparter sextiofem mark i ersättning för deras härstädes halda umgälder i målet. Det alle, som veder bör, till efterrättelse länder. Kejserliga Senaten för Finland: tuin Iaurikoski R. Anneberg. K. Auer. Walter Andersin. Nyman F. A. kuus. 223
Den 5. Mars 1914. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatt revisions skilling från Kejserlige Åbo Hof rätt inkommit mål emellan Handlanden Maria Sofia Pirinen, från Helsingfors stad, sökande, samt i samma stad beratte Vicehäradshöfdingen Rafael Thoder von Tinckell och Handlan den Adolf Baltsehefsby, i egenskap af sysslomän uti innehafvarens af firman Uusi Manu faktuurikauppa, K. Henriksson, Handelsidterskan Karolina Henrikssons till konkurs upplåtna bo, uteblifne svarande, angående fastställande af fordran i konkurs: Silfver uti Justitiedaparte mentet den 5. Mars 1914. Kejserliga Senaten har låtit andlingarna i målet sig föredra gas och af dem, såvidt nu år i haga, inhämtat följande: Sedan Maria Sofia Pirinen å inställebolagen i nämnda bonhustru den 23. Juli 1912. vid Bödstuflde F. F. - W. A. - E. N. - R. H. ./. O. S. No 439. Pag. 10. R. D. 1914.
vuraitten i Helsingfors bevakat och utsökt i grund af kontokuranträk ning dess säldi 39, 223. mark 85. penni, under förbehöll att, i händelse fordringen motsades, så genom särskild rättegång styrka riktigheten af densamma, samt denna bruokning vid första uppropet i honkursen den 15. pupöljande Augusti blef förfdingen von Tunhell och Handsen den 15. pupöljande Augusti blef förfdingen von Tunhell och Handän den 15. poföljande Augusti bel förjdingen von Reinckell och Handren den 15. påföljande Augusti bif förfdingen von Tunckell och Handsen den 15. pupöljande Augusti blef förfdingen von Tunhell och Handvit motsagd af firman Osakeyhtiö budet Åkerböleig, um jemväl af vår Sofia Pirinens till godshafvande verätten genom den 24. Oktober lagaren och 94. penni, men i öfrigt mot dom öfverlämnat åt Maria Sofia vinspråkkinen att i särskild rättegång skädetsförnätten har medde den styrka riktigheten af det laitaga 34. Mars 1915. afkunnadt utslag för där hon gittade; och borde ur kor llenat utredt vara, att Maria Nehenne utbetalas, hvad hen genom No 12. herr Karolina Henriksson fråst eluttig dom i antydda rättegång ochan enligt kontokunnat till ett dock icke utgöra hvad hvakuut attio mark netionio penni samt Efter Vicehäradshöfdingen vara Mars, April, Maj och Juni månader Beviehell och Handlanden Hollberg omma år varit nödrakad att inby, i deras förenämnda egenskap, å gången stämning har Maria Sofia Kirinen sedermera vid ofvanbemälde Rådstufvurätt yrkat, att hennes fordran uti Karolina Henrikssons konkurs måtte fastställas till det i konkursen bevakade beloppet. I saken hörde hafva Vicehäradsyhten tunden Mattschefsby medgifvit Mafordran i hembeuren, hade Mädelag herr Karolina Henriksson Nyöra merda år i Konkursmålet afkunnig egt Maria Sofia Pirinens fordrings bergsammans tillgångar redan till än Pirinen vid ingången af är tilläfventyrs kunde tillvänna sig åliggge af tjuguuttaren sjuhundra blifvit. Mer Maria Sofia Pirinen under blifvit. Mer Maria Sofia Pirinen under 225
mark, men det däremot icke hafva femtio mark, lainnat kontanta penningar; hvar åtill tjuguåttatusen åttahundra fyra tio mark sextionio penni, att en bor Herr Jacobskursmassans tillgångar utgå med den rätt, konkursdomen därom bestemde. Hofrätten, under hvars pröfning eller ria Sofia Pirinen i vadivåg draga målet, har genom den 15. December 1913. gifven dom låtit bero vid Rädts stufvurillens utslag äfvensom erlagt Maria Sofia Pirinen att godtgöra Vicehäradshöfdingen von Funckill och Handlanden skatteoffsby deras böra af henne åt Randina Henrik  i Hofrätten för målet hafela bostnade ia af henne åt Karolina Henriksson i Hofrätten för målet hafda kostnads hon utgifna hjelavexlar till ett man och i sådant afseende till dem, i de hon utgifna hjelavexlar till ett man och i sådant afseende till dem, i de hjelpoedlar till ett rum och i sådant afseende till dem, i demanlagdt belopp af sjutusen inligt vid ofvannämnda egenskap, utgifva manlagdt belopp af sjutusen entio års ofvannämnda egenskap, utgifva styrkts, att Maria Sofia Pirimä den 11ti Kopilttens dem har Maria le under någda år, innan kanlin tifva Pirinen anhållit om ändring. Henriksson råkat i bonhusliltalans, Kejserliga Senaten her tagit unför hennes räkning verkställt under det i öfvervägande och finnes Maria verbetalningar eller till henne uti Till Pirinen icke hafva anfört skål verbetalningar eller till henne uti Till Pirinen icke hafva anfört skål reningar; hvar till ändring uti Hofrättens dom, hvarför Rådslofvareitten fastetällt Michel förty Komme att bero. Ort all, för Rådels förreätten fastetällt Månad förty Kommer att bero. Ort alle, ria Sofia Pirinens uti Karolina kuin vederför, till efterrätta ria Sofia Pirinens uti Karolina köpare nederlös, till efterrättelse länder rikssons konkurs beräkade fordran Kejserliga Senaten för Finland rikssons konkurs beräkade fordran Kejserliga Senaten för Finland rikssons konkurs beräkade fordran Kejserliga Senaten för Finland rikssons konkurs beräkade fordran Kejserliga Senaten för Finland oikeons konkurs beräkade fordran Kejserliga Senaten för Finland Ekyman Walter Andersin. K. R. Helanen Omantilauman 226
Maaliskuun 7 päivänä 1914. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillises ta Wiipurin Hovioikeudesta tullaessa velkomusjutussa, jossa Juvan pitäjän Nääringin kylästä olevat Talolliset Juhana ja Tahvo Mulli ovat yhteisesti hakijoina sekä samassa kylässä asuva Talollinen Adam Wiljam Mulli poisjääneenä vastaaja na: Annettu Oikeusosastossa 1 päivänä Maaliskuuta 1914. Keisarillinen Senuatti on itselleen esittelyttänyt jutun asiakirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää: Juhana ja Tahvo Mullille toimitut tamansa haastien nojalla on Adam Viljani Mulli Juvan pitäjän käräjåkunnan Kihlakunnanoikeudessa lausunut, että 14 päivänä Tammikuuta 1907 toimitetussa perinnönjaossa oli Adam Wiljam, Juhana ja Tahvo Mullin sekä heidän isarensa Ester Mullin yhteisesti omistamat 5/16 osaa perintötalosta No 2 edelmainitussa Nääringin kylässä sopimukläsnä: F. S. V. R. - A. B. - E. N. - K. A. T.o. L. No 454. No 454. Pag. 224 R. D. 1910.
sen mukaan jaettu siten, että Adam Wiljam Mulli sai sanotusta talosta "OteTätalo" nimisen uudispaikan, ja muuosa tilasta tuli Juhana, Tahvo ja Ester Mullille, joiden oli korvattava Adam Wiljani Mullin muulta- ja rakennuskustannukset suorittamalla Adam Wiljam Mullille kahdeksana vuotena 500 markkaa vuodessa eli yhteensä 4000 markkaa, mutta koska Juhana ja Tahvo Mulli, joita edellinen oli saanut omakseen Ester Hallin osan talosta ja sitoutunut vastaamaan Ester Mullin osalta mainitun ta korvauksesta, eivät olleet Adam Wiljan Mullille suorittaneet kahta ensimäistä jomaksettavaksi langennutta erää siitä, on Adam Wiljam Mulli vaatinut, että Juhana ja Tahvo Mulli velvoitettaisiin Adam Wiljam Mullille suorittamaan 1000 markkaa korkoineen. Juhana ja Tahvo Mulli ovat myön taneet Adam Wiljam Mullin mainitseman sopimuksen tehdyksi, mutta koska Tuhvo ja Ester Mulli sitä tehtäessä eli vat olleet alaikäiset eikä heidän holhoojansa Talollinen Kalle Huhtinen, joka ole heitä puheenalaisessa perinnönjakotoimituksessa edustanut, ollut hankkinut holhouslautakunnan suostumusta sopinukseen, joka siitä syystä oli mitätön, ovat Juhana ja Tahvo. Mulli vastusta. neet kannetta. Kihlakunnanoikeus, jossa asianosaiset molemmin puolin myös olivat anoneet korvausta oikeudenkäyntikuluistaan, on 20 päivänä Huhtikuuta 1909 julista mallaan päätöksellä katsonut jutussa selville käyneen, että sittenkun Adam Wiljam ja Juhana Mulli sekä Kalle Huhtinen, edellämainitussa holhoojatoimessaan, 14 päivänä Tammikuuta 1907. toimitetussa perinnönjaossa olivat se rineet siten, että Adam Wiljunen Mulli muuttaisi uudispaikalle sekä Juhana, Tahvo ja Ester Mulli suorittaisivat hänelle siitä johtuvien muuttokustannus sen korvaukseksi neljätuhatta markkaa. kahdeksan vuoden kuluessa, olivat asian saiset tämän jälkeen noudattaneet kerottua sopimusta hallitsemalla ja vilje lemältä heille sopimuksessa joutuneita silanosia, jonka tähden ja kun Tahvo 228
Mullin oli katsottava siten hyväksyman sopimuksen, jonka Kalle Huhtinen oli oikeutettu ilman holhouslautakunnan lupaakin tekemään, sopimuksessa kun ei vastiketta antamalla oltu hankittu alaikäisille kiinteimistöä, Kihlakunnanoikeus on velvoittanut Juhana ja Tahvo Mullin heti kuittia vastaan Adam Wiljani Mullille maksamaan vaaditut tuhat markkaa, joista Juha na Mullin, joka oli sitoutunut vastaa maan Ester Mullin puolesta, tuli suorittaa kaksikolmatta osaa ja Tahvo Mutlin kolmannes, kaikki viiden prosentin vuotuisine korkoineen, lukien oikeuden käynnin alusta 20 päivästä Huhtikuuta 1909 kunnes täysi maksu tapahtuija velvoitettiin Juhana ja Tahvo Mulli sen ohessa yhteisesti neljälläkymme nellaviidellä markalla korvaamaan etdane Wiljam Mullin oikeudenkäyntiken tannukset. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Juha na ja Tahvo Mulli vetoamalla olivat saattaneet julun, on 9 päivänä Kesäkuun jättäen tutkimatta, mitä Tahvo Mulli oli Hovioikeudessa esittänyt, koska Tahvo Mulli silloin kun hänen muutokrenhakomuksensa oli Hovioikeuteen annettu vielä oli ollut alaikäinen, eikä siis ollut oikeutettu itse asiataan ajamaan, on Hovioikeus, koska Adam Wiljam Mullin vaatimus perustui lain voiman voittaneessa perinnönjaossa tehtyyn sopimukseen, jättänyt asianKihlakunnanoikeuden päätöksen varaanHovioikeuden tuomioen ovat Juha na ja Tahvo Mulli yhteisesti huoneet muutosta tänne toimittamallaan perustelmalla. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän julun ja katsoo ettei Juhana Mulli ole esittänyt syytä muuttaa Ilovioikeuden tuomiola, jonka varaan asiamikäli se häntä koskee, siis on jääpä. Uitä tulee Tahvo Mullin muutoksenka kuun, harkitsee Keisarillinen Senaat ti oikeaksi, koskei Tahvo Mulli vajavalruisena lain mukaan ole voinut Oikeulessa vastata ja Kihlakunnanoikeus ta 120 antaneet tuomion asiasta; ja paillista alusmiestä kuulematta on tuodanut tuomion asiasta; ja laillista oikeusmiestä kuulematta on tuo229
minnut hänen oikeudestaan, nojautuen Oikeudenkäymiskaaren 25 luvun 21 SS: ään, kumota Hovioikeuden tuomion ja Kihlakunnanoikeuden päätöksen sekä palauttaa jutun Kihlakunnanoikeuteen, jonka tulee ilmoitettaessa ottaa juttu tältä kohden uudelleen käsiteltäväksiin ja siinä laillisesti menetellä. Tätä kaikki asianomaiset noudattakootKeisarillinen Suomen Senaatti: Keix Saarikoski. Walter Andersin B Annberg E Nyman B Annberg E Nyman K. Auer Maaliskuun 7. päivänä 1914. Keisarillisen Suomen Senaatin tunrico maksuitta Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa, saatavaa koskevassa nostajutussa, jossa Rakennusmestari Hemming Herr jalainen Helsingin kaupungista, on hakijana sekä Lahitiedetten kandidaatti Ludvig Hjelt, samasta kaupungista, vastaajana: Annettu Oikeusosastossa 7. päivänä Maaliskuuta 1914. Keisarillinen Senaatti on itselleen osittelyttänyt jutun asiakirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää seuraavaa: Helsingin kaupungin Raastuvanoi keudessa on Hemming Karjalainen lauannut keväällä vuonna 1907. Lehtiedeltenkandidaatin Hjettin kanssa, joka onisti tontet No 12 ja 14. Luoliskadun varrella sanotussa kaupungissa, ollut lisesti sopineensa että Karjalaisen tuli laatia pohemmispiirustukset näiden kummankin tontin rakeniemista varten Stjellin hyväksynnien suunnitetmien mukaan sekä toimittaa maan Lämä: A. A. B. fr. P. A: R. K. S. No 454. Pag. 240. R. D. 1911.
kaivamiset, perustusmuurit ja sökkelit täysin valoniiksi molemmilla tonteilla ja että tontit sitten myytäisiin siten että pohjahinnaksi suostuttiin 6000 markkaa tonttia kohti, mutta että tämän yli saatava hinta, sittenkun siitä oli vähennetty kustannukset päirustusten puhtaaksi piirustamisesta ja kaikista muistakin tonteilla tehtäwistä töistä, jaettaisiin riitakumppanein kesken niin että Hjeltille tulisi kolme neljänneestä ja Karjalaiselle yksi neljännes. få koska Hemming Stor jalainen tämän nojalla oli ryhtynyt suorittamaan hänelle tuon välipuheen mukaan kuuluvia tehtäviä, mutta Lakitiedettenkandidaatti Hjvaltaisesti käskenyt Härjäläisen keskyttämään työt tonteilla, on Marjal kala, sekä kiinnekirläinen katsonut itsensä oikeutehdyn huhtaanopidosta yhdetuista ja tekemistäin toista ja sitte hän 34. penniä, siitä kontoriin viihen vaatinut Lakitiedettenhandidaakko sitten ting fwer 17. ko. markka tä laskun mukaan: rakennaspiras joka saanut etukäten; minkä olevaa toimitetuista kuitatusta ja povattusta maalsi oikeudenkäyntikulustaan. perustusmuusi - ja sokkelikivistä tontille Luotnikatu No 12. 2500 markkaa, josta 1200 markkaa piirustuksista ja 1800. markkaa kivien hankkimisesta, yhtäläisistä toista tontille Luotsikata No 14. niinikään 2500. markkaa, 175. kuutiometrin maankaivamisesta 3. markkaa 50 penniä kuutiometrittä eli 612. markkaa 50. penniä, 98,54. kuutionetrin perustusmuerin tekemisestä 9. markkaa kuutiometuiltä eli 836. markkaa 86. penniä, 46,022 kuutiometrin kallion förauksesta 6. markkaa kuutiometriltä di 276. markkaa 13. penniä, 2,5 met ristä junttiläperä 3 markkaa 50. penniä metrettä eli 8. markkaa 75 penniä, 3,3. meltänviä, mutta mistä pientä 1äpsä 2 markkaa metrettä Rskala Wikski oli osan eli 6. markkaa 60. penniä, pajasahaa työkaluista ja työnjohtamisesta 100. markkoumäen kohtuullisen palkan saa att markkaa, eli kaikkiansa 7300 mark tuksista ja eskisestä ynnä paksettu Hemming Karjalainen on pyytänyt bor 231
Asiasta kuulustettuna on Laki- ollut näiden päivistusten kanssa muuta tiedotterbar, dedasti Skatt, väittäen Härstämisä från että hän oli Stujalaisen ming Karjalaisen laskun kaikin puolin perättömäksi, kieltänyt tehneensä on saatavasta Hyöttiin Kirjalaisen kanssa muuta sopimusta, kuinukselle tulevan palkan yllämainituista kahdesta kontaata, kans matuksesta; ja että Kovalainen, y. että Antti oli Karjalaisen pyynnöstä antoi ottanut werkalla toimittaaksan nut hänelle luvan toimittaa poans ja himistöita Näylylats Aktiebolaget perustustöta tonteille osaksi hankainsa ma Kiinteimistö Osakeyhtiön tontaMeen vaaksi toivassa että Kirjala kyljeltämistä samalta tontetta, jalle Hyyti oli luvanonut hyvän lääksensä velopalkkaa oli saannen Johan jos Karjalainen välittärän Pölleltä luvan Hjulin kaksille todistet mituställä voisi saada tointet pitäjissä kivä, ei voinut, olla oikeudet min ja edullismeniin myydyväksi, ja ta saamisan näistä kiintä vastaan huomauttanut että Hätt, tyytymättinen den 2663 markan konvusta, vaan och tärvel Stenjalaisen jatkamasta niitä; tähällen ja härkä. Pukiliedettenkande Matts Karjalainen påivästä oman vuoten hyönt oli panttäviste korvennut Wilnöstä oli Purustajan Frans Oskar Hedvig Karjalainen yllämainitut työd tontten rakentamasta varten, joita jota Kaastuvanoikeus on päälle mastuksia Karjalainen toisen oli hyötä 18. päivältä Maaliskuuta 1909 värdigadt Fogden kaikin puo. määräyksen mukaan eräistä sen tointa muutamille markville työs Luotsikarlen varrella ja toinen en myynnin, toimittamittaan vah. 12. ja 14. vedättää tontilta SS: 8. locknä Karjalainen toihin tvåtulla, och till vielä hinni pois sjutton tontals. Aileniuksen sovittio tehnyt hinnesto han först pytängt härvalta kylätteckning nut Halhta, måtte låmä skattelysgängs inlaldatuksi, että Hemminget ja ofnastaan ottamasta; ettei Själkettä omistuunen kylikylää vuonna 1907 ja 1900. 232
vuoden kuluessa oli Lakitiedettenkandidaatin Hjeltin omistamilla tonteilla No 12. ja 14. Luotsikadun varrella toimittanut erinäisiä lauhimis - ja perustustöitä sekä pitäpaitsi sanotuille tonteille Fastighets Aktiebolaget. Deltona Kiinteimistö Osakeyhtiön läkeiseltä tontilla, missä Karja laisella samaan aikaan oli ollut urakalla kivityötä, vedättänyt useampia. kuormia kiviä. sa koska mainitut sonhinnis - ja perustiistyöt, siinäkin tapauksessä ettei niitä olisi tehty Hjeltin käskystä, kuitenkin olivat tulleet Hallinhyväksi, ja Karjalainen niin ollen oli sen ha korvausta niistä, sentähden ja kumStemming Karjalainen oli näyttänyt että kustannukset vastasanotuista töistä. Rautuvanoikeuteen annetun laskun mukaan tekivät tuhat seitsemänsataa yhdeksänkymmentä markkaa kahdeksankymmenen neljä penniä, on Raastuvanoikeus, kyljästen kanteen muuten joko todistamalla mana tai oikeettomana, velvoittanut, Lakitiedettenhandidaatin Ejellen kuittia vastaan Hemming Karjalaiselle joka jo oli Hjettiltä saanut nostaa tuhat seitsemänsataa viisikymmentä markkaa, maksamaan neljäkymmentä mark kaa kahdeksankymmentäneljä penniä viiden prosentin korolla haästepäivästä Sokakuun 3. päivästä 1908. kunnes täysi maksu tapahtuisi; mutta koska Karjalainen oli vaatinut paljon enemmän kuin hän oli voittanut, oli hänen itsensä lässittävä jutun vuoksi hänellä olleet kustannukset. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi asianosaiset molemmin puolin olivat vetaamalla saattaneet jutun, on 31 päivänä Toukokuuta 1911. antamallaan tuomiolla jättänyt asian Raastuvanoikeuden päätöksen veraan. Hovioikeuden tuomioon on Klemming Karjalainen anonut muutosta perustelmalla, johon Lakiliedettenkandidaatti Hjett on vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Hemming Karjalainen ole esiintuonut syymuuttaa Hovioikeuden tuomiota muuten kuin että, koska on selvitetty, etta Karjalainen on Lahiliedellenkändidaa233
tille Hjellille toimittanut myöskin kantees sa mainitut piirustukset sekä perusmuuri ja sökkelikivet ja että niistä vaadittu hinta yhteensä viisituhatta markkaa on kohtuullinen, Keisarillinen Senaatti hän kitsee oikeaksi velvoittaa Lahitiedellenkandidaatin Hjettin maksamaan Hemming Karjalaiselle Oikeuksien tuomitseman määrän lisäksi sanotut viisituhatta markkaa joten Hjellin on Karjalaiselle vielä kaikkiaan maksettava viisituhatta neljäkymmentä markkaa kahdeksankymmentäneljäs penniä viiden prosentin korkoineen haada päivästä 3. päivistä Lokakuuta 1908. kunnestäysi maksu tapahtuu; mutta asian saatuun nähden on Hemming Karjalaisen itsenså kärsittävä hänellä jutun vuoksi Raastu vanoikeudessa olleet kulut. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: Suutai Saarinen Alfred Luksiala Johannes Pesonen. A. 1. K. W. Mölli. Johannes Pesonen. A. l. H. R. L. W. M. Maaliskuun 7 päivänä 1914. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleesja omistusoikeutta vesijättömaa han koskevassa asiassa, jossa Eläkemies Iisakki Juhonpoika Uusinarvi, Kankaanpään pitäjän Kankaanpään kylästä, on hakijana, ja Talollinen Kihtori Holmström, samasta kylästä, vastaajana: Annettu Oikeusosastossa 7 päivänä Maaliskuuta 1914. Keisarillinen Senaatti on itsellen sä esittelyttänyt asiaan kuuluvat kirjat ja niistä, mikäli nyt on kysymyt essä, saanut tietää seuraavaa: Iisakki Uusinarvi on Turun ja Porin läänin Kuvernöörille 8 päiväsä Joulukuuta 1903 annetussa kirjelnässä lausunut, että hän myydessään kauppakirjalla 8 päivänä Syyskuuta 1888 Uusinaavin perintötalen Kankaan pään kylässä pojallensa Nestori Iiakinpojalle oli kaupassa pidättänyt iselleen sanotun talon tilusten ymLäsnä: W. A. R. A.- E. N.-K.t. No 461. Pag. 199. R. D. 1910. R. D.
mäinen, mikin nähden ja kun tuo, seikä sanetussa kaupassa olta tarkoimäinen, mikin nähden ja kun tuo, seikä sanetussa kaupassa olta tarkoivesijättö siis kuului Iisakki Uusi- lottukaan että Takusen järvi voitetvesijättö siis kuului Iisakki Uusi- lottukaan että Takusen järvi voitetvesijättö siis kuului Iisakki Uusi- lottukaan että Takusen järvi voitetnärville täydellä omistusoikeudella, toisiin talosta, on Kuvernööri hakekän on anonut, että maanmittari niin puksen johdosta antumassaan päävi, näyttäväksensä omistusoikeutensa tarten johdesta oli joutunut riituipuheenalaiseen vesijättöön; anomukksi, katsonut ei saattavansa määsensa liittänyt otteen Kankaanpään mitä maanmittasia sitä Uusinarpitäjän Maanjako oikeuden 21 päivänäin talosta eroittamaan, vaan ovat nä Marraskuuta 1828 tekemästä pojtunut Iisakki Uusinärvin, jos hän täkirjasta. Sittenkun Vihtori Holmström Namn tuomioistuimessa laillisessa ja sinarvin talon omistajana häneltä jestyksessä näyttämään omistusoi Iisakki Uusinaisin hakemuksen jos luutensa eroitettavaksi pyydettyyn dosta vaaditussa selityksessä oli kunnan, minkä jälkeen ja sitten kemesta vastustanet, koskei puhekkuin lainvoimaisella puoliksillä si tullut Tukasen järvi siihen kuusi tutkaistu riita omistusoikeudesluvine vesijättömainen ollut edellä ja puheenalaiseen vesjältöön, Iisakmainitun kauppakirjan mukaan paitsi Uusineervi saattaisi Kuverinyt Kesakki Uusimärvin omistata on luona toistua anomuksensa. seen niin kauvan kuin huin eli poitamille, Kankanpoin, Karvion räivimän Takasen järven vesijättö. eläkettä Uusinasvin talosta nautti, räivimän Takasen järven vesijättö. eläkettä Uusinasvin talosta nautti, vittäisiin Uusinaavin talosta lohkaa teksessä, koska omistusoikeus kysymylsemaan itsenäiseksi tilaksi sanottu jossa olevaan vesijiittöen Vihtori Helmvesijiltomaa; ja on Iisakki Uusinen Eermin selityksessä tehtyjen osoitkatsoi syytä olevan, asianomaisesdeksi, vaan hän oli saarnet sen och Iisakki Uusinaori on sitten, toinoustuun eliikemaans nautittavaksi och etettuansa haasteen Vihtori Holm235