Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
kirjalla Lokakuun 6. päivältä 1909. elinkautisesta eläkkeestä ja sovitusta kauppahinnasta luovuttanut Heikki Putkiselle kaiken omaisuutensa ja siihen kuuluvana perintönsä Eeva Heinnisen ja Petter Laamasen jälkeen, joihin paitsi irtaimistoa kuului osia Kausalan perintötalosta No 1 yllämainitussa Hännilän kylässä mutta, kun Heikki Juhana Lisusanen joka Eeva Hännisen kuoltua hänen luonaan oli hallussaan pitänyt Eeva Heinnisen pesän, perinnönjäken toimittamat ta, oli kieltäytynyt Heikki Putkiselle luovuttamasta sitä pesänösuutta, minkä Maria Kristiina Laumanen mainitulla kauppakirjalla oli siirtänyt Heikki Putkiselle on Heikki Putkinen vaatinut Heikkin Juhana Lipsasta velvoitettavaksi luovutta maan Eeva Hännisen jäämistö sellaiseen jakoon, että Heikki Putkiselle kerrotulla tavalla siirtynyt omaisuus tulisi hänelle erotetuksi, oikeudenkäynnestä aihen tuneet kulungit ensin pesästä otettua Kanteesta kuulusteltuna on Heikki Juhana Lipsanen väittänyt, että koska Maria Kristiina Laamanen, joka oli asunut samalla paikkakunnalla kuin Eeva Hänninen ja siis kohta saanut tiedon tämän kuolemasta, oli laiminlyönyt vaatia perintöä Eeva Hännisen jälkeen, Maria Kristiina laamanen ei eniä mai nittua luovutusta tehdessään ollut ollat oikeutettu sanottuun perintöön oikei niin ollen ollut voinut Heikki Pulkinelle siirtaa mitään perintöä Eeva Hännisen jälkeen; ja on Heikki Juhana Lipsanen vastustanut hannetta sellakin perusteella että hän osaksi perintönä isänsä Eeva Hännisen jälkimäisen miehen Talollisen Matti Lipsasen ja Eeva Heinnisen jälkeen, osaksi kauppakirjalla 28. päivältä Marraskuuta 1893. veljeltään Tuomas Sipesaselta ja hänen vaimoltaan Eeva Stiina Hamälaiselta omistukseensa saatuaan 10/7. sanottua taloa sekä ostettuaan kauppa kirjalla 26. päivältä Huhtikuuta 1889. sisareltaan Anna Leena Simoselta ja hänen mieheltään Heikki Putkiselta 1/27 samaa taloa ja kauppakirjalla 25. päivältä Syyskuuta 1905. veljeltään Matti lipsaselta muun osan hänen vanhempainsa omistamasta 1/3 osasta useinmai831
nittua taloa, oli näiden saantien perusteella Marraskuun 17. päivänä 1906. saanut kiinnekirjan koko sanotulle kolmannekselle taloa, joton Maria Kristiina ja Petter Laamasella ei ollut mitään osuut ta siihen Kihlakunnanoikeus on Marraskuun 17. päivänä 1910. julistamallaan päätöksillei lausunut, ettei Perintökaaren 15 luven 4 SS:n määräystä perintöoikeuden vanhemisesta voitu sovittuttaa kysy myksessä olevaan tapaukseen jossa Maria Kristiina Laamanen ja Heikki Juhana tipsänen olivat olleet yhdessäperejoitu Eeva Heinnisen jälkeen, ja on Kihlakunnanoikeus sen vuoksi katsonut että Maria Kristiina Laamanen eikä siis myöskaan Heikki Putkinen ollut menettänyt kannevaltaa asiassa; mutta koska Heikki Juhana Sipanen oli näyttänyt saantinsa siihen kolmannekseen perintötaloa No 1 mainetussa Hännilän kylässä, jonka Eeva Hänninen ja hänen miehensä Matti Lipsanen olivat omistaneet, eikä Heikki Putkinen ollut näyttänyt sanottua saantia virheelliseksi, on Kihlakunnanoikeus hyljännyt kanteen, mikäli se koski kiinteän omaisuuden luovuttamista jakoon, vaan koska Maria Kristiina Laamasella oli ollut perintöosa Eeva Heinnisen jälkeensä jättämään irtaimistoon ja tämä oli kaupalla siirtynyt Heikki Pulkiselle on Kihlakunnanoikeus velvoitlanut Heikki Juhana Lipsasen, jonka haltuun Eeva Hännisen pesä oli jäänyt, neljänkymmenen markan sakon uhalla neljän kuukauden kuluessa siitä kuin Kihlakunnanoikeuden päätös oli voittanut lain voiman, Heikki Putkisen toimeenpantavassa, hyvissä ajoin Heikki Juhana Tiposelle ja muille Eeva Hännisen pesän osakkaille tiedoksi saatettavassa toimituksessa luovuttamaan Eeva Hännisen irtaimen jäämistön sellaiseen jakoon, että Maria Kristiina Laamasen perintöosa tulisi siitä Heikki Julkiselle erotetuksi ja luovutetuusi; ja tuli Heikki Juhana Sipesäsen jaossa ilmoittaa jaettava omaisuus niin tarkoin että hän voi ilmoituksensa vaadittaessa valallaan vahvistaa. Muutoin oli jaettavasta omaisuudesta päältäpäin 832 A
tettava Heikki Putkiselle kolmekymmen tä markkaa korvaukseksi hänen oikeudenkäyntikuluistaan Hovioikeus, jonka tutkittavaksi seki Heikki Putkinen ettei Heikkin Juhana Sipesanen vetoamalla olivat saatta neet jutun, on tuomiossa 28. päivältä Marraskuuta 1912. katsonut asiassa selville käyneen, että Eeva Hänninen, jonka jäämistöön kieltämättä oli kuulunut kolmannes siitä kolmasosasta kysymyksessä olevan taloa, jonka Eeva Hänni nen yhdessä miehensä Mattilipaisen kanssa oli ostanut perinnöksi, eli lähimjienä perillisinään jälkeensä jättänyt muiden muassa Maria Kristiina ja Petter Luamasen; ja koskei oltu edes väitettykään että Eva Hänninen olisi testamentilla velkonut Maria Kristiina ja Petter Laamasen perinnöstä, eikä Heikki Juhana Lijesänen ollut näyttänyt että hän oli laillisella saannella saanut omakseen Maria Kristiina ja Petter Luamaselle langenneita perintöria Eeva Heinnisen jälkeen, on Hovioikuus siten muuttanut Kihlakunnan oikeuden päätöstä että Heikki Juhana Oikeusen tuli Kihlakunnanoikeuden määräämässä järjestyksessä luovuttaa ja koon myöskin Eeva Heinnisen jälkeen jäänyt osa useinmainittua taloa, ollen jako kuitenkin toimitettava neljän kuukauden kuluessa Hovioikeuden tuomion antamisesta. Muissa kohdin jäi Kihla kunnanoikeuden päätös voimaan. Hovioikeuden tuomioon on Heikki Juhana Sipanen anonut muutossa perustelmalla, johon Heikki Putkinen on vastannut Keisarillinen Senaalle on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Heikki Juhana Lijesänen ole esittänyt syyta muuttaa Hovioikeuden tuomiota joka siis jää pysyväksi, kuitenkin niin että kysymyksenalaisen jäämistön ja ka on toimitettava ennen Helmikuun 1. päivää 1916; ja velvoitetaan Heikki Juhana Lipsanen suorittamaan Heikki Putkiselle, hänellä täällä jutun vuoksi olleiden kulujen korvaukseksi, seitsemänkymmentä mark kaa. Tätä kaikki asianomaiset 833
noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaalle tens harikoski. P. Anmberg. tens harikoski. P. Ammer. A. J. Oikeudella Samuli Koski A. J. Oikeudella Samuli Koski Hof Hellen Elokuun 13 päivänä 1915. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Wiipurin Hovioikeudesta tulleessa osuuskunnan jäsentyyttä koskevassa jutussa, jossa Nilsiän pitäjän Halunan kylässä asuneen oikeudenkäynnin aikana kuolleen Talollisen Heikki Pitkäsen leski Anna Helena Pitkänen, omasta puolestaan ja hänen ynnä Heikki Pitkäsen alaikäisten lasten Anna, Aini Maria, Eeva Heleena ja Selma Pitkäsen holhoojana, on hakijana sekä mainitussa pitäjässä toimineen Pieksänkosken Osuuskauppa -nimisen osuuskunnan konkurssipesän toimitsijamies saman pitäjän Sänkimäen kylästä oleva Herastuomari Adolf Fredrik Kuusela vastaajana: Annettu Oikeusosas tossa Elokuun 13 päivänä 1915. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä, läsnä: F. S. B. A. - A. R. - S. K. H af H. No 1506. Pag 38. R. D. 1915.
mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää: Heikki Pitkäselle toimituttamansa haasteen nojalla on Adolf Fredrik Kuusela, edellämainituissa toimessaan, Nilsiän, Muuruveden ja Varpaisjärven pitäjäin käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa lausunut että, sittenkuin Kruununnimismies Torsten Leopold Meklin oli saamansa määräyksen nojalla puheenalaisen osuuskunnan jäseniltä kannettavia lisämaksuja varten laaditun toisen ositteluohjelman perusteella 3 päivänä Helmikuuta 1910 Heikki Pitkäsen luona toimittanut ulosmittauksen sanottuun osittetuohjelmaan Heikki Pitkäsen maksetta väksi merkityn 130 markan suuruisen lisämäksun ynnä ulosottokustannusten suorittamiseksi ja Kuopion läänin Kuvernööri, jon ka luona Heikki Pitkänen, kieltäen ilmoittautuneensa puheena: olevan osuuskunnan jäseneksi, oli anonut ulosmittauksen kumoamista, oli päätöksellään 21 päivältä Joulukuuta 1910 antanut asiästä lausuntonsa, oli Wiipurin Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Heikki Pitkänen oli saattanut asian, 8 päivänä Toukokuuta 1911. antamallaan päätöksellä, koska kysymys siitä, oliko Heikki Pitkänen puheenaolevan osuuskunnan jäsen, oli riitainen, julistanut ulosottomiehen toimet asiassa peräytyneiksi; ja on Adolf Fredrik Kuusela sen vuoksi vaatinut, että Heikki Pitkänen julistettaisiin sanotun osuuskunnan jäseneksi, minkä ohessa Adolf Fredrik Kuusela on anonut korvausta oikaudenkäyntikuluistaan, Heikki Pitkäsen vastustettua kannetta ja sittenkuin, jutun oltua asiakirjoista havaittavan käyttelyn alaisena ja Heikki Pitkäsen sillä välin kuoltua hänen yllämainittuja oikeudenomistajiaan oli asiassa kuultu, on Kihlakunnanoikeus 17 päivänä Marraskuuta 1913. 835a
julistamassaan päätöksessä katsonut käyneen selville, että Heikki Pitkänen oli aikoinaan ruven nut kysymyksessä olevan osuuskunnan jäseneksi yhdellä osuudella; minkä vuoksi ja kun Anna Heleena Pitkänen ja hänen mainitut lapsensa olivat Heikki Pitkäsen kuoltua hänen oikeudenomistajinaan vastuunalaiset Pitkäsen sitoumuksista, Kihlakunnan oikeus on julistanut Anna Helena Pitkäsen ja hänen lapsensa Heikki Pitkäsen oikeudenomistajina kysymyksessä olevan osuuskunnan jäseniksi yhteisesti yhdellä osuudella sekä velvoittanut heidät kahdellasadalla markalla korvaamaan osuuskunnan kulut asiassa. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Anna Helena Pitkänen oli vetoamat la vaattanut jutun on Joulukuun 28 päivänä 1911. antamallaan tuomiola jättänyt asian Kihlakunnanoikeuden päätöksen varaan sekä velvoittanut Anna Heleena Pitkäsen, omasta puolestaan ja mainittujen lasten holhoojana, viidelläkymmenellä markalla korraamaan Pieksänkosken Osuuskaupan konkurssipesällä jutusta Hovioikeudessa olleet kuHovioikeuden tuomioon on Anna Helelut ra Pitkänen anonut muutosta perustelmalla, johon Adolf Fredrik Kuusela on vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo ettei Anna Heleena Pitkänen ole esittänyt syytä muuttaa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jää pysyväksi; ja velvoitetaan Anna Heleena Pitkänen suorittamaan Pieksän kosken Osuuskaupan konkurssipesälle, sillä täällä jutun vuoksi olleiden kulujen korva ukseksi, seitsemänkymmentä markkaa. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti: tuii Saanjoki A. J. Brunmaara. B. Anneberg Samuli Korki. Haf Hellen 836 d
Elokuun 14 päivänä 1915 "Katsarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Waasan Hovioikeudesta tulleessa velkomisjutussa, jossa ovat Talollinen Olli Hietanen, Sodankylän pitäjän Kirkonkylästä, saman pitäjän, Satta sen kylässä asuvan mielenvikaisen Talollisenvaimon Maria Gustaava Törmäsen eli Ollilan määrättynä oikeudenvalvojana hakijana ja osa kenhtiö And. Kurt & Co Aktiebolax Alalornion pitäjästä, vastaajana: Annettu Oikeusosastossa 14 päivänä Elokuuta 1915 Keisarillinen Senaatti on itsellen sä esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä mikäli nyt on kysymyksessä, saanut tietää: Haastatettuaan osakeyhtiön AndKarl & Co Aktiebolagen Aatomien ja Karungin pitäjien käräjäkunnan Kihlakunnanoikeuteen on Olli Hietanen nellä vaatinut, että osakeyhtiö, jolle hän minnitun toimensa puolesta oli kauppakirjalla 17 päivältä Joulukuuta 1906 myynyt oikeuden Maria Gustaava. Törmä läsnä: W. l. J.  R. H. K. A Hof M. 371a No 1509. Pag. 91. R D. 1912
sen omistamaan puoleen Ollilan verotalosta No 5, Sodankylän pitäjän Rajalan kylässä, kuuluvasta metsästä hakala ja viedä pois kaikki kauppakirjassa lähemmin mainittua suuruutta olevat pitäjä - ja kuusipuut ja joka tuon kaupan nojalla oli talon metsästä kaadattanut ja velättänyt pois 1834 puuta, velvoitettaisiin Olli Hutaselle maksamaan hakattujen puiden hinta kolme markkaa puulta eli yhteensä 5502 markkaa kuuden prosentin korkoineen, siitä lyhentämällä kauppaa vastaan ennakkorahoina saadut, kaupantekopäivänä 200 markkaa ja 23 päivånä Syyskuuta 1907 50 markkaa, kuin myös korvaamaan Olli Hietasen oikeudenkäyntikulut. Kanteesta kuultuna on osakeyhtiö vastannut, että Maria Gustaava Törmäsen mies Talollinen Olli Fredrik Törmänen eli Ollila oli kolmella kauppakirjalla 26 päivältä Helmikuuta 1896. 22 päivältä Maaliskuuta 1904 ja 10 päivällä Joulukuuta 1906 omkkiölle myynyt entsää, osaksi koko aviopuolisoiden yhteisesti omistamasta yllämainitusta Olli lan talosta, osaksi Olli Fredrik Törmäselle naimaosana kuulavasta talonpuoliskosta, sekä että Olli Fredrik Törmänen ja hänen vaimonsa olivat saaneet yhtiöt tä niin paljon ennakkorahoja että he, vaikkakin yhtiön hakkauttamien puiden hinta oli luettu heidän hyväksensä, kuitenken olivat jääneet yhtiölle velkaa, Olli Fredrik Törmänen 3962 markkaa 15 penniä ja Maria Gustaava Törmänen 216 markkaa 21 penniä kuuden projentin korkoineen 1 päivästä Marraskuuta 1906, jonka vuoksi ja kun Maria Gustaava Törmänen oli vastuunalainen myöskin miehensä avioliiton aikana ja yhteisen pesän hyväksi tekemän velan maksamisesta osakeyhtiö on vaatinut kan netta hyljättäväksi. tämän johdosta on Olli Hietanen väittänyt, että kun kauppakirja 17 päivältä Joulukuuta 1906 tehtiin, oli sovittu että tällä kauppakirjalla myytyjen puoden hinta, joka ei saanut mennä kuitta ukseen Olli Fredrik Törmäsen nostamia ennakkorahoja vastaan, oli maksettava Olli Hietaselle Sodankylän kunnan las838
kuun, jonka kunnan hoidettavana Maria Gustaava Törmänen oli Kuuttuaan Olli Fredrik Törmästä å siassa, jolleen Törmänen oli myöntänyt että puheenaolevien puiden hinta oli suoritettava Olli Hietaselle on Kihlakunnanoikeus 5 päivänä Joulukuuta 1910 julistamassaan päätöksessä siinä mainitsemillaan perusteilla velvoittanut osakeyhtiön And. Nurt. & Co Aktiebolagin Olli Hietaselle, Maria Gustaava Törmä sen oikeudenvalvojana, suorittamaan vaaditut viisituhatta viisisataa kaksi markkaa, siitä vähennettyä 17 päivänä Joulukuuta 1906 maksetut kaksisataa ja 23 päivänä Syyskuuta 1907 suoritetut viisisataa markkaa, eli siis neljätuhatta kahdeksansataa kaksi markkaa kuuden prosentin vuotuisine korkoineen 31 päivästä Maaliskuuta 1908, jolloin osäkeyhtiä oli tehnyt tilin Maria Gustaava. Törmäselle. kuin myös kuudellasadalla markalla korvaamaan Olli Hielasen oikeudenkäyntikus tannukset. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi sekä Olli Hietanen että osakeyhtiö And. Kort  Co Aktiebolag olivat vetoamalla saatta neet jutun, on tuomiossa 28 päivältä Hilmikuuta 1912 katsonut, ellei Olli Hietanen ollut esittänyt syytä muuttaa Hovioikeuden tuomiota. Mitä taas osakeyhtiön muutoksenhakemuksen tuli, niin koska osakeyhtiön tekemän ja Olli Fredrik Törmäsen hyväksymän laskun mukaan Olli Fredrik Törmäsen vuosina 1896. 1897, 1898, 1899, 1901 ja 1903 saamat ennakkorahat kiinnityskustannuksineen nousivat yhdeksääntuhanteen seitsemäänsataan yhdeksäänkymmeneenviiteen markkaan viiteen kymmeneen penniin sekä noille rahoille kasvaneet korot viiteentuhanteen kahteen sataan kahdeksaankymmeneenkakdeksaan markkaan yhdeksäänkymmeneenkahteen penniin, ja koskei oltu näytetty, että Oili Hietanen ja osakeyhtiö tehdessään puheenaolevan kaupan 17 päivänä Joulukuuta 1906 olisivat sopineet ettei sen nojalla hakattavien puiden hinta saisi mennä kuittaakseen mainittuja ennakkoukoja vastaan, ja osakeyhtiö siis, kun emakko rahal olivat Olli Fredrik Törmänen avio liiton aikana tekemää velkaa ja Olli 839
lan talo ynnä kaikki sen tuotteet Olli Fredrik ja Maria Gustaava Törmäsen yhtastä, Olli Fredrik Törmäsen hallitsemaa. maisuutta, aviopuolisoiden omaisuus- ja velkasuhteista Huhtikuun 15 päivänä 1889 annetun lain 4 luvun 3 SSn mukaan oli oikeutettu vaatimaan että myöskin äskenmainittujen puiden hinta käytettiin useinmainittujen, suurimmaksi osaksi Oltilan taloon kiinnitettyjen ennakkoraho jen maksaminen, sekä kun osakeyhtiön Ollilan talon meträstä hakkauttamien suiden hinta teki kaikkiaan ainoastaan kaksitoistatuhatta viisisataa kaksikymmentäseitsemän markkaa eikä Olli Hutasella, joka Maria Gustaava Törmäsen oikeudenvalvojana jo oli yhtiöllä saanut seitsemänsataa markkaa, niin muodoin enää ollut mainitun toimensa puolesta mitään saamista yhtiöltä, sen tähden on Hovioikeus, kumoten Kihlakunnanoikeuden päätöksen, hyljännyt Olli Hietasen asiassa ajaman kanteen Hovioikeuden tuomioon on Olli Hatanen anonut muutesta perustelmalla ja hon osakeyhtiön And Karl & C. Aktiebolagin puolesta on vastattu. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, ettei Olli Hietanen ote esittänyt syytä muuttaa Hovioikeuden tuomiota, joka siis jää pysyväksi; ja velvoitetaan Olli Hietanen suorittamaan osakeyhtiölle And. Karl & EÅktiebolagille, sillä täällä julun vuoksi olleiden kulujen korvaukseksi, kuusikym mentä markkaa. Tätä kaikki asianomaiut noudattakoot Keisarillinen Suomen Senaatti. Walter Andersson. Johannes Pesonen. Walter Andersson. Johannes Pesonen. K. R. Halanen K. Auer. K. R. Halanen K. Auer. Haf Hellen 340a
Elokuun 16 päivänä 1915. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa maansaannen moittimista koske vassa jutussa, jossa Muurari Kustaa Anshelm Pastell omasta puolestaan ja tietymättömissä olevan Merimiehen Viktor Jalerian Wester lingin uskottuna miehenä OmpeIija Iida Wilhelmiina Pastell ja Rakennusmestarinleski Amanda Ajollo nia, Högdahl, kaikki Helsingin kaupungista Opettajatar Maria Kristiina Westerling ja Ravinto loitsija Beata Matilda Holfman molemmat Hangon kaupungista. Talokuraaja Hilja Josefiina Westerling Mikkelin kaupungista Seppä Juho Fredrik Rosvall ja tämän vaimo Eliina Adolfiina Kosvall Helsingin pitäjästä, ynnä Kansakoulunopittaja Juho Aukusti Klemola ja hänen vaimonsa Sibyllä Eufrmyne Klemola, Vanajan pitäjästä, ovat hakijoina sekä Talollisenpoika Kustaa IvarB. l. L. R. B. K. G. 1191 SS: 12 No 1531 Tåg. 242. R. D. 1912
Grönroos, Nikkuri Taavetti IsmaalSalmi ja tämän vaimo Johanna Wilhelmiina Salmi, kaikki Sääksmäen pitäjän Walkiakosken kylästä vastaajina, Annettu Oikeusojastossa Elokuun 16. päivänä 1915 Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyt jutun kirjat ja niistä saanut tietää Kustaa Ivar Grönroosille sekä Taavetti Israel ja Johanna Wilhelmiina Salmelle toimitettamansa haasteen nojolla ovat Kustaa Anshelm Tastell ja hänen yllämainitut myötäpuolensa ynna Amanda Amollonia Högdahlin mies Rakennusmestari Juho Högdahl Paaksmäen ja Kalvolan pitäjäin käräjakunnan Kihlakunnanoikeudessa lausu neet. että Rustitilallinen Leonhard eli Hartvig Kustaanpoika Postell, Valkia kosken kylästä, oli kuollut 4 päivänä Kesäkuuta 1867. jättäen jälkeensä lesken Maria Juhontyttären sekä avioliitossa tämän kanssa siittämaessä lapset Kustaa Anshelm Fastellin, Iida Wilhelmiina Fastellin Amanda Apollonia Sigdahlin Beata Matilda HoffmaninTiina Adolfiina Rosvallin ja Sibyllä Eufrosyne Klemolan sekä Juho Leonhard Maria Josefiina ja Olga Henriika Pastellin mitkä kolme viimeksi mainittua sittemmin olivat kuolleet Juho Leonhard. Fastell 26. päivänä Tammikuuta 1884 naimattomana sekä Olga Henriika Tastell 28 päivänä Helmikuuta 1897. ja Maria Josefiina Pastell 25 päivänä Helmikuuta 1900., jääden Olgalenriika Pastellilta aviston tytär Hilja Siviä Tastell ja Maria Josefiina fastellilta avioliitossaan Raakauppias Karl Josef Westerlinain kanssa, syntymet lapset Viktor, Kahrian, Maria Kristiina ja Hilja Josefiina Westerling Leonhard Pastellin kuoleman jälkien olivat Maria Juhontytär, lailliseen ikään tullut Juho Leonhard Fastell ja hänen silloin vielä alaikäisi nä olevain sisarastensa holhooja Talollinen Juho Juhonpoika Annila luovuttaneet Leonhard Pastellin pesän konkurssiin, johon pesään kuului muuun 812
muassa Tokkan perintötila Walkiakosken kylässä ynnä Valkiakosken virrassa sijaitseva Tohkan, tullijauhömylly, että Tilallinen Kustaa Juhonpoika Mäenpää, mainitun konkursipesän toimitsijamiehenä, oli näiden kiinteimistöjen myyntiä varten kuuluttanut huutokaupan Marraskuun 9. päiväksi 1862 ja tässä huutokaupassa niistä itse tehnyt korkiin man tarjouksen 3750 markkaa, sitä kuitenkaan omasta tai konkussipesän puolesta hyväksymältä, minkä johdosta sanotun omaisuuden myyminen oli toi mitettava uudessa huutokaupassa. Mutta koska Kustaa Anshelm Pastell ja hänen myötäpuolensa Joulu n jälkeen vuon na 1906. olivat saaneet lietää, ettei Kustaa Mäenpää ollutkaan toimittanut uutta huutokauppaa, vaan oli kerrotun oman tarjouksensa perusteella pitänyt Tokkan talon ja myllyn ominaan ja sittemmin myynyt ne muille, vatähden ja kun ei Kustaa Mäenpään kerrottu menettety voinut tuottaa hänelle lakiin perustuvan oikeutta mainittuun Pohkan taloon ja myllyyn, vaan ne olivat pidettävät edelleen Leonhard Pastellin perillisille kuuluvina ovat Kustaa Anshelm Fastell ja hänen myötäpuolensa, Leonhard Pastellin ja Toukokuun 30. päivänä 1872. kuolleen Maria Juhontyttären lähimpinä perillisinä, vaatineet, että Kustaa, Ivar Grön roos ynnä Taavetti Israel ja Johanna Wilhelmiina Salmi, jotka nykyään hallitsivat, lohkan taloa paitsi siitä lohkaistua Lepänrannan tilaa ja tähän tilaan kuuluvaksi joutunutta Pekkan myllyä, velvoitettaisiin heti luovutta maan Tokkan kantatila kaikkine siihen kuuluvine maineen, vasioikeuksineen ja Leonhard Pastellin kuollessa tilalla olleine rakennuksineen Kustaa Anshelm Pastellin ja hänen myötäruollensa omisteltavaksi ja hallittavaksii sekä sen ohessa korvaamaan heidän oikeuden käyntikulunsa Ranteesta kuultuina ovat Kustaa Ivar Grönroos ja Salmen aviopuolet selittaneet, ettei Kustaa Mäenpää, jolla oli ollut Leonhard Pastellin perässä Tohkan taloon kiinnitetty saatava ja siis 843
myös oikeus sen turvaamiseksi ostaa talo itselleen, tosin ollut huutokaupassa Marraskuun 9. päivänä 1869. hyväksynyt Pohkan talosta tekemäänsä huutoa, mutta että Mäenpää jälestäpäin kuitenkin oli muiden velkojain suostumuksella antanut huutokaupan jäädä pysyväiseksi että Kustaa Mäenpää oli sitten Joulu kuun 29. päivänä 1870. myynyt Tohkan talon myllyineen Lampuoti Eero Eeronpoika Torrille, joka myös oli saantinsa Kihlakunnanoikeudessa laillistuttanut että Kihlakunnanoikeus oli Maaliskuun 29. päivänä 1871. ensimäistä huudatusta Sorrille antaessaan pöytäkirjaansa merkinnyt, että Leonhard Tastellin resan saamamiehet olivat hyväksyneet. Kustaa Mäenpään huutokaupassa Tokkan talosta tekemän tarjouksen; että Eero Sorrin ja hänen vaimonsa Wilhelmiina Juhon tyttären kuoltua Tohkan talo ja vesimylly oli Maaliskuun 16. päivänä 1888 huutokaupalla myyty heidän pojalleen Eiro Juho Eeronpojalle, joka samana päivänä oli siirtänyt huutonsa Kustaa Ivar Grönroosin ja Johanna Wilhelmi na Salmen isälle Rakennusmestari Kustaa Grönroosille, että tämä myös oli laissa huudattanut saantinsa ja saanut sen vahvistetuksi kiinnekirjalla Helmikuun 13. päivältä 1890, sekä että useinmainittu talo sittenkuin Kustaa Grönroos oli siitä Toukokuun 11 päivänä 1897. myynyt Lepänrannan lokkoti lan, oli Kustaa Grönroosin kuoltua perintönä joutunut. Kustaa, Ivar Grönroosin ja Johanna Wilhelmi na Salmen omaksi; etteivät Kustaa Inshelm Fastell ja hänen myötä puolensa olleet ilmoittaneet, perustivat ka he voitetyn omistusoikeutensa Tohkan taloon yksinomaan perintöön Leonhard Partellin jälkeen vaiko myöskin perintiön Maria Juhontyttären jälkeen ei vätkä myöskään olleet näyttäneet, oliko viimemainitulla naimaosaa sanottuun taloon vai ei että Leonhard Fastollen oikeudenhaltijat olivat, luovaltaessaan tämän pesän konkurssiin samalla pyytäneet saada nauttia perinnönluovutusetua hänen jälkeensä, johon anomukseen Kihlakunnanoikeus 814