Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
listen Nordström, hvilka jämte sina syskon stått under Byggmästaren Reena nens förmynderskap samt uppmått myndig ålder, Affärsmannen Nordström den 8 April 1907 och Artisten Nordström den 19 April 1905, hafva varit lagligen berättigade att omedelbart efter det förmynderskapet för dem sålunda upphört af Keinänen erhålla slutlig rede öfver förvaltningen af deras egendom samt utbekomma hvad dem en ligt redovisningen tillborde, hvarför Rådstufvurätten ålagt Byggmästaren Keinänen att inom två månader efter dagen för Rädstufvurättens utslag och honom i sådant afseende förelagt vite af tvåhundra mark till ett försonan nen Nordström och Artisten Nordeström aflämna en af behöriga verifikat åtföljd slutlig redovisning öfver förvaltningen af deras egendom Och dem det af Byggmästaren Keinänen för för mynderskapets handhafvande debets rade arfvodet, på rätt jämväl förmyndarenämnden uti afgifvet utlåtande saken framhållit, med afseende å förmynderskapets beskaffenhet vore käligt, hvarför anledning till nedsätt ring af detsamma icke förekomme här Rådstufvurätten förkastat käromålet såvidt anginge klander af förenämnla till förmyndarenämnden afgifva redovisningar såsom obefogadt, jom te dit Affärsmannen Nordström och Artisten Nordström ålagts att med tre hundrafemtio mark godtgöra Byggman taren Reinanen dennes kostnader i målet. Hofrätten, under hvars pröfning ffärsmannen Nordström och Artio en Nordström gemensamt i väderag tagit målet, har medels dom den 8 November 1915 låtit vid Rådstufvurat ens utslag bero i öfrigt utom att Hefrätten, enär Byggmästaren Reinänen icke varit berättigad att tillgodo be lakna sig förmyndare arfvode för för valtningen af Iffarsmannen Nordströms och Artisten Nordströms egendom under tiden efter det de uppnått myndig åt der förordnat att Keinänen uti redo visningen öfver förvaltningen af deras 1236
egendom egde i arfvode för bevis för valtning efter tidpunkten för Afrars mannen Nordströms och Artisten Nordströms myndigblifvande godtgöra sig endast med det belopp desse i så dant afseende medgifvit eller efter tvåhundrafemtio mark för hela bon årligen räknadt för Årlisten Nord ström från den 19 April 1903 och för Allänsmannen Nordström från den 8 April 1907 och jämte det Af forsmannen Nordström och Artisten Nordtröm i anseende till sakens beskaffenhet äfven befriats från skyldigheten att utgifva den af Rådstufvurätten Bygg mästaren Reinanen tilldömda kolmas ersättningen, skulle berörda redovisning med därtill hörande verif katvid i Rädstufvurättens utslag uträtt af ventyr till Aflärsmannen Nordström och Artisten Nordström aflämnas inom två månader från dagen för Hofrättas dom Uti Hofrättens dem har Byggnästa ren Keinänen anhållet om ändringen dels deduktion, den Affärsmannen Nordström bemött Kejserliga Senaten har tagit målet öfvervägande, och alldenstund Bygg mästaren Reinänen under ifrågakomnaredogörelseär obestridt omhänderhaft förvaltningen och skötseln af Aflars mannen Nordströms och Artisten Nordströms jämte deras medarfvingars genensamma edelade bo, för hvilket syralande Byggmästaren Reinänen bör till komma skälig godtgörelse, fördenskull och då det årliga arfvode Keinänen i slikt hänseende godtskrifvit sig icke ålets vara oskäligt, pröfvar Kejserliga Senaten rättvist, med upphäfvande af Hofrättens dem, låta förblifva vid del slut, hvari Rådstufvurätten isä ken stannat, dock sålunda att redovis ningen bör aflämnas före den 1. Mars 1917. Det alle, som vederbör, till efterrättelse länder Kejserliga Senaten för Finland tens Saarikoski. Alpeoliuksiala R. Amberg Samuli Koski. J. T. Brununen Hof Hellen 1237
Den 26 Oktober 1916. Kejserliga Senatens för Finland dom uti ett på nedsatt sessions skilling från Kejserlige Abo Hofrätt inkommit fordringsmål emellan Handlanden Karl Lagerström och dennes hustru Signe Lagerström, från Åbo stad, svarande: Gifven i Gustitia dagartermentet den 26 Oktober 1916 Kejserliga Senaten har låtit handlin garna i målet sig föredragas och af dem inhämtat följande: Efter utverkad stämning å Handlanden Karlström till Rådstufvurätten i Åbo stad hafra makarna Lagerström anfört att Signe - Sagerström och Handlanden Karlström af hvilka Signe Lager ström vunnit boskilnad i äktenskapet med Handlanden Lagerström den 26 om att gemensamt under förman Sagerström e Co drifva expedition, ägentuoch upportaffar i Åbo på, bland andra, sådana villkor, att Handlanden Karl Närvarande. W. A. B. K. H. R. F. SS. 6. S. 1238 Pag. 172. R. S. 1915. Helsingfors stad, sökande, samt Hardlanden Hjalmar Karlström, från Oktober 1906 ingått skriftligt belagsuttal No 101.
ström egde leda affärens drift, att delega rene i bolaget borde i affärens vinst eller förlust deltaga Handlanden Karlström emot co och Signe Lagerström med 80 procent äfvensom att uppsägning af bolaget skulle ske sex månader före dess upplösande, att Handlanden Karlström uti September månad 1909 uppsagt bolagsaftalet till den 31 Mars 1910, från hvilken dag Karl ström skulle öfvertaga den af bolaget drifna affåren med tillgångar och skulder samt ensam fortsätta densamma; äfvensom att Handlanden Karlström sådermera jämte skrifvelse för den 25 April 1910. tillsändt Handlanden Fagerström redovisning öfver bolagsaffärens förvalt ning under Januari, Februari och Mars månader nyssnämnda år, upptagande i omkostnadskontet, bland annat för hästkörslor, efter beräkning af 592 timmer och 1 mark 50 penni i timmen, 288 mark, för magasinsfyra 450 mark, för utskylder under åren 1908 - 1910 till St Maria kommun 5/288 mark 91 penni och för reparation af en Karlström till hörig nekripad 27 mark samt linekontet 89 mark 43 penni och dessutom åt Kontevisten Karl Konstantin Aaltonen 500 mark och åt Karlström själf 2250 mark jämte det i redovisningen bland afskrifna fordringar afförts ett tillgodohafvande hos firman Suolahden Puutavaraliike 1o Kaila, å 639 mark 93 penni samt Karl ström godtgjort sig 5 procents råbatt å bolagets af honom öfvertagna tavarors pris med 1099 mark 92 penni och 2 procents räbatt af öfvertagna fordringar med 139 mark 23 penni. Missnöjde med denna redovisning hafva makarna Sigerström emot densamma anmärkt tt det för körslor fordrade beloppet s 88 mark icke kunde godkännas, emedan samma körkarl och Handlanden Karl tröm tillhöriga häst samtidigt användts Karlströms enskilda afför och finnan Lagerström i Co särskildt deliterats lön är en korkart med 100 mark i måna den, hvarutom beräkningen af 1 mark 50 penne per timme vore öfverdrifven; att för ifrågavarande magasin en hyra af 125 mark för tre månader vore fullt tillräcklig, hälst detsamma endast del 1239
vis begagnats för finnan Lagerström bro räkning att utskylderna till St Maria kommun icke kunde medgifvas till betalning af firman, hälst finnan icke idkat någon rörelse i sagda kommen, och att jämväl reparationskostnaden för en inlupna motsädes, enär velaipeden varit Handlanden Karlströms enskilda tillhörighet att då lönekontet uppgått år 1907 till 4085 mark, år 1908 till 4300 mark och är 1909 till 6530 mark 80 penni samt bolagets rörelse under de nu ifrågavarande må naderna af år 1910 varit betydligt min tre än närmast föregående år, af det debiterade lönebeloppet 1862 mark 43 penni för berörda tre månaders tid godkändt des endast 1650 mark; att makarna Sagerström ej heller kunde vidkännas utbetalningen af 300 mark åt Kontoristen Aaltonen, emedan denne åtnjutit en månadslön af 200 mark, som varit fullt tillräcklig och någon godtgörelse där utöfver åt Anttonen icke utlofvats eller denne ens varit berättigad därtill att Handlanden Karlström, utom sin andel i affärens vinst och särskilde andra honom tillförsäkrade förmåner, icke haft någon lön åt sig utfäst och ej heller för de föregående åren af bolagets verksamtietstid tillgodoberäknat sig någen särskild aflöning, hvarföre deli bringen af 2250 mark såsom lön åt Karlström bestreds; att afskrifningen af belagets fordran hos finnan Puolahden Puutavara, licke, R. Kaila, icke kunde medgifvas, hälft denna finnas innehafvare P. Raila uppgifvit sig hafva guldit bolagets omförmäl da tillgodohafvande; samt att de af Handlanden Karlström beräknade råbötterna icke borde ifrågakomma, enär de icke grundade sig på något aftal eller hade annat stöd för sig och dessutom i sin helhet påfarts Signe Lagerström, ehuru 0 procent af desamma bort dralla Ilof utsom själf. Så grund häraf hafva måkorna Lagerström ansett följande belopp föra från redovisningen afgå nämligen: för hästkörslor 888 mark, af hyran för mingasinet 325 mark, utskylderna till St Maria hemmien 258 mark 91 penni, kostnaden år reparation af Handlanden Karlströms åberopad 27 mark, från lönekontet 222 1210
mark 43 penni, gratsfekationen åt Ilente risten Aaltinen 300 mark, Karlströmslin 2050 mark, af beloppet för afskrifna Jordemgar 639 mark 93 penni äfvensom det brödnade rubattbeloppet för trävaror 1099 mark 92. penni och för utestående fordringar (39) mark 23 penni eller sammanlagdt 6000 mark 42 penni, och hafva makarna Sagerström yrkat Handlanden Karlströms förpliktande att till dem utgifva 80. procent af sistsagda summa med 5072 mark 31 penni jämte 6 procents årlig ränta den från den 31. Mars 1910 äfvensom att godt göra deras kostnader å rättegången Öfver käromålet hörd har Handlanden Karlström anfört, att anmärkningen emot nasten å 388 mark för hästkörslor vore detfogad, enär två Karlström tillhöriga här står och en körkarl, utöfver den för förmans räkning särskildt anställda börkarlen, användts det uppgifna lemanta; let i finnans arbete och den fordrade timlönen vore synnerligen lågt beräknad att posten magasinskipa 450 mark innefatta de hyra för ett större magasin samt för hela brädgården med därå uppföra fyra magasiner och ett kontorsrum, hvar före och då hyresbeloppet beräknats efter 6 prosent å magasinens och brädgandens Pekförda värde och förty ingalunda borde ara oskäligt, äfven denna anmärkning saknade befogenhet, att utskylderna till St Maria hemman i nederbörlig ordning påfarts finnan för dess inom sagda kommen fintliga trädgård och att Karlström väl tidigare anfört besvär öfver finnansTaxa ring i St Maria, men icke fått besvären godkända, att en i firmans tjänet anställd spilliges, vid uträttande af för mans ärenden, fått begagna en Karl ström tillhörigalempid, som därvid gått sönder hvarföre firman borde vid, kännas kostnaden för nederipidens eparation, att den i firmans tjänst antagna betjäningens antal icke varit vore än som erfordrats för arbetets jämna gång och att aflöningarna blifvit rik tigt lohförda, att makarna Lagerström jälfvi anställt Kontoristen Haltinen firmans tjänet emot fast lön af 200 mark per månad och lantiem af 25 renne för hvarje till utlandet afskappad 1221
ständert trävaror, men att exporten af trävaror icke närmeksens stigit så högt som honom förespeglats och att makarna Lagerström och Handlanden Karlströn elär före den 1 April 1910 i samråd beslutet att i ett för allt åt Aaltonen utgifva en gratiofikation af 300 mark, hvarmed denne förklarat sig åtnöjas; att Karlström enligt förberörda bolagskontrakt icke varit förpligtad att utan ersättning hand hafva belagsaffaren, om ock någon öfverinskommelse om storleken af Karlströms lön icke förefunnits, men att makarna Fagerström vid deras sammanträffande med Karlström redansagda 1 April 1910 samtyckt till det af Karlström påyrkade lönebeloppet af 1000 mark om året eller för två år och tre månader 2250 mark; att Karlström då finnans fordran hos förman Suolahden Puutavara licke, P. Härla, oaktadt gjorda påmin neken icke influtit samt 1. Kaila enligt vunnen upplysning saknade utla tillgångar, utsökt sagda fordran herP. Klaulas moder, som varit i lägen för densamma, men att hen i anledning häraf nödgats upplåta sin egendom till konkurs, från hvilken ej torde inflyta i utdelning ens så mycket att utsökningskostnaden därmed blefve betäckt; samt att de af Karlström beräknade rådotter å priset för bolagets af honom inköpta trävärulager och öfvertagna utestående för dringar åt Karlström utlofvats af makar na Lagerström vid förenämnda tillfälle den 1 April 1910 och dessutom hade fullt stöd uti stadgad präses vid öfverlåtelver af ifrågavarande slag På grund här af har Handlanden Karlström emotrett 1242 underkännande och förkastande af makarna Lagerströms talan i hela dess medd Sedan Handlanden Karlström till vittne i målet åberopat, bland andra, Hentoristen Aaltinen, hapa makarna Tagerström anmärkt, att Aaltonen, enär i mådet tvistades om förberörda åt Aallinen erlagda gratifikation och om storleken af det pris, hvilket Karlström borde betala för finnan Lagerström Trös hära årets ger samt Aaltonen, som hade anställ ning hos Karlström emot fast lön och dessutom andel i Karlströms vinst från
trävaruförsäljningen, förty hade att förvän ta nytta eller skada af målets utgöra vore jäfvig att i målet vittna, har Råd stufvurätten genom utslag den 28 Februari 1912 förklarat Kontoristen Aallonen på anförd grund icke kunna förvänta nyt ta eller skada af sakens utgång, hvadet jäfsanmärkningen förkastats, samt efter det Kontoristen Aaltonen blifvit såsom vittne i målet afhörd, medels den 29 Augusti 1912 afkunnadt utslag på däri upptagna skäl, ålagt Handlanden Karlström att genast emot behörigt kvitto till Signe Lagerström utbetala femtusen sjuttiotvå mark trettiofyra penni med sex procents årlig ränta därå från den 31 Mars 1910 till skeende full likvid äfvensom att med fyrahundra tjugufem mark ersätta kopek Fagerström för hennes umgälder i målet Hofrätten, under hvars pröfning påterne ömsesides i väderag dragit må let, har medels dom den 26 Maj 1915 sig i målet utlåtit; och jämte det Karl stufvurättens förberörda jäfvitslag af Häst rätten gillats, har Hopåtten funnit utredt vara att Handlanden Karlström under hågavarande trenne månader eller Januari, Februari och Mars år 1910 i firman lagerström & Coos arleta haft en häst jämte körkarl och därtill ytterligare ännu en innan häst, hvilken körts af i sagda förnas tjänst anställd person, under en tid af inalles femhundranittiotvå timmar, men att Karlström, hälst närmare utredning saknades därom, huru många temmar hvardera hästen varit i förmåns arbete, härför icke kunde tillerkännas större ersättning än, efter beräkning af en mark för timme, som i detta afseende finnes skäligt, inalles femhunframtteotvå mark; att den af Handlanson Karlström fordrade hyran fyra hundrafemtio mark för magasiner och vädgård icke kunde anses för högt till ägen, utan borde honom tillgodokomma, Ett Handlanden Karlström af Handlanden Lagerström, vid det denne å sin hustrus vägnar därom underhandlat med Karlström utlofvats den af Karl ström till gode tvåknade råbotten å invanteringsvärdet af förmåns utaf Klul 1213
ström inköpta varulager ettusennittionio mark nittiotvå penni och å förmann af honom öfvertagna fordringar etthunpatrettionio mark tjugutre penni, hvadan nästnämnda tvänne belopp sälunda i redovisningen rätteligen delite rats firman Lagerström i bo; att Handlanden Karlström vore berättigad att åtnjuta lön för den af honom uppgifna tiden, hvilken lön dock, med hänsyn till hvad i socken inlupit, borde beräknas efter endast femhundra mark om året, utgörande således för två år och tre månader ettusenetthundratjugufem mark, att gäldandet af de firman Lagerström och dess detkonto påförda utskylderna hvilka förut påståtts hafva till A. Maria kommun erlagts, men i Hofrätten uppgifvits till största delen utgöras, af afgifter för finnans rörelse i Åbo, i enlighet med hvad äfven å deman Fagerström i Tos vägnar sedermera i Hofrätten medgifvits, bort åligga sagda finna, för så vidt desamma öfverhufvud afsäge dess rörelse, men att som sådant ej utredts, sagda utskylder cke emot firmans bestridande kunde i afräkningen densamma till last upptagas; att de för iständsättandet af ifrågakomna veloenved och såsom utbetalad aflöning åt Kontoristen Aaltinen i redovisningen upptagna utgiftsporter, na tjugusju samt femhundra mark borde ur densamma utgå, enär något berättigande att påföra firman Lager ström i Co sagda utgifter icke ledts bevis; samt slutligen, att finnan Lagerström, b.as fordran hos finnan Suolak den Ruutavaraliska, P. Kaila, med öfre ende å hvad Handlanden Karlström rörande densamma förklarat, icke sort medellast afskrifvas utan observeras så som en oräker tillgång, för hvilken framdeles borde redovisas I anseende härtill och jämte det parterna lämnats öppet att framdeles tvista angående utnämnda port i redovisningen sexhundretrettionio mark nittiotre penni, för hvilken Handlanden Karlström egde sinom tid redenera den män något däraf tilläfventyrs skulle inflyta har Hofrätten, med upphäfvande af 1234
Rådstufvurättens slutliga utslag förkastat makarna Lagerströms mot omförmälda redovisning framställda talan för så vidt angår anmärkningspasterna trehundratjugufem mark för magasins och bröd gårdshyrå, tvåhundratolf mark fyratio tre penni i lönekontot samt rälättte loppen ettusennittionio mark nittiotvå penni och etthundratrettionio mark tjugutre penni; men då Handlanden Karlström i ännämnda redovisning öfverdeliterat finnan Lagerström i Coi posten hästkörslor med tvåhundranittiosex mark och i posten lön åt sig själf ettusenetthundratjugufem mark samt obehörigen påfört firman tvåhundrafemtioåtta mark nittioen penni för utskylder till St. Maria kommun äfvensom tjugusju mark för redespedreparation och aflöningen åt Kontoristen Aaltinen femhundra mark, af hvilkas sammanlagda belopp tvåtusenträhundrasex mark nittioen penni enligt bolagskontraktet tillför Tyne Lagerström åttatio percent med ettusensjuhundrasextiofem mark femtiotre penni, har Hopåtten, med andring af änsagda slutliga utslag och rättande af ifrågakomna redovisning beträffande nästnämnda fem posterålagt Handlanden Karlström att genast emot behörigt kvitto till Signe Fagerström utbetala förenämnda belopp ettusensjuhundrasextiofem mark femtiotre penni jemte sex procents årlig ränta därå ifrån lageckningsdagen den 20 Maj 1911 till skemde full likvid; kommande parterna mellertid att, i anseende till sakens leskaffenhet, själfva få vidkännas sina för målet i Rådstufvurätten hafda bortnader. Uti Hofrättens dem hafva Karl och Signe Lagerström sökt ändring medels deduktion, som af Handlanden Karlsson bemälts Kejserlige Senaten finner makarne Lagerström icke hafva anfört skäl till annan ändring af Hofrättens dom än att enär Handlanden Karlström icke styrkt att honom behörigen utlofvats eller annor lunda tillborde ifrågakomna jalatte å ettusen nittionio mark nittiotvå penni och etthundratrettionio mark tjugutre 1215
penni, Signe Lagerströms tillgodohöfvande hos förmån Lagerström i ego förty icke kan med dessa belopp deliteras, i anseende hvar till Kejserliga Senaten pröfvar rättvist, medt ändring af Hofrättens dom härutinnan ålägga Handlanden Karlström att, förutom de af Hofrätten utdömda ettusen sju hundrasextiofem mark femtiotre penni med ränta till Signe Lagerström ytterligare utgifva åttio procent af ofvansagda tvänne belopp med sammanlagdt niohundra nittioen mark trettiotvå penni jämte därå löpande sex procents årlig ränta från lagsökningsdagen den 21 Aug 1911 till skeende betalning Det alle, som vederbör, till efterrättelse Pander Kejserliga Senaten för Finland. Walter Andersson Johanna Pesonen. Walter Andersson Johanna Pesonen. K. R. Helanen K. Auer P. A. EricsLokakuun 27 päivänä 1916. Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio maksuitta Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa testamentin moitetta koskevassa nostajutussa, jossa Taivassalon pitäjän Isosärkilän yksinäistilalta oleva Itsellinen Juho Viktor Juhonpoika on hakijana sekä samalla tilalla asuvat It. sellinen August Taavetinpoika ja hänen vaimonsa Engla Jonatanintytär tulematta jääneinä vastaajina: Annettu Oikeusosastossa Lokakuun 27 päivänä 1916. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä saanut seuraavat tiedot: Tehmaan, Taivassalon, Inion ja Kustarin pitäjäin käräjjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa olivat August Taavetinpoika ja Engla Jonatanintytär valvoneet Torpparin Gabriel Gabrielinpoika Kaidan Tammikuun 29 päivänä 1908 kirjallisesti laaditun testamentin, jossa Gabriel Raita oli määrän Säsnä: V. t. J. P. R. H. - K.t. F. O. L. No 2102. Pag. 230. R. D. 1915.
nyt, että August Taavetinpojan ja Engla Jonatanimtyttären tuli hänen kuoltuaan saada testamentissa tarkemmin mainituin ehdoin hänen muu omaisuutensa paitsi kahtasataa markkaa, jotka olivat testamentissa kerrotussa tapauksessa lankeavat Juho Viktor Juhonpojalle. Tämän jälkeen on Juho Viktor Juhonpoika, Gabriel Kaidan lähimpänä perillisenä, August Taavetinpojalle ja Engla Jonatanintyttärelle toimituttamansa haasteen nojalla mainitussa Kihlakunnanoikeudessa vaatinut että, koskei Gabriel Kaita ollut tehnyt kerrottua testament tia terveellä ja täydellä ymmärryksellä eikä vapaasta tahdosta, testamentti julistettaisiin mitättömäksi August Taavetinpojan ja Engla Jonatanimtyttären vastustettua kannetta ja anottua korvausta oikeudenkäyntikuluistaan, on Kihlakunnanoikeus Syyskuun 4 päivänä 1912 julistamallaan päätöksellä, siinä mainituilla perusteilla, hyljännyt kanteen sekä velvoittanut Juho Viktor Juhonpojan kahdellakymmenellä viidellä markalla korvaamaan August Taavetinpojan ja Engla Jonatanimtyttären oikeudenkäyntikulut. Hovioikeus, jonne Juho Viktor Juhonpoika oli vedomnut Kihlakunnanoikeuden päätöksestä, on Heinäkuun 30 päivänä 1915 antamallaan tuomiolla koska August Taavetinpoika ja Engla Jonatanintytär olivat näyttäneet Gabriel Kaidan terveellä järjellä ja vapaasta tahdostaan tehneen moitteenalaisen testamentin, jätjänyt asian sen loppupäätöksen varaan, johon Kihlakunnanoikeus oli jutussa johtunut, velvoittaen sen ohessa Juho Viktor Juhonpojan viidelläkymmenellä markalla korvaamaan August Taavetinpojan ja Engla Jonatanintyttären kulut Hovioikeudessa. Hovioikeuden tuomioon on Juho Viktor Juhonpoika anonut muutosta. Keisarillinen Senaatti katsoo, ettei Juho Viktor Juhonpoika ole 217
esittänyt syytä muuttaa Hovioikeuden tuomiota. Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot. "Keisarillinen Suomen Senaatti. Waler Andersin. Johannes Pesonen. Wallet Andersin. Johannes Pesonen. K. R. Helanen K. Auer F. O. hansokakuun 27 päivänä 1916 Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio nostorahalla Keisarillisesta Wiipurin Hovioikeudesta tulhessa jutussa aitauskustannusten korva. uksesta, jossa entinen Talollinen Otto Kettunen, Kerimäen pitäjän Haapalahden kylästä on hakijana sekä Talollinen Albin Bohm, samasta kylästä, vastaajana: Annet tu Oikeusorastossa Lokakuun 27 päivänä 1916. Keisarillinen Senaatti on itsellensä esittelyttänyt jutun kirjat ja niistä saanut seuraavat tiedot: "Elin Bohm on Kerimäen ja Enonkosken pitäjien käräjäkunnan Kihlakunnanoikeudessa lausunut, että hän omisti tilan No 4 ja Otto Kettunen siihen rajoittuvan tilan No 5 mainitussa. Haapalahden kylässä sekä että asi anosaisille kumpaisellekin oli elukkain sa laiduntamiseen tarpeen tilain kartloihin merkittyjen rajapyykkien No 8 ja 29 välillä oleva 5/57 metriä pitkä raja-aita, jonka Albin Bekm oli ollut pakoitettu yksin kustantamaan Luomi: 5S- 61. R. B. B. T. M. No 2104. Såg. 20. R. 9, 1916