Kansallisarkisto/senate_department_of_justice huggingface dataset:
asiallisesti oli oikeuttanut yhteentörmäyksen, yhtiö ja Oskar Forss ovat vastustaneet kannetta; ja on yhtiä, Susanna Kustaava Konkolalle annetun vastahaasteen nojalla, vaatinut että, koska Jämsä oli laiminlyönyt antaa säädettyä vikellysmerkkiä suuntansa muuttamisesta sekä Jämsää muutenkin, kuten äskenkerrotusta protestista ja meriselityksestä kävi selville, oli kysymyksessä olevassa tilaisuudessa ohjattu virheellisesti ja sen päällystö siis ainakin suuremmassa määrässä kuin Lainettaren päällystö oli syypää yhteentörmäämiseen, Susanna Kustaa va Konkola velvoitettaisiin Jämsä laivan arvolla ja sen rahdilla puheenalaiselta matkalta suorittamaan yhtiölle, korvaukseksi Lainettärelle yhteentöimäämisen johdosta tulleesta vahingosta, 3,000. markkaa. Susanna Kustaava Konkolan vastustettua tuota vastakannetta sekä tämän ynnä Päijänteen Itäisen Väylän Laivaosakeyhtiön ja Oskar Forssin anottua korvausta oikeudenkäyntikuluutaan, on Kihlakunnanoikeus, jossa Kruununnimismies Langinkoski virallisena syyttäjänä oli yhtynyt Oskar Forssia vastaan tehtyyn rangaistusvaatimukseen, 15. päivänä Tammikuuta 1908. julistamallaan päätöksellä katsonut asiassa häyneen selville, että Jämsä ja Lainitar laivat kysymyksessä olevana päivänä olivat jokseenkin samaan aikaan, eli ennen kello 6. aamulla, hämaran vielä vallitessa, tulleet Judinsalon selälle, Jämsä etelästä päin Selkäsaarten valitse ja lähempänä Vähä - Selkäsaarta sekä Lainetar Joensuunsaaren ja Kääntyenniemen välisestä salmesta; että laivoja oli ohjattu, Jämsää sanottua salmea kohti ja Lainetarta Selkäsaarlen valun, kohti Aron Telkäsaaren länsirantaa; että tällöin laivoilla oli ollut sellainen suunta, että ne olivat olleet kuuta kuitaa vastaan tahi lähes kenla kertaa vastaan, joten suunnattuina ne sitten 138
olivat kulkeneet toisiansa vastaan yli suuremman osan Jundinsalon velkaa; että, laivain lähestyessä toisiansa, Oskar Forss nähtävästi aikomuksessa sivuuttaa Jämsä Tarvan sen oikealta puolelta, oli pitänyt Lainettarin suuntaa muuttamatta tahi mahdollisesti kääntänyt johtamansa laivan jon kun verran vasummalle; että Kustaa Adolf Lehtinen, joka taas nähtävästi oli aikonut sivuuttaa Lainettaren sen vasummalta puolen, oli kääntänyt Jämsän oikealle, antamatta kuitenkaan tästä muutetusta suun nasta vikellysmerkkiä; että yhteentörmääminen, jossa Lainetar kuulallaan oli satuttanut Jämsää sen vasempaan kylkeen ja matkaansaattanut vuodon vesirajan alapuolelle sekä itse saanut kaulaansa aukon yläpuolelle vesirajaa, kohta tämän jälkeen oli tapahtunut; ja että Jämsä, sittenkun sen kone Merikapteeni Saarisen käskystä oli pysäytetty ja Jämsä vielä entisellä vanhdillaan kulkenut jonkun matkan eteenpäin, oli saamania vuodon johdosta noin kymmenen tai viidentoista minuutin jälkeen uponnut sata kaksikymmentäviisi metria Ahosaaren rannasta. Tähän nähden ja koska, edelläkosketeltujen, laivain yhteentormaamisen estämiseksi annettujen sääntöjen 18. ja 28. artiklan mukaan, köyrylaivojen, kun ne tulivat vastatuksin kaula kenlaa vastaan tahi lähes kula kulda voitaan, piti kummankin muuttaa suuntaansa oikealle ja siten sivuuttaa toisensa. vasummalta puolelta sekä, tehdessään jonkun mainituissa säännöissä sallitun tahi määrätyn liikkeen, ilmaista se säädetyllä vikellysmerkillä, Kihlakunnanoikeus on katsonut Oskar Forssen ja Kustaa Adolf Lehtisen puheenalaisten laivojen oljaamisessa menetelleen kummankin virheellisesti, edellisen siinä että hän oli yrittänyt sivuuttaa Jämsää sen oikealta puolen, antamatta tästä sääntöjen vastaisesta ohjaamisesta millään tavoin Jämsälle merkkiä, sekä Kustaa Adolf Lehtisen siinä että 439
hän, vaikka hän olikin meneteltyt vikein koettaessaan sivuuttaa Lainetasta sen vasummalta puolen, oli laininlyönyt antaa säädettyä merkkia Jämsän suunnan muuttamisesta, sekä sen lisäksi niin Forssin kuin Lehtisenkin syyksi jääneen, etteivat he olleet koittaneet pysäyttämällä ohjaamiensa laivojen koneistoja vähentää yhteentormäyksen vaikutusta; minkä vuoksi ja kun ilmeistä oli että, jos Oskar Forss olisi tehnyt pienemmänkin käänteen oikealle, laivat olisivat vapaasti suuutta: neet toisensa, eikä Merikapteeni Saarisen syyksi voitu lukea sitä, että hän heti yhteentörmäyksen jälkeen oli seisahduttanut Jämsän koneen, Kihlakunnanoikeus, verralessaan toisiinsa Oskar Forssen ja Kustaa Adolf Lehtisen syyllisyyttä, on havainnut Oskar Forssin osalle lankeavan suuremmän syyn yhteentoimäykseen; jonka tähden ja ottaen huomioon. että Jämsä oli ollut säännön mukaisesti tarkastettu ja tawastuksessa havaittu olevan merikelpoisessa kunnossa, Kihlakunnanoikeus, nojautuen Meriläin 17. ja 155. SS:ään, edelliseen lainpaikkaan niinkuin se on ylempänä mainitussa asetuksessa 11. päivältä Marraskuuta 1889., on hyljännyt Päijanteen Fräisen Väylän Laivaosakeyhtiön asiassa ajaman kanteen vahingonkorvauksesta sekä velvoittanut mainitun yhtiön ja Oskar Forssen holvaamaan puolet siitä kolmekutymneneksituhanneksi markaksi myönnetystä vahingosta, minkä Susanna Kustaava Konkola yhteentörmäyksen johdosta oli härsinyt, eli siis Susanna Kustaava Konkolalle suorittamaan viisitoistatuhatta markkaa, yhtiön kumminkin ainoastaan mikäli Toinettaren arvo ja sen rahti kysymykeenalaiselta matkalta siihen riittivät, kuin myös kolmellasadalla markalla palkitsemaan Susanna Kustaava Konkolalle tämän tarkeimmät oikeudenkäyntikulut. Sen ohessa on Kihlakunnanoikeus, nojautuen Rikoslain 34. luvun 13. SS:n 3. kohtaan, tuo140
minnut Oskar Forssin siitä mitä hänen syykseen edelläkerrotulla tavoin oli luettu vetämään sakkoa sata markkaa. Hovioikeus, jonka tutkittavaksi Päijänteen Itäisen Väylän Laivaosakeyhtiö ja Oskar Forss olivat vetoamalla saattaneet jutun, on 23. päivänä Tammikuuta 1909. antamallaan tuomiolla vahvistanut Kihlakunnanoikeuden edellämainitun oikeudenkäyn nissa julistaman päätöksen sekä, korka Oskar Forss puheena olevassa tilaisuudessa ei ollut noudattanut määräyksiä 11. päivänä Kesäkuuta 1880. laivain yhteentöimaamisen estämiseksi annettujen sääntöjen 15. ja 18. SS:ssä, jättänyt myöskin Kihlahunnanoikeuden pääasiassa julistaman päätöksen pysyväksi; minkä ohessa Päijänteen Itäisen Väylän Laivaosakeyhtiö ja Oskar Forss velvoitettiin yhteisesti suorittamaan Susanna Kustaava Kouholalle ja Merikapteeni Saariselle, korvaukseksi heille vastuupuhivan valvomisesta Hovioikeudessa oikeutuneista kulungeista, yhteensä seitsemänkymmentäviisi markkaa. Hovioikeuden tuomioon ovat Päijänteen Itäisen Väylän Laivaosakeyltiö ja Oskar Forss anoneet muutosta tänne toimittamallaan perustelmalla, johon Susanna Kustaava Konkola säädetyssä järjestyksessä on vastannut. Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän jutun ja katsoo, etteivät Päijänteen Iläisen Väylän Laivaosakeyhtiö ja Oskar Forss ole esiintuoneet syytä muuttaa Hovioikeuden ylempänä mainittua tuomiota, joka siis jää pysyväksi; ja velvoitetaan sanottu yhtiö ja Oskar Forss suorittamaan Susanna Kustaava Konkolalle, korvaukseksi hänellä täällä jutun vuoksi olleista kuluista, sata kaksikymmentäviisi markkaa. Tätä kaikki asianomaiset nou441
dattakoot. Keisarillinen Suomen Senaatti: G. Ulloman. Johannes Peltonen. Ahksi Käpy. Alfred Liuksiala. 13 Asian Schauman Joulukuun 21 päivänä 1910 Keisarillisen Suomen Senaatin tuomio maksuitta Keisarillisesta Turun Hovioikeudesta tulleessa, korvausta koskevassa jutussa, jossa Itsellinen Heikki Mukava Ruoveden pitäjän Suluslahden kylästä, on hakijana sekä edesmenneen Talollisen Efraim Kankaanpään alaikäisten lasten holhooja, Talollinen Matti Ala - Pynnönen, samasta kylästä, vastaajana: Annettu Oikeusosastossa 21 päivänä Joulukuuta 1910. Keisarillinen Senaatti on itselleen esittelyttänyt juttuun kuuluvat kirjat ja niista, mikäli nyt on kuumerk sessä saanut tietää. Sittenkun Ruoveden pitäjän käräjäkunnan Kihlakunnanoikeus 6 päivänä Lokakuuta 1892 julistamallaan päätöksellä oli velvoittanut Efraim Kankaanpään, joka oli sitoutunut Hakki Mukavan veljen, Itsellisen Adolf Jäntin puolesta omavelkaiseen takaukseen Tampereen kaupungissa toiLäsnä: J.  R. B. S.S. Å. 3/31 3 1. M. Bud. 442 No 2043. Pag. 3. R. D. 1909
mivan Osakeyhtiön Nehtunin ja Adolf Jäntin kesken 22 päivänä Tammikuuta 1891 tehdyn urakkasopimuksen täyttämisestä, sanotun takaussitoumuksensa nojalla maksamaan Osakeyhtiölle Neptunille 581 markkaa 76 penniä kuuden prosentin vuotuisine korkoineen, lukien 11 päivästä Elokuuta 1891, sekä sen ohessa sadalla viidelläkymmenellä markalla korvaamaan yhtiölle sen oikeudenkäyntikustannukset, oli Efraim Kankaanpää, suoritettuaan kerrotun päätöksen nojalla mainitulle osakeyhtiöl le 766 markkaa 18 penniä, Tampereen kaupungin ulosotonhaltijalle 1 päivänä Joulukuuta 1898 antamassaan kirjelmässä vaatinut että, koska Heikki Mukavan olisi ollut yhdessä Adolf häntin kanssa vastattava siitä urakkasitoumuksesta, jonka täyttämisen laininlyömisen takia Efraim Kankaanpää takausmiehenä oli velvoitettu suorittamaan viimeksimainittu rahamäärä, sekä Talonomistaja Maurits Lehtinen taas oli velkaa Adolf Jäntille ja Heikki Mukavalle yhteisesti 1,500. markkaa, Maurits Lehtinen kiellettäisiin maksamasta kenellekään muulle kuin Efraim Kankaanpäälle niin suurta osaa sanotuista 1500 markasta kuin vastaisi Kankaanpään suorittamaa rahamäärää 766 markkaa 18 penniä ynnä sen korkoa ja kuluja, min kä jälkeen ulosotonhaltija välipäätöksellä 2 päivältä samaa Joulukuuta oli toistaiseksi kieltänyt MauritsLehtistä Rikoslain 16 luvun 18 SS:ssä määrätyllä uhalla kenellekään suorittamasta suurempaa osaa mainitusta velastaan, kuin että jäännös täysin vastaisi Efraim Kankaanpään edelläsanottua saatavaa, sekä sittemmin 24 päivänä Maaliskuuta 1899 antamallaan päätöksellä määrännyt, että maksukielto, joka 14 päivänä Joulukuuta 1898 oli pantu täytän töön oli pysytettävä voimassa, kunnes Efraim Kankaanpää olisi täyden saanut laki laillisessa järjestyäsessä ehkä toisin määrättäisiin 443
Haastatettuaan Adolf Jäntin ja Heikki Mukavan mainittuun Kihlakunnanoikeuteen, oli Efraim Kankaanpää siellä vaatinut Jänttiä ja Muhavaa velvoitettaviksi Kankaanpäälle suorittamaan ylempänä sanotut766 markkaa 18 penniä, mutta oli Kihlakunnanoikeus päätöksellä 12 päivältä Lokakuuta 1901 mainitsemillaan perusteilla hyljännyt sanotun kanteen, mikäli se koski Heikki Mukavaa; ja oli Turun Hovioikeus jonne juttu oli vedetty, tuomiolla 29 päivältä Kesäkuuta 1903 jättänyt Kihlakunnanoikeuden samaisen haaloksen kerrotussa kohden voimaan sekä sittä näitsi, koska kuoreAdolf Jäntin ja Heikki Mukavan saatavasta Maurits Lehtiseltä kuului Heikki Mukavalle, kumonnut maksukiellon, mikäli se koski Heikki Mukavalle tulevaa osaa mainitusta saatavasta eli 750 markkaa Esillä olevassa jutussa on Heikki Mukava Matti Ala - Pynnoselle Kuoveden pitäjan käräjäkunnan Kihlakunnanoikeuteen toimitetun haasteen nojalla laasunut että, sittenkun Hovioikeus oli kerrotulla tavalla kamonnut puheena olevan maksukiellon, oti Heikki Mukava 6 päivänä Heinäkuuta 1903 vaatinut Maurits Lehtiselta saatavaansa, mutta osi Mauriti Lehtinen silloin ja ollut köypä ja kykenemätön velkaansa maksa maan; että Heikki Mukava koska Maurits Lehtinen Peraim Kankaanpään jättäessä maksukiellon hakemuksensa ulosotonhaltijalle, oli ollut hyvissa varoissa oli Efraim Kankaan kaan Huostua Maaskuunut hänen perillisensä Kuoveden pitäjan käräjäkunnassa vuonna 1905 pidettyihin syyskäräjiin sekä sielsä vaatinut Efraim Kankaanpään perillisiä velvoitettavaksi sen vähin gon korvauksi, minkä OraiRonkaanpää hakemalla Maurits Lehtiselle maksukiellon ja siten estämällä Mukavaa aikanaan saamasta Lehtiseltä suoritusta saata vastaan oli Mukavalle luottanut 744
hänelle suorittamaan 750 markkaa, mutta oli Kihlakunnanoikeus, jossa Efraim Kankaanpään perilliset oli vat väittäneet ettei Lehtisen varattomus ollut virallisesti todistettu, hyväksyen tämän väitteen hyljännyt Mukavan viimeksikerrotun kanteen liian aikaisena; että Heikki Mukava, saadakseen Maurits Lehtisen varattomuuden virallisestikin näyvarattomuuden virallisestikin näytetyksi, oli ollut pakotettu Tampereen kaupungin Raastuvanoikeudessa uloshakemaan Lehtiseltä saatavaansa jonka Kaastuvanoikeus olikin päätöksellä 17 päivältä Lokakuuta 1904 suominnut Lehtisen hänelle maksamaan, sekä että, tätä päätöstä sitten täytäntöön pantaessa, oli Lehtiseltä havaittu puuttuvan omaisuutta päätöksen sisällyksen suorittamiseksi. Näin ollen on Heikki Mukava vaatinut, että Matti Ala-Tynnönen velvoitettaisiin holhottiensa varoista korvaamaan edelläkerrotuin tavoin oikeutunut vahinko ja siitä varten Mukavalle suorittamaan hänen saatavansa Maurits Lehtiseltä 750 markkaa kuuden prosentin vuotuisine korkoineen, lukien 14 päivästä Joulukuuta 1898 jolloin Lehtinen kiellettiin velkaansa Mukavalle maksamasta, kuin myös korvaa maan Mukavalle hänelle asiansa ajamisesta vuoden 73 syyskäräjissa Kihlakunnanoikeudessa sekä Maurits Lehtistä vastaan Tampereen kauhinnain Maanluvan oikeudessa nostomässään oittuudenkauppista jorde neet kustannukset, jotka Mukavan Oikeuteen jättämän syyskun mukaan  tekevät uppteensä  27/ markkaa 20 pen nig i minsta ohessa Heikki Tuukkoa on anonut korvausta oikeuden kauplikustannuksessaan esillä olevassa Wiljessa. Kihlakunnanoikeus, jossa Matli Ala-Tynnönen on kannetta vasta tanut on 9 päivänä Lokakuuta 1913 lulistamallaan päätöksella katsonut selvitetyksi, että Efraim Ronkaanhaalta ole hyysynut päivää syytä edelJakonsosiin maksupteti on kiinnekseen 445
mikäli se Heikki Mukavaa koski; mutta kun tämä kielto ei ollut estänyt Mukavaa oikeudenkäynnillä velkomasta Maurits Lehtiseltä puheena olevaa saatavaansa eikä siten voitettavissa ollutta Oikeuden päätöstä täytäntöön panemasta jo aikaisemmin, kuin oli tapahtunut eli jo siihen aikaan kun Lehtisella nähtävästi vielä oli ollut varoja; sentähden ja koskee Heikki Mukaivu ollut naultänyt, että hän maksuksellon vuoksi olisi kärsinyt jotakin, johon Efraim Kankaanpäätä olisi voitu pitää suuhäana on Kihlakunnanoi housiin nyt Keikki Mukaan tiljassa ajaman kanteen kanteen Hovioikeus jonka tutkittavaksi Heikki Mukava oli vetoamalla saat tanut jutun, on 10 päivänä Marraskuuta 1908 siinä antamallaan tuomiolla jättänyt asian Kihlakunnanoikeuden päätöksen omaan sekä sen ohessa velvoittanut Heikki Mukavan viidelläkymmenellä markalla korvaamaan Matti Ala- Pynnöselle hänellä vastuupuhevaltansa valvomisesta Hovioikeudessa olleet kulut, lovioikeuden tuomioon on Heikki muplava anonut asianistu kiinnetoimittamallaan perustelmalla johon Matti Ala-Tunnonen saadelus ja järvesluksessa on vastannut Keisarillinen Senaatti on tutkinut tämän julun ja Rälsoo siinä talvitösuksi että sittenkun Piräim lantaan pää asianomaiselta ulosoton haltijalta oli hankkinut Maurits Lehtiselle kirlon kenellekään maksamasta suuremhän osaa Heikki Kiikavan ja Kaort Jäntin kysymyksessä olevasta saatavas la tuhannesta viidestäsadasta markaisa Kuin että jäännös vastaisi Sankaanpään Kuidavalta ja tänettä velkomia seitsemääsataa kuuttakummentäkuulla markkaa kahdeksaa toista penniä ja Turun Hovioikeus 29 päivänä Kesäkuuta 1903 antamallaan tuomiolla oli peräyttänyt puheenalaisen kielton mikäsi se koski HeikäiMukavan osaa mainitusta saatavan ta, sekä Heikki Mukava sittemmen 446
ulosoton kautta koettanut saada Maurits Lehtiseltä saatavaansa, on Lehtinen joka kyllä aikasemmin tuon kielton kestäessä on ollut siinä varallisuuden tilassa, että hän olisi kyennyt velkansa Mukavalle suorittamaan, havaittu siihen varattomaksi; minkä vuoksi ja kun Heikki Mukava kysymyksessä olevan maksukiellon takia ei ole sinä aikana, jona Lehtinen on ollutmaksukykyinen, voinut Lehtiselta saada hänelle tulevaa puolta maksukiellon alaisista seitsemästäsadasta kuudestakymmenestakuudesta markasta kahdeksastaloista pennista, Keisarillinen Senaatti harkitet oikeaksi muuttaen Hovioikeuden tuomiota velvoittaa Matti Ala- Tynnösen holhottiensa varoista Heikki Mukavalle suorittamaan maksukiellon vuoksi hänelle saatetun vahingon korvaukseksi kolmesataa kahdeksankymmentäkolme markkaa yhdeksän penniä ynnä kuusi prosenttia vuotuista korkoa niistä lukien 14 päivästä Joulukuuta 1898, jolloin maksukielto Maurits Lehtiselle toimitettiin, sekä sadalla markalsa korvaamaan Heikki Mukavalle asian käsittelystä Kihlakunnanoikeudessa oikeuluneet kulut; muttamuutoin eli mikäli Heikki Miikavan tästä uti menevät vaatimänset on hyljätty, jolta kohden syytä tuomion oikäisemiseen ei ole esietty, jag Hovioikeuden tuomio pysyväksi Tätä kaikki asianomaiset noudattakoot Keisarittänen, Suomen senaälä J. N. Bamlund Aleksi Räyty B. Amberg Rättensä Riksganden Walter Andersson Kejan Schauman 741
1/4 den 21 December 1910. Till säljes. uppbjöds för Finland dom uti ett, på nedsatta revisionsskillingar, från Kejserlige. Wasa Kofrast inkommet mål, angående utbekommande af dividend i konkursemellan Borgmästaren Ivar Wilhelm Kasselblatt, från Nikoloissad samt i sagde stad bosatte Toliteradmannen Albert tusen. ömsom sökande och jämte Handlanden August Lassel, jämväl från Nikolaislda, uteblifne svarande; Silven i Justiliedeparlementet den 21. December 1910 Kejserliga Senaten har låtit handlingarna i målet sig fordragt och af dem såvidt nu är i fråga, inhämlat följande På Politieradmannen lisen och Handlanden Lasset äganden stämning här Borgmästaren Hasselblatt vid Rådstufvurätten i Nikolaistad anfört att sedan Handlanden Lasset till konkurs upplåtit sitt bo samt, utom andre Wasa Aktie Bank, Föreningsbanken i Finland samt Nordiska Aktiebanken för handel och industri i konkursen bevakat särskilIsak Dyl. K. A. G. Ad - 448 No 2079. Pag 218 kD 1910
da fordringar, hvilka sedermera öfverlåtits åt Borgmästaren Kasselblall, hade Tolitieradmannen Wisen och Handlanden Lasset, de där blifvit utsedde till sysslomän, konkursen, vägrat att till Korsmästaren Hasselblåll, som entigt en af Tolitieradmannen Nisen till denne enskildt aflämnad redovisning egde på grund af omförmälda fordrings att från konkursen uppbära i diddena icöfver tidigare emottaana belopp yttermera 2959 mark 75. penni, utbetala denna dividend; och har Abramästaren Hasselblatt fördenskull yrkat att Solitieradmannen Wisen och Handlanden Lasset, hvilka haft förvaltningen af konkurs boet sia emellan odelad och förty vara hvardera ansvarige för hela förvaltningen, måtte förpliktas att gemensamt eller den af dem som tillgång egde, till Borgmästaren Kasselblatt utgifva nämnda belopp jämte sex procents ränta från den dag, då medlen senast vårt utbetalas I saken hörd har Tolilierdamannen Wisen anmält att konkursboels varu749 läger enligt borgenärernes beslut för fälls dess för känd dels på offentlig auktion och att Handlanden Lassel emottagit åtta de medel som vid förfallningen af därutdedel istullet, medan Politieradmannen Wesen däremot öfvervakat att de instulna medlen infalls i bank, äfvensom att Handlanden Lydet jemteksi en af honom till nisen algifven redovisning hade hos sig innestående konkursmåssan tillhöriaa af Lasset utan Wisens delskap dels från banken utlägna dels eljes uppburnna medel ett belopp af 10,340. mark 42. penni som icke kunnat af honom utfäshvarför och då Handlanden Lasset, med afseende därå att hvarken den af Lassel förda kassaklad den, eller den i hans vård varande bankmolboken utvisat några penningerillägningar, från banken, sålunda på ett sätt, som Politierådmannen Wisén icke kunnat förut, se eller förekomma, från banken uttaget och eljes uppburef och användt konkursmassan tillhöriga medel, Politierådmannen Wisen, som erkänt del kon
kursmassans tillgångar, därest omförnälda af Lasset omhänderhäfda medel kunnat för massans räkning användas, medgifvit utbetalandet af nu ifrågavarande dividend, ansett sig icke skyldig att ansvara för de förlusten Handlanden Lasset ensam vallat och förty emotsett käromalels förkastande Rådstufvyrallen, hvarest säväl Fyramästaren Hasselblatt, som Politierådmannen Wisen anhållit om godtgörelse för uppälderna i målet, har medels den 9. Juli 1909 afsagdt utsida på upptagna skäl, skyldigkänt Tolitierdemannen Wisen att gemensamt med Handlanden Lasset eller den af dem, som tillgång egde, till Borgmastaren Hasselblatt utgifva fordrade svatusen niohundra femtionio mark suiltiofem penni med från den 1. November 1908., då slutredovisning åtminstone bortafgifvas och slutdividend utdelas, upplupen och intill dagen för skeende full likvid löpande sex procents ränta samt att därhos med etthundra mark godtgöra Borgmästaren Kasselblatt dennes kostnader i nällegången Hofrätten, under hvars pröfning Toiluradmannen Wesen i vadeväg draoch målet har genom dom den 26 Maj No 2. Saken uttala sig, och alldenstund ifrågavarande Borgmästaren rasselblad tillbörande dervidend icke gunnat utbetalas af orsak att Mändranden Lasset til Konkursboels medelför sin enskilda räkning användt tio ven trehundra fyrdufva mark fyrauoda penni samt Förmyndemannen Visen, som jämte Handlanden Lasset half förvaltningen åt dennes konkursvo ja emellan odelad, icke kunde anses hafva uti förevarande fall vidtagit alla de åtgärder, som på honom omkommit för tillvera ågandet ut förgenärernes rätt, fördenskull och då det jämlikt 2. mom. Jo. SS. i konkursstadgan af den 9. November 1868. icke ålag Toliuppdmannen tusen att genomledes antill lika del med Handlanden Lasset ansvara för förvaltningen af Konkursbohl har Hofrätten med ändring af Rådstufvirättens utslag ålagt Solilie450
rådmannen Nisen att mot kritto till Abranästaren Hasselblatt utbetala hälften af det fordrade beloppet eller ettusen fyrahundra sjultionio mark åttiosju penne med af Rådstuvurallen stadgad ränta; med hvilken ändring vid sagda utslag i öfrig eller beträttande den Borgmästaren Kasselötäll tillägda rättegångskostnadsersallningen skulle förblifva Uti Kofrättens den hafva Borg" nästaren Kalsselötälle och Poutieraa mannen. Wesen anhållit om ändring. Kejserliga Senaten har tagit målet i öfvervägande och tynen hvarken Bergmästaren Hasselblatt eller Politieradmannen Wisen hafva anfört skäl tilländring i Kofrättens ofvanberörda dom vid hvilken torpp skall Otto det alle som vederbar, till efterrättelse länderKejserliga Senaten för Finland: J. Wernmål Konnus Valtonen. Herr Krono Häradsgälds Alfred Linksiala. D. F. Mölas
senarti Oikeusosusto tuomiot 1911 Do 96
Register öfver Kejserliga Senatens för Finland lustitiedepartements Domar år 1911. år 1911. Ahlgren Nils, Femp. Liima, revisionssökande i ett mål äng ersättning. Ahlström, Eva, Enkekommersserådinna ravisionssökande i ett mål angfastställande af i konkurs bevakad fordran. ola Eino Studerande, se Högdade i ett mål äng. eganderätt till Tol. byggnader. 662. 452. 505 633. 413. Alipenttilä, Kaarlo Oskari, Bonde, se Tapa 286. noff. Ala - Koippulas konkurs. Alasipilä Juho Aleksander, Bonde, seSipilä. flikurki Mikko, Bonde, revisionsökan
Alipenttilä, Johanna Wilhelmina, se föreg." Andersson Georg, Poliskonstapel, revisions 217. sökande i ett mål äng. underhåll. 2. Asps konkurs. Auvinen Anders, Dommerseråd, revisionssökande i ett mål äng ersättning Daumgartner Karl Arrendator, revisionssökande i ett mål äng fördran Boumgartners konkurs. Berg. Haisa Serafia, Arbetskarlsenka, ravisionstökande i ett mål äng afträdande af hemmansdel. Bergendahl, Karl Gustaf, Bonde, revisionssökande i ett mål äng bättre rätt till utmätt lösegendom. Bergendahl Maria Kristina, se föregBerggren, Arndt. Jurisutriusgvekan didat, revisionskände i ett mål ang. ersättning. 244. en, dito dito en, dito dito SS 4. 345. 73. 3. 452. 378. 229. 229 544 50. SS: 3. Bergström. Emma Alexandra, se Björde i ett mål äng förpliktande att afgifva redovisning. e, revisionskände i ett mål äng. ravisionssökande i ett mål äng Björkqvist Fredrik, Handlande, revision sökande i ett mål ang fordran. sionssökande i ett måt äng återvinning och fordran. Björkstén, Petter, Vicehäradshöfding, revisionssökande i ett mål äng erBjörni, Johan Henrik, Sågarbetare, se sökande i ett mål äng. fordran sionssökande i ett mål äng afhysning. 372. 471. 103 191. 198 267 334 24. 505. von Nisser Ivan, Hofråd, revisionsökanBjerström. Anian Eberhard, Byggmästa ersättning. Björklund Ferdinand, Handlande fordran. Björksten, Walter, hiehäradshöfding, revi sättning Träskelin Blomqvist, Otto A. Handlande, revisionet Bogdanoff. Alexander Kontorist, revi134